jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ellen Eriksen

Ellen Eriksen (født 30. juli 1972) er en norsk politiker (FrP). Hun er leder for hovedutvalg for kultur, idrett og folkehelse i Vestfold fylke. 
Hun har blant annet jobbet i klesbutikk i Lardal kommune og engasjerte seg i næringspolitikk og har sittet tre perioder i Vestfold fylkesting. Fra 2013–2017 var hun vararepresentant på Stortinget. I Stortingsvalget 2017 var hun Fremskrittspartiets annenkandidat i Vestfold. Hun jobber i dag som rådgiver for Fremskrittspartiet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Aaptos papillata

Aaptos papillata er en art i klassen horn- og kiselsvamper av rekken svamper som er den mest primitive gruppen flercellede dyr. 


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Middelhavet og Atlanterhavet.


== Systematisk inndeling ==
Klassifikasjon i forhold til WoRMS 2017.

Rekke SVAMPER (Porifera) Grant, 1836
Klasse horn- og kiselsvamper (Demospongiae) Sollas, 1885
Underklasse Heteroscleromorpha Cárdenas, Pérez & Boury-Esnault, 2012
Orden Suberitida Chombard & Boury-Esnault, 1999
Familie Suberitidae Schmidt, 1870
Slekt Aaptos Gray, 1867
Aaptos aaptos Schmidt, 1864
Aaptos alphiensis Samaai & Gibbons, 2005
Aaptos bergmanni de Laubenfels, 1950
Aaptos ciliata Wilson, 1925
Aaptos conferta Kelly-Borges & Bergquist, 1994
Aaptos duchassaingi Topsent, 1889
Aaptos durissima Carter, 1882
Aaptos globosa Kelly-Borges & Bergquist, 1994
Aaptos glutinans Moraes, 2011
Aaptos hajdui Carvalho, da Silva & Pinheiro, 2013
Aaptos horrida Carter, 1886
Aaptos kanuux Lehnert, Hocevar & Stone, 2008
Aaptos laxosuberites Sollas, 1902
Aaptos niger Hoshino, 1981
Aaptos nuda Kirkpatrick, 1903
Aaptos papillata Keller, 1880
Aaptos pernucleata Carter, 1870
Aaptos potiguarensis Carvalho, da Silva & Pinheiro, 2013
Aaptos robustus Plotkin & Janussen, 2008
Aaptos rosacea Kelly-Borges & Bergquist, 1994
Aaptos simplex Lambe, 1893
Aaptos suberitoides Brøndsted, 1934
Aaptos tenta Kelly-Borges & Bergquist, 1994
Aaptos vannamei de Laubenfels, 1935
Aaptos adriatica Gray, 1867 = Aaptos aaptos Schmidt, 1864
Aaptos chromis de Laubenfels, 1954 = Aaptos suberitoides Brøndsted, 1934
Aaptos lithophaga Wiedenmayer, 1977 = Aaptos pernucleata Carter, 1870
Aaptos unispiculus Carter, 1880 = Eurypon unispiculum Carter, 1880
Slekt Tethyophaena Schmidt, 1880 = Aaptos Gray, 1867
Slekt Trachya Carter, 1870 = Aaptos Gray, 1867
Slekt Tuberella Keller, 1880 = Aaptos Gray, 1867


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aaptos papillata – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Aaptos papillata i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Aaptos papillata hos NCBI
Jon Helgheim

Jon Engen-Helgheim (født 21. august 1981 i Nedre Eiker) er en norsk politiker (FrP) som var stortingsrepresentant fra 2017 til 2021. FrP i Oslo gikk tilbake ved stortingsvalget i 2021 og Helgheim kom ikke inn på Stortinget. Han er vararepresentant for Oslo fra 2021.


