jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Didymocentrotus

Didymocentrotus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, lysbrune trebukker, pronotum med mørkt midtfelt. Antennene er noe lengre enn kroppen. Pronotum er rektangulært til nærmest klokkeformet sett ovenfra, med en liten tann nær bakhjørnet. Dekkvingene er nesten jevnbrede, med at par lave, opphøyde lengderibber og ender i en spiss.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Acanthocinini Thomson, 1860 eller Desmiphorini
Slekten  Didymocentrotus McKeown, 1945
Didymocentrotus denticollis (Pascoe, 1867)
Didymocentrotus foveatus (Aurivillius, 1917)


== Kilder ==
Liste over slektene
Liste over artene Arkivert 7. april 2014 hos Wayback Machine.
Bildegalleri Arkivert 13. januar 2017 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Didymocentrotus i Encyclopedia of Life 
(en) Didymocentrotus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Didymocentrotus hos NCBI 
Didymocentrotus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Acanthocinini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kompromat

Kompromat (av russisk компромат, kort for компрометирующий материал) er kompromitterende informasjon som kan benyttes til utpressing, svertekampanjer eller for å framtvinge lojalitet. Kompromat kan inneholde opplysninger om økonomisk eller seksuell utroskap, økonomiske ulovligheter eller lignende. Kompromat kan være en blanding av sanne opplysninger og påstander det er spunnet videre på med overdrivelser og usannheter.


== Referanser ==


== Se også ==
Drittpakke
Nybrogade

Nybrogade er en gate i Indre By i København. Den går fra Rådhusstræde langs med Slotsholmskanalens nordre side til Naboløs, hvoretter gaten gjør et knekk og fortsetter som Gammel Strand. 


== Historie ==
På 1680-tallet ble det bygget en bro fra Slotsholmen til Knabrostræde, i 1726 ble den pillet ned igjen. Den gikk under navnet Røde Bro eller Nybro og har gitt gaten sitt navn. De fleste av Nybrogades hus er bygget og bevart etter brannen i 1728.I Nybrogade 4 ses Hans Blasens Hus. Han brukte et stort pæretre som vokste på gaten utenfor hans matrikkel som sitt merke. På et bevart skilt i sandsten leses: «HANS BLASEN I: PÆRETRÆET ANNO 1730».Forhuset på hjørnet av Nybrogade/Knabrostræde ble i 1732  oppført av murermester Philip de Lange over seks fag til Nybrogade. Her har blant andre storkjøpmannen Frédéric de Coninck og salmedikteren N.F.S. Grundtvig bodd. Kongelig skuespiller Christian Niemann Rosenkilde hadde i årene 1856–1857 sin bolig i Nybrogade 16.
Kulturministeriet har adresse i Nybrogade.


== Referanser ==
IBM System/360 modell 75

IBM System/360 modell 75 var en høyytelsesmodell av IBMs System/360-familie av stormaskiner. Modellen ble annonsert av IBM den 22. april 1965, og ble lansert i januar 1966. Selv om den spilte mange roller i IBMs markedsføring,  ble bare en liten mengde maskiner solgt.


== Referanser ==
Jerry Mbakogu

Jerry Mbakogu (født 1. oktober 1992 i Lagos) er en nigeriansk fotballspiller som for tiden er klubbløs. 
Mbakogu startet av karrieren sin i Italia, og utviklet seg som fotballspiller der.


== Eksterne lenker ==
(en) Jerry Mbakogu – Transfermarkt 
(en) Jerry Mbakogu – WorldFootball.net 
(en) Jerry Mbakogu – FootballDatabase.eu 
(en) Jerry Mbakogu – Soccerway 
(en) Jerry Mbakogu – FBref
Gene Amdahl

