jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hans Peter Brekke

Hans Peter Brekke (født 31. desember 1859, død 10. juni 1911) var en norsk journalist og litterat.


== Familie og utdannelse ==
Hans Peter Brekke ble født på Brekke i Ørsta og foreldrene hans var gardbruker Hans Henriksen Brekke og Nille Karine Paulsdatter. Han ble konfirmert i Ørsta kirke 27. september 1874 og deretter fikk han undervisning i ca to år ved ”studentfabrikken” til fhv sogneprest Erik Olsen  i Kvinnherad, der både Anders Hovden og Bernt Støylen var elever senere. I 1877 reiste han til Kristiania og i 1878 tok han eksamen artium som elev ved "Maribogadens skole" (startet av Peter Qvam). Våren 1879 tok han ”andeneksamen” og senere studerte han ved universitetet, mest språklige og naturvitenskapelige fag, og han fulgte spesielt professor Jens Lieblein forelesninger i egyptologi.


== Journalist og litterat i Kristiania ==
I Kristiania arbeidet han først en tid i redaksjonen for Norsk Haandlexikon, høsten 1881 ble han journalist i Dagbladet og senere i  Verdens Gang (1868–1923). Han var også medarbeider i Nordens første billigbokserie: Bibliothek for de tusen Hjem (1887), der han oversatte bøker både fra engelsk og fransk, av flere kjente forfattere som Charles Dickens, Émile Zola, Daniel Defoe o.a. Av de mer kjente bøkene  han oversatte, kan nevnes «Robinson Crusoe's liv og haendelser» som kom ut i 1898 og «To fortællinger af Guy de Maupassant» som kom ut i 1888.
I 1898 ble han medlem av "direktionen" i Norske Journalisters Pensions- og Hjælpeforening. I perioden 1900 til 1902 var han formann i Kristiania Journalistklub, og sommeren 1900 var han på studietur til Paris med stipendium fra journalistklubben.
I 1886 ble Hans Peter Brekke gift med Laura Johanne Nagel (f. 25.6.1860) fra Vestre Aker i Kristiania. De hadde ingen barn. 
Han døde i Oslo 10. juni 1911 og ble bisatt fra Uranienborg kirke. I nekrologen som stod i Morgenposten 12. juni 1911, fikk han bl.a. denne omtalen: « ... som Referent hørte Brekke til de første, den norske Presse har havt»  »


== Referanser ==


== Bibliografi ==
Stemmerets- og Valgkjendelser av Stortingene 1814-85 - Huseby & Co forlag, 1886
For Alle - Norsk kalender, utgitt av Kristiania journalistklubb - 1903


== Litteratur ==
Ørstingar: ættebok for Ørsta -  Bjørn Jonson Dale,  Ørsta kommune, 1995
Studenterne fra 1878 - Utgitt: 25-aars studentjubilæum - 1903.
Trinidad og Tobago under VM i friidrett 1995

Trinidad og Tobago deltok under VM i friidrett 1995 (utendørs) fra 5. til  13. august 1995 i Göteborg i Sverige.


== Medaljevinnere ==


== Resultater (ufullstendig) ==


=== Menn ===
Bane- og landeveisøvelser


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20041212070800/http://www2.iaaf.org/results/past/WCH95/index.html
Christoffer Karlsson

Christoffer Karlsson (født 27. januar 1988) er en svensk tidligere profesjonell fotballspiller. Karlsson, som er midtbanespiller, spiller for Grebo IK i svensk nivå fem. Karlsson har tidligere spilt for Åtvidabergs FF i Allsvenskan.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alsiö, Martin (2011). 100 år med Allsvensk fotboll (svensk). Idrottsförlaget. ISBN 978-91-977326-7-3. 


== Eksterne lenker ==
(en) Christoffer Karlsson – Transfermarkt 
(en) Christoffer Karlsson – FBref 
«Christoffer Karlsson», profil på SvFFs hjemmeside (sv)
Trinidad og Tobago under VM i friidrett 1997

Trinidad og Tobago deltok under VM i friidrett 1997 (utendørs) fra 1. til 10. august 1997  i Athen i Hellas og tok en medaljer under mesterskapet.


