jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bent Reidar Eriksen

Bent Reidar Eriksen (født 8. november 1945 i Grimstad) var redaktør av For fattig og rik fra 1972 til 1977. 
Eriksen ble student i 1964 og cand.theol fra Menighetsfakultetet i 1970. Etter praktikum og tjeneste som feltprest begynte han så som redaktør, en stilling han hadde i fem år før han i to år var distriktsprest i Indremisjonsselskapet. I 1980 ble han så res.kap. i Tønsberg. Mens han var her tok han i 1983 en amerikansk doktorgrad og ble Doctor of Ministry fra Fuller Theological Seminary i California. I 1988 ble han sokneprest i Åssiden kirke i Drammen. Her var han i fire år før han gikk inn i et toårig prosjekt i Kirkerådet. Fra 1994 til 2007 var han så sokneprest i Askim. 
I tillegg til sin prestetjeneste har Eriksen hatt et stort engasjement innen kirkevekst. Han var sekretær for Den norske Lausannekomite fra 1975 til 1987 og redigerte da Lausannebevegelsens blad «Lausannebladet». Han var også redaktør for «Kirkevekstbladet» fra 1982 til 1983. Han har også vært medlem av hovedstyret for Indremisjonsselskapet og av en rekke andre kirkelige styrer og råd. 


== Bibliografi ==
Kirkevekst. Luther forlag 1980
Visjonen fra Lausanne Luther forlag 1980


== Kilder ==
70 år: Bent Reidar Eriksen. Fødselsdagsomtale i Aftenposten 8. november 2015 side 25
Prester i Den norske kirke og andre teologiske kandidater. Verbum forlag 2000 side 121
Ludolph van Ceulen

Ludolph van Ceulen {født 28. januar 1539 i Hildesheim, død 31. desember 1610} var en tysk-nederlandsk matematiker. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Ludolph van Ceulen kom allerede i barneårene til Antwerpen og senere til Delft, og vokste opp i det nederlandske område. I 1594 grunnla han en fekteskole i Leiden.


=== Matematiker ===
Han ble professor i krigsbyggingskunst i Leiden, ved en ingeniørskole tilknyttet universitetet i byen. Denne skolen hadde lav prestisje; den beskjeftiget seg etter akademikernes smak ikke med de store vitenskaper, men mer med praktiske anliggender. Man underviste ikke på latin, men på folkespråket, ettersom den rettet seg til praktikere og ikke intellektuelle. Ludolph van Ceulens verker ble da også forfattet på nederlandsk. De ble ikke oversatt til latin før etter hans død (av hans gamle student Willebrord van Rojen Snell). 
Han var først lærer i matematikk i forskjellige nederlandske byer, blant annet i Amsterdam. 
Han er særlig kjent for utregningen av π (pi, forholdet mellom omkretsen og diameteren til en sirkel). Ved hjelp av innskrevne og omskrevne polygon, den samme metode som Arkimedes hadde brukt i sin tid, fant han de 20 første desimalene, som han publiserte i sin bok Van den Circkel («Om sirkelen», 1596), men utvidet tallrekken til 35 desimaler senere. 
Ludolph van Ceulens beregning var det første fremskritt på området siden den 16-desimalers beregningen foretatt av den persiske matematiker Jamshid Masud Al-Kashi i 1424.
Etter hans død ble tallet gravert inn på hans gravstøtte i Leiden,

3,14159265358979323846264338327950288...,Gravsteinen gikk senere tapt, men ble restaurert i 2000.
Man finner av og til π omtalt som det ludolfiske tall. Frem till inn på 1800-tallet var dette den vanlige betegnelsen.
Ludolph van Ceulen forfattet også blant annet De arithmetische en geometrische fondamenten (utgitt 1615).


