jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Norsk rett

Norsk rett viser til de gjeldende rettsregler i Norge. Av høyest rang, dvs. «lex superior», i norsk rett er Norges Grunnlov av 17. mai 1814 samt konstitusjonell sedvanerett. Norsk rett følger den kontinentale rettstradisjon (civil law).


== Historie ==
Den første lov som ble gjort gjeldende for hele landet, var Magnus Lagabøtes landslov, vedtatt av Magnus Lagabøte i 1274, og som var delvis gjeldende i over 400 år. Den eldste loven som fortsatt er delvis i kraft er Kong Christian Den Femtis Norske Lov vedtatt 15. april 1687.


== Se også ==
Norges domstoler


== Referanser ==
Hengende rull

Hengende rull (kinesisk: 立軸; pinyin: lìzhóu; også kalt 軸 zhóu eller 掛軸  guàzhóu) er et av flere tradisjonelle vis å utstille kinesisk malerkunst og kinesisk kalligrafi på. De tradisjonelle fremstillingsmåtene av slike arbeider er i deg selv å betrakte som en kunstform.Hengende ruller er vanligvis tiltenkt fremvisning over en begrenset tidsperiode. Etterpå kan de knyttes sammen i en rull og lagres. Hengende ruller kan således roteres alt etter årstid og foranledning. Den bemalte overflaten av papir eller silke kan bli satt opp med dekorative brokadebord av silke. Bildene på hengende ruller er komponert slik at forgrunnen vanligvis er nederst på rullen og de fjernere motivelementer suksessivt høyere opp på den.


== Historie ==

I Kina ble de tidligste former av ruller utviklet fra litteratur og andre tekster skrevet på bambus- eller trebrett og silkebannere. De tidligste hengende ruller i er beslektet med og utviklet fra silkebannere slik de oppstod i antikkens Kina. Disse lange bannerne ble hengt vertikalt på vegger. Det er funnet slike silkebannere og bemalte hengende ruller i Mawangduigravene ved Changsha fra Handynastiets tid (206 f.Kr. – 220 e.Kr.). Under Tangdynastiet (618–907) ble de estetiske og strukturelle uttrykk fastlagt og regelbundet på en måte som er blitt normgivende for ettertiden. Tidlig i Songdynastiets tid (960–1279) ble rullene et særlig yndet fremstillingsmedium for de forskjellige kunstneriske stiler som da ble utviklet, og det ble utvilket hengende ruller av mange varierende størrelser og proporsjoner.


== Noen stilvarianter ==
Det er en rekke forskjellige stilvarianter for hengende ruller, som for eksempel:

Yisebiao (一色裱, enfargesoppsett)
Ersebiao (二色裱, tofargesoppsett)
Sansebiao (三色裱, trefargesoppsett)
Xuanhezhuang (宣和裝, Xuanhe-stil; også kalt 宋式裱, Song-oppsett)Ved siden av dette er det flere forskjellige presentasjonsmåter.

Hallmalerier (中堂畫)Hallmaleriet er ment å være det sentrale blikkfang i en hovedhall. Den er vanligvis nokså stor og har gjerne et komplisert motiv.Fire hengende ruller (四條屏)Denne måten å henge opp rullene på ved siden av hverandre ble unviklet fra maleriene på kinesiske foldeskjermer. Det dreier seg om en rekke (gjerne flere enn fire) smale og lange hengende ruller ved siden av hverandre, men de kan også henge hver for seg. Motivene er beslektede til hverandre, som for eksempel knyttet til de fire årstider, eller de fire herrer (orkidé, bambus, krysantemum, plommeblomstring) og de fire skjønnheter (kvinner kjent for sin skjønnhet).Panoramaskjermer (通景屏)Panoramaskjermer utgjøres av flere hengende ruller med motivkontinuitet, slik at motivet fortsetter på de tilstøtende rullene. Disse hengende rullene kan dekke store veggflater og har vanligvis ikke noen skilleborder imellom.Couplet-oppheng (對聯)Dette er enten to ruller ved siden av hverandre, eller to som flankerer en sentral rull. Dette oppsettet er ment for poetisk kalligrafi utført med vertikalt oppsatte skrifttegn. Denne stilen ble populær under Mingdynastiet (1368–1644).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
MoreInfo: Formats (Mounting). Det nasjonale palassmuseum (med diagram)
De fire skjønnheter

