jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Prosopocoilus doesburgi

Prosopocoilus doesburgi er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor til stor (hannene 32-72 millimeter), slank, halvmatt, brun hjortebille. Hannens kjever er lange og slanke, nokså rette med tre-fire tenner på innersiden. Hodet er stort og bredt, slett uten tydelige kjøler eller knøler, pannen er bredt U-formet innbuktet foran. Antennene har en tre-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt, betydelig innsnevret ved roten. Undersiden er samme farge som oversiden, beina rødlige. Hunnen er mindre, bredere og blankere, uten forstørrede kjever, forkroppen tydelig punktert..


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på Sulawesi.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Cladognathini
Slekten Prosopocoilus Westwood, 1845
Underslekten Prosopocoilus (i snever forstand)
Prosopocoilus doesburgi Bomans, 1978


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Bildegalleri over slekten (preparerte eksemplarer)
Bildegalleri
(en) Prosopocoilus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Prosopocoilus dorsalis

Prosopocoilus dorsalis er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor til stor (hannene 25-55 millimeter), blank, brunrød hjortebille, hodet gjerne mørkere. Store hanner har lange og slanke, nokså rette kjever med tre-fire tenner på innersiden i den ytre delen. Mindre hanner har gjerne korte, knivformede mandibler, gjerne med sagtakket innerside. Hodet er stort og bredt, slett uten tydelige kjøler eller knøler. Antennene har en tre-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt, noe innsnevret ved roten. Undersiden er samme farge som oversiden, beina rødlige. Hunnen er mindre, uten forstørrede kjever.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på Filippinene og Sulawesi.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Cladognathini
Slekten Prosopocoilus Westwood, 1845
Underslekten Prosopocoilus (i snever forstand)
Prosopocoilus dorsalis (Erichson, 1834)
Prosopocoilus dorsalis dorsalis (Erichson, 1834) - Filippinene
Prosopocoilus dorsalis hiromii Mizunuma, 1994 - Sulawesi


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri over slekten (preparerte eksemplarer)
Bildegalleri
(en) Prosopocoilus dorsalis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Prosopocoilus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Birk Risa

Birk Risa (født 13. februar 1998) er en norsk fotballspiller som spiller for Molde Fotballklubb.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Birk Risa – Transfermarkt 
(en) Birk Risa – WorldFootball.net 
(en) Birk Risa – Soccerway 
(de) Birk Risa – Tysklands fotballforbund 
(no) Birk Risa – Norges Fotballforbund 
(en) Birk Risa – FBref
Henrik Bjørdal

Henrik Rørvik Bjørdal (født 4. februar 1997) er en norsk fotballspiller som spiller for Vålerenga Fotball.


== Karriere ==
Bjørdal debuterte i Eliteserien i Aalesunds 7–1-seier mot Lillestrøm, 13. mai 2013.27. januar 2016 signerte Bjørdal en to og et halvt år lang kontrakt med den engelske klubben Brighton & Hove Albion. Der ble han en del av klubbens U21-lag. I mars 2017 ble han lånt ut til svenske IFK Göteborg.I juni 2018 signerte han for den belgiske klubben Zulte Waregem.I september 2020 signerte Bjørdal en tre og et halvt år lang kontrakt med Vålerenga. Han debuterte for klubben 13. september 2020, i en kamp som endte med seier 5–1 mot Brann.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henrik Bjørdal – UEFA 
(en) Henrik Bjørdal – Transfermarkt 
(en) Henrik Bjørdal – Soccerway 
(no) Henrik Bjørdal – Norges Fotballforbund 
(en) Henrik Bjørdal – FBref
Prosopocoilus fabricei

Prosopocoilus fabricei er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor til stor (hannene 31-78 millimeter), blank, brunsvart hjortebille, dekkvingene og pronotums sider gulaktige. Store hanner har lange og slanke, nokså rette kjever med tre spredte tenner på innersiden. Mindre hanner har gjerne korte, knivformede mandibler. Hodet er stort og bredt, litt bak midten med en W-formet tverrkjøl, pannen foran bredt V-formet innbuktet med et lite, smalt framspring i midten. Antennene har en tre-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt, ikke innsnevret ved roten, med markerte bakhjørner. Sidene er bredt brungule. Dekkvingene er brungule med svarte tegninger som typisk omfatter små flekker ved "skuldrene", en bred stripe langs sømmen inkludert scutellum, og buede flekker som løper langs ytterkanten bak. Undersiden er svart med oransje flekker bak mellomhoftene, beina svarte med en oransje flekk på mellom- og baklårene. Hunnen er mindre og mer oval enn hannen, uten forstørrede kjever, svært blank, svart med oransje sidekanter.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på Sulawesi.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Cladognathini
Slekten Prosopocoilus Westwood, 1845
Underslekten Prosopocoilus (i snever forstand)
Prosopocoilus fabricei (Lacroix, 1988)
Prosopocoilus fabricei fabricei (Lacroix, 1988)
Prosopocoilus fabricei takakuwai Mizunuma, 1994