Gene Myron Amdahl (født 16. november 1922 i Flandreau i Sør-Dakota, død 10. november 2015 i Palo Alto i California) var en amerikansk datamaskinarkitekt og entreprenør innenfor høyteknologi som hovedsakelig er kjent for sitt arbeide med stormaskiner ved IBM og senere i sitt eget selskap, Amdahl Computing. Han var arkitekten bak stormaskinen IBM System/360. Han er også kjent for å ha formulert Amdahl's lov som sier at det er fundamentale begrensninger ved parallell databehandling.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Oral history interview with Gene M. Amdahl Charles Babbage Institute, University of Minnesota.
International Exhibition Centre

International Exhibition Centre (IEC) (ukrainsk: Міжнародний виставковий центр, norsk: Kyiv internasjonale utstillingssenter) er det største utstillingssentreret i Ukraina. Arenaen har kapasitet til 15 000 tilskuere og ligger i den vestre enden av Livoberezjna-distriktet i Kyiv. Byggingen startet i 2002, og arenaen ble åpnet i oktober samme år. Arenaen huset Eurovision Song Contest i mai 2017.


== Bakgrunn ==
Det var forretningsmogulen Viktor Tkatsjenko som fikk igangsatt byggingen, og som i dag eier senteret. Tkatsjenko var tidligere direktør for Sportspalasset, en annen arena i Kyiv. Direktør for senteret er Janosj Vih, som også er arkitekten bak bygningen. Sjef for byggingen var Eduard Sfronov. 
Det internasjonale utstillingssenteret har tre hovedpaviljonger på til sammen 58 000 kvadratmeter. Av dette er 28 018 kvadratmeter tilgjengelig for utstillingsformål. Senteret har en stor kongressal samt 14 konferansesaler med alt fra 90 til 600 plasser. I tillegg finnes det ulike kafeer og spisesteder, flere møterom, lagerrom for verdisaker og våpen, toaletter og forskjellige tekniske rom.


== Vertsskap for Eurovision Song Contest ==
9. september 2016 ble senteret valgt som arena for den 62. utgaven av Eurovision Song Contest 9., 11. og 13. mai 2017. De to semifinalene og finalen ble arrangert i senteret.Arenaen er tilknyttet Kyivs offentlige transportsystem, blant annet Livoberezjna metrostasjon på metrolinje 1. Derfra er det rundt ti minutters gange til arenaen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
(en) International Exhibition Centre – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kunst, design og arkitektur

Kunst, design og arkitektur (KDA) er et 3-årig studieforberedende utdanningsprogram i norsk videregående skole som leder til studiekompetanse. Programmet ble etablert i 2016 til erstatning for utdanningsprogrammet studiespesialisering med formgivingsfag.


== Studieforberedende kunst, design og arkitektur ==
På kunst, design og arkitektur (KDA; tidligere studiespesialisering med formgivingsfag) har elevene 35 obligatoriske timer i uka, i stedet for 30. Ti av timene går til felles programfag; 5 timer Design og arkitektur og 5 timer Kunst og visuelle virkemidler (tidligere Visuelle kunstfag). Det er mulig å velge flere frie programfag innenfor eget programområde, for eksempel Arkitektur og samfunn, Design og bærekraft eller Foto og grafikk. Hvilke av disse fagene som tilbys avhenger av skolen. Det er ofte også mulig å velge programfag fra andre programområder, for eksempel realfag, språk eller samfunnsfag, avhengig av skolens tilbud. 
Det finnes også egne regler for elever som er døve eller sterkt tunghørte eller som har finsk eller samisk som morsmål. Forskjellen gjelder undervisningen i sidemål og i fremmedspråk. 
Første årstrinn kalles «videregående trinn 1», som vanligvis forkortes til Vg1. Tilsvarende betegnelser for de to neste årene er videregående trinn 2 og 3, forkortet Vg2 og Vg3. 
I Utdanningsdirektoratets regelverk telles undervisningstid per fag i klokketimer per år. Hvis et fag ifølge direktoratet er på 140 timer, så har faget altså 5 skoletimer à 45 minutter per uke. 
Fagene deles i to grupper, fellesfag og programfag. Summen av fellesfag er 57-60 over tre år, resten er programfag, slik at summen blir minst 90. Dette vil si at elevene har 30 timer i uka i tre år, av og til noe mer, avhengig av egne fagvalg.
Fra og med skoleåret 2016–17 har linjen hatt navnet Kunst, design og arkitektur.


