jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Anomalochela

Anomalochela er en slekt av biller som hører til gruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Vietnam, øya Madura ved Java).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Rhizotrogini Burmeister, 1855
Slekten Anomalochela Moser, 1913
Anomalochela bicolor (Brenske, 1892)
Anomalochela curvidens Moser, 1913


== Eksterne lenker ==
(en) Anomalochela i Global Biodiversity Information Facility 
Anomalochela – detaljert informasjon på Wikispecies
Bjarte Solvang

Bjarte Solvang (født 9. juli 1992) er en norsk skiskytter som representerer klubben Hålandsdal IL.
I mars 2015 ble Solvang norgesmester på sprintøvelsen under NM i Sirdal og mottok også kongepokalen for bragden. Hans beste NM-resultat før dette var en 16.-plass på normalprogrammet i 2014.


== Referanser ==
Norges Airsoftforbund

Norges Airsoftforbund (NASF) er en interesseorganisasjon som organiserer airsoftklubber fra hele landet, og jobber for at airsoft i ordnede former fremdeles skal være en lovlig hobby i Norge. Spillene som utøves er enten et rollespill hvor man simulerer kampsituasjoner (MilSim) eller en konkurranse (hardball).


== Se også ==
Norges Paintballforbund


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norges Airsoftforbund sin offisielle Facebook-side
Temareiser

Temareiser er selskapsreiser tilrettelagt for personer med felles interesser om samme emne. Slike reiser kan f eks. være turer hvor deltakerne besøker minnesmerker eller ruiner fra en bestemt tidsepoke eller spesielle museer.


== Eksempler på temareiser ==
Krigsturisme, besøke slagplasser,  krigskirkegårder.
Vinturisme, besøk på (franske) vigårder, kombinert med smaksprøver.
Lars Amréus

Lars Amréus (født 11. juli 1964 i Åtvidaberg) er en svensk arkeolog og riksantikvarie.
Amréus er fil. kand. fra Uppsala universitet med emnene arkeologi, etnologi, kulturantropologi, etnoarkeologi og kvartærgeologi. Han jobbet fra 2000 ved Statens historiska museer, fra 2006 overintendent og myndighetssjef, og fram til mars 2012 da han tiltrådte som riksantikvarie. Amréus har også vært styreleder i Riksförbundet Sveriges museer og svensk representant i European Museum Academy.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Lars Amréus i LIBRIS
Krypskyttere (andre betydninger)

Krypskyttere har flere betydninger:

Krypskyttere, en norsk dramafilm fra 1982 regissert av Hans Otto Nicolayssen
Krypskytter, en person som bedriver illegal jakt på eller fangst av dyr - krypskyting
Thor Tjøntveit

Thor Kristen Tjøntveit (født 28. juli 1936, død 3. mars 2017 i Frankrike) var en norsk forretningsmann og flyger som ble landskjent da han etablerte charterselskapet Trans Polar.
Etter å ha tatt flysertifikat fløy han først for Widerøe før han emigrerte til USA i 1961  og virket som flyger i Alaska. Han ble amerikansk statsborger i 1967. Tilbake i Norge etablerte han charterselskapet Trans Polar i 1971. Han opererte med innleide fly fra Aer Lingus og gikk konkurs etter bare ni måneders drift. Trans Polar-konkursen var en tid Norges største med 33 millioner kroner i utestående fordringer.
I 1972 etablerte han et nytt flyselskap, Norwegian Overseas Airways, men fikk ikke driftstillatelse og flyttet selskapet til Bangladesh uten at det ble noen aktiv flyvirksomhet der.


== Referanser ==
Barra del Chuy

Barra del Chuy er en by i Rocha-departementet i det sørøstlige Uruguay. Byen har 370 innbyggere. 


== Befolkning ==
Barra del Chuy har 370 innbyggere (beregning 2011).
Kilde:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
www.barradelchuy.com (spansk)
Kart over Barra del Chuy
Cebollatí

Cebollatí er en by i Rocha-departementet i det sørøstlige Uruguay. Byen har 1 609 innbyggere. 


