jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Dorcus brevis

Dorcus brevis er en svart bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor (14-30 millimeter), sylindrisk, svart bille. Antennene består av et langt, krumt, kølleformet skaft og en vifte av korte, spredte, bladformede ledd. Hannens kjever har en kort, oppoverrettet tann. Hunnene har markerte lengdestriper på dekkvingene, hannene mangler disse. Arten er nokså lik den europeiske arten bøkehjort (Dorcus parallelepipedus).


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i morken ved av løvtrær.


== Utbredelse ==
Dorcus brevis er utbredt i det østlige Nord-Amerika sør til Florida, vest til Oklahoma, nord til Maryland .


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Gruppen Dorcini
Slekten Dorcus MacLeay, 1819
Dorcus brevis (Say, 1825)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dorcus brevis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Dorcus brevis hos ITIS 
(en) Kategori:Dorcus brevis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Dorcus brevis – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Dorcus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Platycerus spinifer

Platycerus spinifer er en bille som tilhører familien hjortebiller (Lucanidae). Larvene utvikler seg i morken ved.


== Utseende ==
En forholdsvis liten (ca. 15 millimeter), avlang, blankt svart hjortebille. Hos denne arten er det vanligvis lite påfallende metallglans, ulikt noen andre arter i slekten. Kroppen er litt flattrykt, og er fint og litt spredt punktert. Hodet er firkantet, bredere enn langt. Kjevene er ikke like store som hos mange andre hjortebiller men fortsatt påfallende.  Dekkvingene har fine lengdestriper.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i råtnende trevirke av ulike løvtrær.


== Utbredelse ==
Arten forekommer i Frankrike, Spania og Portugal.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien Hjortbiller, Lucanidae
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae)
Blåhjorter, slekten Platycerus O.F. Müller, 1764
Platycerus spinifer Schaufuss, 1862


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Platycerus spinifer i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Platycerus spinifer hos Fauna Europaea 
(en) Platycerus spinifer hos NCBI 
Platycerus spinifer – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Platycerus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bildegalleri
Kari Blakstad

Kari Blakstad (født 18. juli 1938 i Oslo, død 30.oktober 2019 på Bjønnes) var en norsk danser, koreograf og pedagog.  
Hun var utdannet ved Rita Toris Ballettskole. Blakstad utviklet som solist i Operaballetten 1960–1969 sitt dramatiske talent i hovedroller både i klassiske og i mer moderne balletter. 
I 1971 debuterte hun som koreograf med I all evighet, som var inspirert av Gustav Vigeland til Antonio Vivaldis musikk. Forestillingen ble først oppført på Operaens Ballettverksted, senere vist på Operaballettens USA-turné og i NRK Fjernsynet. 
Blakstad har flere bestillingsverk for Operaballetten, blant annet Hedda til kompaniets 20-årsjubileum og Henrik Ibsens 150-årsjubileum i 1978. 
Hun var leder av Norsk Ballettforbund 1969–70 og engasjert i etableringen av Studio Oscar, Norsk Danseteater og Statens balletthøgskole.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Kari Blakstad» i Store norske leksikon
Platycerus pseudocaprea

Platycerus pseudocaprea er en bille som tilhører familien hjortebiller (Lucanidae). Larvene utvikler seg i morken ved.


== Utseende ==
En forholdsvis liten (ca. 15 millimeter), avlang, blankt svart hjortebille. Hos denne arten er det vanligvis blå metallglans. Kroppen er litt flattrykt, og er fint og litt spredt punktert. Hodet er firkantet, bredere enn langt. Kjevene er ikke like store som hos mange andre hjortebiller men fortsatt påfallende.  Dekkvingene har fine lengdestriper.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i råtnende trevirke av ulike løvtrær.