== Eksterne lenker ==
vilbli.no om kunst, design og arkitektur
Dennis Rodman

Dennis Keith Rodman (født 13. mai 1961) er en tidligere amerikansk profesjonell basketballspiller som spilte for Detroit Pistons, San Antonio Spurs, Chicago Bulls, Los Angeles Lakers, og Dallas Mavericks i National Basketball Association (NBA).
Rodman spilte i Small Forward-posisjonen i sine tidligere år før han begynte å spille Power Forward. Han vant NBA Defensive Player of the Year to ganger, og var også NBA-spilleren med flest returer per spill i syv sammenhengende år og vant til sammen fem NBA-mesterskap (1989, 1990, 1996, 1997 og 1998).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Dennis Rodman – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Dennis Rodman på Internet Movie Database 
(sv) Dennis Rodman i Svensk Filmdatabas 
(da) Dennis Rodman på Filmdatabasen 
(fr) Dennis Rodman på Allociné 
(en) Dennis Rodman på AllMovie 
(en) Dennis Rodman hos Rotten Tomatoes 
(en) Dennis Rodman hos The Movie Database 
(en) Dennis Rodman på Discogs 
(en) Dennis Rodman på MusicBrainz 
(en) Dennis Rodman på AllMusic 
(en) Dennis Rodman på Twitter 
(de) Dennis Rodman – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Dennis Rodman – eurobasket.com 
(en) Dennis Rodman – Basketball-Reference.com 
(en) Dennis Rodman – Cagematch 
(en) Dennis Rodman – Online World of Wrestling 
(en) Dennis Rodman – Online World of Wrestling
Golfbaneveien (Tønsberg)

Golfbaneveien (21-65, 44-64) er en 1,5 km lang vei på Vear i Tønsberg, langs kommunegrensen til Sandefjord. Den går fra Melsomvikveien og ender opp som blindvei med sykkelsti videre til Vearlia. Før 2017 lå veien i Stokke kommune og het da Robergveien.
Vestfold Golfklubb med 18- og 9-hullsbaner ligger i Golfbaneveien, og har gitt veien sitt navn.


== Referanser ==
Fest i Kniplia

Fest i Kniplia er et musikkalbum med Kniplia Pukkverk, utgitt i 1977.


== Sporliste ==
«Embret i byen» (H.D. Breemer/Josef G. Larssen)
«Jobb å få» (Tom Paxton/Stein Ove Berg)
«Ung Åslaug» (Trad.arr. Kniplia Pukkverk/Kristofer Janson)
«Menig soldat» (Trad.arr. Kniplia Pukkverk/Vidar Gunhildrud)
«Juninatt» (Trad.arr. Kniplia Pukkverk/Einar Skjæraasen)
«Grønn rock» (James Hollingworth/Karin Ljungman/Thor Sigbjørn Greni)
«Fest i Kniplia» (Roy Botkin/Josef G. Larssen)
«Togtrall» (Trad.arr. Kniplia Pukkverk/Vidar Gunhildrud)
«Livets glemte år» (Trad.arr. Kniplia Pukkverk/Vidar Gunhildrud)
«Knippolka» (Trad.arr. Eilif Amundsen)
«Stolt Signhild» (Trad.arr. Per Ladegård/Knut Ellevold)
«Hybelliv» (Evert Taube/Vidar Gunhildrud)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Vidar Gunhildrud - sang, gitar, kor/munnspill på Jobb å få, Menig soldat, Fest i Kniplia og Togtrall, arrangement
Bjørg Bårdslistuen - sang, kor på Fest i Kniplia
Tore Syvertsen - gitar på Embret i byen og Hybelliv, bass/gitar på Grønn rock, kor på Jobb å få, Menig soldat og Grønn rock
Eilif Amundsen - banjo, arrangement på Stolt Signhild
Terje Methi - bass
Per Ladegård - bass/dulcimer på Ung Åslaug, gitar på Grønn rock, Fest i Kniplia og Stolt Signhild, kor på Embret i byen, Juninatt, Livets glemte år og Stolt Signhild
Knut Ellevold - bass/kor på Stolt Signhild
Jonas Fjeld - piano på Ung Åslaug, Menig soldat og Fest i Kniplia, gitar på Juninatt, Livets glemte år og Hybelliv, fløyte på Ung Åslaug og Juninatt
Brynjulf Blix - piano på Juninatt og Livets glemte år
Helge Grøslie - piano/kor på Grønn rock
Stein Ove Berg - munnspill på Livets glemte år
Thor Andreassen - trommer
Arild Engh - trommer på Grønn rock
Arne Hågensen - trommer/kor på Stolt Signhild
Øivind Westby - trombone på Embret i byen
Trond Villa - fele, kor på Stolt Signhild
Jørn Erik Jensen - kor på Stolt Signhild, dulcimer på Hybelliv
Marit Jordbræk - kor på Stolt Signhild
Tone Halling - kor på Embret i byen, Juninatt og Livets glemte år


