jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Amarysius

Amarysius er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, litt flate, svarte trebukker med røde eller gule dekkvinger som ofte har en stor, svart midtflekk. Hode og pronotum er matt svarte. Antennene er noe kortere enn kroppen hos hunnene, omtrent så lange som kroppen hos hannene.


== Levevis ==
De voksne billene besøker gjerne blomster, og er dagaktive. De er aktive flygere.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i det østlige den palearktiske sone (Sentral- og Øst-Asia).


== Systematisk inndeling ==
Denne gruppen blir ofte plassert til den store stammen Trachyderini.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Purpuricenini Fairmaire, 1864 eller Trachyderini
Slekten Amarysius Fairmaire, 1888
Amarysius altajensis (Laxmann, 1770)
Amarysius duplicatus Cherepanov, 1980
Amarysius minax Holzschuh, 1998
Amarysius sanguinipennis (Blessig, 1872)
Amarysius suturalis (Pic, 1906)


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 31. oktober 2018 hos Wayback Machine.
zin.ru - Purpuricenini
Oversikt over artene


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Amarysius i Encyclopedia of Life 
(en) Amarysius i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Amarysius hos NCBI 
(en) Kategori:Amarysius – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Amarysius – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Trachyderini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Erythresthes

Erythresthes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, slanke, rødlige eller svarte trebukker. Antennene er kraftige, noe flate og sagtakkede. Pronotum er tønneformet, lengre enn bredt. Dekkvingene er lange, slanke og parallellsidige.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia (sørlige Kina, Thailand, Laos og Borneo).


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Pyrestini Lacordaire, 1869 eller Pseudolepturini
Slekten Erythresthes Thomson, 1864
Underslekten Erythresthes (i snever forstand)
Eythresthes bowringii (Pascoe, 1863)
Erythresthes eximius Holzschuh, 2009
Underslekten Etyrrhus Holzschuh, 1989
Erythresthes sericellus Holzschuh, 2005
Erythresthes shimomurai Holzschuh, 1989


== Referanser ==


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 24. september 2016 hos Wayback Machine.
Cerambycidae of the World - Pyrestini


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Erythresthes i Encyclopedia of Life 
(en) Erythresthes i Global Biodiversity Information Facility 
Erythresthes – detaljert informasjon på Wikispecies
Game Developers Conference

Game Developers Conference er en årlig arrangert konferanse for videospillutviklere. Det er vert for prisutdelingene Independent Games Festival og Game Developers Choice Awards. Konferansen i 2008 hadde 18 000 besøkende.


== Konferansene ==


== Referanser ==
Grosvenor

Grosvenor kan vise til:


== Personer ==
Melville B. Grosvenor (1901 - 1982)
Gilbert Melville Grosvenor
William Grosvenor
Hugh Grosvenor, 1. hertug av Westminster (1825 - 1899)
Edwin S. Grosvenor


== Steder ==
Grosvenor Arch (Utah, USA)
Grosvenor Bridge (London)
Grosvenor Island (Canada)
Grosvenor Mountains (Antarktis)
Débora Cristiane de Oliveira