== Utbredelse ==
Arten forekommer i Frankrike og Spania.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien Hjortbiller, Lucanidae
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae)
Blåhjorter, slekten Platycerus O.F. Müller, 1764
Platycerus pseudocaprea Paulus, 1970


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Platycerus pseudocaprea i Encyclopedia of Life 
(en) Platycerus pseudocaprea i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Platycerus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bilde av arten
Platycerus virescens

Platycerus virescens er en bille som tilhører familien hjortebiller (Lucanidae). Larvene utvikler seg i morken ved.


== Utseende ==
En forholdsvis liten (7,5-12 millimeter), avlang, blankt svart hjortebille. Hos denne arten er det vanligvis lite utpreget metallglans, selv om artsnavnet betyr "skinnende". Kroppen er litt flattrykt, og er fint og litt spredt punktert. Hodet er firkantet, bredere enn langt. Kjevene er ikke like store som hos mange andre hjortebiller men fortsatt påfallende, hos hannene omtrent så lange som hodet og dermed større enn hos de fleste andre Platycerus-artene.  Dekkvingene har fine lengdestriper .


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i råtnende trevirke av ulike løvtrær (eik og hikkori, av og til også furu), de voksne billene besøker av og til blomster.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det østlige Nord-Amerika, vest til Texas, nord til Ontario og Nova Scotia . Den skal også være funnet i Oregon .


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien Hjortbiller, Lucanidae
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae)
Blåhjorter, slekten Platycerus O.F. Müller, 1764
Platycerus virescens Fabricius, 1775


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Platycerus virescens i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Platycerus virescens hos ITIS 
(en) Platycerus virescens hos NCBI 
(en) Kategori:Platycerus virescens – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Platycerus virescens – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Platycerus virescens – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Platycerus depressus

Platycerus depressus er en bille som tilhører familien hjortebiller (Lucanidae). Larvene utvikler seg i morken ved.


== Utseende ==
En forholdsvis liten (7,5-12 millimeter), avlang, litt matt svart hjortebille. Hos denne arten er det vanligvis ingen utpreget metallglans. Kroppen er litt flattrykt, og er fint og litt spredt punktert. Hodet er firkantet, bredere enn langt. Kjevene er ikke like store som hos mange andre hjortebiller men fortsatt påfallende, hos hannene omtrent så lange som hodet og dermed større enn hos de fleste andre Platycerus-artene.  Dekkvingene har fine lengdestriper .


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i råtnende trevirke av ulike løvtrær, de voksne billene besøker av og til blomster.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i fjellområder i det nordlige og vestlige Nord-Amerika, sør til New Mexico og øst like til Newfoundland .


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien Hjortbiller, Lucanidae
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae)
Blåhjorter, slekten Platycerus O.F. Müller, 1764
Platycerus depressus LeConte, 1850


== Referanser ==


== Kilder ==
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Platycerus depressus


== Eksterne lenker ==
(en) Platycerus depressus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Platycerus depressus hos ITIS 
(en) Platycerus depressus hos NCBI 
Platycerus depressus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Platycerus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Platycerus cribripennis

Platycerus cribripennis er en bille som tilhører familien hjortebiller (Lucanidae). Larvene utvikler seg i morken ved.


== Utseende ==
En forholdsvis liten (ca. 12 millimeter), avlang, matt svart hjortebille. Hos denne arten er det ingen metallglans, den er matt svart. Kroppen er litt flattrykt, og er fint og litt spredt punktert, dekkvingene har en læraktig overflate. Hodet er firkantet, bredere enn langt. Kjevene er ikke like store som hos mange andre hjortebiller men fortsatt påfallende, hos hannene omtrent så lange som hodet og dermed større enn hos de fleste andre Platycerus-artene.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i råtnende trevirke av ulike løvtrær, de voksne billene besøker av og til blomster.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i California .