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri over slekten (preparerte eksemplarer)
Bildegalleri
(en) Prosopocoilus fabricei i Encyclopedia of Life 
(en) Prosopocoilus fabricei i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Prosopocoilus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Prosopocoilus forceps

Prosopocoilus forceps er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor til stor (hannene 23-48 millimeter), kraftig, blank, brun hjortebille. Store hanner har kraftige, ofte sagtakkede kjever som er litt innsnevrede ytterst. Mindre hanner har gjerne korte, knivformede mandibler. Hodet er stort og bredt, uten påfallende kjøler eller knøler, pannen foran bredt U-formet innbuktet. Antennene har en tre-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt, rundet. Dekkvingene er rødbrune. Undersiden er rødbrun, beina rødbrune. Hunnen er mindre og mer oval enn hannen, uten forstørrede kjever, svært blank, svart med oransje sidekanter.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Vest-Malaysia og på Sumatra og Borneo.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Cladognathini
Slekten Prosopocoilus Westwood, 1845
Underslekten Prosopocoilus (i snever forstand)
Prosopocoilus forceps (Snellen van Vollenhoven, 1861)
Prosopocoilus forceps eligmonotus (Lacroix, 1982) - Vest-Malaysia, noen ganger regnet som en egen art
Prosopocoilus forceps forceps (Snellen van Vollenhoven, 1861) - Sumatra
Prosopocoilus forceps nakamotoi Mizunuma, 1994 - Borneo


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri over slekten (preparerte eksemplarer)
Bildegalleri
(en) Prosopocoilus forceps i Encyclopedia of Life 
(en) Prosopocoilus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Rådstugan (Stockholm)

Rådstugan var fra 1300-tallet Stockholms rådstuga (rådhus), og lå i kvartalet med samme navn ved Stortorget i Gamla stan. Rådet ble i 1732 flyttet til Bondeska palatset. På den tiden bestod rådstugan av en samling bygninger delvis med opprinnelse fra middelalderen. Bygningene ble revet i 1768 for å gi plass til det nåværende Börshuset. I rådstugan fantes Stockholms rådhusrätt og arresthus, og det var sete for byens råd eller magistrat.


== Historikk ==

Rådstugan lå ved Stortorgets nordre del, det vil si midt i middelalderens Stockholm. Rådstugan er nevnt første gang i 1330 i forbindelse med at den ble herjet av brann. Selve bygningen var til å begynne med bare en av et titalls eiendommer mellom Storkyrkan og torget. På 1600- og 1700-tallet ervervet byen de øvrige bygningene.Rådstugan opptok den østre delen av kvartalet i senmiddelalderen. Svært lite er kjent om dets utforming og planløsning. Oppmålingstegninger fra 1700-tallet viser at det på slutten av middelalderen blant annet fantes en rådssal og et rom for stadsskrivaren en trapp opp og et arrestlokale samt byens vinkjeller i underetasjen. Like før bygningene i kvartalet ble revet ble det gamle rådhuset (som allerede var gått ut av bruk) avbildet av Erik Palmstedt, som da var visebyarkitekt i Stockholm.Stockholm hadde i middelalderen aldri noe monumentalt rådhus slik som i hansabyene, som for eksempel Lübeck, Stralsund og Reval. Ifølge historikeren Göran Dahlbäck kan det ha vært et uttrykk for at Stockholm stod under kongens kontroll, mens byer som Lübeck og Stralsund kunne demonstrere sin selvstendighet gjennom et monumentalt rådhus bekostet av handelsstanden.


== Se også ==
Liste over kvartaler i Gamla stan


== Referanser ==


== Kilder ==
Stockholmskällan: Stortorget i Stockholm med gamla Rådhusbyggnaden innan dess afrifning 1768
Dahlbäck, Göran (1995) [1987]. I medeltidens Stockholm. Monografier utgivna av Stockholms stad (2. utg.). Stockholm: Stockholmia förlag. ISBN 91-7031-051-3. Libris: 7593257. 