== Bakgrunn og virke ==
Han vokste opp i Hokksund i en familie tilknyttet trossamfunnet Brunstad Christian Church (BCC eller Smiths venner). Han har 13 søsken. Som voksen har han ikke vært aktiv i BCC. I 2019 uttalte han at han ikke likte at jentene i Smiths venner ble presset til å gå med skjørt og ha lange fletter.Helgheim har vært aktiv i FrP siden 2007 og har blant annet vært leder av Buskerud FpU, politisk nestleder i Buskerud FrP og nestleder, leder og gruppeleder i Drammen FrP. I 2015 ble han valgt til leder for bystyrekomiteen for helse, sosial og omsorg i Drammen kommune. I 2019 uttalte han skepsis til klimaforskningen og mente at forskerne drev «klimahysteri». I 2019 uttalte han at det er «biologiske forskjeller som gjør at kvinner vil jobbe mindre enn menn» og konkluderte med at «kjønnskvotering, fedrekvoter og andre tåpelige påfunn er meningsløst».Han var varaordfører i Drammen fra mai til oktober 2017 under Yousuf Gilanis (V) permisjon fra varaordførervervet. Ved stortingsvalget 2017 var han Fremskrittspartiets andrekandidat i Buskerud og ble innvalgt for perioden 2017–2021. Fra 2017 til 2021 var Helgheim FrPs innvandrings- og integreringspolitiske talsperson. Helgheim mener at bruk av merkelappen «islamofobi» er en hersketeknikk som brukes opportunistisk.Helgheim gikk ut i arbeid som anleggsgartner etter grunnskolen. Før han ble innvalgt til Stortinget, var Helgheim driftssjef ved renholdsfirmaet Accept Servicepartner AS med hovedkontor i Lier kommune ved Drammen. Han har også vært selger i samme firma.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Jon Helgheim på TikTok 
(no) Jon Helgheim hos Stortinget 
(no) Jon Helgheim hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Har prøveflyttet til Oslo - Dagsavisen / Fremtiden 6. oktober 2017
(no) - Det er biologiske forskjeller som gjør at kvinner vil jobbe mindre enn menn - Dagsavisen 24. mai 2018
Maria Karine Aasen-Svensrud

Maria Karine Aasen-Svensrud (født 22. februar 1980, fra Åsgårdstrand) er en norsk politiker (Ap). Hun er stortingsrepresentant for Vestfold fra 2017.Aasen-Svensrud har fagbrev som barne- og ungdoms­arbeider. Hun har studert sosiologi ved Høgskolen i Vestfold og har vært lærer ved Horten videregående skole og tidligere undervist i norsk og samfunnsfag i Bastøy fengsel. Ved stortingsvalget 2017 var hun Arbeiderpartiets andrekandidat i Vestfold.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Maria Karine Aasen-Svensrud hos Stortinget 
(no) Maria Karine Aasen-Svensrud hos Norsk senter for forskningsdata
The Last Great Country Swindle

The last great country swindler er et musikkalbum med Bendik Brænne, utgitt i 2017. Albumet vant Spellemannprisen 2017 i klassen country.


== Sporliste ==
«Runaway»
«Ain't nobody like me»
«Summerfield»
«I'll be gone tomorrow»
«Quick loving hearts»
«Worries me»
«I got (everything but you)»
«Close to the ground»
«Sunshower»
«Runaway (outro)»


== Personell ==
David Wallumrød, Hammond orgel, piano
Martin Windstad, Perkusjon
Daniel Romano, Trommer, gitar, kor, synth, artwork, co-prodsent
Mari Persen, Stryk
Amund Maarud, El. Gitar
Bendik Brænne, Vokal, piano, fløyte, tekniker, produsent
Kjetil Johan Jakobsen, Kor, trommer
Lars Erik Larsen, Kor, bass, co-produsent
Eivind Solheim, Trompet
Sindre Blostrupmoen, Trompet
Ellen Sunde, Kor
Christian Engfelt, Tekniker
Dan Weston, Mikser
Greg Calbi, Mastering
Jeton Kacaniku, Cover Foto


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Last Great Country Swindle på Discogs 
(en) The Last Great Country Swindle på Spotify 
https://www.dagbladet.no/kultur/helstopt-fra-sjangerakrobat-bendik-braenne/68640358
http://www.itromso.no/feedback/anmeldelser/2017/09/01/En-orgie-av-skamløs-fantasi-15236323.ece
http://gaffa.no/artikkel/120830/braenne-slipper-ikke-unna-med-countrysvindelen-stort-lenger/
Gibbon River

Gibbon River er en elv i staten Wyoming i USA. Elven har hele sitt løp innenfor grensene av Yellowstone National Park. 