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien Hjortbiller, Lucanidae
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae)
Blåhjorter, slekten Platycerus O.F. Müller, 1764
Platycerus cribripennis van Dyke, 1928


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Platycerus cribripennis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Platycerus cribripennis hos ITIS 
Platycerus cribripennis – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Platycerus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bilde av arten
Jakamarfugler

Jakamarfugler (Galbuliformes) er en tidligere orden av fugler som refererer til to familier. Ordenen inngår nå sum en underorden (Galbuli) i spettefugler (Piciformes).

Galbulidae (Jakamarfamilien)
Bucconidae (Dovenfuglfamilien)
Inditex

Inditex (Industria de Diseño Textil, S.A.) er et spansk tekstil- og konfeksjonskonsern.
Inditex ble grunnlagt i 1985 av Amancio Ortega, som i 1975 med sin daværende ektefelle Rosalia Mera startet den første forretningen i Inditex-detaljhandelsselskapet Zara.
Inditex har sitt hovedkontor i La Coruña i Spania.


== Litteratur ==
Svenska Dagbladet Näringsliv side 20 19 november 2012
Xabier Blanco og Jesús Salgado: Amancio Ortega, de null en Zara: El primer libro de investigación sobre el imperio Inditex, Esfera de los Libros, 2004, ISBN 978-84-9734-167-7
Master of Imperfection

Master of Imperfection er et musikkalbum med Per Øystein Sørensen, utgitt i 2012.


== Sporliste ==
«I Hurt You» (Iveland/Sørensen)
«Tell Me Once» (Iveland/Sørensen)
«Will I Recognize» (Iveland/Sørensen)
«Beauty and Madness» (Kristoffersen/Sørensen)
«Later» (Iveland/Sørensen)
«The Truth Behind Our Lies» (Iveland/Sørensen)
«Loneliness» (Iveland/Sørensen)
«The Waiting Game» (Iveland/Sørensen)
«It Could Be Nice» (Iveland/Sørensen)
«Fire and Rain» (James Taylor)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Per Øystein Sørensen - sang, gitar, keyboard, trommer, perkusjon, kor, mastering, låtskriver
Håkon Iversen - produsent, tekniker, bass, perkusjon, kor
Børge Petersen-Øverleir - gitarer
Bergmund Waal Skaslien - bratsj
Marian Lisland - kor


=== Øvrige medvirkende ===
Kari Iveland - låtskriver
Andy Mytteis - tekniker
Giert Clausen - mastering
Margit Skaflem - fotograf
Jørn Dalchow - artwork


== Eksterne lenker ==
Master of Imperfection
7. etappe av Tour de France 2016

7. etappe av Tour de France 2016 var en 162,5 km lang fellesstartetappe som gikk av stabelen 8. juli 2016. Etappen startet i L’Isle-Jourdain og endte i Lac de Payolle. Steve Cummings (Team Dimension Data) vant etappen foran Daryl Impey (Orica-BikeExchange) og Daniel Navarro (Cofidis). Greg Van Avermaet (BMC Racing Team) og Mark Cavendish (Team Dimension Data) beholdt henholdsvis den gule og den grønne, mens Adam Yates (Orica-BikeExchange) overtok den hvite trøyen fra Julian Alaphilippe (Etixx-Quick Step).


== Resultat ==


=== Etapperesultat ===


=== Sammenlagt ===


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
(en) 7. etappe av Tour de France 2016 - ProCyclingStats 
letour.fr - etappe 7
Bruce Neville

Bruce Neville (født 1964) er en australsk vannskiutøver.
Han ble verdensmester i vannskihopping i 1991 og 1995, og tok bronse i hopp og sammenlagt i 1989. Han satte også tre ganger verdensrekord i vannskihopping mellom 1995 og 1999, sist med 68,3 meter. Neville ble tatt opp i International Water Ski Federation Hall of Fame i 2007. I 1998 ble han tildelt IWSFs utmerkelse Sportmanship Award for god sportsånd, etter at han i VM i 1997 hadde lånt bort skiene sine til en konkurrent som hadde falt og brukket en ski.Vinteren 1996/97 forsøkte han også skihopping på snø. Han trente tre måneder i Lake Placid og deltok i flere konkurranser, blant annet to renn i kontinentalcupen i Westby 8. og 9. februar 1997. Hans lengste hopp på 57 meter i rennet 8. februar kan ha vært australsk rekord, etter at Chris Hellerud hadde hoppet 53 meter i VM i Falun i 1974.