== Historie ==
Cebollatí ble en by i 1919.


== Befolkning ==
Cebollatí har 1 609 innbyggere (beregning 2011).
Kilde:


== Transport ==
 Ruta 15 forbinder Cebollatí med La Paloma.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart over Cebollatí
Domsteinane

Domsteinane er et fortidsminne i Domsheia i Sola kommune. Steinsirkelen, som ble gjenopprettet i 2008, har en diameter på 22,5 meter og bestod opprinnelig av 24 stående steiner. De ytterste steinene er 1,0 til 1,2 meter høye og danner et hjul. I midten av hjulet er en stor flat stein som var et alter.
Amund Hansson Morland

Amund Hansson Morland (født 1624 i Fyresdal, død 17. mai 1700 i Kviteseid) var en norsk geistlig, som var sogneprest i Kviteseid (med Brunkeberg, Nissedal, Treungen og Vrådal) fra 7. januar 1655 til sin død 17. mai 1700. Fra 1697/1698 var han også prost i Øvre Telemark prosti, da han etterfulgte broren Jakob Hansson Morland. Etter 50 år som prest fikk han i sitt siste leveår tittelen jubellærer.
Han tilhørte en opprinnelig dansk presteslekt som tok navn etter prestegården Morland og var sønn av sogneprest i Fyresdal Hans Amundsen Morland (1580–1643). Han ble student fra Roskilde skole 23. juni 1645, og ble ifølge kallsboken prest i 1649. Han er nevnt som kapellan hos sogneprest og prost Peder Povelsson Paus i Kviteseid i 1651, og hadde trolig vært det allerede siden 1649. Etter Paus' død i 1653 ble han 6. januar 1655 trolovet med Paus' enke Johanne Madsdatter og dagen etter innsatt som sogneprest av prosten Sakarias Skancke. At han på denne måten påtok seg å forsørge forgjengerens enke var nok en forutsetning for at han fikk overta embedet, og en form for fornuftsekteskap; vielsen fant sted 18. november samme år. J.L. Qvisling kommenterer: «Saa det har vel ikke været med hed elskov just, den næsten 20 aar yngre brudgom har ført hende for alteret». Ifølge muntlig tradisjon i Kviteseid, som overlevert til Magnus Brostrup Landstad på 1800-tallet, var Morland «en liten lystig fyr som turet og slåss».Etter Johanne Madsdatters død i 1667 ble han gift med Åse Christensdatter, som var datter av godseieren Christen Andersen og Anne Gundersdatter på Borgestad gård og som var enke etter trelasthandler Samuel Halvorsen i Skien. Åse fikk i farsarv utlagt over 20 huder gods, og Amund Morland hadde en rekke eiendommer i Kviteseid og Skien, og drev en betydelig skogsdrift i Øvre Telemark. Amund Morland og Åse Christensdatter var foreldre til Susanne Morland (1670–1747), som 12. september 1696 ble gift på Lagmannsgården ved Skien med Amund Morlands kapellan og senere etterfølger Hans Paus; svigersønnen var barnebarn av Morlands forgjenger Peder Paus og Johanne Madsdatter.Amund Morland var bl.a. onkel til Anne Clausdatter og til Inger Borse gift med Herman Leopoldus (Løvenskiold).