== Eksterne lenker ==
(en) Rådstugan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Prosopocoilus forficula

Prosopocoilus forficula er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor til stor (hannene 29-74 millimeter), kraftig, halvblank, mørkbrun hjortebille. Store hanner har lange, kraftige kjever som har en eller to tenner ved roten og noen små tenner i spissen. Mindre hanner har gjerne korte, knivformede mandibler. Hodet er stort og bredt, uten påfallende kjøler eller knøler, pannen foran bredt U-formet innbuktet. Antennene har en tre-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt, rundet. Dekkvingene er mørkt rødbrune. Undersiden er samme farge som oversiden. Hunnen er mindre og mer oval enn hannen, uten forstørrede kjever, blank og svart.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det nordlige Vietnam og det sørlige Kina inkludert Hainan og Taiwan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Cladognathini
Slekten Prosopocoilus Westwood, 1845
Underslekten Prosopocoilus (i snever forstand)
Prosopocoilus forficula (Thomson, 1856)
Prosopocoilus forficula austerus (De Lisle, 1967) - Taiwan
Prosopocoilus forficula forficula (Thomson, 1856) - sørlige Kina
Prosopocoilus forficula hainanensis Schenk, 1999 - Hainan
Prosopocoilus forficula nakamurai Mizunuma, 1994 - Vietnam


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri over slekten (preparerte eksemplarer)
Bildegalleri
(en) Prosopocoilus forficula i Encyclopedia of Life 
(en) Prosopocoilus forficula i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Prosopocoilus forficula hos NCBI 
(en) Kategori:Prosopocoilus forficula – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Prosopocoilus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Macrodorcas (Epidorcus) gracilis

Macrodorcas gracilis er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor (hannen 27-54 millimeter), slank, matt mørkbrun hjortebille. Hannen har lange, slanke kjever med tenner bare i spissen. Pronotum er rundet, tydelig bredere enn dekkvingene. Små hanner har få eller ingen tenner på kjevene. Hunnen er liten og blankt svart, uten forstørrede kjever.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i morken ved av løvtrær.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra India, det sørlige Kina og Vietnam.


== Systematisk plassering ==
Arten er ofte tidligere plassert i slekten Prosopocoilus.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Gruppen Cladognathini
Slekten Macrodorcas Motschulsky, 1862
Underslekten Epidorcus Seguy, 1954
Macrodorcas (Epidorcus) gracilis (Saunders, 1854)


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
(en) Macrodorcas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Curling under Vinter-OL for ungdom 2012

Curling under Vinter-OL for ungdom 2012 ble arrangert i Innsbruck Exhibition Centre i Innsbruck i Østerrike fra 14. til 22. januar 2012. 
Det deltok 64 utøvere fra 16 nasjoner, og det ble konkurrert i mikslag og mikspar. 


== Medaljeoversikt ==


=== Medaljetabell ===


=== Øvelser ===


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
(en) Curling at the 2012 Winter Youth Olympics – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Prosopocoilus fruhstorferi

Prosopocoilus fruhstorferi er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor til stor (hannene 23-70 millimeter), kraftig, blank, brunsvart hjortebille med gulbrune eller brunrøde dekkvinger. Store hanner har lange, kraftige kjever som har en eller to tenner ved roten og flere små, runde tenner i spissen. Mindre hanner har gjerne korte, knivformede mandibler. Hodet er stort og bredt, uten påfallende kjøler eller knøler, pannen foran bredt og grunt, U-formet innbuktet. Antennene har en tre-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt, noe innsnevret ved roten. Dekkvingene er gulbrune eller rødbrune med en mer eller mindre bred, svart sømstripe. Undersiden er mørkt rødlig. Hunnen er mindre og mer oval enn hannen, uten forstørrede kjever, blank og svart med bred, rødoransje sidestripe på dekkvingene. Hodet er tett og kraftig punktert.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på De små Sundaøyene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Cladognathini
Slekten Prosopocoilus Westwood, 1845
Underslekten Prosopocoilus (i snever forstand)
Prosopocoilus fruhstorferi (Kolbe, 1897)
Prosopocoilus fruhstorferi colfsi (Seguy, 1955) - Flores
Prosopocoilus fruhstorferi fruhstorferi (Kolbe, 1897) - Lombok
Prosopocoilus fruhstorferi neervoorti (Fruhstorfer, 1898) - Sumbawa
Prosopocoilus fruhstorferi sumbaensis Mizunuma, 1994 - Sumba