== Referanser ==
Skytingen i München 2016

Massedrapet i München 2016 fant sted 22. juli 2016 ved kjøpesenteret Olympia-Einkaufszentrum i Moosach-distriktet i München i Tyskland. Ti personer, inkludert gjerningsmannen, ble drept, og 21 ble skadet.Gjerningsmannen ble født i München av iranske foreldre. Han vokste opp hos sine foreldre i Maxvorstadt, og hadde både tysk og iransk statsborgerskap. Mannen begikk selvmord etter drapene.Hos gjerningsmannen ble det ikke funnet noe politisk motiv for drapene, og han hadde ikke hatt noen kontakt med IS. Derimot opplyste statsadvokaten at 18-åringen hadde lidt av depresjoner. Funn i hans værelse viste at han hadde vært meget opptatt av tilsvarende massemord. 
Skytingen begynte på en McDonald's-restaurant nær kjøpesenteret. Politiet beskrev først en «akutt terrortrussel», og sa at det «ikke er noen indikasjon på islamsk terror», og ba at man ikke spekulerte online om angrepet. Politiet rapporterte først om inntil tre gjerningsmenn med våpen, men dette ble senere justert ned til én. 
I timene etter skytingen mottok politiet en rekke uriktige meldinger, blant annet om hva som hadde skjedd, og hvor mange gjerningsmenn som var på frifot. Det ble gitt uriktige, også antakelig også bevisst, falske advarsler. Borgerne ble ved et smarttelefon-system kalt Katwarn, bedt om å holde seg innendørs.


== Referanser ==
Woman’s Got to Have It

Woman's Got to Have It er et musikkalbum med Sigurd Køhn og Nils-Olav Johansen, under navnet Køhn/Johansen Sextet. Albumet ble utgitt i 1999.


== Sporliste ==
«Intro» (Sigurd Køhn)
«Woman's Got to Have It» (Womack/Carter/Cooke)
«Futilities» (Sigurd Køhn)
«Task of Love» (Køhn/Johansen)
«Longin'» (Sigurd Køhn)
«Hi Dolores» (S. Køhn/H. Køhn)
«Bitter Wind» (S. Køhn/H. Køhn)
«Introduction» (Johnsen/Vespestad/Køhn/Johansen)
«The Dealer» (Sigurd Køhn)
«U Might Not» (Sigurd Køhn)
«No Bossanova» (Sigurd Køhn)
«Futilities Reprise» (Sigurd Køhn/Johnsen)
«Outro» (Køhn/Johansen Sextet)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Sigurd Køhn - saksofoner, låtskriver, miksing, produsent
Nils-Olav Johansen - vokal, gitarer, piano, synth, låtskriver
Harald Johnsen - bass, låtskriver
Jarle Vespestad - trommer, perkusjon, låtskriver
Roy Powell - piano
Erlend Gjerde - trompet, flygelhorn
Jørgen Gjerde - trombone
Guttorm Guttormsen - fløyte
Jarle Bernhoft - sang på Woman's Got to Have It, kor
Freddy Dahl - kor
Håkon Iversen - kor
Per Øystein Sørensen - kor
Guri Alfstad - kor


=== Øvrige medvirkende ===
Heidi Køhn - låtskriver
Audun Kleive - tekniker
Espen Gundersen - tekniker
Terje Gewelt - tekniker
Terje Hansen - tekniker
Roberth Opsahl-Engen - miksing
Mikkel Schille - mastering


== Eksterne lenker ==
Woman's Got to Have It
Angels (Køhn/Johansen-album)

Angels er et musikkalbum med Sigurd Køhn og Nils-Olav Johansen. Albumet ble utgitt i 2003.