== Referanser ==


== Litteratur ==
(de) Moritz Cantor: «Ceulen: Ludolph van C.». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 4, Duncker & Humblot, Leipzig 1876, s. 93.
(de) Kurt Vogel: «van Ceulen, Ludolph.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 3, Duncker & Humblot, Berlin 1957, ISBN 3-428-00184-2, s. 186 (digitalisering).
Friedrich Katscher: Einige Entdeckungen über die Geschichte der Zahl Pi sowie Leben und Werk von Christoffer Dybvad und Ludolph van Ceulen. Österreichische Akademie der Wissenschaften, Denkschriften 116. Wien 1979.
På solsiden (1936)

På solsiden (svensk: På Solsidan) er en svensk dramafilm fra 1936, i regi av Gustaf Molander. Manuset ble skrevet av Gösta Stevens og Oscar Hemberg. Som litterært forelegg hadde de Helge Krogs skuespill På solsiden, som ble uroppført på Nationaltheatret i Oslo i 1927. Skuespillet fikk svensk premiere på Blancheteatern i Stockholm i 1941. I Norge ble skuespillet filmatisert i 1956, i regi av Edith Carlmar.
Den ble spilt inn i Filmstaden i Råsunda med utendørsscener fra Stockholms Central, Fiskartorpet i Stockholm og Neglinge verft, Saltsjö-Duvnäs i Nacka. 
Filmen hadde svensk premiere på kinoen Spegeln i Stockholm 3. februar 1936.


== Rolleliste (i utvalg) ==
Lars Hanson - Harald Ribe, godseier
Ingrid Bergman - Eva Bergh, bankkassererske
Karin Swanström - Fru Margareta Ribe, Haralds mor
Edvin Adolphson - Joakim Brink, forfatter 
Marianne Löfgren - Kajsa Ribe, Haralds søster
Einar Axelsson - Olle Lagerberg
Erik «Bullen» Berglund - Bankdirektør Karl Sund
Carl Browallius - Onkel Severin
Eddie Figge - Gjest på Olles party, en av Joakims ekser
Olga Andersson - Fru Adelberg, Evas husvertinne
Wiktor «Kulörten» Andersson - Maler på verftet
Eric Gustafson - Bankir Westerberg, gjest på regattamiddagen
Gerda Landgren - Lina, Ribes hushjelp
Otto Malmberg - Bankkamrer
John Westin - Pantelåneren


== Kilder ==
På solsidan (1936) i Svensk Filmdatabas


== Eksterne lenker ==
(en) På solsiden på Internet Movie Database 
(no) På solsiden hos Filmfront 
(sv) På solsiden i Svensk Filmdatabas 
(en) På solsiden på AllMovie
BMC ADO16

BMC ADO16 (Amalgamated Drawing Office project number 16) er en familie av økonomiske små familiekjøretøy bygget av British Motor Corporation (BMC) og senere British Leyland. Den ble introduser i 1962 og for det meste av det neste tiåret var ADO16 konsekvent Storbritannias bestselgende bil.
ADO16 ble markedsført under en rekke bilmerker og -modeller slik som:

Austin 1100 og 1300
Austin America, Glider og Victoria
Innocenti IM3
MG 1100 og 1300
Morris 1100 og 1300
Riley Kestrel og Riley 1300 
Vanden Plas Princess 1100, 1275 og 1300
Wolseley 1100, 1275, 1300, 11/55  og Wesp Selv om de fleste kjøretøyene ble produsert in England, ble det også produsert biler i Spania av Authi, i Italia av Innocenti og i selskapets egen fabrikk i Belgia. Den var basismodellen for tilsvardende biler produsert i Australia og South Africa. Forskjellige versjoner inkluderte Austin, Morris, MG, Wolseley og Riley ble statt sammen i New Zealand og på Malta fra CKD kits fra 1963 inntil de siste Austin/Morris versjonene ble erstattet av Allegro i 1975.
Kjøretøyet ble introdusert som Morris 1100 den 15. august 1962. Modellspekteret ble utvidet med en rekke rebadgede versjoner, inkludert MG 1100 med to forgassere, Vanden Plas Princess (fra oktober 1962), Austin 1100 (august 1963) og tilslutt Wolseley 1100 (1965) og Riley Kestrel (1965). Morris versjonene 1100/1300 ble erstattet i bilforretningene av Morris Marina i 1971, men Austin og Vanden Plas versjoner forble i produksjon i Storbritannia inntil juni 1974.
Statsjonsvognversjonen fulgte i 1966, under navnet Countryman i Austin tapning og Traveller som Morris, som en fortsettelse av den etablerte navngivningen. Austin 1100 Countryman var med i "Gourmet Night" episoden av Fawlty Towers, hvor kortluntede eieren av Fawlty Towers Basil Fawlty (John Cleese) ga den "en skikkelig omgang". Denne episoden ble første gang vist i oktober 1975.
I 1964 var 1100 Wheels magazines Car of the Year.