== Medaljevinnere ==


== Eksterne lenker ==
Resultater 200 m hos todor66.com
Michel Corrette

Michel Corrette (1707–1795) var en fransk komponist og forfatter av musikkteoretiske avhandlinger.


== Liv ==
Correttes far, Gaspard Corrette, var komponist og organist. Michel var organist ved jesuittenes Grand Collège  i Paris fra 1758 til de ble fordrevet i 1762. I 1780 ble han utnevnt til organist hos hertugen av Angoulême. Corrette komponerte balletter og divertissements for komediene Arlequin, Armide, le Jugement de Midas, les Âges, Nina og Persée, dessuten en rekke concerti for orgel, sonater, divertissements, concertos, orgelbøker, arier, kanons, kantater, sanger, kontradanser, motetter, sinfonias og kirkemusikk.Corrette forfattet nesten tjue metodeverk for ulike instrumenter, eksempelvis harpe, tverrfløyte, cello, fagott, mandolin, cembalo og dreielire.
Som Corvettes viktigste læreverk regnes i dag École d'Orphée for fiolin fra 1738. I dette verket sammenligner han den italienske og franske stilen, og gir dermed viktige anvisninger for tidens spilleteknikk. L'Art de se perfectionner sur le violon fra 1782 kan sees som fortsettelse av École d'Orphée. For sangere publiserte han læreverket Le Parfait Maître à chanter.


== Verk i utvalg ==
Konsert for dreielire og orkester op.3 nr.4
Konsert for fløyte og orkester op. 3 nr.6
25 Concertos comiques op. 8 for tre violiner og B.C.
6 Orgelkonserter op. 26
Flere Noëls (julemusikk)
Flere orgelbøker


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Michel Corrette på Internet Movie Database 
(en) Michel Corrette på Discogs 
(en) Michel Corrette på MusicBrainz 
(en) Michel Corrette på Spotify 
(en) Michel Corrette på AllMusic 
Michel Corrette, hoasm.org
(en) Fritt tilgjengelige noter av Michel Corrette i International Music Score Library Project
Gaspard Corrette

Gaspard Corrette (ca. 1671 – før 1733) var en fransk komponist og organist.
Lite er kjent om Correttes liv. Han var sønn av dansemesteren Jean Corrette og organist i Rouens St-Herbland. Rundt 1720 slo han seg ned i Paris, deretter forsvinner han sporløst ut i historiens mørke. 
Sønnen Michel Corrette var også musiker.


== Verk ==
Det eneste bevarte verket av Corrette er en orgelmesse i åttende kirketoneart publisert i 1703. Messen er delt opp i 24 deler, alle i G-dur, bortsett fra Élévation, som er i d-moll.
Messe du 8e Ton pour l’Orgue à l’Usage des Dames Religieuses, et utile à ceux qui touchent l’orgue.

Premier Kyrie – Grand Plein Jeu
Fugue
Cromhorne en Taille
Trio à deux dessus
Dialogue à deux Choeurs
Gloria In Excelsis – Prélude à deux Choeurs
Concert pour les Flûtes
Duo
Récit tendre pour le Nasard
Dialogue de Voix humaine
Basse de Trompette ou de Cromhorne
Dessus de Tierce par accords
Tierce en Taille
Dialogue à deux Choeurs
Graduel – Trio
Offerte – Grand dialogue à trois Choeurs
Premier Sanctus – Plein Jeu
Second Sanctus – Duo
Élévation – Cromhorne en Taille
Plein Jeu à deux Choeurs pour le premier Agnus Dei
Dialogue en Fugue, pour le Second Agnus Dei
Deo Gratias – Grand Plein Jeu
(Autre) Graduel – Basse de Trompette ou de Cromhorne
(Autre) Élévation – Fond d'OrgueDenne komposisjonen er den siste i den store franske orgelmesse-tradisjonen med opphav på 1500-tallet, og som en kan finne eksempler på hos blant andre François Couperin og Nicolas de Grigny.