=== Øvrige ===
Ingar Helgesen - produsent, tekniker, arrangement
Helge Jørgensen - fotograf
BM Design - layout
Erling Nilsen

Erling Nilsen og Erling Nielsen er navnet til flere personer:

Erling Nilsen (bokser), 1910-1984
Erling Nilsen (styrkeløfter), født 1951
Erling Willi Nielsen, arkitekt, 1877-1943
Erling Nielsen (lektor), dansk-norsk universitetslektor, 1920-2000
Ballade i bakgården

Ballade i bakgården er det tredje studioalbumet til den norske viseduoen Tobben & Ero. Albumet er produsert av Johnny Sareussen og har som forgjengeren musikalske tolkninger av dikt, samt egenkomponerte låter.


== Sporliste ==
«No ser eg atter slike fjell og dalar» (Tekst: Aasmund Olavsson Vinje, musikk: Torbjørn Willassen)
«Min celle» (Tekst: Arnulf Øverland, musikk: Willassen)
«I en skitten bakgård» (Tekst: Arnulf Øverland, musikk: Willassen)
«Loven og statskassen» (Willassen)
«Fillefrans» (Tekst: Arnulf Øverland, musikk: Willassen)
«I livets Villervala» (Tekst: Nils Ferlin/Estor Jensen, musikk: Willassen)
«Fabulasjon» (Tekst: Johnny Johnson, musikk: Willassen)
«Skal ikke ville det hele» (Tekst: Hermann Hesse, musikk: Willassen)
«Til en misantrop» (Tekst: Arnulf Øverland, musikk: Willassen)
«Var jeg et tre» (Tekst: Arnulf Øverland, musikk: Willassen)


== Medvirkende ==


=== Tobben & Ero ===
Torbjørn Willassen - sang, gitar, komponist, låtskriver
Jan Ero Olsen - sang, gitar


=== Øvrige ===
Pete Knutsen - piano, strykearrangement
Arne Schulze - gitar
Terje Methi - bass
Jahn Teigen - sang, kor, perkusjon
Thor Andreassen - trommer
Berit - sang
Roy Hansen - trekkspill
Aage Kjelstrup - fiolin
Arne Monn-Iversen - fiolin
Arne Sletsjøe - bratsj
Ania Szaniawska - cello
Johnny Sareussen - produsent
Inge Holst Jacobsen - tekniker, miksing
Egil Eide - tekniker
Scott Anthony Remborg - fotograf
Phonart - coverdesign, layout


== Eksterne lenker ==
Ballade i bakgården
Gi meg et hus

Gi meg et hus er et musikkalbum med Tobben & Ero. Albumet er produsert av artisten selv. Phil Collins spiller trommer på Skammens terskel.


== Sporliste ==
«Til deg» (Tuva Willassen/Torbjørn Willassen)
«Minnets slav» (Erik Lindorm/Willassen)
«Naturen» (Kumbel/Willassen)
«Om hundre år er allting glemt» (Knut Hamsun/Willassen)
«Lengsel» (Johnny Johnson/Jan Ero Olsen)
«Gi meg et hus» (Willassen)
«Melodi» (Bo Bergman/Estor Jensen/Willassen)
«Menneskene er nå engang slik» (Willassen)
«Stemningsstund» (Johnny Johnson/Torbjørn Willassen)
«Skammens terskel» (Jan Ero Olsen)
«Hymne til norden» (Jan Ero Olsen)


== Medvirkende ==


=== Tobben & Ero ===
Torbjørn Willassen - sang, gitar, låtskriver, produsent
Jan Ero Olsen - sang, gitar, låtskriver, produsent


=== Øvrige ===
Alf Emil Eik - bass
Haakon Graf - el-piano, klaver
Per Ivar Johansen - trommer
Phil Collins - trommer på Skammens terskel
Store-Arne - gitar på Naturen
Onkel Thorleif - sang på Hymne til norden
Egil Eide - tekniker
Livi Due - tegning
Scott Anthony Remborg - fotograf
Phonart - design


== Eksterne lenker ==
Gi meg et hus
IBM Solid Logic Technology

IBM Solid Logic Technology (SLT) er en metode for å pakke elektroniske kretser som IBM tok i bruk i 1964 i deres IBM System/360-serie av stormaskiner og beslektede maskiner. IBM valgte å konstruere hybridkretser ved å bruke flip chip-plasserte, glassinnkapslede transistorer og dioder sammen med motstandere silketrykket på et keramikksubstrat. Kretsene var enten innkapslet i plastikk eller dekket med et metall-lokk. Flere av disse ble deretter plassert på et lite kretskort for å lage en SLT-modul. Hver modul hadde en socket i den ene enden som ble plugget inn i datamaskinens backplane.
SLT var revolusjonerende teknologi i 1964 i forhold til andre teknikker, og hjalp IBM med å sørge for den overveldende suksessen til IBM System/360 i løpet av 1960-tallet. SLT erstattet det tidligere Standard Modular System.


== Eksterne lenker ==
Davis, E.M.; Harding, W.E.; Schwartz, R.S.; Corning, J.J. (April 1964). «Solid Logic Technology: Versatile, High-Performance Microelectronics». IBM Journal of Research and Development. 8 (2): 102–114. doi:10.1147/rd.82.0102. 
Logic Blocks Automated Logic Diagrams SLT, SLD, ASLT, MST (PDF)
Bryllup i Kanaan

Bryllup i Kanaan er et musikkalbum med Tobben & Ero. Albumet ble utgitt i 1976 og ble innspilt og utgitt samtidig som Gi meg et hus.


== Sporliste ==
«Bryllup i Kanaan» (Johnny Johnson/Torbjørn Willassen)
«Hvem tar hånd om høsten» (Lars Göransson/Torbjørn Willassen)
«Til ettertanke» (Tobben & Ero)
«Under Varbergs centrum» (Torbjørn Willassen)
«Tre små vidunder» (Trad.)
«Petrus» (Trad.)
«Kjersti» (Torbjørn Willassen)
«Under Varbergs centrum» (Cornelis Vreeswijk/Jan Ero Olsen)
«Anne Knutsdotter» (Trad.)
«Lille blomma» (Torbjørn Willassen)
«Kom skruva violen» (Carl Michael Bellman/Torbjørn Willassen)
«Till visans vänner» (Cornelis Vreeswijk)


== Medvirkende ==


=== Tobben & Ero ===
Torbjørn Willassen - sang, gitar, mandolin, banjo, låtskriver, produsent
Jan Ero Olsen - sang, gitar, munnspill


=== Øvrige ===
Cornelis Vreeswijk - sang, gitar, låtskriver
Svein Gundersen - bass, trekkspill
Sven Inge Johansen - fløyte
Egil Eide - tekniker
Inge Holst Jacobsen - tekniker
Livi Due - tegning
Scott Anthony Remborg - fotograf
Phonart - design