De fire skjønnheter (kinesisk: 四大美人; pinyin: sì dà měi rén) er fire kinesiske kvinner fra oldtiden, berømte for sin skjønnhet. De er ofte blitt motiver innen kinesisk kunst. De er, oppregnet kronologisk:

Xi Shi (omkr. 7. eller 6. århundre f.Kr., Vår- og høstannalenes tid), «et utseende som kunne senke selv den smukkeste fisk».
Wang Zhaojun (omkr. 1. århundre f.Kr., Handynastiets tid), «et utseende som fikk selv den mest elegante fugl til å styrte til jorden».
Diao Chan (omkr. 3. århundre, De tre rikers tid), «et ansikt som kunne få skyene til å dekke fullmånen». Sannsynligvis en fiktiv skikkelse.
Yang Guifei (719-756, Tangdynastiets tid, «et ansikt som fikk enhver blomst til å skamme seg».


== Eksterne lenker ==
(en) Four Great Beauties – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tore Vamraak

Tore Vamraak (født 3. desember 1980 på Hønefoss) er en norsk finansmann og politiker (H). Frem til utvidelsen av Erna Solbergs regjering i januar 2018 var han statssekretær i Finansdepartementet fra juni 2015, etter å ha vært statssekretær ved Statsministerens kontor fra oktober 2013 til juni 2015.


== Familiebakgrunn og utdannelse ==
Tore Vamraak ble født på Hønefoss den 3. desember 1980. Han gjennomførte grunnskolen på seks år, og fullførte siden videregående skole i Mehamn i Honningsvåg og på Ringerike. Som den yngste noensinne ble han 15 år gammel tatt opp ved  NHH, hvor han studerte til siviløkonom etterfulgt av noen emner innen realfag og statsvitenskap ved Universitetet i Oslo.


== Yrkesaktivt liv ==
Vamraak var forsker ved Forsvarets forskningsinstitutt 2001–2006. Deretter var han i perioden 2006–2007 praktikant ved Norges Bank Investment Management, etterfulgt av porteføljeforvalter samme sted frem til 2010. Hvor han i en periode jobbet ved Norges Bank kontor i New York. Fra 2010 frem til han ble statssekretær, var han finanspolitisk rådgiver for Høyres stortingsgruppe. Etter at han sluttet som statssekretær, ble Vamraak juniorpartner i McKinsey.


== Politikeren ==
Tore Vamraak startet sin politiske karriere som styremedlem i Skedsmo Høyre i 2004, en post han hadde frem til 2008. Fra 2006 til 2008 var han nestleder for Europabevegelsen på Romerike. Fra 2011 frem til han ble statssekretær var han kommunestyre- og formannskapsmedlem i Skedsmo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tore Vamraak – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Tore Vamraak hos Stortinget 
(no) Tore Vamraak hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Tore Vamraak hos Norsk senter for forskningsdata
Iolkos

Iolkos (gresk: Ἰωλκός) er en antikk by i Thessalia, og i dag en gresk landsby og en tidligere kommune i Magnesia, Thessalia. Siden reformene i lokalt selvstyre av 2011 er den i dag en del av kommunen Volos, som den er en kommunal enhet av. Iolkos er lokalisert i det sentrale Magnesia, nord for Pagastikosbukta. Dets landareal er 1 981 km². Den kommunale enheten er oppdelt i tre samfunn; Agios Onoufrios (befolkning 475), Anakasia (befolkning 1012) og Ano Volos (befolkning 651), med en total befolkning på 2 138 (2011). Setet for den tidligere kommunen var landsbyen Ano Volos.