== Sporliste ==
«Destiny Song» (Sigurd Køhn)
«Sandelphone» (S. Køhn/H. Køhn)
«Forgivness, An Alibi» (S. Køhn/H. Køhn)
«Shadows» (Heidi Køhn)
«Dance» (S. Køhn/H. Køhn)
«Mercurial Love» (Johansen/H. Køhn)
«Tang Tambourine» (S. Køhn/H. Køhn)
«Supposed to Do» (S. Køhn/H. Køhn)
«Angel» (Jimi Hendrix)
«Daddy Fonk» (Roy Powell)
«Purple Angel» (Sigurd Køhn)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Sigurd Køhn - saksofoner, klarinett, låtskriver, produsent, arrangement
Nils-Olav Johansen - vokal, gitarer, låtskriver, co-produsent, arrangement
Harald Johnsen - bass
Jarle Vespestad - trommer, perkusjon
Roy Powell - piano, låtskriver
Hallgrim Berg - gitarer
Jarle Bernhoft - rytmegitar, kor
Stein Austrud - synth
Ole Jørn Myklebust - trompet, flygelhorn
Erlend Gjerde - trompet, arrangement
Jørgen Gjerde - trombone
Even Kruse Skatrud - trombone, flugabone
Jørgen Munkeby - bassklarinett, fløyte
Ole Petter Hansen Chylie - perkusjon
Heine Totland - vokal, kor
Torbjørn A. Raae - kor
Nils Christian Fossdal - kor
Freddy Dahl - kor
Solveig Slettahjell - kor
Hallgrim Bratberg - kor


=== Øvrige medvirkende ===
Heidi Køhn - låtskriver
Vidar Lunden - tekniker, miksing
Terje Gewelt - tekniker
Mikkel Schille - mastering
Johs. Bøe - fotograf


== Eksterne lenker ==
Angels
Kyrkjespelet – Job sine songar

Kyrkjespelet – Job sine songar er et musikkalbum med Ragnar Kaasa, Nils Harald Sødal, Anne Karin Kaasa, Sigurd Køhn, Reidar Skaaland og De'kor. Albumet ble utgitt i 2003.


== Sporliste ==
Ragnar Kaasa: «Kyrkjeklokker i Landvik kyrkje og resitasjon»
Sigurd Køhn: «Improvisasjon i Fiss-moll»
Ragnar Kaasa: «Resitasjon»
Nils Harald Sødal: «Job minnest»
Nils Harald Sødal & De'kor: «Job byggjer eit altar»
Nils Harald Sødal: «Job mister alt»
De'kor: «Job si bøn»
Ragnar Kaasa: «Resitasjon»
Nils Harald Sødal: «Fortvilinga»
Nils Harald Sødal & De'kor: «Job svarar Elifas frå Teman»
Nils Harald Sødal & De'kor: «Job svara Bildad frå Sjuad»
Sigurd Køhn: «Improvisasjon»
Nils Harald Sødal: «Job svarar Sofar frå Nanama»
Nils Harald Sødal: «Eg vona på lukke»
Ragnar Kaasa: «Resitasjon»
Anne Karin Kaasa: «Job si visjon»
Anne Karin Kaasa, Nils Harald Sødal & De'kor: «Gud talar til menneske»


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Nils Harald Sødal - tenor
Anne Karin Kaasa - sopran
Sigurd Køhn - altsaksofon
Reidar Skaaland - keyboard
De'kor - kor
Bjarne Stølen - dirigent, arrangement
Ragnar Kaasa - tekstforfatter, resitasjon, produsent


=== Øvrige medvirkende ===
Aashild Hvass - tonesettelse, arrangement, fotograf
Kai Stokkeland - tekniker
Anders Hvass - oppsett og formgiving


== Eksterne lenker ==
Kyrkjespelet – Job sine songar
Linux Security Modules

Linux Security Modules (LSM) er et rammeverk som tillater Linuxkjernen å støtte et mangfold av datasikkerhetsmodeller uten å favorisere noen enkelt implementasjon. Rammeverket er lisensiert under GNU General Public License og ble standard i versjon 2.6 av Linuxkjernen. AppArmor, Security-Enhanced Linux, Smack, TOMOYO Linux og Yama er for tiden de aksepterte moduler i kjernen.