== Navn ==
Elven fikk sitt navn i forbindelse med en geologisk undersøkelse av området i 1872, Hayden Geological Survey of Yellowstone. Den er oppkalt etter general John Gibbon, som var den første hvite mann som utforsket den.


== Geografi ==

Gibbon River har sitt uspring fra Grebe Lake midt i nasjonalparken. Den løper en kort distanse mot vest til Wolf Lake. Nedenfor Wolf Lake strømmer den gjennom fossefallene Virginia Falls, og fortsetter gjennom Norrisdalen. 
Elven strømmer tett forbi Norris Geyser Basin og gjennom Gibbon Geyser Basin, et av parkens mindre geysirområder.  Herfra løper den gjennom Gibbon River Canyon og ved Madison Junction møtes den med Firehole River og danner Madison River.
Mellom Norris og Madison Junction løper den parallelt med Grand Loop Road og på denne strekning finnes det nok en foss, Gibbon Falls. 


== Referanser ==
Jackson Hole

Jackson Hole er en dal i det nordvestlige Wyoming i USA. Dalen er oppkalt etter David Jackson, en pelsjeger som jaktet på bevere i området i begynnelsen av 1800-tallet. Uttrykket «Hole» (hull) brukte datidens pelsjegere om daler som var omkranset av fjell på alle sider.


== Historie ==
Områdets opprinnelige amerikanere brukte dalen primært til jakt og til seremonielle formål, men slo seg ikke ned her. Den første hvite, som så dalen var formodentlig John Colter, et tidligere medlem av Lewis og Clark-ekspedisjonen, som kom til området omkring 1806. Hans rapporter om dalen og om området omkring Yellowstone i sin alminnelighet ble betraktet med stor skepsis, og først omkring 1870 skjedde de første bosettinger i dalen.


== Beskrivelse ==
Dalen ligger mellom fjellkjedene Teton Range på den vestlige side og Gros Ventre Range på den østlige. Den nordvestlige del av dalen ligger innenfor grensene av Grand Teton National Park, som også omfatter det meste av Teton Range. I den sørlige del av dalen ligger byen Jackson, som er den eneste større bebyggelse i dalen.

Nord for Jackson ligger National Elk Refuge, hjemsted for verdens største flokk av wapitihjorter. Her samles omkring 7 500 wapitihjorter hver vinter. Om sommeren søker dyrene seg lengre opp i fjellene omkring dalen.
Elven Snake River løper gjennom hele dalen, som ligger på en gjennomsnittlig høyde over havet på 2000 meter. Dalen rommer en rekke innsjøer, hvorav den største er Jackson Lake.
U.S. Highway 89 går gjennom dalen i nord-sørlig retning.
På grunn av dalens høye beliggenheten kombinert med de høye fjellene omkring den (Teton Range reiser seg opp mot 2100 meter over dalbunnen), kan det være svært kaldt i dalen om vinteren. I 1993 ble det målt -53 °C i dalen. Den laveste temperaturen som noensinne er målt i Wyoming, -66 °C, ble målt ved Mount Moran i Teton Range. Om sommeren kan det bli ganske varmt i dalen, opp mot 34-35 °C i skyggen.


== Bebyggelse ==
Den eneste egentlige byen som ligger i dalen er Jackson (ofte feilaktig kaldt Jackson Hole likesom dalen). Der finnes imidlertid mindre bebyggelser som for eksempel Wilson, Teton Village, Moran Junction og Hoback.