== Referanser ==
Turn under Middelhavslekene 2005

Turn under Middelhavslekene 2005. Turn var en av flere sporter under de femtende middelhavslekene som ble arrangert i Almería i Spania i perioden 24. juni til 3. juli 2005. Det var femtende gangen som turn var med på programmet under middelhavslekene. Det var fjorten øvelser, åtte for menn og seks for kvinner. Spania ble beste nasjon med seks gullmedaljer foran Italia som også vant seks gull.


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
Officiële website Internationaal Comité van de Middellandse Zeespelen
Onderdelen en uitslagen
Åse Mathiesen Palm

Åse Mathiesen Palm (også kjent som Ilmi-Åse Mathiesen) er en norsk pianist.Hun har holdt konserter blant annet på hovedscenen i Den Norske Opera & Ballett, Oslo Konserthus, ved Festspillene i Piteå, Västerås Konserthus og på Waldemarsudde i Stockholm.
Hun er utdannet ved Barratt Due musikkinstitutt, hvor hun gikk i lære hos professor Jiří Hlinka. Tidligere studerte hun for professor Staffan Scheja i Stockholm.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Rytmisk gymnastikk under Middelhavslekene 2005

Rytmisk gymnastikk under Middelhavslekene 2005. Rytmisk gymnastikk var en av flere sporter under de femtende middelhavslekene som ble arrangert i Almería i Spania i perioden 24. juni til 3. juli 2005. Det var første gangen som rytmisk gymnastikk var med på programmet under middelhavslekene. Det var en individuell konkurranse for kvinner.


== Medaljer ==


== Resultat ==


== Eksterne lenker ==
Officiële website Internationaal Comité van de Middellandse Zeespelen
Onderdelen en uitslagen
Den tredie magt

Den tredie magt (dansk: Den tredie Magt) er en dansk stumfilm fra 1913, regissert av August Blom. Manuset ble skrevet av norske Peter Lykke-Seest. 
Filmen hadde premiere i Danmark 6. januar 1913. 


== Rolleliste ==
Ludvig Müller - Marinekaptein Brassow
Christian Schrøder - Stærke Jon
Robert Dinesen - Grev von Hintz
Ebba Thomsen - Baronesse Montrosa
Aage Hertel - Miller, spion
Otto Lagoni - Danilo, kammertjener
Axel Boesen - Tjener
Frederik Jacobsen
Johannes Ring
Agnes Lorentzen
Anton Gambetta Salmson


== Eksterne lenker ==
(en) Den tredie magt på Internet Movie Database 
(sv) Den tredie magt i Svensk Filmdatabas 
(da) Den tredie magt i Danmark Nationale Filminstitut
Shanghai’et

Shanghai'et er en dansk stumfilm fra 1912, i regi av Eduard Schnedler-Sørensen. Manuset ble skrevet av norske Peter Lykke-Seest.
Filmen hadde premiere i Danmark 29. juli 1912.


== Handling ==
William Sanderson er en ung sjømann, som har steget fra gradene som en vanlig sjømann til han har nådd stillingen som annen-offiser om bord på et skip ved navn «Aetna». Han er forelsket i Edna, den eneste datteren til Miller, en skips-eier.
Aetna seiler på en lengre utenlandsreise, og sjømennene får deretter land-permisjon. Men Sanderson faller i hendene på ondskapsfulle følgesvenner ved et feriested som ofte besøkes av sjømenn.