== Mytologisk fortid ==

I henhold til gresk mytologi var Aison konge av Iolkos i tiden før Trojakrigen, men hans halvbror Pelias tok tronen. Aisons sønn Jason unngikk å bli drept av sin onkel, og da han var blitt voksen kom han tilbake til Iolkos for å kreve tronen. Pelias sa seg villig å gi fra seg tronen på den betingelse at Jason løste en oppgave, søke og finne det gylne skinn. Med skipet Argo seilte Jason ut sammen med sitt mannskap av greske helter som ble kalt for argonauter. Deres oppgave var å nå fram til Kolkis (dagens Kolchis i Georgia ved kysten av Svartehavet), finne og erobre det gylne skinn og frakte det tilbake. Antagelig var det et symbol på åpne nye greske handelsruter inn i Svartehavet. Sammen med det gylne skinnet brakte Jason også med seg en hustru, den trolldomskyndige Medeia, datter av Aietes av Kolkis, og barnebarn av solguden Helios. Etter å ha klart oppgaven, tatt tilbake tronen i Iolkos, vendte skjebnen seg mot Jason. Han giftet seg med prinsessen av Korint, og den rasende Medeia drepte deres felles barn for å straffe ham, en hendelse som ble kunstferdig dramatisert av Evripides i tragedien Medeia på 400-tallet f.Kr.
Palasset i antikkens Iolkos er antatt å være lokalisert i det nærliggende Dimini hvor et mykensk palass ble utforsket på slutten av 1900-tallet. Dette palasset ble bygget på 1200-tallet f.Kr. (sen helladisk tid IIIB1) over et tidligere byggverk fra 1300-tallet f.Kr., og ble oppgitt tidlig på 1100-tallet f.Kr. (tidlig sen helladisk tid IIIC).


== Befolkningstall ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Signe Færch

Signe Færch (født 20. januar 1982) er en dansk politiker, hjemmehørende hos Enhedslisten.
Færch har bachelorgrad i offentlig administrasjon fra Roskilde Universitet, og er av yrke sosialrådgiver.
Hun har vært aktiv i flere grasrotbevegelser, blant annet i foreningen Kirkeasyl og borgergruppen Stop skyderierne. Hun har også vært med å arrangere flyplassblokade mot utvisning av avviste asylsøkere.Færch har vært medlem av Københavns borgerrepresentasjon for Enhedslisten siden 2009, og har sittet i Social-, Borgerrådgiver-, Beskæftigelse- og integrasjonsutvalget. Blant Enhedslistens innvalgte i København i 2013 var hun den som fikk flest personlige stemmer.Hun har vært medlem av Enhedslistens hovedstyre siden 2012.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Signe Færch på Enhedslisten Københavns sider
Sijti Jarnge

Sijti Jarnge er et samisk kultur-og utviklingssenter i Hattfjelldal, med arbeidsoppgaver innenfor sørsamisk historie og kultur i Indre Helgeland. Senteret holder kurs og seminar, og utgir bøker.
Sten Jønsson er daglig leder. Ideen til senteret oppsto i 1972, og en plan for senteret ble vedtatt i 1976. Byggearbeidene begynte i 1982, etter tegninger av arkitekt Kjell Borgen, Oslo, inspirert av kåte-formen. Senteret ble innviet i 1987. 
I Hattfjelldal ligger også Gaske-Nøørjen Saemienskovle, Sameskolen for Midt-Norge, etablert i 1951.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Luis Rivera

Luis Rivera er navnet til flere personer:

Luis Rivera (turner) (født 1986), puertoricansk turner
Luis Rivera (friidrettsutøver) (født 1987), meksikanske lengdehopper
Sætersjøberget

Sætersjøberget er en ås i Våler kommune i Innlandet. Deen ligger på vestsiden av Glomma mellom Sætersjøen og Gransjøberget. Åsen har en høyde på 590 meter over havet.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Andreas Kristian Andersen Grimsø