== Referanser ==
Lytterveien (Oslo)

Lytterveien er en vei på Brekke i bydel Nordre Aker i Oslo. Den er orientert sørvest/nordøst og krysser Kjelsåsveien og Radioveien.
Navnet ble vedtatt i 1951 og henger sammen med Tandbergs Radiofabrikk, som i sin tid lå i Kjelsåsveien 161 — rett nord for veien. Fabrikken har gitt opphav til flere veinavn i området.
Ingen hus har adresse Lytterveien.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Lytterveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 345. ISBN 978-82-573-1760-7.
Louis Nirenberg

Louis Nirenberg (født 28. februar 1925 i Hamilton i Ontario, død 26. januar 2020 i New York City) var en kanadisk-amerikansk matematiker som ga vesentlige bidrag til partielle differensialligninger.
I 1959 ble han tildelt Bôcherprisen, i 1982 Crafoordprisen, i 1994 Leroy P. Steele-prisen og i 1995 National Medal of Science. I 2015 ble han tildelt Abelprisen «for slående og fruktbare bidrag til teorien for ikke-lineære partielle differensialligninger og deres anvendelser i geometrisk analyse».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Mest siterte artikler i Google Scholar
abelprisen.no Louis Nirenberg
Mons Søviks plass (Oslo)

Mons Søviks plass er på Lofthus i Oslo, på grensen mellom bydel Nordre Aker og bydel Bjerke. Den ligger der Frennings vei, Ymers vei, Sophus Aars' vei, Årrundveien og Kildeveien møtes. Veien her er sperret med bom som bare slipper busstrafikk igjennom, og rett ved bommen er Lofthus bussholdeplass. Stedet fremstår ikke som noen egentlig plass. Med velvilje kan svingene øst og vest for bommen sies å være utvidelser av de respektive veiene. Skiltingen er på grøntarealet  sør for bommen og bussholdeplassen.
Plassen fikk navn i 1958 etter lærer Mons Søvik (1876–1955), som stiftet Lofthus hageby.
Ingen hus har adresse knyttet til plassen.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Mons Søviks plass». Oslo byleksikon (5 utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 365. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Statens kartverk om Mons Søviks plass
Speider.net om Oslos plasser
Onychosophrops

Onychosophrops er en slekt av biller som hører til gruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore, mørkbrune oldenborrer.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Rhizotrogini Burmeister, 1855
Slekten Onychosophrops Frey, 1972
Onychosophrops brevisetosa Frey, 1972 - Kina
Onychosophrops holosetosa Nomura, 1977 - Taiwan, sørlige Kina
Onychosophrops jettmari (Petrovitz, 1961)


== Eksterne lenker ==
(en) Onychosophrops i Global Biodiversity Information Facility 
Bilde av Onychosophrops holosetosa
Dinarobina

Dinarobina er en slekt av biller som hører til gruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore (23-26 millimeter), gulbrune oldenborrer. Kroppen er bredest nær bakkanten. Antennene har en klubbe med ganske lange blader (lameller).


== Levevis ==
Artene kan finnes i sukkerrør-plantasjer, der de kan bli meget tallrike og gjøre en del skade. Larvene utvikler seg i jorda, utviklingen tar to år. De voksne er nattaktive og lever bare 15-20 dager. Begge artene blir parasittert av en endemisk art av dolkvepser (Scoliidae).


== Utbredelse ==
Slekten er endemisk for Mauritius.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Rhizotrogini Burmeister, 1855
Slekten Dinarobina Lacroix, 1989
Dinarobina gravis (Arrow, 1919)
Dinarobina pallens (Arrow, 1919)


== Kilder ==
Beetles of Mauritius - Dinarobina pallens
Beskrivelse av slekten (på fransk)


== Eksterne lenker ==
(en) Dinarobina i Global Biodiversity Information Facility 
Dinarobina – detaljert informasjon på Wikispecies
Catrachia

Catrachia er en slekt biller som hører til gruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore, mørke, blanke, avlange oldenborrer. Antennene består av ni ledd med en tre-leddet klubbe.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Mellom-Amerika (Honduras og Nicaragua).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Rhizotrogini Burmeister, 1855
Slekten Catrachia Coca-Abia & Robbins, 2006
Catrachia mariana Coca-Abia & Robbins, 2006
Catrachia nica Coca-Abia & Robbins, 2006