== Eksterne lenker ==
(en) Jackson Hole – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Reinelva (Kvalsund)

Reinelva (nordsamisk: Boazojohka) er ei elv i Hammerfest kommune i Troms og Finnmark. Den er ei sideelv til Kokelva og er 12,4 kilometer lang.
Elva har utspring fra den lille innsjøen Boazojávri på østsida av fjellet Fállebahvárri. Derfra renner elva mot nordøst til den løper sammen med Kokelva en halv kilometer før Kokelvas munning. Reinelvas nedbørfelt er uten tekniske inngrep av betydning.
Kokelvvassdraget ble i 1973 vernet mot kraftutbygging i Verneplan I for vassdrag. Vernegrunnlaget var vassdragets mange elver og vann som er viktige naturtyper i et småkupert landskap med karrig vegetasjon.


== Referanser ==
Reinelva

Reinelva kan vise til flere elver i Norge:

Reinelva (Vadsø) – i Vadsø kommune i Finnmark
Reinelva (Kvalsund) – i Kvalsund kommune i Finnmark
Reinelva (Sørreisa) – i Sørreisa kommune i Troms
Austre Reinelva – i Lyngen kommune i Troms
Vestre Reinelva – i Lyngen kommune i Troms
Ulhas

Ulhas er en 122 km lang elv på vestkysten av India. Den munner ut i Mumbai og hele elven ligger i staten Maharashtra. Nedslagsfeltet er på 4637 km².Elven starter i fjellene Vest-Ghat 600 moh og renner nordover og vestover til den renner ut i Arabiahavet. Den deler seg i en nordlig grein som renner ut i Vasai Creek og en sørlig grein som renner ut i Thane Creek. Slik omslutter Ulhas øya Salsette, som Mumbai ligger på.Ulhas får det meste av vannet fra monsunregnet i månedene fra juni til oktober. Gjennomsnittlig nedbør i nedslagsfeltet er om lag 2943 mm. Sideelver til Ulhas er Pej, Barvi, Bhivapuri, Murbari, Kalu, Bhasta, Poshir og Shilar. Av disse står Kalu og Bhasta for nesten 56% av det totale nedslagsfeltet.


== Forurensning ==
Ulhas er drikkevannskilde for byene Badlapur og Navi Mumbai. Etter den store tørken i 2012, da elven ble nesten tørrlagt og man likevel fortsatte å tømme avfall i den, ble «Save Ulhas River Project» påbegynt. Ved målinger på flere steder i elva i 2013 fant man COD-nivå på 4000 mg/l mens akseptabelt nivå er 250 mg/l. Det ble da ikke funnet liv i elva.Save Ulhas River Project brakte saken inn for National Green Tribunal (NGT). Etter to år vant de saken der, men den ble brakt inn for retten. Der tapte de i de to første rettsinstanser, men vant til slutt i Supreme Court. Dermed håper de å redde elven.


== Referanser ==
Transfarelva

Transfarelva (nordsamisk: Gáiddošjohka, kvensk: Kaitusjoki) er ei elv i Alta kommune i Finnmark. Den munner ut i Rafsbotn ved grenda Transfarelv, rundt fem kilometer øst for Alta lufthavn.
Elva har utspring på sørhellinga av fjellet Sieinnus, og renner først mot sør, deretter mot øst til Flatvannet og Martinvannet. Etter Martinvannet snur elva mot sør og deretter mot vest. Den passerer gjennom Ramlevannet og Langvannet, hvor den møter sideelva Suohpatjohka, som kommer fra Veivannet i sør. Nedenfor Langvannet passerer elva skoggrensa og forlater viddelandskapet i nedbørfeltets øvre del og renner ned i Transfarelvdalen. Elva har her et noe sterkere fall og har gravd seg ned i berggrunnen. Dalen er stedvis svært dyp og trang, spesielt nedenfor samløpet med Rødsteinelva, som kommer inn fra sør. På den siste strekningen renner elva rolig over løsmasseavsetningene og danner meandere, før den munner ut i Rafsbotn like sør for Transfarelv.
Europavei 6 krysser elva like før munningen. En rekke gårdsbruk ligger på slettene langs elvas nedre del.
Innsjøene i vassdragets øvre del, som danner det nordvestre hjørnet av Finnmarksvidda, er kjent for sitt gode ørretfiske.
Vassdraget ble vernet mot kraftutbygging i Verneplan I for vassdrag i 1973. Vernegrunnlaget var vassdragets urørthet, store kulturminneverdier og nedbørfeltets betydning for friluftslivet.


