jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Fjellstuveien (Oslo)

Fjellstuveien (3A–65, 2–64) er en vei på Stovner (bydel Stovner) i Oslo. Den går fra en rundkjøring ved Karl Fossums vei nær Stovner senter og til Stovnerveien nær Østre Aker vei.
Veien fikk navn i 1928 etter eiendommen Fjeldstuen i nr. 17B.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Fjellstuveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 167. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (F)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Rin’go

Rin'go, også skrevet Rin'go Band, Rin'Go, Ringo eller Rin'go тобы, er en kasakhisk guttegruppe som ble etablert i Almaty i 2006. Gruppa består av Bajnasarov Batyr, Otegen Danijar, Birbaev Ajan og Umarov Adiljan.Bandet ble nummer fem i den internasjonale musikkonkurransen New Wave i 2007, og i 2008 deltok det i Penang Shanghai World Star Quest i Malaysia, hvor gruppa mottok pris for beste opptreden. Rin'go representerte Kasakhstan i Alla Pugatsjovas musikkfestival på Krim i 2011 med melodien «Tolgau», hvor de ble tildelt «Alla's star».
I 2013 vant gruppa den nasjonale utvelgelsen før Tyrkvisjonens sangkonkurranse med melodien «Birlikpen alğa», som fikk 18 prosent av SMS-stemmene. I finalen i Eskişehir endte de på niendeplass. I 2014 vant Rin'go prisen for beste guttegruppe under tildelingen av den kasakhiske musikkprisen «Astanas stjerne».


== Referanser ==
Fjørtofts gate (Oslo)

Fjørtofts gate (1–23; ingen partallsadresser) er en gate på Sagene (bydel Sagene) i Oslo. Det er en T-formet gate som går sørover fra Gustav Jensens gate og ender som blindvei litt nord for Griffenfeldts gate, og den har en sidearm gjennom en portal og til Stockfleths gate.
Nevnte sidearm er den opprinnelige Fjørtofts gate, som fikk navn i 1923 etter politikeren og journalisten Olaus Fjørtoft. Den østre delen, som går i retning nord-sør langs Vøienvolden, het inntil 2003 Fernanda Nissens gate, men det ble bestemt å bruke dette navnet om et annet gateløp i Nydalen. Siden har også denne delen hatt navn etter Fjørtoft.
Nr. 13 har huset forskjellige virksomheter, deriblant sykehjem og hybelutleie. Etter et mislykket forsøk i 2005 på å selge hybler som selveide, ble gården omprosjektert til leigligheter. De andre adressene i gaten inngår i Vøyenvoll-komplekset, en kommunal leiegård som ble tegnet av Harald Hals og oppført i 1917–19. Siden 1951 har den tilhørt Vøyenvollen borettslag. Den omfatter også adresser i nabogatene.
Alle husene i gaten er erklært verneverdige av Oslo kommune.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Fjørtofts gate». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 169. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (F)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Joseph-Antoine Cerutti

Joseph-Antoine-Joachim (opprinnelig Giuseppe Antonio Giachimo) Cerutti (født 13. juni 1738 i Torino i kongedømmet Sardinia, død 3. eller 13. februar 1792 i Paris) var en fransk forfatter og jesuitt av italiensk herkomst.


== Biografi ==
Cerutti var først lærer ved jesuittkollegiet i Lyon og virket der med stor berømmelse, men viet seg til litteratur og politikk etter ordenens opphevelse i Frankrike. Ved den franske revolusjons utbrudd i 1789 gikk han inn for dens idéer, utgav en del politiske brosjyrer og sluttet seg til Mirabeau. Cerutti var en av stifterne av den republikanske avis «La feuille villageoise» og en av Mirabeaus fremste litterære medhjelpere, som utarbeidet hans taler. 
I år 1791 ble han innvalgt i den lovgivende forsamling. 
Ceruttis fremste arbeide er Apologie de l'institut et de la doctrine des jésuites (1762), et forsvarsskrift for jesuittene som vekte stor oppmerksomhet. I 1793 kom hans Œuvres diverses i tre bind.