== Kilder ==
M.M. Coca-Abia & P.S. Robbins (2006) Taxonomy and phylogeny of a new Central American beetle genus: Catrachia (Coleoptera: Scarabaeidae).Rev. Biol. Trop. 54(2): 519-529. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Catrachia i Global Biodiversity Information Facility 
Catrachia – detaljert informasjon på Wikispecies
Ulvebarn

Ulvebarna (tysk: Wolfskinder) var et navn som ble gitt til en gruppe foreldreløse tyske barn på slutten av andre verdenskrig i Østpreussen.
Sionistunionen

Sionistunionen er en sentrum-venstre-allianse i Israel, som består av Det israelske arbeiderpartiet og Hatnuah. Unionen ble erklært i desember 2014 og stilte til valg i 2015, hvor den fikk 18,67 prosent av stemmene, og dermed ble landets nest største parti, men tapte mot Netanyahus høyreparti, Likud. Den ledes av Isaac Herzog og Tzipi Livni.
Sionistunionen, som ønsker en tostatsløsning, ønsker å framforhandle en avtale med Palestina og avslutte Midtøsten-konflikten. Innenrikspolitisk er viktige saker for unionen å redusere levekostnadene, forbedre den økonomiske situasjonen og redusere forskjellene mellom de fattige og rike. Partiet ønsker også et større fokus på miljøsaker. 


== Eksterne lenker ==
(he) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted
Velázquez (Uruguay)

Velázquez er en by i Rocha-departementet i det sørøstlige Uruguay. Byen har 1 022 innbyggere. 


== Historie ==
Velázquez ble grunnlagt i 20. mai 1911 av Luciano Velázquez.


== Befolkning ==
Velázquez har 1 022 innbyggere (beregning 2011).
Kilde:


== Transport ==
 Ruta 15 forbinder Velázquez med Cebollatí og La Paloma.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart over Velázquez
"VILLA VELÁZQUEZ · Rocha - Uruguay www.rochatotal.com (spansk)
Helleveien (Bergen)

Helleveien ligger i Ytre Sandviken som er en del av Bergenhus bydel i Bergen. Veinavnet ble vedtatt i 1912 og stammer fra et gårdsbruk i området.


== Historie ==
Veien er i nyere tid gjennomfartsvei fra NHH til den skifter navn til Eidsvågveien. Ved stengning av Eidsvågtunnelen gir veien rundt Eidsvågneset avlastningsmuligheter for trafikken til og fra Åsane og videre via Voss mot Østlandet. Gamleveien fra 1880-årene ut til Helleneset ble avløst av en ny vei frem til den daværende bygrensen mot Åsane; først strekningen Sandviken–Lynghaugen i årene 1922–27, mens strekningen Lynghaugen–Hellen stod ferdig i 1930. Strekningen fra Helvetesvann og nord til bygrensen ble navngitt i 1937. I 1987 ble veien utvidet med enda et kjørefelt fra nordgående Fløyfjellstunnel til krysset ved Lynghaugen, med forbindelse til Eidsvågtunnelene i nordøst.I 1976 bevilget Stortinget med stort flertall 6 millioner kroner på statsbudsjettet for 1977 til utvidelse av Helleveien til firefelts vei på strekningen mellom Amalie Skrams vei og Øyjorden. Hanna Kvanmo foreslo at pengene i stedet skulle avsettes til bygging av lokalbane til Åsane (slik det i dag planlegges). Kvanmos forslag med nedstemt i Stortinget med 107 mot 14 stemmer. Hallvard Eika foreslo å sette bevilgningen av til en tunnel mellom Sandviken og Eidsvåg i stedet for en utvidelse av Helleveien. Dette forslaget falt med 96 mot 24 stemmer.


== Langs Helleveien ==
Fra Bergen starter veien i et lyskryss under E16, mens den til Bergen munner direkte ut i høyre kjørefelt. NHH er da nærmeste nabo. Det ligger en del forretninger i nærområdet. Lenger nordover passerer man Hellen skole og et sykehjem drevet av Røde Kors. Det meste av området består av fleretasjes blokkbebyggelse i hovedsak fra 1960- og 1970-årene, samt en del eneboliger. Lønborg skole ligger langs veien som fortsetter ca. 700 meter videre til grensen til Lønborg, hvor den skifter navn og veistandard. Mot fjorden er det etablert et friområde med badeplassen Helleneset.Helleveien 20 er en tidligere telefonsentral med vaktmesterleilighet øverst. Bergens Telefonkompagni trengte en sentral i Sandviken og kjøpte en tomt pluss Sandviksveien 183 med et eldre trehus. Tomten er svært bratt og ekstremt vanskelig å bebygge, men arkitekt Egil Reimers satte sin lit til betong og mur. 1. juli 1937 begynte arbeidet, og trass i den bratte tomten og en kort streik innenfor byggefag, kom sentralen i drift 2. april 1938 med plass for 4.000 abonnenter, garasje, mannskapsrom, reserveaggregat, batteri og diverse boder for vaktmesterleiligheten som må være Bergens høyeste andre etasje. Forstøtningsmuren måtte føres så langt ned at man fikk en ekstra kjeller, som under andre verdenskrig viste seg svært nyttig som tilfluktsrom, det eneste brukbare i strøket.Et utkikkspunkt med benk langs Helleveien kalles «Dronning Mauds utsikt». Maud elsket denne utsikten mot Nordnes, Laksevåg og Askøy, og det sies at hun hver sommer før avreise til Newcastle med englandsbåten, ble kjørt ut hit til utkikkspunktet.


== Referanser ==
Atysilla

Atysilla er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Levevis ==
Larvene lever i jorda der de eter på røtter.


== Utbredelse ==
Én art lever i Etiopia og én i Kamerun, de øvrige er utbredt fra den Den demokratiske republikken Kongo og sørover i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Schizonychini
Slekten Atysilla Strand, 1942
Atysilla ampullata (Burgeon, 1946)
Atysilla bredoi (Burgeon, 1946)
Atysilla corrosa (Burmeister, 1855)
Atysilla dartevellei (Burgeon, 1946)
Atysilla diluta (Quedenfeldt, 1884)
Atysilla fallax (Péringuey, 1904)
Atysilla glabra (Kolbe, 1894)
Atysilla humilis (Péringuey, 1904)
Atysilla hybrida (Péringuey, 1904)
Atysilla infans (Péringuey, 1904)
Atysilla inscita (Péringuey, 1904)
Atysilla inverta (Péringuey, 1904)
Atysilla lefevrei (Burgeon, 1946)
Atysilla ovatula (Brenske, 1898)
Atysilla samenensis (Reiche, 1849)
Atysilla simplex (Péringuey, 1904)
Atysilla soror (Burgeon, 1946)
Atysilla straminea (Péringuey, 1904)
Atysilla tarsalis (Moser, 1917)
Atysilla verhulsti (Burgeon, 1946)
Atysilla vrydaghi (Burgeon, 1946)
Atysilla wittei (Burgeon, 1946)


== Eksterne lenker ==
(en) Atysilla i Global Biodiversity Information Facility 
Atysilla – detaljert informasjon på Wikispecies
Ferjesambandet Haugesund–Utsira

Ferjesambandet Haugesund–Utsira forbinder Garpaskjær Ferjekai i Haugesund med Utsira, det er del av fylkesvei 4854 i Rogaland. Strekningen driftes av Rutebåten Utsira AS. Anløpskaien på Utsira er normalt Nordevågen, med Sørevågen som alternativ dersom værforhold eller frakt av last gjør det påkrevet.
Overfartstiden er 70 minutter over en strekning på 26,5–27,2 km, den blir betjent av MS «Utsira» med 3-4 avganger daglig i hver retning.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Den prøyssiske armé