== Referanser ==
Tigerhaien (1932)

Tigerhaien (originaltittel: Tiger Shark) er et amerikansk historisk drama fra 1932, regissert av Howard Hawks med Edward G. Robinson, Richard Arlen og Zita Johann.


== Handling ==
Historien er sentrert rundt en tunfisk-fisker ved navn Mike, som bare har en hånd.
Men hans kone utvikler romantiske følelser for mannen som ektemannen hennes mistet hånden sin for å redde.


== Skuespillere ==
Edward G. Robinson som Mike Mascarenhas.
Richard Arlen som Pipes Boley.
Zita Johann as Quita Silva.
Leila Bennett som Muggsey.
J. Carroll Naish som Tony.
Vince Barnett som Fishbone.
William Ricciardi som Manuel Silva.
Maurice Black som Jean Fernandez.
Sheila Bromley som Red.
Wong Chung som en kineser.
Edwin Maxwell som en doktor.
Toshia Mori som frisør.
Henry Otho som en sjømann.
Inez Palange som Mikes nabo.
Pedro Regas som en sjømann.
Hector V. Sarno som en sjømann
Harry Semels som en sjømann.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tigerhaien på Internet Movie Database 
(fr) Tigerhaien på Allociné 
(nl) Tigerhaien på MovieMeter 
(en) Tigerhaien på AllMovie 
(en) Tigerhaien på Turner Classic Movies 
(en) Tigerhaien på Box Office Mojo
Chili Turèll

Chili Turèll (heter egentlig Turell, men kaller sig Turèll) – døpt Inge Margrethe Svendsen – (født 13. november 1947 i Hjørring i Jylland) er en dansk skuespiller, lydbokinnleser og forfatter.
Chili Turèll vokste opp i Esbjerg og Viby. I 1968-69 var hun tilknyttet Jomfru Ane Teatret i Aalborg, og i perioden 1969-72 ble hun utdannet som skuespiller på teaterskolen ved Aarhus Teater. I 1978 flyttet hun sammen med forfatteren Dan Turèll og de fikk i 1979 datteren Lotus Maria Chili. Paret giftet seg i 1982.
Utover Jomfru Ane Teatret og Aarhus Teater har hun vært ansatt ved Det Kongelige Teater, Aveny Teatret, Café Teatret, Mercur Teater og ved London Toast Theatre i perioden 1969-88.
I 1991-1996 spilte hun hovedrollen i DR TV-serien Landsbyen sammen med bl.a. Niels Skousen og Søren Østergaard.
I 2002-06 utdannet Turèll seg i medisinsk Qi Gong, som hun nå er instruktør i.
Kunstnernavnet Chili Turèll er ifølge Peder Bundgaards Dan Turèll-biografi Superdan dannet av ektemannens etternavn og datterens mellomnavn.


== Filmer ==
Bejleren - en jysk røverhistorie (1975)
Affæren i Mølleby (1976)
Den dobbelte mand (1976)
Oviri (1986)


== TV ==
Landsbyen (1991-1996)


== Bøker ==
Dagbog til min datter (1982) ISBN 87-418-5406-3
I livets strøm (2007) ISBN 978-87-595-2827-3


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chili Turèll på Internet Movie Database 
(da) Chili Turèll på Filmdatabasen 
(da) Chili Turèll på Filmdatabasen 
(da) Chili Turèll på danskefilm.dk 
(da) Chili Turèll på danskfilmogtv.dk 
(da) Chili Turèll på Scope 
(en) Chili Turèll hos The Movie Database
EM i ryttersport 2017 - Kjøring med 4-spann lag

EM i ryttersport ble arrangert i Gøteborg fra 21. til 27. august 2017. Kjøring med 4-spann ble arrangert på Heden fredag 25. august, maraton med start på Heden og ut til Slottsskogen og tilbake lørdag 26. og Cones på Heden søndag 27. august.
Hvert lag kunne stille med 3 ekvipasjer, men kun 2 telte og det dårligste resultat i den enkelte øvelse ble strøket hos lagene som stilte med 3 ekvipasjer.


