jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
40 første hits 1984–1997

40 første hits 1984–1997 er en samleplate med Rune Rudberg, utgitt den 29. november 2013.


== Sporliste ==


=== CD 1 ===
«Ut mot havet» (Deutscher/Sigvaldsen), (Ut mot havet)
«Farvel Marita» (Hans Inge Fagervik), (Ut mot havet)
«I min gitar» (Rudberg/Sigvaldsen), (Vinger over Europa)
«Kom og ligg inntil meg» (Finn Kalvik), (Vinger over Europa)
«Kjære min engel» (Borgen/Sigvaldsen), (Landeplager)
«Det gamle hvite huset» (Gardiner/Sigvaldsen), (Ut mot havet)
«Borte bra men hjemme best» (Rune Rudberg), (Tidevannsbølger)
«Vinger over Europa» (Borgen/Sigvaldsen), (Vinger over Europa)
«Skal vi gå hjem til deg?» (Tennander/Sigvaldsen), (Ut mot havet)
«Varme overalt» (Borgen/Rudberg), (Lysene fra land)
«Vi overlever regnet» (Ketil Stokkan), (Ut mot havet)
«Tidevannsbølger» (Tom Pettersen), (Tidevannsbølger)
«Vindenes venn» (Östh/Georgsson/Rudberg), (Lysene fra land)
«Når hjertet står i brann» (Sennerud/Bråthen), (Halfway to Paradise)
«Maria» (Sigvaldsen/Borgen), (Halfway to Paradise)
«Mellom drøm og virkelighet» (Stranderud), (Lysene fra land)
«Lysene fra land» (Erik Honoré), (Lysene fra land)
«Hun har blomster i sitt hår» (Glenmark/Käck/Rudberg), (Lysene fra land)
«Jeg vil våkne opp med deg» (Peters/Sigvaldsen), (Halfway to Paradise)
«Gamle Mack» (Sigvaldsen/Rudberg), (Tidevannsbølger)


=== CD 2 ===
«Mot samme morgendag» (Cutugno/Sigvaldsen), (Lysene fra land)
«Far og sønn» (Berndt/Brozat/Sigvaldsen), (Vinger over Europa)
«Alt jeg tenkte på» (Thompson/James/Christopher/Vollen), (Ut mot havet)
«Når en storm endrer kursen» (Rune Rudberg), (Tidevannsbølger)
«Brygga» (Sigvaldsen/Rudberg/Sennerud), (Tidevannsbølger)
«Stjernetango» (Koc/Borgen/Magnussen), (Ut mot havet)
«Vi» (Borgen/Rudberg), (Lysene fra land)
«Dagens morgengave» (Koc/Borgen/Magnussen), (Ut mot havet)
«Holde en drøm» (Gundersen/Sigvaldsen), (Lysene fra land)
«Stjerneskudd i natten» (Rune Rudberg), (Tidevannsbølger)
«Møt meg i Stockholm» (Sahm/Hollund)
«Som et fyrtårn» (Booth/Moe), (Lysene fra land)
«Hav, himmel og iskald snø» (Rudberg/Sennerud), (Tidevannsbølger)
«Helene» (Benny Borg), (Vinger over Europa)
«Et paradis» (Wendt/Lundh/Magnussen), (Vinger over Europa)
«Drømmekvinnen» (Rune Rudberg), (Halfway to Paradise)
«Har du sovet godt» (Henning Fries), (Tidevannsbølger)
«Ann-Kristin» (Andersson/Sigvaldsen), (Vinger over Europa)
«Alle vil vi gratulere» (Rogers/Borgen/Sigvaldsen), (Alle vil vi gratulere)
«Takk for livet» (Kawohl/Daansen/Applegate/Borgen), (Lysene fra land)


== Eksterne lenker ==
40 første hits 1984–1997
Kungsbroplan

Kungsbroplan er en åpen plass i Stockholm. Den forbinder Kungsgatan med Kungsbron på Kungsholmssiden. Plassen består av en enveiskjørt gate mellom de to kjørebanene på Kungsbron. Her møtes Kungsholmens del av Kungsgatan og Fleminggatan
Kungsbroplan fikk sitt navn i 1902, og det ble foreslått av Alfred Nordensson, som var eier av eiendommen på hjørnet Fleminggatan/Kungsgatan. På Kungsbroplan 2 holder den Belgiske ambassaden i Stockholm til. På Kungsbroplan (først i  nummer 3, senere 1) lå lenge Amanda Christensens kravattbutikk i sjette etasje, navnet på forretningen kan fortsatt sees på fasaden. På Kungsbroplan 3 ligger Hasse W. Tullbergs trykkeri og kunstforlag, som er bygd i jugendstil.