== Referanser ==


== Litteratur ==
(sv) Cerutti, Joseph Antoine Joachim i Nordisk familjebok (2. utgave, 1905)
Nordstrand terrasse (Oslo)

Nordstrand terrasse (15–61, 50–62) er en vei på Nordstrand (bydel Nordstrand) i Oslo. Den går som blindvei sørover fra Nordstrandveien på vestsiden av Østfoldbanen.
Navnet ble vedtatt i 1989.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Nordstrand terrasse». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 394. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (N)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Nydalen allé (Oslo)

Nydalen allé (1-37B; ingen partallsadresser) er en vei i Nydalen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra Nydalsveien sørøstover og rundt BI til Sandakerveien.
Navnet ble vedtatt i 2005. Husene på sørøstsiden av veien (nr. 33-37B) er i bydel Sagene.
I nr. 1-31 er boligkoplekset Solsiden (ark. Kosberg arkitekter), som ble oppført 2005–08 og har til sammen 453 leiligheter fordelt på seks sameier.
PST har et kontorbygg i nr. 35, og i nr. 37 er kontorblokken Nydalshøyden, som huser bl.a. TVNorge, FEM, Radio Norge, Radio 1 og The Voice (TV og radio).


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Nydalen allé». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 403. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (N)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Nybyggerveien (Oslo)

Nybyggerveien (1A–25, 2–38) er en vei på Høybråten i bydel Stovner i Oslo. Den går fra Kringveien til Linjeveien.
Veien fikk navn i 1951 etter Høybråten nybyggerforening.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Nybyggerveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 402. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (N)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Thika (elv)

Thika er ei elv i det sentrale Kenya. Den er ei sideelv til Tana, og er hovedvannkilde for Nairobi, Kenyas hovedstad og største by.Elva har sitt utspring i Aberdarefjellene og renner i hovedsakelig østlig retning til samløpet med Tana. Et landemerke langs elva er de rundt 25 meter høye Thikafallene, nær byen Thika.


== Referanser ==
Ana Temprano

Ana Temprano Fernández (født 24. januar 1984 i Oviedo) er en spansk håndballspiller, som er målvakt for den spanske klubben Bera Bera og det spanske kvinnelandslaget.


== Karriere ==


=== Klubb ===
Temprano startet sin håndballkarriere i Gijón i 2005, hvor hun ble i fire sesonger før hun meldte overgang til Castro Urdiales. Etter to sesonger i klubben med henholdsvis 9.-plass og 8.-plass i serien, signerte hun sommeren 2011 for Murcia.
2011/12-sesongen endte med en 11.-plass for Murcia, men grunnet økonomiske problemer rykket klubben allikevel ned én divisjon, og Temprano skiftet klubb til Zuazo Barakaldo som endte 2012/13-sesongen på en 8.-plass.
I 2013 signerte Temprano for den toppklubben Bera Bera. I sin første sesong for klubben vinner hun den spanske serien, samt den spanske cupen og supercupen, og blir kåret til finalens beste spiller med sine 19 redninger i 26–21-seieren over Rocasa Gran Canaria.


=== Landslag ===
Temprano var en del av det spanske kvinnelandslagets bruttotropp til Håndball-EM 2010, men var ikke blant de 16 utvalgte.Temprano fikk til slutt sin debut for landslaget som 30-åring i kvalifiseringenskampene mot Italia og Tyrkia foran Håndball-EM 2014. Hun ble måneder senere tatt ut i EM-troppen på bekostning av Cristina González, og fikk vist seg frem som Spanias beste spiller i hovedrundekampen mot Romania, etter at Silvia Navarro skadet seg.