== Rolleliste ==
Cajus Bruun - Konsul Hansen/Skipsreder Clausen
Clara Wieth - Lilly, konsulens datter
Carlo Wieth - Willy, styrmann, Lillys forlovede
Christian Schrøder - Verten i kafé «New Zealand»
Agnete Blom - Mary, kafévertens datter
Peter Nielsen - Brown, sjømannsprest
Carl Lauritzen
Otto Lagoni
Alma Hinding
Alf Nielsen


== Eksterne lenker ==
(en) Shanghai'et på Internet Movie Database 
(da) Shanghai'et i Danmark Nationale Filminstitut
Vor tids dame

Vor tids dame (dansk: Vor Tids Dame) er en dansk stumfilm fra 1912, regissert av Eduard Schnedler-Sørensen. Manuset ble skrevet av nordmannen Peter Lykke-Seest.
Den hadde premiere i Danmark 19. november 1912.


== Rolleliste ==
Viking Ringheim - Stevenson, millionær
Clara Wieth - Anny, Stevensons datter
Valdemar Psilander - Hans v. Berner, greve
Lauritz Olsen - Pullman, bankier
Torben Meyer
Axel Boesen


== Eksterne lenker ==
(en) Vor tids dame på Internet Movie Database 
(sv) Vor tids dame i Svensk Filmdatabas 
(da) Vor tids dame i Danmark Nationale Filminstitut
Mogens Dahl Koncertsal

Mogens Dahl Koncertsal er en konsertsal for klassisk musikk, beliggende på Islands Brygge ved København. Salen er oppkalt etter grunnlegger og eier, dirigent Mogens Dahl.
Konserthuset ble grunnlagt i 2006, og er Københavns eneste privateide konsertsal. I salen arrangeres kammerkonserter med danske og internasjonale navn. Huset har også sitt eget kammerkor; Mogens Dahl Kammerkor.


== Bygningen ==
Bygningen er fra 1901 og var opprinnelig stallbygning med portnerbolig for Hertz Bogtrykkeri, hvor designfirmaet Vipp i dag har sitt hovedomisil. I den nåværende konsertsalen sto tidligere hestene, mens vognene var parkert i det som i dag er foajé. I forlengelse av den opprinnelige bygning ble det senere bygget et garasjeanlegg som kom til å huse Amar'kansk Auto. Dette anlegget er i dag husets Lille sal, hvor gjestene kan nyte forfriskninger i pausen. Under restaureringen på 2000-tallet. ble det lagt vekt på å tilbakeføre bygningen til sitt opprinnelige utseende.


== Referanser ==
Euryinae

Euryinae er en underfamilie av Tenthredinoidea som hører til blant plantevepsene.


== Utbredelse ==
Gruppen er vidt utbredt i Australia, dessuten lever slekten Ancyloneura på Ny-Guinea.


== Systematisk inndeling ==
Inndeling og artstall følger .

 
Vepser (veps, humler og maur) (Hymenoptera)
delgruppen  plantevepser (Symphyta) parafyletisk gruppe
overfamilien Tenthredinoidea
familien Pergidae – 400 arter i verden, fordelt på omtrent 60 slekter.
underfamilien  Euryinae Konow, 1898
slekten Ancyloneura Cameron, 1877 - seks arter, Ny-Guinea
slekten Clarissa Kirby, 1894 - 14 arter
Dalia graminis Schmidt, 2005
slekten Diphamorphos Rohwer, 1910 - fire arter
slekten Eurys Newman, 1841 - 13 arter
slekten Neoeurys Rohwer, 1910 - 20 arter
Polyclonus atratus Kirby, 1882
slekten Warra Benson, 1934 - to arter


== Referanser ==


== Kilder ==
Oversikt over slektene
Schmidt, S. & Smith, D.R. 2007. Pergidae of the World – an online catalogue of the sawfly family Pergidae (Insecta, Hymenoptera, Symphyta). (http://www.pergidae.net)


== Eksterne lenker ==
(en) Euryinae hos Fossilworks 
(en) Euryinae hos NCBI 
Euryinae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tegning av Eurys laetus, fra Westwood (1842)
Loboceratinae

Loboceratinae er en underfamilie av Tenthredinoidea som hører til blant plantevepsene.


