jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Inkognito

Inkognito er et adjektiv og et substantiv fra latin. Direkte oversatt betyr ordet ukjent, men brukes mest om det å opptre under ukjent navn, uten å gi seg til kjenne eller operere med et fingert (påtatt, oppdiktet, "under cover") navn i den hensikt å skjule det virkelige navnet.


== Bruk av inkognito ==
Å opptre inkognito er en måte å unngå uønsket oppmerksomhet på. Begrepet brukes i forbindelse med uoffisielle reiser, opphold, oppholdssted eller på internett. Eksempler:

Da han surfet på Internett, foretrakk han å gjøre det inkognito.
Den veldig inkognito restauranten var ikke lett å finne.
Kongen reiste inkognito.
Bryllupsreisen var ment å foregå inkognito, men ryktene spredde seg.
Den etterlyste personen tok inn på hotellet inkognito.
Hun bodde inkognito hos ei venninne.
Hun var inkognito under konserten.
Kronprins Haakon var inkognito som «Johnny fra Stovner».
Ziggy Stardust og David Bowie var to inkognito navn for David Robert Jones. (Her er det også motsatt, fordi hans egentlige navn var mindre kjent enn artistnavnene.)


== Adresser ==
Flere adresser Bak Slottet i Oslo har (kanskje ironisk nok) inkognito med:

Inkognitogata løper fra Uranienborgveien til Henrik Ibsens gate.  Før Inkognitogata ble gateadresse, ble betegnelsen Incognito løkke brukt om eiendommen i Inkognitogata 20, som da lå ganske bortgjemt. En tidligere eier var Bernt Anker.  I dag ligger den norske Statsministerboligen i Inkognitogata 18.  Nærmeste nabo er Regjeringens representasjonsbolig (også kalt «Villa Parafina») i Parkveien 45. Langs Inkognitogata finnes også flere ambassader.
Inkognito terrasse er en blindgate som løper fra Colbjørnsens gate. Fikk navnet 1887 etter Incognito løkke.
Inkognitogata trikkeholdeplass


== Se også ==
Alter ego
Anonymitet
Dekknavn
Identitet
Pseudonym


== Referanser ==
Hermanus Contractus

Hermanus Contractus (født 18. juli 1013, død 24. september 1054 i Kloster Reichenau), også kjent som Hermann den lamme, Hermannus Augiensis eller Hermann av Reichenau, var en musikkteoretiker, komponist, matematiker og astronom fra 1000-tallet. Hans fremste betydning var som kompilator, det vil si som en som gjør allerede foreliggende kunnskap tilgjengelig ved det at den presenteres fornuftig systematisert og oversiktlig.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Hermann var sønn av greve Wolfrat II von Altshausen og hans hustru Hiltrud. Hvor han ble født, er ikke kjent. Sykdommene og skavankene han hadde fra barneårene gjorde han uskikket til praktisk arbeid, og han ble sendt i klosterskole.
Hermanus eller Hermannus ble kalt «contractus» (den sammenkrøpne) på grunn av en beinskade han fikk i barneårene (trolig poliomyelitt); han skal også ha hatt hareskår og ryggmargsbrokk. Det meste av livet bodde han på klosteret på Reichenau, der han var munk. Han arbeidet innenfor alle de fire Quadrivium-fagene.


=== Benediktinermunk ===
Han var i kloster fra 1020. Her fikk han vitenskapelig opplæring og grunnutdanning. Ved en alder av tretti år avla han munkeløftene.
Hermann har skrevet musikkteori, astronomiske og matematiske studier, og en avhandling om geometri.
Hqan var en av de ledende europeiske personer i sin samtid i å utvikle den matematiske og astromoniske kunnskap, på en tid da det meste man visste var overført fra arabiskspråklige kilder. Han utmyntet det astronomiske begrep almukantarat, for en krets på himmelkulen som løper parallelt med horisonten.
Han skrev også en historisk oversikt over tiden fra Kristi fødsel til hans egen samtid. Hva gjelder resten av det 11. århundre er dette hovedkilden for historisk viten om det område han beskriver. Dette verket ble videreført av eleven Berthold av Reichenau. Verket De Musica var en videreføring av Guido d`Arezzos tanker, og han la siste hånd på kirketoneartsystemet. To antifoner er tilskrevet Hermann: Alma redemptoris mater, og Salve Regina.
Hermann ble saligkåret av den katolske kirke i 1863.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hermann of Reichenau – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Catholic Encyclopedia
Hermannus Contractus Tyskskråklig nettsted med en samling originale tekster
Catholic Forum
musicologie.org Hermannus Contractus et la théorie de la musique. Sources, éditions, bibliographie, commentaires
Dag Malnes