Den kongelige prøyssiske armé (tysk: Königlich Preußische Armee) var kongeriket Preussens hær. Den var viktig i utviklingen av Brandenburg-Preussen til en europeisk stormakt.
Den prøyssiske armé hadde sine røtter i kjernen av leiesoldatstyrkene til Brandenburg under Trettiårskrigen. Kurfyrste Fredrik Vilhelm av Brandenburg utviklet denne styrken til en stående armé, mens kong Fredrik Vilhelm I av Preussen økte størrelsen på hæren drastisk. Kong Fredrik II av Preussen ledet de disiplinerte styrkene til seier under de schlesiske kriger på 1700-tallet, og styrket Kongeriket Preussens renommé og prestisje i Europa. 
Hæren var utdatert ved starten av Napoleonskrigene, og Preussen ble beseiret av Det første franske keiserdømme i den fjerde koalisjonskrigen. Under Gerhard von Scharnhorst begynte prøyssiske reformister å modernisere den prøyssiske hæren, noe som bidro til Napoléon Bonapartes fall i den sjette koalisjonskrigen. Konservative stagget moderniseringen, og hæren ble et bolverk for det konservative prøyssiske styre.
Den prøyssiske armé opplevde suksess på 1800-tallet mot Danmark i den andre slesvigske krig, mot Østerrike i den østerriksk-prøyssiske krig, og mot Frankrike i den fransk-prøyssiske krig, noe som gjorde at Preussen samlet de tyske statene og dannet et forent tysk keiserrike i 1871. Den prøyssiske armé dannet kjernen av Den keiserlige tyske armé, noe som ble erstatt av Reichswehr etter Keiserriket Tysklands tap i første verdenskrig.
Den prøyssiske armé var kjent for sin styrke, og Preussen ble ansett som en sterkt militarisert stat. Mirabeau bemerket at «Preussen, er ikke en stat med en hær, men en hær med en stat». Denne sterke militærtradisjonen gjorde at den relativt lille staten utviklet seg til stormakt, og prøyssisk militærtradisjon kom til å prege det tyske forsvaret helt frem til andre verdenskrig.


== Referanser ==
Operasjon Cerberus

Operasjon Cerberus, kjent som «The Channel Dash» i Storbritannia, var en stor sjøtrefning under andre verdenskrig, hvor en tysk Kriegsmarine-skvadron bestående av begge slagskipene i Scharnhorst-klassen - «Gneisenau» og «Scharnhorst» -  og den tunge krysseren «Prinz Eugen» med eskorter, utførte en blokade og seilet vellykket fra Brest i Bretagne til sine hjembaser i Tyskland via Den engelske kanal. Operasjonen ble beordret av to grunner: Brest var for nær britiske flys rekkevidde og hadde blitt utsatt, samtidig som det ville være enklere å angripe nord­atlantiske konvoier, som ga Sovjetunionen essensiell hjelp, fra baser lengre nord.Den 11. februar 1942 dro Kriegsmarineskipene fra Brest klokken 21.14 og da de nærmet seg Doverstredet hadde de unngått oppdagelse i over 12 timer. Da flåten passerte stredet og seilte videre mot Nordsjøen avskar britiske styrker; Royal Air Force, Fleet Air Arm og kystartilleri angrep den tyske flåten. Angrepene og bombardementene var ikke vellykket, og innen 13. februar hadde alle skipene fullført reisen. I støtte til aksjonen iverksatte Luftwaffe Operasjon Donnerkeil for å sikre luftherredømme over skipene.Den tyske operasjonen var vellykket, men uansett fordelaktig for Storbritannia; De tre sterke skipene var nå låst fast øst for Storbritannia hvor de ikke kunne delta i slaget om Atlanterhavet. Kriegsmarines leder Admiral Raeder hevdet at tyskerne hadde vunnet en taktisk seier, men lidd et strategisk nederlag. Roosevelt selv kontaktet Churchill for å gratulere han med hendelsen.Operasjon Cerberus er fortsatt den eneste gangen siden De anglo-nederlandske kriger at krigsskip fiendtlige mot Storbritannia har klart å krysse Den engelske kanal.


== Se også ==
Slaget om Storbritannia


== Referanser ==