== Diskografi ==
Gaspard Corrette. Messe du Mal:8e ton pour l'orgue à l'usage des dames religieuses, av Yves-G. Préfontaine på det historiske Julien Tribuot-orgelet (1699) i kirka St-Martin de Seurre, med Chantres du Roy,  ATMA classique, CD : ACD22345, 2004.


== Eksterne lenker ==
(en) Gaspard Corrette på Discogs 
(en) Gaspard Corrette på MusicBrainz 
(en) Fritt tilgjengelige noter av Gaspard Corrette i International Music Score Library Project
Utdrag fra Messe du 8e ton
Namibia under VM i friidrett 1997

Namibia deltok under VM i friidrett 1997 (utendørs) fra 1. til 10. august 1997 i Athen i Hellas, og tok en medalje under mesterskapet.


== Medaljevinnere ==


== Eksterne lenker ==
Resultater 200 m
Jamaica under VM i friidrett 1997

Jamaica deltok under VM i friidrett 1997 (utendørs) fra 1. til 10. august 1997 i Athen i Hellas og tok sju medaljer under mesterskapet.


== Medaljevinnere ==


== Eksterne lenker ==
Women 100m Hurdles World Championship 1997 Athens (GRE) - Sunday 10.08 hos todor66.com
Litauen under VM i friidrett 1997

Litauen deltok som vertsnasjon under VM i friidrett 1997 (utendørs) fra 1. til 10. august 1997 i Athen i Hellas, og tok to medaljer under mesterskapet.


== Medaljevinnere ==


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20041212065020/http://www2.iaaf.org/results/past/WCH97/index.html
Litauen under VM i friidrett 1995

Litauen deltok under VM i friidrett 1995 (utendørs) fra 5. til  13. august 1995 i Göteborg i Sverige.


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20041212070800/http://www2.iaaf.org/results/past/WCH95/index.html
Litauen under VM i friidrett 1993

Litauen deltok under VM i friidrett 1993 (utendørs) fra 13. til 22. august 1993 i Stuttgart i Tyskland.


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20041212065450/http://www2.iaaf.org/results/past/WCH93/index.html
Via Salaria

Via Salaria (Saltveien) var en vei i antikkens Italia. Den gikk fra Roma ut gjennom aurelianusmurens Porta Salaria i østnordøstlig retning til Salaria. Via Salaria førte til Castrum Truentinum (dagens Porto d'Ascoli) og passerre blanr annet byene Reate og Asculum. Veien var cirka 242  kilometer. Veien er en gammel saltvei og fikk sitt navn fordi det var den som sabinerne tok for å hente salt. Det finnes levninger etter veien. 
Det finnes også en moderne vei med samme navn som er en del av vei SS4 som går mellom Roma og Osteria Nuova (en frazione i kommunen Roma).
Brasil under VM i friidrett 1993

Brasil deltok i VM i friidrett 1993 (utendørs) fra 13. til 22. august 1993 i Stuttgart i Tyskland.


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20041212065450/http://www2.iaaf.org/results/past/WCH93/index.html
Sør-Korea under VM i friidrett 1993

Sør-Korea deltok under VM i friidrett 1993 (utendørs) fra 13. til 22. august 1993 i Stuttgart i Tyskland.


== Resultater (ufullstendig) ==


=== Menn ===
Tekniske øvelser


== Eksterne lenker ==
Resultater spyd menn
https://web.archive.org/web/20041212065450/http://www2.iaaf.org/results/past/WCH93/index.html
Odin Hansen

Odin Hansen (født 16. april 1918, død 14. september 1996) var stortingsrepresentant for Sosialistisk Valgforbund fra Nordland. Han var fra Gildeskål og ble innvalgt på Stortinget ved stortingsvalget 1973, men det ble bare med en periode for hans vedkommende. 
Odin Hansen var fisker av yrke, han hadde kystskippereksamen fra 1941 og var formann i Gildeskål distriktsfiskarlag fra 1956 til 1973. Han var også medlem av Gildeskål kommunestyre, medlem av representantskapet i Norges Råfisklag fra 1956 til 1971 og medlem av styret i Nordland fylkesfiskarlag 1972-1974. På Stortinget var han i Sjøfarts- og fiskerikomiteen.