Dag Anton Malnes (født 19. mars 1930 i Burfjord i Troms, død 17. august 2021 i Bærum) var en norsk sivilingeniør og oppfinner av beregningsprogrammet OLGA.
Malnes vokste opp i Burfjord i Troms og rømte med familien til Eidsvoll under 2.verdenskrig. Han tok examen.artium ved Eidsvoll landsgymnas og studerte senere ved NTH i Trondheim hvor han tok doktorgraden i 1967. Arbeidet fra doktorgraden videreførte han på Institutt for atomenergi (senere IFE) på Kjeller der han var forsker og senere forskningssjef 1967-1995.Det var som forskningssjef på IFE at han utviklet beregningsprogrammet OLGA for transport av olje og gass i samme rørledning. OLGA ble en global suksess som brukes av de fleste større oljeselskaper. Flerfaseteknologien ble funnet opp sammen med hans kollega Kjell Bendiksen.  Første versjon av OLGA ble finansiert av Statoil og var klar i 1980.Flerfaseteknologien ble valgt som vinner av fagjuryen i Aftenpostens kåring av beste norske oppfinnelse siden 1980. Malnes var også hedret og innlemmet i Technology Hall of Fame i Houston, Texas. 


== Referanser ==
Trần Đại Quang

Trần Đại Quang (født 12. oktober 1956 i Kim Son-distriktet i Ninh Binh-provinsen, død 21. september 2018) var president i Den sosialistiske republikk Vietnam fra 2016 til sin død i 2018.Trần Đại Quang var minister for offentlig sikkerhet før han ble president. Nasjonalforsamlingen i Vietnam valgte ham den 2. april 2016. Han etterfulgte Trương Tấn Sang.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Trần Đại Quang – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
To me alt

To me alt er en samleplate med Vamp. Albumet ble utgitt høsten 2013. Samlingen er satt sammen av Petter Singsaas og inneholder en Vamp-versjon av Ketil Bjørnstads sommerklassiker Sommernatt ved fjorden.


== Sporliste ==


=== CD 1 ===
«Tir n'a Noir» (Falkeid/Staveland), (Godmorgen, søster)
«Sommar i hekken» (Apeland/Tang Wa), (Godmorgen, søster)
«Godmorgen, søster» (Falkeid/Staveland), (Godmorgen, søster)
«Det e derfor eg synge» (Kaldestad/Toft), (Godmorgen, søster)
«Hallo – adjø» (Falkeid/Toft), (Godmorgen, søster)
«Til minne om» (Falkeid/Staveland), (Godmorgen, søster)
«Verden ror» (Falkeid/Staveland), (Horisonter)
«Harry» (Falkeid/Staveland), (Horisonter)
«13 humler» (Birkedal/Toft), (13 humler)
«Ingeborg» (Falkeid/Apeland/Toft), (13 humler)
«Våken drøm» (Kallevig/Staveland), (13 humler)
«Sitte å tenke» (Torkelsen/Staveland), (13 humler)
«Sirkus av lys» (Birkedal/Apeland), (Flua på veggen)
«Hei på deg (du og jeg)» (Hagerup/Staveland), (Flua på veggen)
«Ba» (Falkeid/Staveland), (Flua på veggen)
«Noken gode ting» (Moe/Staveland), (Flua på veggen)
«Emily» (Hundsnes/Staveland), (Flua på veggen)