== Utseende ==


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Gruppen er vidt utbredt i den neotropiske økosonen.


== Systematisk inndeling ==
Inndeling og artstall følger .

 
Vepser (Veps, humler og maur) (Hymenoptera)
delgruppen  plantevepser (Symphyta) parafyletisk gruppe
overfamilien Tenthredinoidea
familien Pergidae – 400 arter i verden, fordelt på omtrent 60 slekter.
underfamilien  Loboceratinae Kirby, 1882
slekten Aulacomerus Spinola, 1840 (synonym Loboceras Kirby, 1882 - 28 arter, vidt utbredt i Mellom- og Sør-Amerika
Hyperoceros peruanus Konow, 1906
Skelosyzygonia spinipes Malaise, 1935


== Referanser ==


== Kilder ==
Oversikt over slektene
Schmidt, S. & Smith, D.R. 2007. Pergidae of the World – an online catalogue of the sawfly family Pergidae (Insecta, Hymenoptera, Symphyta). (http://www.pergidae.net)


== Eksterne lenker ==
(en) Loboceratinae hos NCBI 
Loboceratinae – detaljert informasjon på Wikispecies
Parasyzygoniinae

Parasyzygoniinae er en underfamilie av Tenthredinoidea som hører til blant plantevepsene.


== Utseende ==
Relativt store og kraftige plantevepser med korte, litt klubbeformede antenner. Parasyzygonia cyanoptera har rødt hode og rød thorax, svart bakkropp og mørke vinger med litt fiolett skjær.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
De to artene lever i det sørlige Brasil. Parasyzygonia cyanoptera skal også være funnet i Venezuela.


== Systematisk inndeling ==
Inndeling og artstall følger .

 
Vepser (veps, humler og maur) (Hymenoptera)
delgruppen  plantevepser (Symphyta) parafyletisk gruppe
overfamilien Tenthredinoidea
familien Pergidae – 400 arter i verden, fordelt på omtrent 60 slekter.
underfamilien  Parasyzygoniinae Smith, 1990
slekten Parasyzygonia Rohwer, 1911 - to arter
Parasyzygonia cyanoptera (Klug, 1824)
Parasyzygonia pallidior Malaise, 1939


== Referanser ==


== Kilder ==
Oversikt over slektene
Schmidt, S. & Smith, D.R. 2007. Pergidae of the World – an online catalogue of the sawfly family Pergidae (Insecta, Hymenoptera, Symphyta). (http://www.pergidae.net)


== Eksterne lenker ==
Parasyzygoniinae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Parasyzygonia cyanoptera
Egen inngang

Egen inngang (svensk: Egen ingång) er en svensk dramafilm fra 1956 i regi av Hasse Ekman. Filmen er basert på den norske forfatteren Sigurd Hoels roman En dag i oktober, som utkom i 1931. Handlingen har i Ekmans film blitt forflyttet fra Oslo til Stockholm samt til filmens samtid.
Innspillingen skjedde med studiofilming i Filmstaden i Råsunda, på Liljevalchs konsthall, i Stockholm og i Åre. 


== Handling ==
Det ser ut til å være en helt vanlig dag i oktober. Marianne Stenman har siden hun ble separert fra sin mann for et halvt år tilbake bodd i et rom med egen inngang på Kavallerigatan 27 i Stockholm. For Marianne er det ikke en vanlig dag, for når vi møter henne har hun bare seks timer igjen å leve. 
Dosent Arvid Stenman kommer for å besøke sin hustru. En stund senere påtreffes Marianne bevisstløs i sin leilighet. Sladderen i trappeoppgangen settes umiddelbart i gang. Filmen legger et puslespill med disse Mariannes siste seks timer: Hvem traff hun? Hvorfor døde hun? Hvem er det som har skrevet hatord på hennes dør?