== Eksterne lenker ==
Kildekode og prosjekt-statistikk
ZRam

zram, også kalt zRAM er en egenskap i Linuxkjernen som sørger for en form for kompresjon av virtuell hukommelse. Zram øker ytelsen ved å unngå sideveksling til en harddisk og i stedet benytte en komprimert utstyrsblokk i RAM. Dette er nyttig på datamaskiner med lite RAM.zram ble en del av Linuxkjernen i versjon 3.14, som ble lansert den 30. mars 2014.  Versjon 3.15, som ble lansert 8. juni 2014, benyttet kompresjonsalgoritmen LZ4, mens LZO er standardalgoritmen.  Versjon 3.15 forbedret også ytelsen, og evnen til å bytte kompresjonsalgoritme via sysfs.


== Referanser ==
Blow! (album)

Blow! er et musikkalbum med Morten Halle, Jon Eberson, Bjørn Kjellemyr & Finn Sletten. Albumet ble utgitt i 1990.


== Sporliste ==
«Århus» (Morten Halle)
«Tyv» (Morten Halle)
«El Pajarillo» (Trad.)
«1980» (Morten Halle)
«Velkommen til frokost» (Morten Halle)
«Pent Up House» (Sonny Rollins)
«Ballade» (Morten Halle)
«Pjekkert» (Bjørn Kjellemyr)
«Hats» (Morten Halle)
«En pen en» (Morten Halle)


== Medvirkende ==


=== Halle/Eberson/Kjellemyr/Sletten ===
Morten Halle - saksofoner, keyboard, liner notes, komponist, produsent
Jon Eberson - elektrisk gitar, produsent
Bjørn Kjellemyr - akustisk bass, komponist, produsent
Finn Sletten - trommer, perkusjon, produsent


=== Øvrige medvirkende ===
Jan Erik Kongshaug - tekniker, miksing
Johs. Bøe - fotograf
Herdis Torsvik - artwork
Helge Crnic - design


== Eksterne lenker ==
Blow!
The Eagle (album)

The Eagle er et musikkalbum med Morten Halle, Jon Eberson, Bjørn Kjellemyr & Pål Thowsen. Albumet ble utgitt i 1995.


== Sporliste ==
«Somehow a Blues in C Take#1» (Jon Eberson)
«In Between» (Kjellemyr/Eberson/Halle/Thowsen)
«By the Balcony» (Morten Halle)
«Love Letters» (Jon Eberson)
«Hatman» (Bjørn Kjellemyr)
«The Wheel» (Eberson/Halle)
«Start Over Again» (Jon Eberson)
«Almost Elsewhere» (Kjellemyr/Eberson/Halle/Thowsen)
«Crocodiles & Elephants» (Jon Eberson)
«The Slow Version» (Jon Eberson)
«The Eagle» (Kjellemyr/Eberson/Halle/Thowsen)
«Van Doren» (Jon Eberson)
«Somehow a Blues in C Take#2» (Jon Eberson)


== Medvirkende ==


=== Halle/Eberson/Kjellemyr/Thowsen ===
Morten Halle - saksofoner, synth, piano, fløyte, liner notes, komponist, produsent
Jon Eberson - gitarer, komponist, produsent
Bjørn Kjellemyr - bass, komponist, produsent
Pål Thowsen - trommer, perkusjon, komponist, produsent


=== Øvrige medvirkende ===
Kai Robøle - tekniker, miksing
Odd Jensen - tekniker
Kenneth Moen - tekniker
Jan Erik Kongshaug - mastering
C.F. Wesenberg - fotograf
Christen Halle - covermaling
Maja Tovsen Halle - illustrasjon
Engans Kandahar - coverdesign


== Eksterne lenker ==
The Eagle
Altopiano

Altopiano er et musikkalbum med Morten Halle & Carlo Morena, utgitt i 2014.