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri over slekten (preparerte eksemplarer)
Bildegalleri
(en) Prosopocoilus fruhstorferi i Encyclopedia of Life 
(en) Prosopocoilus fruhstorferi i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Prosopocoilus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Trude Vollheim

Trude Vollheim (født 1964) er direktør i Arbeidstilsynet. Vollheim tiltrådte stillingen i februar 2017. Hun har tidligere vært regiondirektøren i Skatteetaten for Skatt Midt-Norge, ligningssjef i Stjørdal og Meråker og har hatt ulike lederroller i Arbeidsmarkedsetaten.
Hun har mastergrad i Public Administration, bachelorgrad i økonomi- og maskiningeniørfagene og grunnfag i fysikk.


== Referanser ==
Beatrice Fihn

Beatrice Fihn (født 1982 i Gøteborg) er leder av Den internasjonale kampanjen for forbud mot atomvåpen (ICAN). Hun ble leder av organisasjonen i 2014, og var før dette leder for Internasjonal kvinneliga for fred og frihet og Geneva Centre for Security Policy. Hun er utdannet ved University College London og Stockholms universitet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Beatrice Fihn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Beatrice Fihn på Twitter 
Beatrice Fihn på LinkedIn
Bruma

Armindo Tué Na Bangna (født 24. oktober 1994), kjent som Bruma, er en portugisisk fotballspiller som spiller for den tyrkiske klubben Fenerbahçe, på lån fra den nederlandske klubben PSV Eindhoven.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Bruma – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Bruma – FIFA 
(en) Bruma – UEFA 
(en) Bruma – Transfermarkt 
(en) Bruma – national-football-teams.com 
(en) Bruma – WorldFootball.net 
(en) Bruma – Soccerbase.com 
(en) Bruma – FootballDatabase.eu 
(en) Bruma – Soccerway 
(en) Bruma – EU-Football.info
Svartstikkelsbær

Svartstikkelsbær (Ribes divaricatum) er en løvfellende busk i ripsslekta. Den vokser vilt langs den nordamerikanske stillehavskysten.
Den blir 1–3 m høy og har 5–20 mm lange torner i bladhjørnene. Bladene er tre- eller femflikede, og innskjæringene går omtrent halvveis inn til midten. Blomstene sitter 2–4 sammen i klaser. Blomsterbunnen er grønn eller purpur, 1,5–3,5 mm lang og kan være glatt eller hårete. Begerbladene overlapper ikke og er tilbakebøyde, røde eller purpurgrønne og 3,4–6 mm lange. Kronbladene er hvite, rosa eller røde, 1,2–3 mm lange og sitter kant i kant eller overlappende. Pollenbærerne er 2,5–3,5 ganger så lange som kronbladene. Modne bær er purpursvarte, 6–12 mm i diameter og velsmakende.
Det er tre varieteter av arten:

var. divaricatum. Glatt eller sparsomt håret blomsterbunn og hvite kronblad. Vokser i åpen skog, åkerkanter og elvebredder. Utbredt i Britisk Columbia, Washington og Oregon, 0–600 moh.
var. parishii. Håret blomsterbunn og rosa eller røde kronblad. Vokste i pilekratt ved elver. Kun kjent fra Los Angeles County i California, 0–300 moh., men er antagelig utryddet.
var. pubiflorum. Håret blomsterbunn og hvite kronblad. Vokser på klipper ved havet og i skogkanter. Utbredt i Oregon og California, 0–1500 moh.Svartstikkelsbær plantes i hager og brukes spesielt til klipte hekker. Den tåler kjølig kystklima med mye vind og regn og vokser for eksempel fint i Tromsø, som ligger i herdighetssone 7. Fugler eter bærene og sprer frøene ut i naturen, og den har forvillet seg noen steder i Norge. En antar likevel at arten ikke vil gjøre skade i norsk natur.


== Litteratur ==
«Ribes divaricatum». Flora of North America. Besøkt 6. oktober 2017. 
E. Hansen (1984). Prydbusker og trær for norske hager. Landbruksforlaget. s. 130. ISBN 82-529-0658-3. 
«Ribes divaricatum svartstikkelsbær». FremmedArt2012. Artsdatabanken. Besøkt 6. oktober 2017. 
Det Norske hageselskap (1998). Hageselskapets sortsliste (9 utg.). Oslo: Grøndahl Dreyer. s. 94–95. ISBN 82-504-2454-9. 