== Meritter ==


=== Bera Bera ===
Spansk seriemester: 2014
Spansk cupgull: 2014
Spansk supercupgull: 2014


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil hos BalonmanoBeraBera.com
John A. Schefte

John Anton Andreassen Schefte (født 16. februar 1872 i Ogndal i Nord-Trøndelag, død 24. februar 1957) var en norsk avisredaktør og boktrykker.
Han gikk i lære som boktrykker i Indherreds-Posten i Steinkjer, og kom tilbake til trykkeriet som faktor etter to år i Trondhjem og Kristiania. I 1897 giftet han seg med Laura Marie Hegstad fra Levanger i Bakke kirke i Trondhjem.Schefte var faktor i Østlandske Tidende i Elverum 1896–1900 samt bestyrer og redaktør i Lillesand-Grimstad-Posten og Grimstad-Posten 1900–1908. Han satt også i Grimstad bystyre for Venstre, men ble avskjediget som avisredaktør på grunn av sine republikanske sympatier. I 1908 hadde han et kort mellomspill som redaktør og forretningsfører i Østlandske Tidende, deretter bestyrer i AS Nidaros og Trøndelagens Trykkeri i Trondhjem 1909–1910.Høsten 1910 etaberte Schefte avisen Indherred med trykkeri i Steinkjer, og fungerte som avisens redaktør frem til han solgte den til AS Nord-Trøndelag i 1919. Mellom 1919 og 1922 var Schefte medredaktør i avisen Indtrøndelagen i Steinkjer. I 1920 var Schefte med på å kjøpe Stjørdalens Blad med trykkeri i Stjørdal. Han var redaktør i avisen frem til sin død i 1957, fra 1945 med sønnen Asbjørn Schefte som medredaktør.John A. Schefte er begravet på Værnes kirkegård i Stjørdal.


== Referanser ==
Naivasha

Naivasha er en kjøpstad i Nakuru fylke i Kenya. Den ligger 90 km nordvest for Nairobi, ved Naivashasjøen.  Byen ligger 2086 meter over havet langs hovedveien A104 mellom Nairobi og Nakuru. Befolkningen var på 181 966 ved folketellingen i 2009.
María Núñez

Maria Núñez Nistal (født 27. november 1988 i Mogán) er en spansk håndballspiller, som spiller for den franske klubben Besançon og det spanske kvinnelandslaget.


== Karriere ==


=== Klubb ===
Núñez startet sin håndballkarriere i Rocasa Gran Canaria som 16-åring. I 2006 flyttet hun til Den iberiske halvøya og signerte for klubben Mar Alicante, og ble lagvenninne med landslagsspillerne Carmen Martín og Beatriz Fernández. Med Alicante nådde hun finalen av den spanske cupen i 2010, hvor de tapte mot storklubben Itxako, samt finalen av Cupvinnercupen i 2011, hvor det ble tap mot storklubben Ferencváros. 2011
I mai 2012 signerte Núñez for den toppklubben Bera Bera. I sine to første sesonger for klubben vinner hun den spanske serien, samt den spanske cupen og supercupen.


=== Landslag ===
Núñez ble, på bekostning av Ainhoa Hernández, tatt ut på det spanske kvinnelandslaget til Håndball-EM 2014, som oppbakking på linja for Elisabeth Chávez.


== Meritter ==


=== Mar Alicante ===
Spansk cupfinalist: 2010
Cupvinnercupfinalist: 2011


=== Bera Bera ===
Spansk seriemester: 2013, 2014
Spansk cupgull: 2013, 2014
Spansk supercupgull: 2013, 2014


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) María Núñez – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(fr) María Núñez – Ligue Féminine de Handball (LFH) 
Profil hos BalonmanoBeraBera.com
Narok

Narok er en by 140 km vest for Nairobi, i Riftdalen i Kenya. Narok er hovedstaden i Narok fylke og har rundt 40000 innbyggere, de fleste masaier. Byens høyde over havet er 1827 meter.
Asparagus acutifolius

Asparagus acutifolius er en plante i aspargesfamilien.
Den er en rikt forgrenet og forvedet klatreplante, som blir opptil to meter høy. Bladene er redusert til skjell. Blomstene er gulgrønne og dufter søtt. Frukten er et bær som blir svart når det er modent. Arten vokser på tørre, steinete steder og i maquis og garrigue. Av og til vokser den i furuskog. Asparagus acutifolius er utbredt rundt hele Middelhavet.