== Eksterne lenker ==
Bryllup i Kanaan
László Bíró

László József Bíró (født 29. september 1899 i Budapest, død 24. oktober 1985 i Buenos Aires) var en ungarsk oppfinner og journalist.
Bíró patenterte kulepennen 10. juni 1943 i Argentina.  Han hadde patentert en tidligere utgave i Europa allerede i 1938. Bírós kulepenn var basert på at kapillarkrefter hjalp til med å trekke blekket ut til spissen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) László József Bíró – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Castberggården

Castberggården er en sveitservilla i Sandefjord kommune. Huset ble bygget i 1870 og regnes for å være det eldste arkitekttegnede huset i Sandefjord. Navnet har huset etter den første eieren, hvalfangstpioneren Christopher Castberg. Adressen er Hjertnespromenaden 13.
Huset er tegnet av arkitekten Jacob Wilhelm Nordan. Det er bygget som en tradisjonell sveitservilla over halvannen etasje, og med midtstilt verandaparti i full høyde. Verandaens annen etasje er oppført med et halvsirkelmotiv over hele verandaens bredde.
Halvsirkelmotivet ble anvendt innen sveitserstilen i en kort periode, og ble ikke det mest utbredte innenfor denne stilarten. Arkitekt Nordan skal selv ha tegnet en lignende villa. Også arkitekten for Stortingsbygningen, Emil Victor Langlet, og arkitekten Wilhelm von Hanno anvendte motivet tidligere.I 2004 ble huset gjort om til kafé, etter at Promenadecaféen måtte legge ned. Kaféen ble lagt ned i 2007, men åpnet i igjen i 2012.


== Referanser ==
Tid for hjem

Tid for hjem er et norsk oppussingsprogram som har gått på TV 2 fra 2004 til 2022. Programmet har siden starten blitt ledet av Kjersti Bergesen. Sammen med noen håndverkere forsøker hun å gjøre slitte, gamle hus, rom og uteområder til nye. Håndverkerne består av blant andre maler Einar Nilsson og tømrer Andreas Nygaard.
Premieren ble sett av 419 000.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tid for hjem på Internet Movie Database
Kvinner på randen av nervøst sammenbrudd

Kvinner på randen av nervøst sammenbrudd  (spansk: Mujeres al borde de un ataque de nervios) er en spansk spillefilm fra 1988 regissert av Pedro Almodóvar.


== Medvirkende ==
Carmen Maura - Pepa Marcos
Antonio Banderas - Carlos
Julieta Serrano - Lucía
Rossy de Palma - Marisa
María Barranco - Candela
Fernando Guillén - Iván
Kiti Manver - Paulina Morales
Ana Leza - Ana
Chus Lampreave - Portera Testiga de Jehová


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kvinner på randen av nervøst sammenbrudd på Internet Movie Database 
(no) Kvinner på randen av nervøst sammenbrudd hos Filmfront 
(sv) Kvinner på randen av nervøst sammenbrudd i Svensk Filmdatabas 
(da) Kvinner på randen av nervøst sammenbrudd i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Kvinner på randen av nervøst sammenbrudd på Allociné 
(nl) Kvinner på randen av nervøst sammenbrudd på MovieMeter 
(en) Kvinner på randen av nervøst sammenbrudd på AllMovie 
(en) Kvinner på randen av nervøst sammenbrudd på Turner Classic Movies 
(en) Kvinner på randen av nervøst sammenbrudd på Rotten Tomatoes 
(en) Kvinner på randen av nervøst sammenbrudd på Metacritic
Nipigonsjøen