== Eksterne lenker ==

(en) Svartstikkelsbær i Encyclopedia of Life 
(en) Svartstikkelsbær i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Svartstikkelsbær hos Artsdatabanken 
(sv) Svartstikkelsbær hos Dyntaxa 
(en) Svartstikkelsbær hos ITIS 
(en) Svartstikkelsbær hos NCBI 
(en) Svartstikkelsbær hos The International Plant Names Index 
(en) Svartstikkelsbær hos Tropicos 
(en) Kategori:Ribes divaricatum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Ribes divaricatum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ribes divaricatum – detaljert informasjon på Wikispecies
Martin Sesaker

Martin Sesaker (født 9. mai 1994 på Oppdal) er en norsk curlingspiller, som representerer Trondheim Curlingklubb. En av hans fremste meritter er sølv i mix double under Vinter-OL for ungdom 2012.


== Idrettskarriere ==
Sesaker deltok i Curling under Vinter-OL for ungdom 2012, der han fikk sølv i mix double sammen med Kim Eun-bi fra Sør-Korea. De tapte finalen 2-13 for Michael Brunner og Nicole Muskatewitz. Han deltok også på Norges mix-lag, men disse ble slått ut i kvartfinalen, etter tap 0-8 for Sverige. Året etter deltok han i Junior-VM i curling 2013, men Norge kom der på femteplass i Round Robin, og gikk ikke videre til sluttspillet. 
I Junior-VM i curling 2014 deltok han på Norges lag som kom på tredjeplass. Han deltok også i Junior-VM i curling 2015, men Norge kom på sjetteplass i Round Robin, med fire seire og fem tap, og gikk dermed ikke til sluttspillet. 
Han deltar i Curling-VM 2017 for mikslag, sammen med Wilhelm Næss, Ingvild Skaga og Eirin Mesloe Hæverstøl. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Martin Sesaker – Olympics.com 
(en) Martin Sesaker – Olympic.org 
(en) Martin Sesaker – Olympedia 
(en) Martin Sesaker – World Curling Tour 
(en) Martin Sesaker – World Curling Federation
Prosopocoilus lafertei

Prosopocoilus lafertei er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En stor (hannene 40-75 millimeter), kraftig, blank, svart hjortebille. Dekkvingene kan være svarte (underarten hasterti), rødbrune (underarten lafertei) eller svarte med brunrød kant (underarten moineri). Store hanner har lange, kraftige kjever som har en eller to tenner ved roten og flere små, runde tenner i spissen. Andre former har kortere, knivformede mandibler med eller nesten uten tenner på innersiden. Hodet er stort og bredt, uten påfallende kjøler eller knøler, pannen foran bredt, U-formet innbuktet med et trekantet framspring i midten. Antennene har en tre-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt, ikke innsnevret ved roten. Undersiden er svart med gulaktige flekker bak mellomhoftene og på sidene av hvert bakkroppsledd. Hunnen er mindre og mer bred og oval enn hannen, uten forstørrede kjever, blank og svart, farget som hannen. Hodet er tett og kraftig punktert.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på Salomonøyene, Vanuatu og Ny-Caledonia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Cladognathini
Slekten Prosopocoilus Westwood, 1845
Underslekten Prosopocoilus (i snever forstand)
Prosopocoilus lafertei (Reiche, 1852)
Prosopocoilus lafertei hasterti (Boileau, 1912) - Bougainville, noen ganger regnet som en egen art
Prosopocoilus lafertei lafertei (Reiche, 1852) - Vanuatu, Ny-Caledonia, Lifu
Prosopocoilus lafertei moineri (Lacroix, 1971) - Malaita


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri over slekten (preparerte eksemplarer)
Bildegalleri
(en) Prosopocoilus lafertei i Encyclopedia of Life 
(en) Prosopocoilus lafertei i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Prosopocoilus lafertei – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Prosopocoilus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kvistingen

Kvistingen er et vann like øst for Bosbergheia og Storheia i Trondheim bymark. Vannet ligger i øvre del av Leirsjøvassdraget, og er det største vannet i Bymarka naturreservat. Utløpet i sørenden renner ned til Skjellbreia og derfra videre til Store Leirsjøen. Det største dypet er om lag 25 meter.Prøvefiske i 2001 viste at vannet har stor bestand av småfallen røye, samt middels bestand av ørret. Fra 2009 er det drevet kultiveringsarbeid med utrensking av småfisk.Vannet var tidligere reservevannkilde for Trondheim. I 2016 ble badeforbudet opphevet.


== Referanser ==