== Eksterne lenker ==
(no) Odin Hansen hos Stortinget 
(no) Odin Hansen hos Norsk senter for forskningsdata
Sør-Korea under VM i friidrett 1983

Sør-Korea deltok under VM i friidrett 1983 (utendørs) fra 7. til 14. august 1983 i Helsingfors i Finland, og vant ingen medaljer under mesterskapet.


== Resultater (ufullstendige) ==
Menn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
1st IAAF World Championships in Athletics Helsinki 07/14-Aug-83 hos iaaf.org
Sør-Korea under VM i friidrett 1987

Sør-Korea deltok under VM i friidrett 1987 (utendørs) fra 28. august til 6. september 1987 i Roma i italia, og tok ingen medaljer under mesterskapet.


== Eksterne lenker ==
2nd IAAF World Championships in Athletics Roma 28-Aug/06-Sep-87 hos iaaf.org
Namibia under VM i friidrett 1993

Namibia deltok under VM i friidrett 1993 (utendørs) fra 13. til 22. august 1993 i Stuttgart i Tyskland.


== Medaljevinnere ==


== Resultater (ufullstendig) ==


=== Menn ===
Bane- og landeveisøvelser


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20041212065450/http://www2.iaaf.org/results/past/WCH93/index.html
Namibia under VM i friidrett 1991

Namibia deltok under VM i friidrett 1991 (utendørs) fra 23. august til 1. september 1991 i Tokyo i Japan, og tok en medalje under mesterskapet.


== Medaljevinnere ==


== Eksterne lenker ==
3rd IAAF World Championships in Athletics Tokyo 23-Aug/01-Sep-91 hos iaaf.org
Polen under VM i friidrett 1991

Polen deltok under VM i friidrett 1991 (utendørs) fra 23. august til 1. september 1991 i Tokyo i Japan, og tok en medalje under mesterskapet.


== Medaljevinnere ==


== Eksterne lenker ==
3rd IAAF World Championships in Athletics Tokyo 23-Aug/01-Sep-91 hos iaaf.org
Sveits under VM i friidrett 1991

Sveits deltok under VM i friidrett 1991 (utendørs) fra 23. august til 1. september 1991 i Tokyo i Japan, og tok en medalje under mesterskapet.


== Medaljevinnere ==


== Eksterne lenker ==
3rd IAAF World Championships in Athletics Tokyo 23-Aug/01-Sep-91 hos iaaf.org
Canada under VM i friidrett 1991

Canada deltok under VM i friidrett 1991 (utendørs) fra 23. august til 1. september 1991 i Tokyo i Japan.


== Medaljevinnere ==


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20041212064309/http://www2.iaaf.org/results/past/WCH91/index.html
Amerikamesterskapet i boccia 2013

Amerikamesterskapet i boccia 2013 (2013 BISFed Americas Championships) ble arrangert fra 2. til 9. august 2013, i New Century Field House i Gardner i Kansas City i USA.Dette er det regionale mesterskapet i boccia for Amerika, dvs Nord-, Mellom- og Sør-Amerika. 


== Resultater individuelt ==


=== BC1 ===

José Carlos Oliveira slo Eduardo Ventura 4-1 i finalen, og Hanif Mawji slo Mauricio Javier Ibarbure 5-1 i bronsefinalen.


=== BC2 ===

Maciel Santos  slo Pablo Alejandro Cortez 3-2 i finalen, og Damián Oseguera slo Sebastián Gonzalez 3-2 i bronsefinalen.


=== BC3 ===

Paul Gauthier slo Austin Hanson 4-2 i finalen, og Maria Belén Ruíz slo Anderson Oliveira 4-2 i bronsefinalen.


=== BC4 ===

Marco Dispaltro slo Marcelo Santos 7-0 i finalen, og Tadeo Ivan Villagra slo Caroline Vietnieks 6-3 i bronsefinalen.