== Rolleliste (i utvalg) ==
Maj-Britt Nilsson - Marianne Stenman, fotomodell
Alf Kjellin - Dosent Arvid Stenman, Mariannes mann
Hasse Ekman - Sture Falk, redaktør på Stockholms Dagblad
Gertrud Fridh - Margit Friberg
Sigge Fürst - Direktør Hjalmar Friberg, Margits mann
Bibi Andersson - Karin Johansson, ung skuespillerinne
Lars Ekborg - Kandidat Ekelöf
Gunvor Pontén - Fru Falk
Elsa Carlsson - Fru Petreus
Holger Löwenadler - Konsul Oskar Petreus, hennes mann, eiendomsbesitter
Hjördis Petterson - Fru Gabrielsson
Marianne Löfgren - Fru Johansson, Karins mor, teatergarderobier
Hugo Björne - Lektor Hans Gabrielsson
Elsa Ebbesen - Mariannes moster
Sven-Eric Gamble - Fotografen
Sif Ruud - Garderobier
Siv Ericks - Garderobier
Ludde Juberg - Vaktmesteren
Tord Stål - Professoren


== Eksterne lenker ==
(en) Egen inngang på Internet Movie Database 
(no) Egen inngang hos Filmfront 
(sv) Egen inngang i Svensk Filmdatabas
Almby IK

Almby IK (stiftet 23. september 1923) er en svensk idrettsforening som først og fremst driver med idrettene orientering, langrenn og sykkel og løping. Klubben har sitt utspring i Örebro. Klubben har rundt 500 medlemmer og har et klubbhus de kaller Ljungstugan.


== Orientering ==
Orienteringsgruppen ble startet opp i 1929 og hadde sin storhetstid på 80-tallet I dette tiåret hadde klubben stor suksess i orienteringsverdens største klubbstafetter, Tiomila og Jukola og hadde flere løpere i stallen som har hevdet seg internasjonalt. Klubben vant herrestafetten under Jukola hele tre ganger, i 1981, 1984 og 1985. Tiomila ble vunnet i 1985, noe som foreløpig er klubbens eneste seier i den største orienteringsstafetten i Sverige. Kvinnene vant Venla-stafetten i 1983. Smålandskavlen ble av herrene vunnet i 1984.


=== Meritter ===
Tiomila, herrer (1) :

1985Jukola, herrer (3) :

1981, 1984, 1985Venla (Jukola) (1) :

1983Smålandskavlen, herrer (1) :

1984


=== Kjente tidligere orienteringsløpere ===
 Stefan Branth
 Kjell Lauri
 Bengt Levin
 Jörgen Mårtensson
 Björn Stenberg


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Anslagsenergi

Anslagsenergi beskriver en kules kinetiske energi, som er avhengig av kulens masse og hastighet. Anslagsenergien er et viktig mål for hvor mye energi som kan overføres til målet, men hvor mye energi som faktisk overføres ved treff avhenger også av kulens konstruksjon og målets oppbygning. Det er verdt å merke seg at siden anslagsenergien avhenger av hastigheten, så vil et avfyrt prosjektils anslagsenergi over tid avta hovedsakelig grunnet luftmotstand.


== Anslagsenergi ved storviltjakt ==
Jaktforskriften stiller ved storviltjakt i Norge krav til bruk av ekspanderende ammunisjon med en minste anslagsenergi målt på 100 meter:
Under jakt på elg, hjort, dåhjort, villrein, villsvin, muflon, moskusfe eller felling av ulv og bjørn skal det brukes ammunisjon med ekspanderende prosjektil med minimumsvekt 9 gram og med følgende anslagsenergi:
a) For ammunisjon med kulevekt mellom 9 gram (138,9 grain) og 10 gram (154 grain) skal anslagsenergien være minst 2700 joule (275 kgm) målt på 100 meters avstand, E100.
b) For ammunisjon med kulevekt på 10 gram eller mer skal anslagsenergien være minst 2200 joule (225 kgm) målt på 100 meters avstand, E100.Under jakt med rifle på rådyr, bever og gaupe eller felling av jerv og gaupe skal det brukes ammunisjon med ekspanderende prosjektil og anslagsenergien skal være minst 980 joule (100 kgm) målt på 100 meters avstand, E100.