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell resultatside
Arrangørens hjemmeside
Théodore Tronchin

Théodore Tronchin (1709–1781) var en fransk-sveitsisk lege.Tronchin skrev artikkelen «Inoculation» for Diderot og d'Alemberts Encyclopédie (1751–1772).


== Liv og virke ==
Tronchin studerte først medisin ved University of Cambridge, men byttet til Universitetet i Leiden der han var elev av Herman Boerhaave. Han tok doktorgraden i medisin i 1730, med gynekologi som spesialområde. Deretter praktiserte han som lege i Amsterdam. Tidlig på 1750-tallet vendte han tilbake til Geneve, men flyttet senere til Paris der han åpnet en legepraksis i 1766.
Blant Tronchin venner var det flere kjente personligheter fra den franske opplysningstida, eksempelvis Voltaire, Rousseau, Diderot og mange andre. Han knyttet et spesielt nært vennskap med forfatterne Louise d’Épinay og Friedrich Melchior Grimm.
Som en av 1700-tallets innflytelsesrike leger fikk Tronchin innpass blant europeiske kongehus og hos andre medlemmer av overklassen, og han ble tatt opp i flere vitenskapsakademier i ulike land.


== Verk i utvalg ==
De nymphæ. 1736
De clitoride. Leyde 1736
De cólica pictorum. Genève 1757
Abhandlung von der Kolik von Poitou. I Gesammelte wichtige Schriften zur Erkenntniß und Behandlung der Bleykolik. Leipzig 1784, Digitalisering, Sächsische Landesbibliothek i  Dresden]] (EBooks on Demand)
Artikkelen «Inoculation» i Diderot og d'Alemberts Encyclopédie (1751–1772)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Henry Tronchin: Un médecin du XVIIIe siècle, Théodore Tronchin, 1709–1781. Plon-Nourrit, Paris 1906. Ouvrage couronné par l’Académie française, Prix Marcellin Guérin.
La Mode de l’inoculation in Catriona Seth: Les Rois aussi en mouraient. Les Lumières en lutte contre la petite vérole. Desjonquères, Paris 2008
(de) Salomon Rizzo: «Tronchin» i Historisches Lexikon der Schweiz (familiehistorie)


== Eksterne lenker ==
(en) Théodore Tronchin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sieinnus

Sieinnus (nordsamisk) er et fjell i Alta og Porsanger kommune i Finnmark. Det ligger mellom Stabbursdalen i øst og Rafsbotn i vest og er grensepunkt mellom de to kommunene. Fjellet har en høyde på 740 meter over havet.


== Se også ==
Fjell i Finnmark


== Referanser ==
Greybull River

Greybull River er en sideelv til Big Horn River, om lag 90 miles (140 km) lang, nord i delstaten Wyoming i USA.
Det er mye fiske etter ørret i elvens øvre deler, som har den genetisk reneste populasjon av arten Yellowstone cutthroat trout (Oncorhynchus clarkii bouvieri) i regionen.  I 1981 ble det oppdaget en koloni av svartfotilder på området til Pitchfork Ranch nær Meeteetse. Dette var et dyr man før hadde antatt var utdødd.


== Navn ==
Eleven skal ha fått sitt navn etter en hvit bøffel som var blitt observert ved dens bredder. Hvite bisoner, det vil si med hvit pels, ble av indianerne betraktet som hellige eller av åndelig stor betydning gjerne som viktige og/eller gode omen. 