Débora (Debinha) Cristiane de Oliveira (født 1991) er en brasiliansk fotballspiller (angrep) som har spilt i Norge.
Hun er fra kommunen Brasópolis i Minas Gerais og var i troppen som vant sølv i Sommer-OL 2012. Debinha kom sommeren 2013 til Avaldsnes Idrettslag fra klubben Associação Desportiva Centro Olímpico i São Paulo, samtidig med at Rosana dos Santos Augusto (født 1982) kom. Hun ble toppskårer i Toppserien 2014 med tjue mål. 2015 ble preget av avrevet korsbånd mot Sverige i mars, og deltakelse i VM i fotball for kvinner 2015, men hun fikk syv kamper og cupfinale. I likhet med Rosana, ga hun seg for Avaldsnes etter 2015. I februar 2016 gikk Debinha til kinesiske Dalian Quanjian der hun ifølge sportslig leder Arne Utvik tjente fem ganger så mye. Hun spilte der med landsvenninnen Fabiana da Silva Simões. I 2017 spiller hun i USA for det nye North Carolina Courage (tidligere Western New York Flash) og scoret det eneste målet i åpningskampen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Débora Cristiane de Oliveira – Olympics.com 
(en) Débora Cristiane de Oliveira – Olympic.org 
(en) Débora Cristiane de Oliveira – Olympedia 
(en) Débora Cristiane de Oliveira – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(pt) Débora Cristiane de Oliveira – Brasils olympiske komité 
(en) Débora Cristiane de Oliveira – FIFA 
(en) Débora Cristiane de Oliveira – FootballDatabase.eu 
(en) Débora Cristiane de Oliveira – Soccerway 
(en) Débora Cristiane de Oliveira – PlaymakerStats.com 
(no) Débora Cristiane de Oliveira – Norges Fotballforbund
Titurius

Titurius er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Pytheini er små til middelsstore (12-20 millimeter) trebukker. Slektene Brounopsis og Pempsamacra er brune eller gråbrunt-spraglete mens slekten Obrida er blankt svarte med et lyst tverrbånd på vingene.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . Artene i stammen Certallini blir noen ganger plassert i Pytheini. 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Pytheini Lacordaire, 1869
Slekten Titurius Pascoe, 1875
Titurius calcaratus Pascoe, 1875
Titurius intonsodorsalis McKeown, 1942
Titurius salebrosus McKeown, 1942


== Referanser ==


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
Cerambycidae of the World - Pytheini


== Eksterne lenker ==
(en) Titurius i Encyclopedia of Life 
Titurius – detaljert informasjon på Wikispecies
Rhagiomorpha

Rhagiomorpha er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Rhagiomorphini er middelsstore, slanke trebukker, farget i rødt, hvitt og svart. Hodet er forholdsvis stort, ovalt, antennene lange og tynne, noen ganer med en kvast av børster i midten. Pronotum er lengre enn bredt og ofte smalere enn hodet, nærmest rørformet med et par knøler på sidene. Dekkvingene er parallellsidige.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Rhagiomorphini Lacordaire, 1869
Slekten Rhagiomorpha  Newman, 1840  - fire arter:
Rhagiomorpha exilis  Pascoe, 1859
Rhagiomorpha lepturoides  (Boisduval, 1835)
Rhagiomorpha plagiata  Hope, 1842
Rhagiomorpha unicolor  Hope, 1842


== Referanser ==


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata
Cerambycidae of the World - Rhagiomorphini


== Eksterne lenker ==
(en) Rhagiomorpha i Encyclopedia of Life 
(en) Rhagiomorpha i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Rhagiomorpha – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Rhagiomorpha – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Rhagiomorpha lepturoides
Bilde av Rhagiomorpha sp.
David Stephen Grant

David Stephen Grant (født 1988 i Carshalton, Storbritannia) er en norsk komponist.
Grant vokste opp i Nittedal i Akershus, og fullførte i 2013 kandidatstudiet i komposisjon ved Norges musikkhøgskole etter studier med Peter Tornquist, Bjørn Kruse, Henrik Hellstenius, Helge Sten og Asbjørn Schaathun.Grant arbeider med både akustisk og elektronisk musikk; gjerne live-elektronikk i tett samarbeid med utøver. Ved siden av sitt kompositoriske virke har Grant fokusert på å skrive musikk til teater, og er engasjert i videreutviklingen av teatermiljøet i hjembygda. Grant har samarbeidet med en rekke musikere og ensembler, blant andre strykekvartetten Quartetto Testosterone, perkusjonist Anders Kregnes Hansen, Det Norske Blåseensemble, Munich International Orchestra (DE) og ReDo String Quartet.Han laget musikken til filmen Når jeg faller fra 2018 og ble for det nominert til Amandaprisen 2019 i klassen beste originalmusikk.Grant er leder for Ung Nordisk Musikk Norge, og styremedlem i nyMusikks komponistgruppe.