Andreas Kristian Andersen Grimsø (født 12. oktober 1850 i Steigen, død 30. juli 1927 på Vega) var en norsk politiker (Venstre) og gårdbruker.Han arbeidet i ungdommen i fiskeri og kystfart, fram til han i 1881 ble gårdbruker på Vega. Her var han medlem av herredsstyret fra 1885 og ordfører fra 1887 til 1904. Han hadde også andre lokale verv og var formann i styret for den lokale sparebanken fra 1893 til like før hans død.Andersen Grimsø var stortingsrepresentant i åtte perioder: fra 1898 til 1906 for Nordlands amt, fra 1906 til 1921 for Søndre Helgelands krets. Han var Lagtingets president fra 1913 til 1921. Han var vararepresentant 1895–97 og møtte noen tid. Han var i hovedsak medlem av næringskomite nr. 1, herunder formann fra 1906 til 1921 (unntatt 1909, da han var nestformann).Han var medlem av Stortingets deputasjon ved åpningen av Ofotbanen i 1903, av kongedeputasjonen til København i 1905 og av en deputasjon som 17. mai 1914 la ned krans på Christian Frederiks sarkofag i Roskilde domkirke. Han var medlem av flere offentlige kommisjoner og utvalg.Han gav i 1927 ut Erindringer fra mine 25 aar paa Stortinget på Gyldendal.Han ble tildelt 7. juni-medaljen og var ridder av Dannebrogordenen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Andreas Kristian Andersen Grimsø hos Norsk senter for forskningsdata
Okies

Okies var en amerikansk betegnelse på en gruppe økonomiske internflyktninger som dro fra Oklahoma til California i 1930-årene. De dro fra hjemstaten på grunn av den økologiske katastrofen Dust Bowl som sammen med den store depresjonen i landet gjorde levekårene svært vanskelige. Veien mot vest var fortrinnsvis route 66. Om lag 15 % av Oklahomas befolkning brøt opp. 
I California måtte de konkurrere med mange nyankomne fattige latinamerikanere og filippinere om daglønnet arbeid i landbruk og landbruksindustri. 
Selve uttrykket Okie om folk fra Oklahoma kan imidlertid spores i bruk allerede fra 1907, men da uten de sosiale konnotasjoner ordet fikk senere. Uttrykket Okie er noen tiår etter depresjonen var over atter blitt et nøytralt uttrykk på engelsk for folk fra Oklahoma.


== Litteratur ==
James N. Gregory: American Exodus: The Dust Bowl Migration and Okie Culture in California. New York: Oxford University Press, 1998. ISBN 0-19-504423-1
Peter La Chapelle: Proud to Be an Okie: Cultural Politics, Country Music, and Migration to Southern California. Berkeley: University of California Press, 2007. *Dorothea Lange; Paul S. Taylor: An American Exodus: A Record of Human Erosion. 1939.
Dan Morgan: Rising in the West: The True Story of an "Okie" Family from the Great Depression through the Regan Years. New York: Knopf, 1992. ISBN 0-394-57453-2
Roxanne Dunbar Ortiz: Red Dirt: Growing up Okie. New York: Verso, 1997. ISBN 1-85984-856-7
Roxanne Dunbar Ortiz: «One or Two Things I Know about Us: Rethinking the Image and Role of the 'Okies',» i Canadian Papers in Rural History 1996 10: 15-43
Charles J. Shindo: Dust Bowl Migrants in the American Imagination. Lawrence: University Press of Kansas, 1997. ISBN 978-0-7006-0810-2
Toby F. Sonneman: Fruit Fields in My Blood: Okie Migrants in the West. Moscow, Idaho: University of Idaho Press, 1992. ISBN 0-89301-152-5
Marsha L. Weisiger: Land of Plenty: Oklahomans in the Cotton Fields of Arizona, 1933-1942. Norman: University of Oklahoma Press, 1995. ISBN 0-8061-2696-5


=== Poesi ===
Charlie Cahill: Point Blank Poetry: Okie Country Cowboy Poems. Midwest City, OK: CF Cahill, 1991.
Pamela Harrison: Okie Chronicles. Cincinnati: David Robert Books, 2005. ISBN 1-932339-87-6
Wilma Elizabeth McDaniel. (California Okie Poet Laureate. All works.)
Dorothy Rose: Dustbowl Okie Exodus. Seven Buffaloes Press, 1987.


=== Romaner ===
John Steinbeck: The Grapes of Wrath, The Viking Press, New York, 1939
Henry P. Charles: That dumbest Okie, and other short stories: Oklahoma! "The land of honest men and slender women." Wetzel, c1952.
Artie Cuelho, Jr.: At the Rainbow's End: A Dustbowl Collection of Prose and Poetry of the Okie Migration to the San Joaquin Valley. Big Timber, Montana: Seven Buffaloes Press, 1982. ISBN 0-916380-25-4
Haslam, Gerald Haslam: Okies: Selected Stories. Santa Barbara, California: Peregrine Smith, Inc, 1975. ISBN 0-87905-042-X
Hudson, Lois Phillips Hudson: Reapers of the Dust. Minnesota Historical Society Press, 1984. ISBN 0-87351-177-8
Edruskapsnemnd

En edruskapsnemnd var et kommunalt utvalg hjemlet i lov av 26. februar 1932 (om edruskapsvern og edruskapsnemnder). Nemnden ble ansett som en del av sosialstyrets virksomhet, men med visse særregler.
Hver kommune skulle ha et utvalg på minst tre medlemmer som skulle følge med på og forsøke å påvirke innbyggernes forhold til rusmidler og avgi innstillinger til kommunestyret om tiltak i tråd med nemndas formål. Dette kunne innebære utredning om skjenkebevilling, butikksalg av øl, åpningstider og annet. I personforhold hadde medlemmene taushetsplikt utenom til samarbeidspartnere, der informasjonsflyten skulle begrenses til det strengt nødvendige. Møtene skulle forøvrig være for åpne dører, unntatt når det spesielt ble bedt om det. Kommunen sto likevel nokså fritt til å vedta andre ordninger «hvor særlige forhold tilsier det». Dette kunne skje med samtykke av sosialdepartementet.
Nemndene fikk opplysninger fra politiet om arrestopphold på grunn av rus (fyllearrest) og regnskapsbilag fra avrusningsinstitusjoner og behandlingshjem. I tillegg kunne nemndene anmode om gjenpart av handelsdokumenter som dreide seg om alkoholholdige drikkevarer med begrunnelse av at det var en del av det å følge med på den edruskapsmessige utviklingen i distriktet. Nemndene hadde også hjemmel for å innlegge personer ved tvang i inntil to år, dersom overtalelse til bedre livsførsel ikke førte fram. Slike vedtak skulle vedlegges en legeattest. Ved frivillige innleggelser var det nemnda som skulle garantere for oppholdet i den grad der var egenandeler.
Nemndene hadde også hjemmel for å beslutte trekk av hele eller deler av inntekt som skulle disponeres til familieforpliktelser. Tvangsvedtak skulle dog bare gjøres med dommerforsterkning.
Ofte var det et samarbeide mellom sosialstyre og edruskapsnemnd ved at ett eller flere medlemmer var i begge utvalgene.  
Utover på 1980-tallet fant flere og flere kommuner særlige forhold som gjorde at de la ned edruskapsnemndene. Det meste av virksomheten til de sosiale utvalgene i kommunene ble slått inn under sosialstyret, med sosialkontoret som utøvende og administrativt organ. 


== Kilder ==
Lovteksten slik den var i 1967
Erik Otto Knoph

Erik Otto Knoph (født 13. oktober 1764, død 11. mai 1818) var en norsk bergmester født i København av norske foreldre. Han utdannet seg innen bergverk og rundt 1790 ble han administrerende direktør ved Røros Kobberverk. Knoph ble bergmester i det nordenfjeldske i 1813 og hadde da vært konstituert fra året før.
Han var 2. representant til 
det første ordentlige Storting i 1815 hvor han representerte Trondhjem. 
Knoph var innehaver av Dannebrogordenen.


== Referanser ==


== Kilder ==
Biografisk informasjon om    Erik Otto Knoph   , NSD Norsk senter for forskningsdatas politikerarkiv (nedlagt)
Tallak Lindstøl: Stortinget og statsrådet, 1814-1914. B. 1 D. 1 : Biografier A-K, side 486, digital utgave


== Eksterne lenker ==
(no) Erik Otto Knoph hos Norsk senter for forskningsdata
Detritus

Detritus er ikke-levende organisk materiale i partikkelform som består av mudderavleiringer (løsmateriale som oppstår ved forvitring av faste bergarter) med råtnende plante- og dyrerester. Strølaget som dekker bakken i mange terrestriske økosystemer kan kalles detritus, men begrepet brukes likevel mest i forbindelse med akvatiske økosystemer. I hav, innsjøer og elver synker detritus sakte mot bunnen og er en viktig næringskilde for plankton og bunnlevende organismer, som for eksempel filteretende muslinger.