Tilsvarende regler gjelder for storviltjakt på enkelte arter i Sverige og Finland, med hovedforskjell at Finland og Sverige istedenfor 2200 J bare krever 2000 J dersom prosjektilet veier minst 10 gram.


== Utregning av anslagsenergi ==
Ettersom en kules anslagenergi er lik kulens kinetiske energi på ethvert gitt tidspunkt, kan man regne ut anslagsenergien ut ifra formelen:

  
    
      
        
          E
          
            k
          
        
        =
        
          
            1
            2
          
        
        m
        
          v
          
            2
          
        
      
    
    {\displaystyle E_{k}={\frac {1}{2}}mv^{2}}
  ,
Hvor:

m er massen til prosjektilet i kilogram (kg)
v er hastigheten er oppgitt i meter per sekundFor eksempel kan man regne ut anslagsenergien til en 14 grams kule med 570 m/s hastighet målt på 100 meter som:

E100 = 0.5 × 14 [g] × 0.001 × 570 [ms] × 570 [m/s] = 2274 [J]Ettersom hasitghetsleddet i formelen for kinetisk energi er er kvadratisk kan økning av utgangshastigheten ha mye å si for energien. Hastigheten vil tape seg noe fra 0 til 100 meter, hvor mye avhenger i stor grad av kulens ballistiske koeffisient.


== Se også ==
Power factor
Utgangsenergi
Skyteprøve for storviltjegere


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sandnessjøen Pistolklubb - Oversikt over anslått tap av anslagsenergi fra 0 til 100 meter
Syndere i sommersol (2001)

Syndere i sommersol (orig: Syndare i sommarsol) er en svensk langfilm fra 2001 i regi av Daniel Alfredson og med Malin Morgan, Maria Bonnevie, Shanti Roney og Ola Rapace i rollene. Den bygger på nordmannen Sigurd Hoels roman Syndere i sommersol fra 1927.


== Innspillingsfakta ==
Filmen ble spilt inn sommeren 2000 i Islandsberg utenfor Lysekil.


== Handling ==
I løpet av noen sommeruker i 1925 samles ni personer på ei øy i skjærgården: Sigrid, Evelyn, Erik, Fredrik, Alf, Erna, Nanny, Asta og Johan. De betrakter seg som unge og fordomsfrie mennesker som kan diskutere kjønnsroller, men romantikken gjør at mye blir satt på hodet.


== Rolleliste (i utvalg) ==
Malin Morgan - Sigrid
Maria Bonnevie - Evelyn
Ola Norell - Fredrik
Shanti Roney - Alf
Cecilia Frode - Erna
Rebecka Hemse - Nanny
Rebecka Englund - Asta
Ulf Friberg - Möllendorf
Anders Ekborg - Fernley Jensen


== Eksterne lenker ==
(en) Syndere i sommersol på Internet Movie Database 
(no) Syndere i sommersol hos Filmfront 
(sv) Syndere i sommersol i Svensk Filmdatabas
Simo-Pekka Fincke

Simo-Pekka Fincke (født 24. desember 1981) er en finsk orienteringsløper som representerer den finske klubben Kalevan Rasti.


== Karriere ==
Fincke representerte det finske landslaget under VM i orientering på hjemmebane i Vuokatti i 2013. Der ble en 24.-plass fra langdistansen hans beste resultat. Han har utviklet seg til å bli en meget sterk stafettløper, og har vunnet orienteringsverdens største klubbstafett, Jukola, hele fire ganger. Han gikk for første gang til topps i Jukola i 2006, da med Vehkalahden Veikot. Finnen har siden bidratt sterkt til at Kalevan Rasti har vunnet Jukola i 2012, 2013 og 2014. 
Kun seks personer har flere seire i Jukolas historie enn Simo-Pekka Fincke.


== Familie ==
Simo-Pekka Fincke er bror av Anni-Maija Fincke som er dobbel verdensmester i stafett. Hans far, Pekka Fincke, vant Jukola med Vehkalahden Veikot i 1983.


== Eksterne lenker ==
(en) Simo-Pekka Fincke – World of O