== Produksjon ==


=== Verkliste (utvalg) ===
Stop Motion/Linger (2016)
Phi[sic]  (2015)
Tetralogy (2015)
 (~root*((13..2)/(12..1))).cpsmidi.round(1);  (2014)
Struktur (2014)
 (Un)stable Equilibria (2014)
Overture to Bérénice (2013)
Seventy-three for five (2013)
Evasion (2012)
Synchrolapse (2012)
Glimmer (2011)
On the Passing of Winter (2010)
Andante for Strings (2008)
Granular (e)motion (2016)
Comes first and follows after (2015)
Laissez Vibrer (2015)
Calls  (2013)
TETN (2013)
Bånsull (2012/2015)
The Shadow of a ...  (2010/2015)
Pools of Stillness (2009)
Rommet mellom ordene (2011)
Emergent Convergence (2012)
Wave Goodbye (2011)
Il bianco e dolce cigno (2012)
Bérénice in memoriam (2013)
Glimmerings (2012)
Kongsemnerne (2015)
Nittedalsspelet Fyr og Flamme' (2014)
Bérénice   (2013)
Pocahontas (2012)
Aladdin (2011)
Ronja Røverdatter (2011)
Den Lille Prinsen (2010)
Runway (2010)
Peter Pan (2007)


== Diskografi ==
Bérénice in memoriam (2016)
Glimmerings (2016)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) David Stephen Grant på Internet Movie Database
Oregostoma

Oregostoma er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, slanke, mer eller mindre rødaktige og svarte trebukker. Disse artene har forholdsvis tynt og mykt hudpanser, oversiden er uten påfallende hår. Antennene er kortere enn kroppen. Pronotum er mer eller mindre tønneformet, uten pigger på sidene. Dekkvingene har stumpvinklede til helt avrundede "skuldre" og er parallellsidige, uten punktrader eller lengderibber. Beina er middels lange med litt klubbeformede lår og tynne legger.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige og sørøstlige Brasil, Uruguay og det nordlige Argentina.


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Rhinotragini Lacordaire, 1869
Slekten Oregostoma Dejean, 1830
Oregostoma bipartitum (Bates, 1873)
Oregostoma nigripes Audinet-Serville, 1833
Oregostoma nitidiventre (Gounelle, 1911)
Oregostoma puniceum (Newman, 1838)


== Referanser ==


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.
Cerambycidae of the World - Rhinotragini


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 24. september 2016 hos Wayback Machine.
(en) Oregostoma i Encyclopedia of Life 
(en) Oregostoma i Global Biodiversity Information Facility 
Oregostoma – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Rhinotragini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Cerambycidae de Guyane - Rhinotragini. Bildegalleri
Oskar Hordnes

Oskar Hordnes (født 26. oktober 1924, død 19. juni 2011) var en norsk politiembetsmann. 
Han var politimester i Bergen fra 1982 til han gikk av for aldersgrensen ti år senere. Rolf B. Wegner overtok da politimesterstolen.Da den mystiske Isdalskvinnen ble funnet død i november 1970, var Hordnes kriminalsjef. Kvinnen ble aldri identifisert, og saken ble senere henlagt som selvmord.
Hordnes tok til orde for at Nygårdsparken ikke skulle være et fristed for omsetning og misbruk av narkotika. I 1989 bestemte han at parken skulle tømmes for rusmisbrukere. Miljøet kom imidlertid tilbake på midten av 1990-tallet, og Hordnes sa i intervjuer at parken burde tømmes på nytt.