== Kilder ==
Stahre, Nils-Gustaf; Fogelström, Per Anders (1986): Stockholms gatunamn: innerstaden. Monografier utgitt av Stockholms stad (opptrykk av del av første opplag). Stockholm: Liber/Allmänna förlaget ISBN 91-38-90777-1
Suspensjonsspiser

En suspensjonsspiser eller suspensjonseter er et dyr som livnærer seg gjennom opptak av suspensjon, altså finfordelt, men uoppløselige næringsstoffer i ei væske (vann). Når næringen befinner seg i vannmassene vil suspensjonsspisere leve som filterspisere. Suspensjonelle stoffer vil etter en tid synke ned til bunnen og bli til sedimenter, og til næringskilde for såkalte sedimentspisere (en undergruppe av suspensjonsspisere). En annen undergruppe av suspensjonsspisere er såkalte filterspisere. Overgangen mellom de ulike undergruppene er ganske glidende, og det er gjort mange forsøk på å klassifisere suspensjonsspisere, blant annet etter typen spiseorgan.


== Referanser ==
Nadroga-Navosa Province

Nadroga-Navosa Province er en provins vest på den største øya i Fiji, Viti Levu. Det er en av Fijis fjorten provinser, og en av åtte på Viti Levu. Nadroga-Navosa er en del av divisjonen Western på Fiji, en av landets fire regioner.
Nadroga-Navosa omfatter også øygruppen Mamanuca utenfor vestkysten av Viti Levu, øya Vatulele mot sør, samt det avsidesliggende Conway-revet i sørvest. Hovedbyen er Sigatoka.


== Referanser ==
.hack//frägment

hack//frägment er et flerspiller nettspill basert på det fiksjonelle MMORPGet, The World, som kommer fra .hack-franchisesen. Det ble laget som et samarbeidsprosjekt mellom Bandai og CyberConnect2, og ble lansert i Japan i 23. november 2005.
Online-tjenesten for .hack//frägment ble stengt i slutten av november 2006, da serverne ble koblet fra, og det er ingen planer om å gjøre den tilgjengelig igjen i fremtiden. I tillegg, Bandai på E3 i 2006 annonserte at .hack//frägment ikke ville bli utgitt i USA.


== Referanser ==
Noralv Teigen

Noralv Teigen (født 27. september 1932 i Høyanger, død 13. desember 2017) var en norsk skuespiller, teaterinstruktør og teatersjef.Han debuterte i 1955 på Folketeatret og var engasjert ved Nationaltheatret 1956–1957. Teigen arbeidet på Riksteatret 1959–1988 og 1991–1999.  Han var teatersjef ved Sogn og Fjordane Teater 1988–1991. Deretter vendte han tilbake til Riksteatret, hvor han forble frem til han gikk av med pensjon i 2002. I 2002 mottok han også Kongens fortjenstmedalje. 
Teigen virket i løpet av sin karriere også ved Radioteatret, og deltok i flere kirkespill. Han filmdebuterte i 1955 i Arne Skouens Barn av solen.Han bodde i Drøbak frem til sin død i desember 2017.


== Filmografi ==

1955 – Barn av solen

1970 – Balladen om mestertyven Ole Høiland

1985 – Galskap!


== Fjernsynsteatret ==
1975 – Bydelen som ikke vil dø


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Noralv Teigen på Internet Movie Database 
(no) Noralv Teigen hos Sceneweb 
(no) Om Noralv Teigen på www.sceneweb.no
Richard Røgeberg

Richard Elias Røgeberg (født 2. september 1927) er en norsk skuespiller.Han var engasjert ved Nationaltheatret 1945 samt 1951–1956 og spilte sammenlagt 22 roller der. Røgeberg medvirket også i Arne Skouens Leirplassen på Trøndelag Teater i 1950. Han hadde biroller i filmene Heksenetter (1954) og Stompa til sjøs (1967).


== Filmografi ==
1954 – Heksenetter
1967 – Stompa til sjøs


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Richard Røgeberg på Internet Movie Database 
(no) Richard Røgeberg hos Nationaltheatret
Leopold Koželuh

Leopold Antonín Koželuh (1747–1818]) var en böhmisk komponist og musikkpedagog.


== Liv og virke ==
Den første musikkundervisningen fikk Koželuh av  Anton Kubík i hjembyen Velvary, senere av sin eldre fetter Jan Antonín Koželuh. Etter et semester på jusstudium, hoppet Koželuh av og satset alt på musikken.
Han debuterte i 1771 med en ballett ved Nasjonalteateret i Praha. De neste sju årene skrev Koželuh omtrent 25 verk for Nasjonalteateret. I 1778 reiste han til Wien og var sannsynligvis elev hos Johann Georg Albrechtsberger en kort tid.
Koželuh ble raskt en feiret pianist. Det keiserlige hoffet tiltrodde ham oppgaven som lærer for erkehertuginne Maria Elisabeth, datter av keiserinne Maria Teresia, etter Georg Christoph Wagenseil. Etter Mozarts død i 1792 ble Koželuhkammer livsvarig kapellmester og hoffkomponist. Enkelte elever, som den blinde pianisten Maria Theresia Paradis, gav han privatundervisning i hjemmet.
I sin levetid ble Koželuh anerkjent over hele Europa, men i sine siste leveår ble han hyppig angrepet for en overdrevet stor produksjon. Mozart og Ludwig van Beethovens negative omtaler er fortsatt ikke glemt. Likevel viser Koželuhs beste verk trekk av musikkspråket til Beethoven og Franz Schubert, faktisk ble enkelte av verkene hans i lengre tid tilskrevet Beethoven.


== Verk ==
Koželuh etterlot seg om lag  400 komposisjoner, deriblant rundt 30 symfonier og 22 klaverkonserter, to klarinettkonserter, én trompetkonsert, 24 sonater for klaver og fiolin, 63 klavertrioer, to oratorier, ni kantater og noe kirkemusikk. Av seks operaer og balletter er bare en opera bevart.


== Referanser ==


== Kilder ==
Robert Hanzlik: «Kozeluch, Familie» i Oesterreichisches Musiklexikon. Onlineutgaven, Wien 2002 ff., ISBN 3-7001-3077-5.
Theophil Antonicek: «Koželuch Leopold (Johann) Anton». I Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950 (ÖBL). Bind 4, Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, Wien 1969, s. 178.
(de) Franz Menges: «Kozeluch, Leopold.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 12, Duncker & Humblot, Berlin 1980, ISBN 3-428-00193-1, s. 629 f. (digitalisering).
(de) Rudolf Müller: «Kozeluch, Leopold». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 16, Duncker & Humblot, Leipzig 1882, s. 740 f.


== Litteratur ==
Robert Sondheimer: Die Theorie der Symphonie und die Beurteilung einzelner Sinfoniekomponisten bei den Musikschriftstellern des 18. Jahrhunderts. Breitkopf & Härtel, Leipzig 1925.
Lukáš M. Vytlačil: From Velvary, Bohemia, to the court in Vienna. The life of the imperial Kapellmeister Leopold Koželuh and a new complete edition of his keyboard sonatas. Czech Music Quarterly 16/2, Praha 2016. pp. 7-11. (digitalisering)


== Eksterne lenker ==
(en) Leopold Koželuh – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Leopold Koželuh på Internet Movie Database 
(en) Leopold Koželuh på Discogs 
(en) Leopold Koželuh på Discogs 
(en) Leopold Koželuh på MusicBrainz 
(en) Leopold Koželuh på Spotify 
(en) Leopold Koželuh på AllMusic 
(en) Fritt tilgjengelige noter av Leopold Koželuh i International Music Score Library Project

(de) Verk av og om Leopold Koželuh i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
MobilePay

MobilePay er en app av Danske Bank hvor brukere kan sende og overføre penger, og betale med mobilen. Appen ble lansert 7. mai 2013 i Danmark og finnes også i Finland. MobilePay ble lansert i Norge i 2015, men ble avviklet 11. januar 2018. MobilePay er medlem av den europeiske mobilbetalingsassosiasjonen EMPSA, og målet er at betalingstjenesten snart skal kunne brukes i utlandet.


== Norge ==
I Norge bruktes mobilbetaling med MobilePay i REMA 1000, Narvesen og 7 Elevens butikker. REMA 1000 benyttet mobilbetaling med MobilePay i slutten av 2015, og Narvesen og 7 Eleven begynte med dette i begynnelsen i 2016.

MobilePay ble etablert i Danmark i 2013 og har i dag 3,1 millioner brukere og flere enn 27 000 bedriftskunder.
MobilePay ble lansert i Norge i 2015 og er lastet ned over 300 000 ganger. Antall brukere er ikke oppgitt.
MobilePay kunne brukes i over 1 200 fysiske butikker og nettbutikker i tillegg til appene RuterBillett og NSB. 
MobilePay omfatter betaling mellom privatpersoner, betaling i butikk hvor MobilePay er integrert i kassesystemet, en online-løsning og en appswitch-løsning.
MobilePay Business, en løsning for mindre og mellomstore bedrifter, fakturabetaling med MobilePay Invoice og betalingsterminaler som tar imot både kort og MobilePay kommer snart.
MobilePay la ned alle tjenester og funksjoner i Norge 11. januar 2018.Plattformen var åpen for andre banker, og konkurrerte med Vipps i Norge.
En fusjon mellom MobilePay og Vipps ble godkjent av EU-kommisjonen den 21.10.2022 og Vipps og MobilPay slår seg fra 1. november sammen til ett konsern


== Se også ==
Apple Pay
Google Pay
mCASH
Payr
Samsung Pay
Swish
Vipps


== Referanser ==
Gunnar Skar

Gunnar Julius Skar (født 5. juli 1923, død 12. oktober 2012) var en norsk skuespiller og teaterregissør.Han var på 1940-, 1950- og 1960-tallet engasjert som skuespiller og regissør ved Det Nye Teater og Oslo Nye Teater. Skar virket også som regissør ved Det norske teatret og som skuespiller ved Nationaltheatret. Han spilte to mindre roller i filmene To mistenkelige personer (1950) og Selkvinnen (1953).


== Filmografi ==
1950 – To mistenkelige personer
1953 – Selkvinnen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gunnar Skar på Internet Movie Database 
(en) Gunnar Skar hos The Movie Database
John Riégo

John Isak Riégo (født 30. april 1852 i Moss, død 18. oktober 1912 på Sophiahemmet i Stockholm) var en norskfødt svensk skuespiller. 
Efter avsluttede studier viet Riégo seg til skuespillerbanen. Han var engasjert ved Södra teatern 1871-1872 og ved ulike reisende selskap 1872-1885.  Riégo var engasjert ved Svenska Teatern i Helsingfors 1885-1898 og deretter i Stockholm hos Albert Ranft. Han var sønn av den spanske sirkusdirektøren John Riégo og norske Anna Stiegler. John Riégo var bror av operasangaren Amalia Riégo. Han var fra 1890 gift med skuespilleren Selma Zuhr og far til skuespillerne Olav och Marga Riégo.


== Referanser ==
The Guilt Trip

The Guilt Trip er en amerikansk filmkomedie fra 2012. Filmen ble regissert av Anne Fletcher, mens manuset ble skrevet av Dan Fogelman. Barbra Streisand og Seth Rogen spilte både hovedrollene og var utøvende produsenter for filmen. The Guilt Trip er basert på en reise manusforfatteren hadde med sin mor noen år tidligere. Den het egentlig My Mother's Curse, men tittelen ble endret til The Guilt Trip. Dette er Streisands første hovedrolle siden hun spilte i Speilets to ansikter i 1996. Hun dukket imidlertid opp med en birolle i filmkomediene Svigers er aller verst (2004) og Verre enn verst (2010).


== Handling ==
Filmen handler om oppfinneren Andy Brewster (Rogen) som planlegger en lang road trip for å selge sin nyeste oppfinnelse. Han besøker moren sin Joyce (Streisand) før han legger ut på reisen, men blir tynget av skyldfølelse til å ta henne med. Andy irriterer seg over væremåten hennes, men lærer seg etter hvert å anerkjenne det de har til felles, og bygger til slutt et nytt forhold til henne. Morens råd viser seg å være akkurat det han trengte.


== Medvirkende ==
Barbra Streisand som Joyce Brewster
Seth Rogen som Andy Brewster
Brett Cullen som Ben Graw
Adam Scott som Andrew Margolis, Jr.
Ari Graynor som Joyce Margolis
Casey Wilson som Amanda
Colin Hanks som Rob
Yvonne Strahovski som Jessica
Jeff Kober som Jimmy
Miriam Margolyes som Anita
Kathy Najimy som Gayle
Dale Dickey som Tammy
Nora Dunn som Amy
Brandon Keener som Ryan McFee
Danny Pudi som Sanjay


== Anmeldelser og priser ==
Filmen fikk blandet kritikk, og har 39 % på Rotten Tomatoes. Konsensusen til siden er som følgende: «Seth Rogen og Barbra Streisand har nok kjemi til å drive denne solid sammensatte komedien; dessverre har The Guilt Trip et surt manus og farlig lite komisk drivstoff.» Streisand ble nominert til en Razzie Award for verste kvinnelige hovedrolle under den 33. Razzie-utdelingen, men den gikk til Kristen Stewart for Snow White and the Huntsman og The Twilight Saga: Breaking Dawn - Part 2.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Guilt Trip på Internet Movie Database 
(sv) The Guilt Trip i Svensk Filmdatabas 
(da) The Guilt Trip i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) The Guilt Trip på Allociné 
(nl) The Guilt Trip på MovieMeter 
(en) The Guilt Trip på AllMovie 
(en) The Guilt Trip på Turner Classic Movies 
(en) The Guilt Trip på Rotten Tomatoes 
(en) The Guilt Trip på Metacritic 
(en) The Guilt Trip på Box Office Mojo
To fluer i ett smekk

To fluer i ett smekk er en norsk kriminalkomedie fra 1973 regissert av Eric Johnson. Han skrev også manuset.


== Handling ==
Bobla, som er en gammel kjenning av politiet, har tatt seg jobb som vektløfter på et sirkus. Når han en dag oppdager papegøyen Clara i det åpne vinduet til frøken Jacobsen, kan han ikke la være å stjele den. Den syke og sengeliggende kvinnen hører Clara skrike, men tror at det er Yngve som leker med den; Yngve hjelper henne av og til med litt av hvert. I dag har Yngve hentet medisin på apoteket. Kort tid etter at Bobla har sneket seg vekk, ankommer Yngve sammen med Turid og ponnien Cæsar. Barna ser etter papegøyen og spør frøken Jacobsen om den er i hagen. Hun blir forskrekket og forstår at Clara har blitt borte. Barna bestemmer seg for å finne papegøyen.


== Rolleliste ==
Sverre Wilberg – Streken
Arild Arnardo – dressør
Arne Arnardo – sirkusdirektøren
Eva Arnardo – damen i kurven
Geir Børresen – Pedersen
Unni Einertsen – Yngves mor
Per Hagelund – brannmesteren
Kristian Henriksen – Baldriansen
Willie Hoel – Johansen
Iver Hole – Bobla
Solveig Johnsen – frøken Jakobsen
Lille Tom – klovnen
Birger Løvaas – stasjonsmesteren
Tonje Nygaard – Yngves søster
Ragnar Olason – Fredriksen
Yngve Sandboe – Yngve
Karl Sigernes – bakeren
Hilde Simensen – Turid
Arne Solberg – kjøtthandleren
Kjell Stormoen – taleren
Aagot Støkken – en dame
Ulf Wengård – gartneren
Ingrid Øvre – en dame


== Eksterne lenker ==
To fluer i ett smekk i Norsk filmografi
Alan Bergman

Alan Bergman (født 11. september 1925 i Brooklyn i New York) er en amerikansk sangtekstforfatter og komponist kjent for samarbeidet med kona Marilyn Bergman, samt med Michel Legrand og Marvin Hamlisch. Bergman har vunnet tre Oscar-priser, to Golden Globes, én Emmy Award og én Grammy Award.


== Diskografi ==
2007: Lyrically, Alan Bergman


== Utmerkelser ==
1969: Golden Globe for beste sang for «The Windmills of Your Mind» (delt med Marilyn Bergman og Michel Legrand)
1969: Oscar for beste sang for «The Windmills of Your Mind» (delt med Marilyn Bergman og Michel Legrand)
1974: Golden Globe for beste sang for «The Way We Were» (delt med Marilyn Bergman og Marvin Hamlisch)
1974: Oscar for beste sang for «The Way We Were» (delt med Marilyn Bergman og Marvin Hamlisch)
1975: Grammy Award for årets beste sang for «The Way We Were» (delt med Marilyn Bergman og Marvin Hamlisch)
1975: Primetime Emmy Award for beste musikkbidrag til en TV-film for Sybil (delt med Marilyn Bergman og Leonard Rosenman)
1980: Songwriters Hall of Fame
1984: Oscar for beste originalmusikk for Yentl (delt med Marilyn Bergman og Michel Legrand)
1995: Primetime Emmy Award for beste musikk og sangtekst for «Ordinary Miracles» (delt med Marilyn Bergman og Marvin Hamlisch)
1999: Primetime Emmy Award for beste musikk og sangtekst for «A Time To Dream» (delt med Marilyn Bergman og Marvin Hamlisch)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alan Bergman – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Alan Bergman på Internet Movie Database 
(fr) Alan Bergman på Allociné 
(en) Alan Bergman hos The Movie Database 
(en) Alan Bergman hos Internet Broadway Database 
(en) Alan Bergman på Discogs 
(en) Alan Bergman på Songkick 
(en) Alan Bergman på AllMusic
Marilyn Bergman

Marilyn Bergman (født 10. november 1929 i Brooklyn i New York, som Marilyn Keith, død 8. januar 2022) var en amerikansk sangtekstforfatter kjent for samarbeidet med mannen Alan Bergman, samt med Michel Legrand og Marvin Hamlisch. Bergman har vunnet tre Oscar-priser, to Golden Globes, én Emmy Award og én Grammy Award.


== Utmerkelser ==
1969: Golden Globe for beste sang for «The Windmills of Your Mind» (delt med Alan Bergman og Michel Legrand)
1969: Oscar for beste sang for «The Windmills of Your Mind» (delt med Alan Bergman og Michel Legrand)
1974: Golden Globe for beste sang for «The Way We Were» (delt med Alan Bergman og Marvin Hamlisch)
1974: Oscar for beste sang for «The Way We Were» (delt med Alan Bergman og Marvin Hamlisch)
1975: Grammy Award for årets beste sang for «The Way We Were» (delt med Alan Bergman og Marvin Hamlisch)
1975: Primetime Emmy Award for beste musikkbidrag til en TV-film for Sybil (delt med Alan Bergman og Leonard Rosenman)
1980: Songwriters Hall of Fame
1984: Oscar for beste originalmusikk for Yentl (delt med Alan Bergman og Michel Legrand)
1995: Primetime Emmy Award for beste musikk og sangtekst for «Ordinary Miracles» (delt med Alan Bergman og Marvin Hamlisch)
1996: Kommandør hos Ordre des Arts et des Lettres
1999: Primetime Emmy Award for beste musikk og sangtekst for «A Time To Dream» (delt med Alan Bergman og Marvin Hamlisch)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marilyn Bergman på Internet Movie Database 
(en) Marilyn Bergman hos The Movie Database 
(en) Marilyn Bergman hos Internet Broadway Database 
(en) Marilyn Bergman hos Internet Broadway Database 
(en) Marilyn Bergman på Discogs 
(en) Marilyn Bergman på Discogs 
(en) Marilyn Bergman på MusicBrainz 
(en) Marilyn Bergman på AllMusic 
Offisielt nettsted
(en) Marilyn Bergman – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Aagot Støkken

Aagot Kristine Støkken (født 13. juli 1923 i Kristiania, nåværende Oslo, død 4. februar 2008 samme sted) var en norsk skuespiller.Hun var engasjert ved Det Nye Teater 1947-1958 og deretter ved Folketeatret, Trøndelag Teater og Den Norske Opera & Ballett. Støkken medvirket i seks filmer 1946-1975 med debut i Vi vil leve.Hun ligger begravet på Vestre gravlund i Oslo.


== Filmografi ==
1946 – Vi vil leve
1957 – Hjemme hos oss. Husmorfilmen 1957
1958 – Ut av mørket
1971 – Full utrykning
1973 – To fluer i ett smekk
1975 – Skraphandlerne


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aagot Støkken på Internet Movie Database 
(no) Aagot Støkken hos Sceneweb
Ural mono

Ural mono, eller Den internasjonale festivalen for tyrkisk musikk «Ural mono», (basjkirsk: Урал моңо, russisk: Урал моно) er en internasjonal musikkfestival som blir arrangert hvert andre år i den russiske republikken Basjkortostans hovedstad, Ufa.
Festivalen ble etablert i 1992 som Den republikanske festivalen for basjkirsk ungdom «Ural mono», og i 1995 fikk den internasjonal status og sitt nåværende navn. Siden 2001 har festivalen vært arrangert i regi av TÜRKSOY. Kulturdepartementene i Russland og Basjkortostan og andre lokale myndigheter er medarrangører.


== Vinnere av Ural mono ==


== Referanser ==
Kindly Keep It Country

Kindly Keep It Country er et musikkalbum med Rune Rudberg, utgitt den 10. juni 2016.


== Sporliste ==
«Long Line of Love» (Paul Overstreet/Thom Schuyler)
«Even Cowgirls Get the Blues» (Rodney Crowell)
«Kindly Keep It Country» (Vince Gill)
«Shot Full of Love» (Bob McDill)
«What'll I Do» (Billy Dee/Wendel Adkins)
«The Number» (Dennis Knutson/Vern Gosdin)
«Running Kind» (Merle Haggard)
«When You Leave That Way (You Can Never Go Back)» (Stephen Lewis Clark/Johnny MacRae)
«If I Could Live My Life All Over Again» (Rune Rudberg)
«High Cotton» (Scott Anders/Roger Murrah)
«Here Comes That Rainbow Again» (Kris Kristofferson)
«The Last Thing on My Mind» (Tom Paxton)
«Help Me Make It Through the Night» (Kris Kristofferson)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Rune Rudberg - sang, låtskriver
Tore Blestrud - bass, akustiske gitarer, dobro, weissenborn, tangenter, produsent
Ian Fredrik Johannessen - elektrisk gitar
Ivar Thomas Brynildsen - bass, kor
Terje Kinn - banjo, mandolin
Bjørn Haglund - trommer, baritonegitar, kor
Lars Albrecht - elektrisk gitar på Running Kind
Arvid Nordheim - trekkspill på Help Me Make It Through the Night
Marius Kristiansen - kor, perkusjon på Last Thing on My Mind, produsent, tekniker


=== Øvrige medvirkende ===
Morten Lund - mastering
Bjørnhild Stegegjerde - fotograf
Erik Fluge - coverdesign


== Eksterne lenker ==
Kindly Keep It Country
Peter Ilsted

Peter Vilhelm Ilsted (født 14. februar 1861 i Sakskøbing, død 16. april 1933 i København) var en dansk maler og grafiker. Ilsted, Carl Holsøe og Ilsteds svoger Vilhelm Hammershøi var blant de ledende kunstnerne i Danmark i begynnelsen av 1900-tallet.
Han var utdannet ved Kunstakademiet 1878–1884. De første arbeidene var
realistiske skildringer fra dagliglivet og portretter. Etter at søsteren Ida giftet seg med Vilhelm Hammershøi ble han stadig mer påvirket av svogerens symbolisme.Ilsted var i tillegg grafiker. Fra perioden 1882-1924 eksisterer det rundt 50 blader av ham. Han utførte også cirka 70 farvetrykk og mezzotinter.
Han mottok Eckersbergmedaljen to ganger; i 1890 og 1899.


== Galleri ==

		
		


== Referanser ==