=== CD 2 ===
«En annen sol» (Falkeid/Staveland), (I full symfoni II – Med Kringkastingsorkesteret)
«Byen» (Birkedal/Apeland), (Morten Abel på vokal og tamburin), (En annen sol)
«Vuggevise» (Falkeid/Staveland), (Herborg Kråkevik på vokal), (En annen sol)
«Månemannen» (Hovland/Staveland), (Månemannen)
«Vise til våren» (Engtrø/Staveland), (Månemannen)
«Fuglane vett» (Birkedal/Johnsen), (I full symfoni)
«Tilståelse» (Børli/Staveland), (I full symfoni)
«Under jorda» (Hovland/Johnsen/Staveland), (Månemannen)
«Men går eg øve engene», (Ferlin/Falkeid/Strand), (I full symfoni II – Med Kringkastingsorkesteret)
«Denne uro» (Staveland/Hovland), (Siste stikk)
«Et nytt land» (Staveland/Hovland), (Siste stikk)
«Svin på skog» (Staveland/Apeland/Paulsen), (I full symfoni)
«Kim du nå va?» (Øyvind Staveland), (Siste stikk)
«Eg ser deg overalt» (Staveland/Hovland), (Siste stikk)
«Velkommen inn» (Odin Staveland), (St. Mandag)
«Ta meg med» (Hovland/Hansen), (St. Mandag)
«På bredden» (Hovland/Staveland), (I full symfoni II – Med Kringkastingsorkesteret)
«Liten fuggel» (Hovland/Staveland), (Liten fuggel)
«Elisabeth og Elinborg» (Pálsdóttir/Staveland), (Liten fuggel)
«Ord» (Odin Staveland), (Liten fuggel)
«Sommernatt ved fjorden» (Ketil Bjørnstad, arr. Øyvind Staveland)


== Kilder ==
To me alt


== Eksterne lenker ==
(en) To me alt på Discogs 
(en) To me alt på MusicBrainz 
(en) To me alt på Spotify
Populas (album)

Populas er et musikkalbum med Vamp. Albumet kom ut 19. oktober 2015 og er det første hele studioalbumet med Jan Toft som vokalist siden Flua på veggen. I tillegg til en CD med nye sanger, følger det også med en CD med ti utvalgte sanger fra Vamps platekarriere 


== Sporliste ==


=== CD 1 ===
«Passasjerane» (Øyvind Staveland)
«Kaspar og den gamle» (Odin Staveland)
«Reimert i puss» (Bones/Christensen/Stalsberg/Staveland)
«Øyentrøst» (Torvund/Staveland)
«Elmer» (Øyvind Staveland)
«Billy Blue og Sally Ann» (Hovland/Staveland)
«Mimis morgon» (Haugen/Odin Staveland)
«Denna sommaren» (Jan Toft)
«III sjølportrett» (Odin Staveland)
«Evelyn» (Odin Staveland)
«Dine venninner» (Jan Toft)
«Du» (Torvund/Berge)
«Bror» (Christensen/Staveland)


=== CD 2 ===
«Det e derfor eg synge» (Falkeid/Staveland), (Godmorgen, søster)
«Liten fuggel» (Hovland/Staveland), (Liten fuggel)
«Ingeborg» (Falkeid/Apeland/Toft), (13 humler)
«Kim du nå va?» (Øyvind Staveland), (Siste stikk)
«Hallo – adjø» (Falkeid/Toft), (Godmorgen, søster)
«Ord» (Odin Staveland), (Liten fuggel)
«Tir n'a Noir» (Falkeid/Staveland), (Godmorgen, søster)
«Månemannen» (Hovland/Staveland), (Månemannen)
«Denne uro» (Staveland/Hovland), (Siste stikk)
«På bredden» (Hovland/Staveland), (I full symfoni II – Med Kringkastingsorkesteret)


== Medvirkende ==


=== Vamp ===
Jan Toft - sang, akk. gitar, kor, låtskriver
Øyvind Staveland - fele, fløyter, bratsj, orgel, concertina, sang, kor, låtskriver
Odin Staveland - sang, kor, trommer, perkusjon, orgel, trekkspill, vocoder, mellotron, ukulele, moog, piano, låtskriver, produsent, assisterende tekniker
Bjørn Berge - gitarer, banjo, dobro, låtskriver, sang, kor
Kjetil Dalland - bass