== Sporliste ==
«Mambo» (Morten Halle)
«Often» (Carlo Morena)
«My Foolish Heart» (Washington/Young)
«Altopiano» (Halle/Morena)
«My One and Only Love» (Wood/Mellin)
«Vence#1» (Morten Halle)
«Stev» (Trad.)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Morten Halle - altsaksofon, sopransaksofon, komponist, produsent
Carlo Morena - piano, komponist, produsent


=== Øvrige medvirkende ===
Ulf Holand - produsent, tekniker, miksing
Finn Krogvig - fotograf
Donato Matola - fotograf
Øivind Madsen - coverdesign


== Eksterne lenker ==
Altopiano
Blackout – Original Soundtrack From the Feature Film

Blackout – Original Soundtrack From the Feature Film er et soundtrackalbum med Tommy Körberg, Øistein Boassen og Morten Halle, utgitt i 1986. Albumet inneholder musikken fra filmen Blackout


== Sporliste ==
«Blackout» (Boassen/Halle/Enger)
«China-Town» (Boassen/Halle)
«The Set Up» (Boassen/Halle)
«Stella's Theme» (Boassen/Halle)
«Vanishing Lady» (Boassen/Halle)
«Werner's Theme» (Boassen/Halle)
«Alla vita» (Giuseppe Verdi)
«China-House» (Boassen/Halle)
«Smell of Suspicion» (Boassen/Halle)
«The Chase» (Boassen/Halle)
«Private Eye» (Boassen/Halle)
«Werner's Theme II» (Boassen/Halle)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Tommy Körberg - sang
Henrik Scheele - sang
Øistein Boassen - keyboard, låtskriver, produsent
Morten Halle - saksofon, låtskriver
Edvard Askeland - bass
Tor Mathisrud - bass
Rune Klakegg - keyboard
Frank Jakobsen - trommer
Svein Christiansen - trommer
Hege Rimestad - fiolin
Jens Petter Antonsen - trompet
Svein Gjermundrød - trompet
Arne Frang - saksofon
Rune Nicolaysen - saksofon
Rolf Malm - saksofon, klarinett
Torbjørn Sunde - trombone
Amund Enger - kor, låtskriver
Lynni Treekrem - kor
Nina Askeland - kor


=== Øvrige medvirkende ===
Jan Erik Kongshaug - tekniker


== Eksterne lenker ==
Blackout – Original Soundtrack From the Feature Film
Monk Islands

Monk Islands er en gruppe svært små øyer og skjær liggende 3 km sør for Meier Point utenfor den sørlige kysten av Coronation Island i Sør-Orknøyene i Antarktis. De ble først kartlagt og heter "Munken" (Munk) av en norsk hvalfanger-kaptein Petter Sørlle i 1912-13. Navnet ble godkjent og fikk anglikanisert form av det tidligere norske navnet som vises på kartet utarbeidet av Discovery Investigations personell på Discovery II som undersøkte øyene i 1933.


== Referanser ==
Meier Point

Meier Point er et punkt som ligger på vestsiden av inngangen til Monk Islands, på sørsiden av Coronation Island, i Sør-Orknøyene i Antarktis. De var navngitt på et kart som kaptein Petter Sørlle, en norsk hvalfanger, hadde. Sørli hadde foretatt en oppmålinger av Sør-Orknøyene i 1912-13 ved at han foretok målinger og fastla målepunkter i faste intervaller når han seilte forbi. Goslingøyene ligger nær dette punktet.


== Referanser ==