== Resultater par og lag ==


=== Lag BC1/2 ===

Lagene spilte round robin, og Brasil vant fem av sine seks kamper, Argentina, Canada og USA vant fire, Mexico vant tre, Colombia vant én, mens Sør-Afrika tapte alle sine seks kamper.


=== Par BC3 ===

Kun fem lag deltok, disse spilte round robin, der Canada og Brasil vant tre kamper, Colombia vant to, og Argentina og USA vant én hver.


=== Par BC4 ===

Seks lag deltok, etter at USAs lag ble diskvalifisert fordi en av spillerne ikke var kvalifisert til å delta. Lagene spilte round robin der Brasil vant alle sine fem kamper, Argentina vant fire kamper, Canada og Mexico vant to kamper, mens Chile og Colombia vant én hver. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside - 2013 Boccia Americas Cup (arkivert)
Resultater:
BC1 individuelt
BC2 individuelt
BC3 individuelt
BC4 individuelt
BC1/BC2 lag
BC3 par
BC4 par
Bayerisches Musiker Lexikon Online

Bayerisches Musiker-Lexikon Online (BMLO) er et personleksikon hovedsakelig konsentrert om bayersk musikkhistorie.
Leksikonet knytter prosopografisk en mengde kulturvitenskapelige enkelttemaer. Med rundt 28 000 datasett (per 2014) er BMLO en av de mest omfangsrike biografiske musikkleksika i verden. Tilgangen er helt fri, og det er ikke nødvendig å registrere seg.
Mange av datasettene inneholder bilder, grafikk, noteeksempler, verkfortegnelser, dessuten lyd- og videofiler i den grad de er opphavsrettslig mulig å bruke.


== Eksterne lenker ==
Bayerisches Musiker-Lexikon Online
Gesellschaft für Bayerische Musikgeschichte
Virtuelle Fachbibliothek Musikwissenschaft (ViFaMusik)
Bayerische Landesbibliothek Online Arkivert 8. juni 2020 hos Wayback Machine.
Bibliographie des Musikschrifttums online (BMS online)
Robert Eitner: Biographisch-bibliographisches Quellen-Lexikon 1900
MUGI Musik und Gender im Internet
Via Nomentana

Via Nomentana var en antikk romervei.  Den førte nordøstover fra Roma til Nomentum (i dag Mentana). Strekningen er 23 kilometer lang; det tilsvarer 14 romerske mil. Det lå flere broer på denne veistrekningen; den største av dem var Ponte Nomentano.
Veien startet opprinnelig ved Porta Collina i den servianske bymur. Det var keiser Aurelianus som på 200-tallet e.Kr. fikk bygget Porta Nomentana i sin nye bymur, som senere ble kalt den aurelianske mur. Pave Pius IV besluttet å flytte den første delen av veistrekningen, og i den forbindelse fikk han bygget Porta Pia.
Denne veien ble aldri noen viktig ferdselsåre, og noen kilometer forbi Nomentum ble Via Nomentum og Via Salaria til én vei. I dag følger den moderne motorveien samme veiløp fra Roma til Nomentum (dagens Mentana), men på visse steder kan man fortsatt se rester av den antikke veiens brostensbelegning.


== Historie ==
Via Nomentana het opprinnelig Via Ficulnensis, etter landsbyen Ficulea som ligger 13 km utenfor Roma. Senere ble den forlenget til Nomentum. 


== Litteratur ==
Peter Connolly, Hazel Dodge: Die antike Stadt. Ein Leben in Athen & Rom. Könemann, Köln 1998, ISBN 3-8290-1104-0.
Via Nomentana. I: Samuel Ball Platner, Thomas Ashby: A Topographical Dictionary of Ancient Rome. Oxford University Press, London 1929, s. 565 (online).