		
		
		


== Litteratur ==
O. Polunin og A. Huxley, norsk utgave P. Sunding (1978). Middelhavsflora. NKI-Forlaget. s. 213. ISBN 82-562-0490-7. 
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 483. ISBN 0-7136-7015-0. 


== Eksterne lenker ==
(en) Asparagus acutifolius i Encyclopedia of Life 
(en) Asparagus acutifolius i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Asparagus acutifolius hos NCBI 
(en) Asparagus acutifolius hos The International Plant Names Index 
(en) Asparagus acutifolius hos Tropicos 
(en) Kategori:Asparagus acutifolius – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Asparagus acutifolius – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Asparagus acutifolius – detaljert informasjon på Wikispecies
Rubia peregrina

Rubia peregrina er en flerårig urt i maurefamilien.
Den er en krypende eller klatrende, eviggrønn og glatt plante. Stengelen er firkantet, og bladene sitter i kranser på fire–seks. Bladene er ovale til elliptiske, læraktige og mørkegrønne. Blomstene er lyst gulgrønne og sitter mange sammen i endestilte eller sidestilte klaser. Frukten er kulerund, fire–seks millimeter, og svart når den er moden.
Rubia peregrina vokser i skog og kratt. Den finnes i hele middelhavsområdet, unntatt Kypros, og vokser også i Vest-Europa nordover til De britiske øyer.

		
		
		
		


== Litteratur ==
C. Grey-Wilson og M. Blamey; norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding (1992). Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa. Teknologisk Forlag. s. 316. ISBN 82-512-0355-4. 
O. Polunin og A. Huxley, norsk utgave P. Sunding (1978). Middelhavsflora. NKI-Forlaget. s. 168. ISBN 82-562-0490-7. 
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 181–182. ISBN 0-7136-7015-0. 


== Eksterne lenker ==
(en) Rubia peregrina i Encyclopedia of Life 
(en) Rubia peregrina i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Rubia peregrina hos Artsdatabanken 
(sv) Rubia peregrina hos Dyntaxa 
(en) Rubia peregrina hos ITIS 
(en) Rubia peregrina hos NCBI 
(en) Rubia peregrina hos The International Plant Names Index 
(en) Rubia peregrina hos Tropicos 
(en) Kategori:Rubia peregrina – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Rubia peregrina – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Rubia peregrina – detaljert informasjon på Wikispecies 
Online Atlas of the British & Irish Flora – Rubia peregrina (Wild Madder)
Thomsonfallene

Thomsonfallene (eng. Thomson's Falls) er en 74 m høy (243 ft) foss i elven Ewaso Ng'iro som renner fra Aberdarefjellene. Vannfallet befinner seg tre kilometer fra byen Nyahururu i det sentrale Kenya, på 2 360 meter over havet. I 1883 var Joseph Thomson den første europeer som nådde Thomsonfallene, og han ga dem navn etter sin far. Han var en skotsk geolog og naturhistoriker, og var også den første europeer som gikk fra Mombasa til Victoriasjøen tidlig på 1880-tallet.
Tåken fra fossen vanner skogen nedenfor. Besøkende kan se fossen ovenfra, eller følge en sti ned til bunnen av ravinen. Oppstrøms for vannfallet er en av Kenyas høyest beliggende vannhull for flodhest. Fossefallet er en viktig økonomisk ressurs for den nærliggende byen Nyahururu. Den største inntekten er fra turister, både nasjonale og utenlandske, som må betale inngangsbillett. 
Fossen vises i Agatha Christie-filmen The Man in the Brown Suit fra 1988.
Nyahururu

Nyahururu er en by i Laikipia fylke i Kenya, 65 km nordøst for Nakuru og 100 km nordvest for Nyeri. Tidligere var Nyahururu administrasjonssenter for Nyandarua fylke som da var et distrikt. Byen hadde 36,450 innbyggere i 2011.

Nyahururu ble grunnlagt som Thomson Falls etter de 74 meter høye Thomsonfallene i elven Ewaso Ng'iro. Hovedveiene B5 og C77 krysser hverandre i byen. Byen vokste opp rundt jernbanen fra Gilgil som åpnet i 1929. Denne er ikke lenger i bruk. Byen ligger 2303 meter over havet og er et populært sted for høydetrening blant idrettsutøvere.
Thomson Falls

Thomson Falls kan vise til:

Thomsonfallene, foss i Kenya
Nyahururu, by i Kenya som tidligere het Thomson Falls
Nanyuki

Nanyuki er en kjøpstad i Laikipia fylke i Kenya, som ligger nordvest for Mount Kenya langs hovedveien A2, 60 km nord for Nyeri. Den har jernbaneforbindelse til Nairobi. På 0° 01' nord, ligger byen kun 6,5 km nord for ekvator. 
Byen ble grunnlagt i 1907 av britiske nybyggere. Noen av etterkommerne bor fortsatt i og rundt byen. Nanyuki er hovedbasen til det kenyanske flyvåpenet. Den er også utgangspunkt for folks som ønsker å bestige Mount Kenya, landets mest kjente landemerke. Gjennomsnittstemperaturen ligger mellom 9 og 25° celsius. 
Nanyuki er fylkets hovedstad, men det er foreslått å flytte denne funksjonen til Rumuruti. Innbyggertallet i Nanyuki var på 31 577 innbyggere ved folketellingen i 1999. Hovednæringsveiene i byen er handel og turisme. Nanyuki lufthavn ligger 6,5 km sør for byen.


== Bildegalleri ==
Rongai

Rongai er en by i Nakuru fylke i Kenya. Den ligger 30 km vest for Nakuru, langs hovedveien A104 og jernbanen mellom Nakuru og Uganda. Byen ligger 1912 meter over havet og har 20878 innbyggere.
Nordmarkveien (Oslo)

Nordmarkveien (9–17, 2–6) er en vei i Nordmarka i Oslo. Den tar av fra Maridalsveien og etter 90 m Gamle Maridalsvei ved Svingen ved Hammeren og går innover i Nordmarka til Bjørnholt, der den fortsetter som Nordmarka. Det er bom noen få hundre meter over Hammeren og begrensninger på biltrafikk. Veien brukes ellers mye av gående og syklister. Hele veien er klassifisert som skogsbilvei, lengden er 8,5 km.
Hammeren kraftstasjon har adressen Nordmarkveien 6.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Nordmarksveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 389. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelseoversikt
Resolute Support Mission

Resolute Support Mission (RS) var en NATO-ledet operasjon i Afghanistan som fra desember 2014 gav støtte til afghanske myndigheter i form av opplæring og rådgivning. RS tok over for International Security Assistance Force (ISAF), men skulle ikke være en stridsoperasjon.
NATO vedtok i april 2021 å trekke seg ut av Afghanistan og de fleste deltakende landene trakk ut sine styrker mellom mai og juli 2021. Soldatene fra Forsvarets spesialstyrker var de siste norske kampstyrkene som forlot landet i slutten av juni. Kun et norskledet feltsykehus ved Hamid Karzai internasjonale lufthavn er igjen, og er planlagt driftet ut 2021.Resolute Support Mission ble offisielt avsluttet 12. juli 2021.


== Bakgrunn og mandat ==
Operasjonsplanene for RS ble vedtatt av NATOs utenriksministre i juni 2014. Betingelsene for operasjonen ble fastsatt i en statusavtale med afghanske myndigheter, en avtale som ble ratifisert av Afghanistans nasjonalforsamling i november 2014. Avtalen fikk støtte fra FNs sikkerhetsråd.Hensikten med operasjonen var å gi trening, rådgivning og assistanse til den afghanske hæren og politiet. NATO opplyste at operasjonen vil ha en personellstyrke på rundt 12 000. RS hadde hovedkvarter i Kabul og ellers ha regional tilstedeværelse i Mazar-e Sharif, Herat, Kandahar og Laghman. RS erstattet ISAF 1. januar 2015. Avviklingen av ISAF og overgangen til Resolute Support ble markert ved en seremoni i Kabul 28. desember 2014.


