Barbara von Krüdener

Barbara Juliane von Krüdener (født 22. november 1764 i Riga i guvernementet Livland i Russland, død 25. desember 1824 i Karasubazar på Krim) var en baltertysk friherrinne, forfatterinne, religiøs mystiker, pietistisk predikant kjent for stor religiøs iver.


== Liv og virke ==
Krüdener var datter av en kurlandsk godseier, den russiske statsråd Otto Hermann von Vietinghoff. Moren, Anna Ulrika von Münnich von Vietinghoff-Scheel, var barnebarn av feltmarskalk Burkhard Christoph von Münnich. Det er uklart om foreldrene var lutheranere eller russisk-ortodokse. Hun vokste opp dels i Riga, dels på riddergodset Kosse i Livland (i dag Viitina i Estland). Allerede som barn reiste hun sammen med sine foreldre til Paris, og ble oppfostret i den franske opplysningstids ånd. Hun ble eksponert for opplysningstidens store filosofer, som for Voltaires skrifter, og for encyclopedistene. 
I 1814 ble hennes religiøse råd og vennskap søkt i Paris av keiser Aleksander I av Russland - han hadde selv en sterk dragning til religiøs mystikk. Han rådførte seg med henne om en religiøs ide han selv holdt på å utvikle, og med hennes impuls fant slik Den hellige allianse sin tilblivelse. Selve utkastet til traktaten bærer da også hennes underskrift, og hun skulle få representere tsaren under Wienerkongressen i 1815. Hun så på Napoléon som den avgrunnens engel, antikrist, som omtales i Johannes' åpenbaring. Hun ble selv ved store festligheter hyllet som Den hellige allianses profetinne, eller som «Solkvinnen» (jfr. Åpb 12,1-2). Chilianismen lå i luften. Hennes kombinasjon av eksentrisitet og sendelsesvisshet gjorde lenge et stort inntrykk på mange adelige i de høyeste sosiale og politiske kretser, der religiøse og nasjonale forestillinger kom i samspill.


== Verker ==
Valérie, ou, Lettres de Gustave de Linar à Ernst de G…, Paris, Klincksieck, 1983 ISBN 2-252-01633-7
Pensée d'une dame étrangère ou Pensées inédites de Madame de Krüdener (1799)
Géraldine I, une version autobiographique de sa liaison avec le comte Adrien de Lezay-Marnésia.
Alexis ou l'Histoire d'un soldat russe 1796-1798
Krug, Wilhelm Traugott: Gespräch unter vier Augen mit Frau von Krüdener, Leipzig 1818
Le Camp de Vertus, Paris 1815.
Élisa, ou l’Éducation d’une jeune fille
Les Malheurs de l’Helvétie
Pensées et maximes.
La Cabane des lataniers


== Litteratur ==


=== Monografier ===
Debora Sommer: Eine baltisch-adelige Missionarin bewegt Europa. Barbara Juliane v. Krüdener, geb. v. Vietinghoff gen. Scheel (1764-1824). V&R unipress, Göttingen 2013. ISBN 978-3-8471-0149-9.
Stella Ghervas: Réinventer la tradition. Alexandre Stourdza et l'Europe de la Sainte-Alliance. Honoré Champion, Paris 2008, ISBN 978-2-7453-1669-1.


=== Artikler i biografiske håndbøker og tidsskrifter ===
Reinhard Breymayer: «Krüdener, Juliane von» I: Heiner Schmidt (utg.): Quellenlexikon zur deutschen Literaturgeschichte, Bd. 17. Verlag für Pädagogische Dokumentation, Duisburg 1999, s. 494-496.
Charles-Augustin Sainte-Beuve: «Madame de Krüdner». I: Portraits de femmes. Garnier, Paris 1886, s. 382ff. (Digitalisat)
(de) Wolfdietrich von Kloeden: «Krüdener, Barbara Juliane Freifrau von» i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Bind 4, Herzberg 1992, ISBN 3-88309-038-7, sp. 697–699.
(de) Wilhelm Baur: «Krüdener, Barbara Julie von». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 17, Duncker & Humblot, Leipzig 1883, s. 196–212.
(de) Georg von Rauch: «Krüdener, Juliane von.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 13, Duncker & Humblot, Berlin 1982, ISBN 3-428-00194-X, s. 95 f. (digitalisering).
Franz Eugen Schlachter i Brosamen von des Herrn Tisch (Artikkelserie)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Valérie sur Gallica