== Referanser ==
Télécom ParisTech

Télécom ParisTech er en fransk grande école som uteksaminerer ingeniører nord i Frankrike (Paris), og som er medlem av Université Paris-Saclay.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Télécom Paris – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fakultet for arkitektur og design

Fakultet for arkitektur og design, kortform AD-fakultetet, ved NTNU ble opprettet 1. januar 2017, som en følge av fusjonen mellom NTNU, Høgskolen i Gjøvik (nå: NTNU i Gjøvik), Høgskolen i Sør-Trøndelag og Høgskolen i Ålesund (nå: NTNU i Ålesund).
Fusjonen trådte i kraft 1. januar 2016, men aktiviteten ved de ulike enhetene fortsatte med små endringer i 2016, samtidig som det ble arbeidet på ulike områder med planer for studier, faglig og administrativ organisering, og kvalitetssikring på alle områder, slik at alt var klart 1. januar 2017.De enhetene som fra 2017 inngår i AD-fakultetet, er: 

Fakultet for arkitektur og billedkunst (Trondheim)
Institutt for produktdesign (inntil 2017 under Fakultet for ingeniørvitenskap og teknologi, Trondheim)
Bachelor i tradisjonelt bygghåndverk og teknisk bygningsvern (tidligere HiST, Trondheim)
Designorienterte utdanningsprogram ved avdeling for informatikk og medieteknikk (Gjøvik)Marianne Skjulhaug har vært dekan ved fakultetet siden 1. august 2021. Hun etterfulgte Fredrik Shetelig.


== Institutter fra 1. januar 2017 ==

  
De fire instituttene er i størrelsesorden 15 til vel 50 årsverk.
«AB» i listen nedenfor er kortform for Fakultet for arkitektur og billedkunst.

Institutt for arkitektur og planleggingTidligere enheter som inngår: Byggekunst, prosjektering og forvaltning, institutt AB; Byforming og prosjektering, institutt AB; Smart Cities, faggruppe ved Byggekunst, historie og teknologi, institutt AB.

Institutt for arkitektur og teknologiTidligere enheter som inngår: Byggekunst, historie og teknologi (minus faggruppe Smart Cities), institutt AB; Byggekunst, form og farge, institutt AB; Tradisjonelt bygghåndverk, faggruppe ved Institutt for Bygg og miljø, Fakultet for teknologi. 

Institutt for designTidligere enheter som inngår: Institutt for produktdesign, IVT og fagseksjonen design/medieteknikk ved NTNU i Gjøvik.

Kunstakademiet i TrondheimVidereføring av Kunstakademiet i Trondheim.


== Se også ==
Arkitektyrket i Norge


== Referanser ==


== Kilder ==
Saksfremlegg til NTNUs styremøte 25. august 2016
Wyckmans, Annemie: Faglig organisering på nivå 3, Fakultet for arkitektur og design 13. mai 2016


== Eksterne lenker ==
Avdeling for informatikk og medieteknikks offisielle nettsted (Gjøvik)
Fakultet for arkitektur og billedkunsts offisielle nettsted (Trondheim)
Institutt for bygg og miljøs offisielle nettsted (Trondheim)
Spioner

Spioner (originaltittel: Spione) er et tysk stumfilm-thriller fra 1928 regissert av Fritz Lang.


== Handling ==
Den vakre russiske spionen Sonja Baranikowa forfører oberst Jellusic, og får ham til å forråde sitt land. Hennes arbeidsgiver Haghi er en tilsynelatende respektabel bankdirektør, men i virkeligheten leder han en spionorganisasjon. Jason, som er leder for Secret Service, gir en kjekk ung agent ordre om å stoppe den mystiske Haghi. Agenten er kun kjent under dekknavnet «nr. 326». Haghi kjenner til denne spionen, og pålegger Sonja å etablere tillit hos nr. 326. Sonja overbeviser agenten om at hun nettopp har skutt en mann som forsøkte å voldta henne, og han skjuler henne for politiet.
Det oppstår varme følelser mellom de to. Sonja vil ikke å forråde nr. 326, og Haghi fatter mistanke om at Sonja har forelsket seg i nr. 326. Etter at hun har nektet å medvirke til at Haghi får tak i agenten, sperrer Haghi henne inne i sitt hemmelige hovedkvarter.
Haghi forsøker å få tak i en viktig, hemmelig japansk traktat. Han presser den opiumavhengige lady Leslane til å avsløre hva ektemannen hennes vet om forhandlingene. Akira Masimoto, en japansk sikkerhetssjef som oppbevarer traktaten, krysser stier med agent 326. Agenten oppsøker Sonya, og oppdager at leiligheten hennes er tømt. Masimoto finner ham, og forteller at han vil pågripe Sonja for spionasje.
Masimoto gir tre forskjellige kurerer en forseglet pakke hver, som de skal frakte til Tokyo. Han forteller dem at i én av pakkene ligger det en kopi av traktaten. Haghi får tak i alle tre pakkene, men finner bare aviser. Masimoto har utviklet sympati overfor Kitty, en ung kvinne han har møtt i et voldsomt regnvær. Han er i ferd med å reise til Japan med den hemmelige traktaten, men Kitty ber ham tilbringe noen timer sammen med henne. Han klarer ikke å motstå skjønnheten hennes, men når han våkner neste morgen, har Kitty forsvunnet med traktaten. Vanæret begår han seppuku. 


== Rolleliste ==
Rudolf Klein-Rogge – Haghi
Gerda Maurus – Sonja Barranikowa
Willy Fritsch – nr. 326
Paul Hörbiger – tjeneren til nr. 326
Craighall Sherry – etterretningssjef Jason
Fritz Rasp – oberst Jellusič
Lupu Pick – dr. Matsumoto
Lien Deyers – Kitty
Hertha von Walther – lady Leslane
Georg John – lokomotivfører
Julius Falkenstein – hotellsjef


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Spioner på Internet Movie Database 
(sv) Spioner i Svensk Filmdatabas 
(da) Spioner i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Spioner på Allociné 
(nl) Spioner på MovieMeter 
(en) Spioner på AllMovie 
(en) Spioner på Turner Classic Movies 
(en) Spioner på Rotten Tomatoes
Olav Flotten

Olav Flotten (født 16. mai 1892 på Leka, død 18. november 1980 i Overhalla) var en norsk fløtnings- og tømmermålingsjef, bankkasserer og politiker (B). Flotten var ordfører i Overhalla 1935–40; etter frigjøringen i 1945 og ut året var han Overhallas ordfører og Nord-Trøndelags fylkesvaraordfører.Han var sønn av lensmann Stefanias Flotten og hustru Karen Bergsmo, som i 1902 kjøpte gården Fagerli i Overhalla, hvor faren var lensmann frem til han døde i 1906.  Olav Flotten begynte som tømmerhugger og gårdsarbeider, og bygde sitt eget småbruk på Fagerlibakkan ved Namsen. Han giftet seg med Anna Foss; de fikk datteren Ragnhild, gift Wibe.Han var skogformann i Namsen trelastforening fra 1913 til 1930, deretter målesjef i Namdal tømmermåling fra 1930 til 1955, unntatt tiden som forretningsfører/disponent i Namdal skogeierforening fra 1935 til 1939. Han var også kasserer i Overhalla Sparebank fra 1935.
Tømmermålingen hadde lenge felles administrasjon med Namsen fellesfløtning, hvor Flotten var fløtningssjef fra 1939 til tidlig i 1960-årene.Flotten satt i kommunestyret i Overhalla fra 1923 og var varaordfører fra 1932 til 1934. Han var formann i Skage bondeparti fra 1933 til 1937 og fra 1945 til 1946.Flotten skrev en rekke lokalhistoriske verk, blant annet gårds- og brukshistorien for Overhalla.


== Referanser ==
Nedeljko Čabrinović

Nedeljko Čabrinović (født 2. februar 1895 i Sarajevo, død 20. januar 1916 i Terezín) var en bosnisk serber som var medlem av det nasjonalistiske partiet Den svarte hånd. Den sorte hånd var mest kjent for attentatet på Franz Ferdinand som innledet første verdenskrig der flere millioner døde.


== Referanser ==
Vebjørn Krogsæter

Vebjørn Krogsæter (født 1963 i Oslo) er en norsk lokalpolitiker som representerer Senterpartiet. Han var ordfører i Haram kommune 2015−2019, og varaordfører i nye Ålesund kommune fra 1. januar 2020.
Han er født i Oslo, vokste opp i Spjelkavik i Ålesund og flyttet til Krogsætra i Vatnedalen da han var 17 år. Krogsæter er byggmester og tømrer og driver sitt eget byggefirma.


== Referanser ==
Peder Menzen Darre

Peder Mentzen Darre (født 1633, død 1688) var sogneprest i Gildeskål fra 1675.


== Referanser ==
Lilla Luleälven

Lilla Luleälven (lulesamisk: Unna Julevädno) er en 238 km lang elv i det nordlige Norrland, i Norrbottens län i Sverige. Elven er en sideelv til Luleälven og har et avrenningsområde på ca 9800 km².


== Referanser ==
Kamajokk

Kamajokk (lulesamisk: Gamájåhkå) er en jokk som har sitt utløp ved innsjøen Sakkat i nærheten av byen Kvikkjokk i Jokkmokk kommune  i Norrbottens län i det nordlige delen av Lappland i Sverige. Elven får hovedsakelig sitt vann fra dalene Tjuoltavagge og Njåtjosvagge og fra Pårekslätten.
Kamajokk er også et naturreservat, hvis sørlige grense går noen kilometer nord for  Kvikkjokk og omfatter hovedsakelig den øvre delen av elven Kamajokk.
Eriksenorgelet

Eriksenorgelet ble bygd til gamle Gildeskål kirke, men ble flyttet til den nye kirka da den stod ferdig i 1881. Orgelet ble flyttet tilbake på opprinnelig plass etter restaureringen. Det originale kassebelganlegget med to belger står også på originalplassen, men det er bygd til en ny parallellbelg for motordrift.


== Referanser ==
Norsk seilsportliga

Norsk seilsportliga er en seil-liga som arrangeres av Sports Marketing selskapet SailLogic på kontrakt fra Norges Seilforbund. Ligaen består av fire regattaarrangementer gjennom en sesong hvor hver regatta består av flere seilaser. Det er to divisjoner, og på slutten av hver sesong rykker de fire lavest rangerte i Eliteserien ned til førstedivisjon, og de fire høyest rangerte i førstedivisjon rykker opp til Eliteserien. De fire lavest rangerte klubbene i førstedivisjon må seile et ekstrastevne med andre konkurrerende klubber om å få beholde ligaplassen den sesongen.Hver seilforening stiller lag fra sine egne medlemmer. Mellom hver av de fire regattaene kan laget endres, men det skal ikke være flere enn seks på hvert lag, og minst én av de fire seilerne ombord må være under 22 år, og kan ikke ha deltatt for en annen seilforening tidligere i ligasesongen.Seilasene seiles i båttypen J/70 med fire personer ombord.Seilsportligaen arrangeres 18 andre land i europa, blant annet hos våre nordiske naboer Danmark, Sverige, Finland. Alle ligaer møtes i en felle internasjonal regatta Sailing Champions League. Her seiles det åpent, dame og junior finaler. Det seiles også EM og VM for klubblag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norsk seilsportliga Arkivert 1. april 2018 hos Wayback Machine.
SailLogic
Norges Seilforbund Arkivert 6. april 2018 hos Wayback Machine.
J/70

J/70 er en kjølbåt konstruert av Alan Johnstone i 2012. Det er en liten regattabåt bygget av glassfiber. Båten brukes i flere seilsportligaer, blant annet den norske.


== Se også ==
J/24
J/80


== Referanser ==