== Bidrag ==
Både NATO-medlemmer og andre land bidro med personell. Hovedtyngden av RS-personellet kom fra USA, som stilte med 9 800 soldater. Tyskland bidro med inntil 850 mann. Norge bidro med ulike støttebidrag, inkludert opplæringen av afghanske sikkerhetsstyrker. I 2015 fikk det norske bidraget et omfang på 75 personer, i hovedsak fra Forsvarets spesialstyrker. Sverige bidro i 2015 med inntil 50 personer.


== Referanser ==
Garsen

Garsen er en by i Kenya. Den ligger i fylket Tana River, på vestbredden av elva Tana. Ved folketellingen i 2009 hadde byen 2 904 innbyggere.


== Referanser ==
Claude-François Ménestrier

Claude-François Ménestrier (født 9.  mars 1631 i Lyon, død 21. januar 1705 i Paris) var en fransk jesuitt, heraldiker og historiker. Ménestrier var en av sin tids største autoriteter innen heraldikken og forfattet flere bøker om emnet. Han korresponderte med Philipp Jakob Spener, som i likhet med Ménestrier stod for et vitenskapelig syn på heraldikken. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Claude-François Ménestrier dstammet fra en familie med generasjonerslage røtter i Franche-Comté. Han ble undannet ved forskjellige jesuittskoler.


=== Prest ===
Claude-François Ménestrier inntrådte i 1646 i jesuittordenen. Allerede som 15-åring hadde han begynt å lære seg klassiske språk og retorikk i Chambéry, Grenoble, Lyon og Paris. 
Da byen  Lyon i 1658 gav ham i oppdrag å foranstalte festlighetene i forbindelse med kongens besøk, ble disse så storslagne at han ble bedt om å organiserte de kongekige visitaser rundt om i det hele land.  
Ménestrier underviste ved jesuittkollegier i Chambéry, Vienne, Grenoble og Lyon. Årene 1669-70 reiste han i Tyskland og Italia, men havnet i Paris og bodde der livet ut. Fra Paris foretok han en mengde prekenreiser rundt om i hele Frankrike.
Medregnet sitt store heraldiske forfatterskap, skrev han i alt 83 bøker om de forskjelligste emner, blant annet bøker i historiske emner samt om musikk og ballett. 
Ménestriers essater Des Représentations en musique anciennes et modernes (1681) og Des Ballets anciens et modernes selon les règles du théâtre (1682) fikk stor innflytelse på utviklingen av balletten som en dramatisk konsertdansstil egnet til å uttrykke et vidt spekter av emosjon og til å beskrive komplekse hendelsesforløp; boken trakk tråder tilbake til fammel romersk pantomime.Forfatterskapet var gjennomgående av så høy kvalitet at han i lang tid forble Europas viktigste autoritet på dans og ballet. Hans samlede forfatterskap er på 84 verker, og han fikk ry på seg som en av samtidens mest briljante hoder i riket.


== Verker i utvalg ==
Traité des tournois, ioustes, carrousels, et autres spectacles publics (Lyon 1669; online).
Des représentations en musique anciennes et modernes (Paris 1681).
Des ballets anciens et modernes selon les règles du théâtre (Paris 1682).
La méthode du blason (Lyon 1688).
L’Art des Emblèmes ou s’enseigne la morale par les figures de la fable, de l’histoire & de la nature. Paris 1684. Reprint, med  Menestriers Le véritable art du blason, ou l’image des armoires, Paris 1673. Utgitt av Karl Möseneder. Mäander, Mittenwald 1981, ISBN 3-88219-106-6.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Paul Allut: Recherches sur la vie et sur les œuvres du Père Claude-François Ménestrier, Lyon, 1856 Tekst online
Judi Loach, « L'Influence de Tesauro sur le père Ménestrier », in Jean Serroy (dir.): La France et l'Italie au temps de Mazarin, Grenoble, PUG, 1986.
Gérard Sabatier (dir.): Claude-François Ménestrier, les jésuites et le monde des images, Grenoble, PUG, 2009.
Alison Adams, Stephen Rawles, Alison M. Saunders (red.): A bibliography of Claude-François Menestrier. Printed Editions, 1655-1765, Genève, Droz, 2012.