=== Andre medvirkende ===
Lars Eirik Støle - orgel, hammondorgel
Kjetil Ulland - miksing, tekniker
Stig Morten Sørheim - tekniker
Torleif Helvik - tekniker
Lars Eivind Bones - låtskriver
Lars Saabye Christensen - låtskriver
Tom Stalsberg - låtskriver
Helge Torvund - låtskriver
Paal-Helge Haugen - låtskriver
Ingvar Hovland - låtskriver
Alex Wharton - mastering
Lars Elling - maleri
Haakon Nordvik - foto
Rune Mortensen - design


== Kilder ==
Populas


== Eksterne lenker ==
(en) Populas på Discogs 
(en) Populas på MusicBrainz 
(en) Populas på Spotify 
(no) Populas på Rockipedia
Nialus

Aphodius (Nialus) spp. er en underslekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Små, blanke, gjødselbiller, gjerne svarte. Kroppen er avlang og høyt hvelvet.


== Levevis ==
Disse billene lever i møkk og er hyppigst på steder der husdyr beiter. Mange av artene har gått sterkt tilbake, trolig på grunn av bruksendringer i landbruket, blant annet bruk av midler mot innvollsormer som er giftige for larvene.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i den palearktiske sone og Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselbiller, Aphodiinae Leach, 1815
slekten Aphodius Illiger, 1798 (i vid forstand)
underslekten (eller slekten) Nialus Mulsant & Rey, 1870
Europeiske arter:
sumpgjødselbille, Nialus varians (Duftschmid, 1805)
Øvrige arter:
Nialus alienus
Nialus calidus
Nialus consimilis
Nialus discelis
Nialus feculentus
Nialus fingo
Nialus insignis
Nialus jhavanicus
Nialus motschulskyi
Nialus nefandus
Nialus politus
Nialus tanganyicensis
Nialus tetricus
Nialus turbidus
Nialus venyigei


== Kilder ==
Liste over artene
Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
Bilde av sumpgjødselbille
(en) Nialus i Encyclopedia of Life 
(en) Nialus i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Nialus hos Dyntaxa 
(en) Nialus hos Fauna Europaea 
(en) Nialus hos Fossilworks
Nimbus (bille)

Aphodius (Nimbus) spp. er en underslekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Små, blanke, gjødselbiller, gjerne svarte med gulaktige dekkvinger. Kroppen er avlang og høyt hvelvet.


== Levevis ==
Disse billene lever i møkk og er hyppigst på steder der husdyr beiter. Mange av artene har gått sterkt tilbake, trolig på grunn av bruksendringer i landbruket, blant annet bruk av midler mot innvollsormer som er giftige for larvene.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i den palearktiske sone.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselbiller, Aphodiinae Leach, 1815
slekten Aphodius Illiger, 1798 (i vid forstand)
underslekten (eller slekten) Nimbus Mulsant & Rey, 1870
Europeiske arter:
Nimbus affinis (Panzer, 1823)
frynsegjødselbille, Nimbus contaminatus (Herbst, 1783)
Nimbus franzinii (Pittino, 1978)
Nimbus johnsoni (Baraud, 1976)
Nimbus lederi (Harold, 1876)
Nimbus marianii (Pittino, 1978)
Nimbus obliteratus (Panzer, 1823)
Nimbus orbignyi (Clouet, 1896)
Nimbus proximus Adam, 1994
Nimbus richardi (Veiga, 1984)
Øvrige arter:
Nimbus anyerae
Nimbus cartalinius
Nimbus harpagonis
Nimbus hoberlandti
Nimbus libanonensis
Nimbus makowskyi


== Kilder ==
Liste over artene
Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
(en) Nimbus i Encyclopedia of Life 
(en) Nimbus i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Nimbus hos Dyntaxa 
(en) Nimbus hos Fauna Europaea 
(en) Nimbus hos NCBI 
(en) Kategori:Nimbus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nimbus – detaljert informasjon på Wikispecies
Volinus

Aphodius (Volinus) spp. er en underslekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En liten, litt matt gjødselbille, kroppsformen er avlang. Dekkvingene er lyst brunlige.


== Levevis ==
Disse billene lever i møkk og er hyppigst på steder der husdyr beiter. Mange av artene har gått sterkt tilbake, trolig på grunn av bruksendringer i landbruket, blant annet bruk av midler mot innvollsormer som er giftige for larvene.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over hele Europa og i Midtøsten.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselbiller, Aphodiinae Leach, 1815
slekten Aphodius Illiger, 1798 (i vid forstand)
underslekten (eller slekten) Volinus Mulsant & Rey, 1870
Europeiske arter:
markgjødselbille, Volinus sticticus (Panzer, 1798)


== Kilder ==
Liste over artene
Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
(en) Volinus i Encyclopedia of Life 
(en) Volinus i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Volinus hos Dyntaxa 
(en) Volinus hos Fauna Europaea 
(en) Kategori:Volinus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Volinus – detaljert informasjon på Wikispecies
Sigorus

Aphodius (Sigorus) spp. er en underslekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En liten gjødselbille, kroppsformen er avlang, oversiden kraftig punktert. Dekkvingene er rødbrune. De har kraftig skulptur og er ganske matte.


== Levevis ==
Disse billene lever i møkk og er hyppigst på steder der husdyr beiter. Mange av artene har gått sterkt tilbake, trolig på grunn av bruksendringer i landbruket, blant annet bruk av midler mot innvollsormer som er giftige for larvene.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over hele Europa (ikke registrert fra enkelte land i Balkan og Baltikum) og i Midtøsten.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselbiller, Aphodiinae Leach, 1815
slekten Aphodius Illiger, 1798 (i vid forstand)
underslekten (eller slekten) Sigorus Mulsant & Rey, 1870
Europeiske arter:
snyltegjødselbille, Sigorus porcus (Fabricius, 1792)


== Kilder ==
Liste over artene
Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten
(en) Sigorus i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Sigorus hos Dyntaxa 
(en) Kategori:Sigorus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sigorus – detaljert informasjon på Wikispecies
Planolinus

Aphodius (Planolinus) spp. er en underslekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
Små, mørke gjødselbiller, kroppsformen er avlang.


== Levevis ==
Disse billene lever i møkk og er hyppigst på steder der husdyr beiter. Mange av artene har gått sterkt tilbake, trolig på grunn av bruksendringer i landbruket, blant annet bruk av midler mot innvollsormer som er giftige for larvene.


== Utbredelse ==
Gruppen har en meget vid utbredelse i den palearktiske sone, Nord- og Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselbiller, Aphodiinae Leach, 1815
slekten Aphodius Illiger, 1798 (i vid forstand)
underslekten (eller slekten) Planolinus Mulsant & Rey, 1870
Europeiske arter:
nordlig gjødselbille, Planolinus borealis (Gyllenhal, 1827)
smågjødselbille, Planolinus uliginosus (Hardy, 1847) (= Aphodius fasciatus (Olivier, 1789))
Planolinus vittatus (Say, 1825)
Øvrige arter:
Planolinus khaoensis Stebnicka, 1988
Planolinus pratensis Nomura & Nakane, 1951


== Kilder ==
Liste over artene
Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
(en) Planolinus i Encyclopedia of Life 
(en) Planolinus i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Planolinus hos Dyntaxa 
(en) Planolinus hos Fauna Europaea 
(en) Planolinus hos ITIS 
(en) Kategori:Planolinus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Planolinus – detaljert informasjon på Wikispecies
Schmidtbreen

Schmidtbreen kan vise til:

Schmidtbreen (Antarktis)
Schmidtbreen (Heard- og McDonaldøyene)
Vi’løftug

Vi'løftug er et musikkalbum med Dakota. Albumet kom ut den 28. mars 2014.


== Sporliste ==
«Nydelig dag» (Arve Hitterdal)
«Vegen e vår» (Leinsvang/Fætten)
«E og du» (Arve Hitterdal)
«Ruglrå-Huldra» (Arve Hitterdal)
«Ei natt i det fri» (Arve Hitterdal)
«Grå asfalt» (Arve Hitterdal)
«Jack Daniels» (Arve Hitterdal)
«No ska det skje» (Leinsvang/Fætten)
«Benken» (Arve Hitterdal)
«Ta me hem» (Arve Hitterdal)
BONUS: «Wagon Wheel» (Dylan/Secor)
BONUS: «E og du» (Arve Hitterdal), (Akki & Bushi-remix)


== Medvirkende ==


=== Dakota ===
Steffen Leinsvang – sang, låtskriver
Arve Hitterdal – bass, kor, låtskriver
Lars Magnus Fætten – el-gitar, kor, låtskriver
Lars Ingmar Nyhus – akustisk gitar, munnspill
Tommy Holden – tangenter, trekkspill
Jo Inge Engesvold – trommer, perkusjon, kor


=== Andre medvirkende ===
Lars Lien – produsent, miksing, orgel, kor
Lasse Rosin - mastering
Helge Jørgensen - foto/cover
Horisontdesign - design


== Kilder ==
Vi'løftug Arkivert 15. april 2016 hos Wayback Machine.
Juliette Adam

Juliette Adam (født 4. oktober 1836 i Verberie (Oise) i Frankrike, død 23. august 1936 i Callian (Var)), også kjent under sitt pikenavn Juliette Lambert, var en fransk forfatter, salongvertinne og feminist.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Juliette Adam har selv beskrevet sin barndom, som hun sier var ulykkelig på grunn av konflikter mellom foreldrene, i boken Le roman de mon enfance et de ma jeunesse. Faren er beskrevet i hennes Paradoxes d'un docteur allemand (1860), og der fremstilles han som velvillig overfor feminismen.


=== Forfatter, salongvertinne ===
I 1852 giftet hun seg med en lege ved navn La Messine. I 1858 publiserte hun Idées antiproudhoniennes sur l'amour, la femme et le mariage, et verk til forsvar for Daniel Stern (forfatternavn for Marie d'Agoult) og George Sand.Etter hennes første ektemann døde i 1867, giftet Juliette seg med Edmond Adam (1816–1877), som i 1870 ble politiprefekt og senere ble livsvarig senator. Hun etablerte en salong som skulle bli gjestet av ledende republikanske politiske ledere som Adolphe Thiers og Léon Gambetta som stod i mot den konservative reaksjon av 1870-årene. I det samme øyemed grunnla hun Nouvelle Revue i 1879, som hun redigerte i åtte år, og beholdt sin innflytelse over frem til 1899. Hun publiserte tekster av Paul Bourget, Pierre Loti og Guy de Maupassant, og Octave Mirbeaus roman Le Calvaire.
Hun ble involvert i foreningen Avant-Courrière, grunnlagt i 1893 av Jeanne Schmahl, som gikk inn for at kvinner skulle kunne stå som vitner i offentlige og privatrettslige rettshandlinger, og til gifte kvinners rett til å ta kontroll over innkomsten av eget arbeid og disponere det slik de selv bestemte.Adam ble nær venn med Juliana Glinka, som var opptatt av teosofi og det okkulte.
Juliette Adam skrev også om utenrikspolitiske spørsmål. Hun var iherdig i sine angrep på den tyske kansler Otto von Bismarck i sitt revansjistiske politiske engasjement. Hun ble ansett som den egentlige forfatterinne av beskrivelser av forskjellige europeiske hovedsteder, unertegnet Paul Vasili - men de var i virkeligheten skrevet av flere forskjellige skribenter.
Den mest kjente av hennes mange romaner er Païenne (1883). Hennes erindringer, Mes premières armes littéraires et politiques (1904) og Mes sentiments et nos idées avant 1870 (1905), inneholder mye interessant sladder om hennes fremstående samtidige.I 1882 kjøpte hun godset til et abbedi i Gif-sur-Yvette (Essonne) og der bodde hun fra 1904 til sin død i 1936.


== Verker i utvalg ==
Idées antiproudhoniennes sur l’amour, la femme et le mariage, 1858
Laide, 1878
Grecque, 1879
Païenne, 1883
Mes angoisses et nos luttes, Paris, A. Lemerre, 1907
L'Angleterre en Egypte, Paris, 1922


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hundleby, Catherine (1999). «Adam, Juliette la Messine».  I Commire, Anne. Women in World History: A biographical encyclopedia. 1. Waterford, CT: Yorkin Publications, Gale Group. s. 35–37. 


== Eksterne lenker ==
Biografi på fransk
(en) Verker av Juliette Adam i Prosjekt Gutenberg
Juliette Adam The The Lilly Library, Bloomington, IN