Nipigonsjøen er en innsjø i provinsen Ontario i Canada, og den største som ligger helt innenfor grensene til provinsen. Nipigonsjøen blir ofte kalt «the sixth Great Lake», men regnes ikke blant De store sjøer. Med et areal på 4 848 km² er Nipigonsjøen i størrelsesklasse med EU's største innsjø, Vänern.
Innsjøen ligger i den sørlige delen av Canada, 120 kilometer nordøst for Thunder Bay ved Øvresjøen, og har en kystlinje som stort sett består av odder og store bukter. Nipigonsjøens utløp er elva Nipigon, som er den største tilførselen til Øvresjøen.
Navnet Nipigon stammer fra ojibwa og betyr «vann som strekker seg over horisonten» eller «ved strømmende vann».
I 1943 ble USA og Canada enige om The Okogi Diversion, som innebar å lede vann fra det øvre løpet til Okogielva inn i Nipigonsjøen. Okogielva hører til Hudsonbuktas nedbørfelt. Dette ble gjort for å øke volumet på vannkraftproduksjonen i Nipigonelva.
De frodige og storslåtte landskapene, dramatiske høye klipper og sort-grønne sandstrender har gjort innsjøen populær blant friluftsentusiaster. Strendene har fått sin farge fra mineralet pyroksen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lake Nipigon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hell or High Water

Hell or High Water er en amerikansk westernfilm fra 2016, regissert av David Mackenzie og skrevet av Taylor Sheridan. Filmen handler om to brødre som utfører en rekke bankran for å redde familiegården. Jeff Bridges, Chris Pine og Ben Foster har hovedrollene.
Hell or High Water hadde verdenspremière under filmfestivalen i Cannes 16. mai 2016, kinopremière i USA 12. august 2016 og kinopremière i Norge 11. november 2016. Filmen fikk god kritikk, og både Det amerikanske filminstituttet og National Board of Review har utnevnt filmen som en av de ti beste fra filmåret 2016. Den ble nominert til flere bransjepriser, blant annet tre Golden Globes for beste dramafilm, beste mannlige birolle (Bridges) og beste manus.


== Handling ==
Hell or High Water handler om de to brødrene Toby (Chris Pine) og Tanner Howard (Ben Foster), som planlegger å utføre en rekke bankran i Vest-Texas. De raner kun filialene til Texas Midland Banks, og utbyttet skal de bruke til å nedbetale lånet på familiegården før den blir beslaglagt av banken. Etter hvert får den aldrende politimannen Marcus (Jeff Bridges) oppdraget med å spore opp brødrene.


== Medvirkende ==
Jeff Bridges som Marcus Hamilton
Chris Pine som Toby Howard
Ben Foster som Tanner Howard
Gil Birmingham som Alberto Parker
Marin Ireland som Debbie Howard
Katy Mixon som Jenny Ann
Dale Dickey som Elsie
Kevin Rankin som Billy Rayburn
Melanie Papalia som Emily
John Paul Howard som Justin Howard
Christopher W. Garcia som Randy Howard
Margaret Bowman som servitørenManusforfatter Taylor Sheridan har en gjesterolle som en cowboy.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hell or High Water på Internet Movie Database 
(no) Hell or High Water hos Filmfront 
(sv) Hell or High Water i Svensk Filmdatabas 
(da) Hell or High Water i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Hell or High Water på Allociné 
(nl) Hell or High Water på MovieMeter 
(en) Hell or High Water på AllMovie 
(en) Hell or High Water på Rotten Tomatoes 
(en) Hell or High Water på Metacritic 
(en) Hell or High Water på Box Office Mojo
Fabio Morandini

Fabio Morandini (født 17. desember 1945 i Predazzo) er en tidligere italiensk  kombinertløper. Han deltok i OL i Grenoble i 1968 og Sapporo i 1972 og ble henholdsvis nummer 17 og 30. Morandini ble italiensk mester i kombinert i 1968 og 1971.Morandini har vært hoppdommer, blant annet under Vinter-OL 1994 på Lillehammer for konkurransene i nordiske grener i hoppdelen av lagkonkurransen i kombinert samt i lagkonkurransen i storbakken og i den individuelle konkurransen i normalbakken.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fabio Morandini – Olympics.com 
(en) Fabio Morandini – Olympic.org 
(en) Fabio Morandini – Olympedia 
(en) Fabio Morandini – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)