== Elveløp ==
Elven har utspring nær Francs Peak i Absaroka Mountains i det sørøstre hjørnet av Big Horn-bassenget. Den renner ned fjellene, forener seg med den lille Wood River, og legger fjellene bak seg nær småbyen Meeteetse, forsetter gjennom de sørlige deler av Park County og Big Horn County før den tømmer seg i Big Horn River nær Greybull. 


== Referanser ==
Kroken kirke

Kroken kirke kan vise til:

Kroken kirke i Drangedal kommune i Telemark
Kroken kirke i Tromsø kommune i Troms
Elena Roos

Elena Roos (født 24. januar 1991) er en sveitsisk orienteringsløper. Hun representerer den norske orienteringsklubben Halden Skiklubb og det sveitsiske landslaget.
Sammen med Florian Howald og Martin Hubmann og Sabine Hauswirth tok Roos bronse for Sveits på sprintstafetten under VM i Estland 2017. Hun løp første etappe på det sveitsiske bronselaget. Hun oppnådde flere gode resultater i samme mesterskap. 5.-plass på langdistanse, 6.-plass på sprint og 4.-plass i stafett ble fasit etter Estland-VM.
I 2015 løp hun sisteetappen på Haldens 1.lag i Venla. Laget endte på 8.-plass. Den 15. oktober 2016 ble hun nummer to på langdistanse i verdenscupavslutningen på hjemmebane i Aarau.
Den 29. september 2017 tok Elena Roos sin første verdenscupseier da hun gikk til topps på langdistansen under verdenscupavslutningen i sveitsiske Grindelwald. Dagen etter ble hun nummer to i mellomdistanseløpet som var verdenscupsesongens siste løp.
Under EM i orientering 2018 var Roos ankerkvinne på det sveitsiske laget som ble europamestere på hjemmebane i Ticino. Roos løp siste etappe på laget som for øvrig bestod av Judith Wyder, Florian Howald og Martin Hubmann. 
Elena Roos løp første etappe på det sveitsiske laget som ble verdensmestere i stafett under VM i Latvia 2018.


== Meritter ==


=== Verdenscupseire ===


== Eksterne lenker ==
(en) Elena Roos – IOF 
(en) Elena Roos – World of O
Grand Loop Road

Grand Loop Road, eller  Grand Loop Road Historic District, er et område som omfatter det sentrale veisystem i Yellowstone National Park i det nordvestlige USA. Selv om nasjonalparken ligger i statene Idaho, Montana og Wyoming, ligger storparten og dessuten hele Grand Loop Road i den sistnevnte stat.Grand Loop Road, som er navnet på selve veien, er ca. 230 km lang og ble planlagt i begynnelsen av parkens eksistens, mens denne stadig var under administrasjon av militæret. Ansvarlig for planleggingen var kaptein Hiram M. Crittenden fra ingeniørkorpset. Veien fikk sit nåværende navn i 1923. I 2003 ble veien opptatt i National Register of Historic Places. 
Veien fører rundt til de viktigste attraksjoner i parken, blant andre Upper, Lower og Midway Geyser Basin, Mammoth Hot Springs, Grand Canyon of the Yellowstone, Hayden Valley og Lake Yellowstone.
Veien omfatter unummererte strekninger av U.S. Highway 20, U.S. Highway 89, U.S. Highway 191 og U.S. Highway 287, som alle går gjennom nasjonalparken.


== Eksterne lenker ==
Historien om konstrukdjonen av veisystemet i Yellowstone National Park fra National Park Seives hjemmeside
U.S. Route 89

U.S Route 89 er en amerikansk Highway som har en nord-sørlig og er oppdelt i to seksjoner. Den sørlige sekdjonen er 1365 km lang og går mellom Flagstaff i Arizona til den sondre innfarten i Yellowstone nasjonalpark i Wyoming. Den nordre delen er 650 km lang og strekker seg mellom den nodlige innfarten til Yellowstone nasjonalpark og går opp til Montanas grense til Canada.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) U.S. Route 89 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons