Aynsley Dunbar

Aynsley Thomas Dunbar (født 10. januar 1946 i Liverpool) er en engelsk trommeslager. Han har spilt sammen med flere kjente artister og band, inkludert Nils Lofgren, Eric Burdon, John Mayall, Frank Zappa, Ian Hunter, Lou Reed, Jefferson Starship, Jeff Beck, David Bowie, Whitesnake, Sammy Hagar, Michael Schenker, UFO og Journey.
Dunbar begynte sin profesjonelle karriere i bandet Derry Wilkie and the Pressmen i 1963. I desember 1964 ble han med i Merseybeat-bandet The Mojos, som senere endret navn til Stu James & the Mojos. Dunbar prøvespilte for The Jimi Hendrix Experience og Jimi Hendrix hadde problemer med å bestemme seg for om han ville ha med Dunbar eller Mitch Mitchell – men til slutt valgte han Mitchell. Dunbar ble så med i John Mayall's Bluesbreakers som erstatter for Hughie Flint sommeren 1966. Han spilte med Mayall til våren 1967 og medvirket på albumet A Hard Road, før han fikk sparken og ble erstattet av Mick Fleetwood.
Etter en kort periode i the Jeff Beck Group startet han sitt eget band, The Aynsley Dunbar Retaliation, som ga ut fire album i løpet av bandets knappe to års levetid. Dunbar var med på å skrive låta «Warning», som senere ble spilt inn av Black Sabbath og utgitt på deres debutalbum. Dunbar startet så prog rock-bandet Blue Whale, som turnerte i Skandinavia i januar 1970. Da originalbesetningen av King Crimson ble oppløst, forsøkte Dunbar uten hell å rekruttere Robert Fripp som ny gitarist i Blue Whale. Fripp ville heller at Dunbar skulle bli King Crimsons nye trommeslager, noe Dunbar takket nei til. Blue Whale spilte inn et selvtitulert album før det ble oppløst.
Dunbar spilte så med Frank Zappa som ny trommeslager i The Mothers of Invention, hvor han blant annet medvirket på album som Waka/Jawaka og The Grand Wazoo, i tillegg til filmen 200 Motels. I 1973 og 1974 spilte han på David Bowies album Pin Ups og Diamond Dogs. I 1974 ble han også medlem av bandet Journey, noe han var fram til 1978. I 1975 og 1976 spilte han på to album med Nils Lofgren, før han ble med i Jefferson Starship fra 1979 til 1982 og deltok på tre album med bandet. I 1985 ble Dunbar medlem av Whitesnake og spilte på albumet 1987. Etter dette spilte han med blant andre Eric Burdon, Michael Schenker og The Animals.


== Diskografi ==


=== The Aynsley Dunbar Retaliation ===
1969 The Aynsley Dunbar Retaliation
1969 Doctor Dunbar's Prescription
1969 To Mum, From Aynsley & The Boys
1970 Remains To Be Heard


=== Aynsley Dunbar ===
2008 Mutiny


=== Med Blue Whale ===
1971 Blue Whale


=== Med John Mayall & the Bluesbreakers ===
1967 A Hard Road
1969 Looking Back
1969 So Many Roads
1971 Thru the Years


=== Med Frank Zappa and the Mothers ===
1970 Chunga's Revenge
1971 Fillmore East - June 1971
1971 200 Motels
1972 Just Another Band from L.A.
1972 Waka/Jawaka
1972 The Grand Wazoo
1974 Apostrophe (')
1992 Playground Psychotics
2004 Joe's Domage
2011 Carnegie Hall
2012 Finer Moments


=== Med David Bowie ===
1973 Pin Ups
1974 Diamond Dogs


=== Med Lou Reed ===
1973 Berlin (1973)


=== Med Herbie Mann ===
1973 London Underground


=== Med Michael Schenker ===
2000 Adventures of the Imagination


=== Med Mick Ronson ===
1974 Slaughter on 10th Avenue
1975 Play Don't Worry


=== Med Nils Lofgren ===
1975 Nils Lofgren
1976 Cry Tough


=== Med Ian Hunter ===
1976 All American Alien Boy


=== Med Paul Kantner ===
1983 Planet Earth Rock and Roll Orchestra


=== Med Journey ===
1975 Journey
1976 Look into the Future
1977 Next
1978 Infinity


=== Med Sammy Hagar ===
1976 Nine on a Ten Scale


=== Med Jefferson Starship ===
1979 Freedom at Point Zero
1981 Modern Times
1982 Winds of Change


=== Med Whitesnake ===
1987 1987
1987 1987 Versions


=== Med Ronnie Montrose ===
1990 The Diva Station


=== Med UFO ===
2000 Covenant
2002 Sharks


=== Med Leslie West ===
2003 Blues To Die For


=== Med Jake E. Lee ===
2005 Retraced


== Referanser ==


== Litteratur ==
Brunning, Bob (1986): Blues: The British Connection, London: Helter Skelter, ny utg. 2002, ISBN 1-900924-41-2
Heckstall-Smith, Dick (2004): The Safest Place in the World: A Personal History of British Rhythm and Blues, Clear Books, ISBN 0-7043-2696-5  – Første utgave: Blowing The Blues – Fifty Years Playing The British Blues
Hjort, Christopher: Strange Brew: Eric Clapton and the British Blues Boom, 1965–1970, med forord av John Mayall, Jawbone, ISBN 1-906002002
Myers, Paul (2007): Long John Baldry and the Birth of the British Blues, Vancouver: GreyStone Books
Shapiro, Harry (1997): Alexis Korner: The Biography, London: Bloomsbury Publishing PLC, Diskografi av Mark Troster


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Aynsley Dunbar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Aynsley Dunbar på Internet Movie Database 
(en) Aynsley Dunbar hos The Movie Database 
(en) Aynsley Dunbar på Discogs 
(en) Aynsley Dunbar på MusicBrainz 
(en) Aynsley Dunbar på Spotify 
(en) Aynsley Dunbar på Songkick 
(en) Aynsley Dunbar på AllMusic