== Eksterne lenker ==
(en) Via Nomentana – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Via Praenestina

Via Praenestina (moderne italiensk: Via Prenestina) var en gammel romervei i det sentrale Italia.
Den het opprinnelig Via Gabiana, etter Gabii, den gamle byen som den førte til, men fikk nytt navn etter at den ble forlenget til Praeneste (det moderne Palestrina). Etter Praeneste fortsatte veien så mot Appenninene og elven Anienes kilder.
Palestrina

For komponisten, se Giovanni Pierluigi da Palestrina.Palestrina er en by i storbyområdet Roma hovedstad i regionen Lazio i Italia. Kommunen grenser til Artena, Castel San Pietro Romano, Cave, Gallicano nel Lazio, Labico, Rocca di Cave, Rocca Priora, Roma, San Cesareo, Valmontone og Zagarolo.
Palestrina var i antikken kjent under navnet Praeneste og var en betydelig småby langs landeveien (Via Praenestina) gjennom Latium til Campania. Rike fyrstegraver fra begynnelsen av 600-tallet f.Kr. vitner om stedets betydning og nære kontakter med Etruria og Hellas. Praeneste var medlem av det latinske forbund, allierte seg i 499 f.Kr. med Romerriket, gikk imidlertid ut i 381 f.Kr., men ble så underkuet i 338 f.Kr.Under romersk overhøyhet fulgte en ny økonomisk oppblomstring, da Praeneste ble kjent for sine dekorerte bronsegjenstander. Av arkeologiske funn fremgår at 100-tallet f.Kr. var en intensiv byggeperiode i byen. Blant de fremste byggverkene kan nevnes Fortuna, hovedsakelig oppført omkring 80 f.Kr., og avdekket etter at byen ble utsatt for bombing i samband med de alliertes offensiv gjennom Italia i 1944.I 82 f.Kr. ble Praeneste besatt av Marius' adoptivsønn og ble deretter erobret av Sulla, som straffet byen ved å omgjøre den til en veterankoloni. Under keiser Tiberius fikk imidlertid byen tilbake sin stilling som municipum.På 700-tallet ble Palestrina knyttet til Kirkestaten, men byens svakhet innebar at den i større deler av middelalderen ble styrt av  ætten Colonna. I 1572 ble Palestrina et selvstendig fyrstedømme.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Palestrina – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Palestrina – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Via Labicana

Via Labicana var en vei som i klassisk romersk tid førte fra Roma i østsørøstlig retning fra Porta Prenestina og gjennom den servianske mur gjennom Porta Esquilina i Roma til Tusculum og senere videre til byen Labicum.


== Eksterne lenker ==
Omnes Viae: Via Labicana etter Peutingers kart
Via Latina

Via Latina var en vei i antikkens Italia. Veien gikk fra Roma til Casilinum, der den gikk inn i Via Appia. Såvel Via Appia som Via Latina begynte ved Serviusmurens Porta Capena. Veiene delte på seg inne i Roma (området mellom dem var fullt med gravmonumenter) og gjennom  Aurelianusmuren tok de forskjellige porter: via Latina gikk gjennom Porta Latina.Via Latina fulgte så elven Trerus (dagens Sacco) og videre over sletten og til noen av hernikernes byer: Anagnia, Ferentinum, Frusino blant andre. Via Latina fortsatte til Fregellae der den krysset elven Liris og siden gjennom Aquinum og Casinum. Via Latina fortsatte siden mellom Appenninene og Roccamonfina - opprinnelig hadde veien her gått over fjellene mot Venafrum. På så sett var det lett å nå Samnium, og de veier som bar til Aesernia, Cubulteria, Alifae og Telesia.Man tror att man også bygde en alternativ strekning gjennom Rufrae (dagens Presenzano) og San Pietro Infine som forkortet veien. Den alternative strekningen og hovedstrekningen møttes nær Caianello. Via Latina fortsatte der til Teanum, Cales og Casilinum (dagens Capua), der veien krysset Volturno og knyttet an til Via Appia.Via Latina var på 129 romerske mil mellom Rom og Casilinum. Den eldre strekningen (som passerte Venafrum) var 135 romerske mil. Den alternative strekningen via Rufrae var 126 romerske mil.Via Latina bærer ikke navn etter den som lot bygge den, til forskjell fra flere andre romerske veier. Dette er en indikasjon på at veien er eldre enn mange av de andre veiene. Etruskerne benyttet også veien da de koloniserte Campania 1 000-700 f.Kr. En annen indikasjon er at veien er krokete. Den har med andre ord formodentlig fulgtt de naturlige forutsetninger for veibygging.Det finnes levninger av Via Latina, ikke minst i parco degli acquedotti i Roma.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Via Latina – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Via Ostiensis

Via Ostiensis (italiensk: Via Ostiense) var en betydningsfull vei som førte vestsørvest ut fra Roma til havnebyen Ostia og til saltanleggenene og lagunene ved Middelhavet. 
Veien begynte nær Forum Boarium og gikk mellom Aventinen og Tiberen langs dens venstre (østre) bredd og forlot Rom gjennom Porta Trigemina.


== Litteratur ==
Filippo Coarelli: Rom. Ein archäologischer Führer. Zabern, Mainz 2000, ISBN 3-8053-2685-8, S. 35, 320.
Peter Connolly og Hazel Dodge: Die antike Stadt. Ein Leben in Athen und Rom, ISBN 978-3829011044.
Samuel Ball Platner, Thomas Ashby: A Topographical Dictionary of Ancient Rome. Oxford University Press, London 1929, S. 565–566 (online).


== Eksterne lenker ==
LacusCurtius — Via Ostiensis
Via Flaminia

Via Flaminia er en romervei som ble anlagt i år 220 f.Kr. for å knytte Roma til Italias adriatiske kyst ved Ariminum, Rimini, og var den viktigste vei som gikk nordover i romerrikets tid.


== Strekning ==
Via Flaminia utgikk fra Roma og fulgte elven Tiberens dalgang oppstrøms til Appenninene. Der krysset veien Scheggiapasset og elven Metauros dalgang. På vei passerte den blant annet Fano og Pesaro innen den sluttet i Ariminum.


== Historie ==
Vienn ble bygd av den romerske censoren Gaius Flaminius. Det ble foretatt mange forandringer og forbedringer på veien i keisertiden. Da keiser Augustus påbegynte en allmen opprustning av veiene i Italia, til hvilket han tilsatte blanr andre senatorer som prosjektledere, reserverte han Via Flaminia for seg selv og lot gjenoppbygge alle broer, foruten Pons Mulvius, som krysset Tiberen tre kilometer (2 mil) nord for Roma (bygd av Marcus Aemilius Scaurus år 109 f.Kr.) og en ukjent bro ved navn Pons Minucius. Store triumfbuer ble reist til hans ære, og ved Ariminium er de fortsatt bevarte. Vespasian bygget en ny tunnel gjennom fjellpasset Intercisa år 77, og Trajan, som inskripsjoner viser, reparerte mange broer langs veien. Veien fikk stor betydning for de byer de og områder som den passerte, ikke minst for Ager Gallicus.

I middelalderen var veien kjent som Ravennaveien, ettersom den gikk mot den da viktige byen Ravenna. Ravennas betydning gikk det tilbake med i lombardperioden og veien forfalt, med veien ble delvis ombygd i renessansen. Som SS 3 (Strada Stratale) fortsetter denne vei å være en hovedvei mellom Roma og den adriatiske kyst.


== Betydning ==

Veien var viktig av to grunner: I perioden da Romerriket vokste mest, 300-tallet f.Kr. og 200-tallet f.Kr., ble Via Flaminia, sammen med den billigere sjøveien, en av de viktigste ferdselsårer i riket ved at den kunne føre hvete fra Posletten til Roma og det sentrale Italia. Den andre grunnen var den militære betydning. Via Flaminia var hovedveien til hjertet av Italia: den var ikke bare blitt tatt av Julius Cæsar i sin tid, men senere av forskjellige barbarhærer, bysantinske generaler, et cetera. Mange store slag ble utkjempet i nærheten av Via Flaminia, som slaget ved Sentinum (nær dagens Sassoferatto) og nær Tadinum (dagens Gualdo Tadino). 
I tidlig middelalder kom veien under Østroms kontroll.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Via Flaminia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Via Flaminia på LacusCurtius