== Eksterne lenker ==
(en) Detritus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Radiolarier

Radiolarier er en gruppe av encellede organismer (protister).
De lever som dyreplankton i havet og har skall som består av silisiumdioksid. Når de dør, synker skallene ned på havbunnen. Store områder er dekket av slike skall. Nye arter med annerledes skall oppstår regelmessig, og radiolarier er kjent helt tilbake til begynnelsen av kambrium. Radiolarier er derfor viktige ledefossiler.


== Eksterne lenker ==
(en) stråledyr – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) stråledyr i Encyclopedia of Life 
(en) stråledyr hos Fossilworks 
(en) stråledyr hos ITIS 
(en) Kategori:Radiolaria – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Radiolaria – detaljert informasjon på Wikispecies
EM i troppsgymnastikk 2002

Europamesterskapet i troppsgymnastikk 2002 for senior ble arrangert 1. - 2. november 2002, i Châlons-en-Champagne i Frankrike. Dette mesterskapet var for klubblag, ikke for landslag.
Konkurranseformen var Euroteam (tilsvarende dagens TeamGym), slik at det konkurreres sammenlagt i frittstående, tumbling og trampett.


== Resultater ==


=== Mix ===


=== Kvinner ===


=== Herrer ===


== Eksterne lenker ==
DGF - TeamGym - EUROTEAM 2002 - FINALE - 2/11-2002 (ikke korrekte herreresultater)
GymMedia - 4th EUROTEAM 2002
Filosofiåret 1679

Filosofiåret 1679 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1679.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==
Charles Blount : Anima Mundi.
Géraud de Cordemoy :  Tractatus physici duo 1. De corporis et mentis distinctione 2. de loquela (1679)
Antoine Legrand :
Disseratio de ratione cognoscendi et appendix de mutatione formali, contra (Joannis Sergeant) methodum sciendi, London,, 1679 in-8°
* Apologia Renato Descartes, contra Samulem Perkerum, London, 1679, in-8°


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		
		
		
		
		


== Referanser ==
Greg Abbott

Gregory Wayne «Greg» Abbott (født 13. november 1957 i  Wichita Falls i Texas i USA) er en amerikansk advokat og politiker for Det republikanske parti (USA). Han er den nåværende og femtiende delstatsadvokaten (vanligvis kjent som justisminister) i Texas, og den andre republikaneren som er delstatsadvokat i Texas etter den amerikanske borgerkrigen. Han overtok stillingen i 2002, og etterfulgte, John Cornyn, da han ble valgt til det føderale senatet i Washington D.C. Abbott var tidligere advokat for høyesterett i delstatshovedstaden Austin, Texas, en stilling han ble utnevnt til av tidligere guvernør og amerikansk president, George W. Bush. Abbott har vist seg som en politiker som støtter delstatens verdikonservative ståsted. Han har uttalt motstand mot offentlige reguleringer som koster arbeidsplasser i den private sektor og forsvar for den amerikanske grunnloven.
I sine tre valg, 1998 for høyesterett i Texas, samt ved valgene i 2002 og 2006 som delstatsadvokat, har Abbott vunnet med alt fra 15 til 20 prosentpoengs margin mot sine demokratiske motkandidater. I 2005 dukket delstatsadvokaten opp på Capitol Hill i Washington D.C., for å argumentere, med sin konservative katolsk kristne retorikk, for å bevare et minnesmerke for De ti bud i Austin. Den konservative grasrotstaten og guvernør Rick Perry kom seirende ut av duellen, og den føderale høyesteretten bestemte, med 5 mot 4 , at minnesmerket var konstitusjonelt.


== Guvernørvalg 2014 ==
Etter at guvernør Rick Perry 9. juli 2013 kunngjorde at han ikke stilte til gjenvalg i hjemstaten, kunngjorde Greg Abbott samme måned at han hadde til hensikt å stille som Perrys etterfølger


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Gregory Abbott – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Aatto Pietikäinen

Aatto Johannes Pietikäinen (født 7. oktober 1921 i Kuopio, død 2. april 1966 i Kouvola) var en finsk skihopper. Han ble finsk mester i 1945 og 1952. I OL i St. Moritz i 1948 ble han nummer 8. Tre ganger var han blant de tre beste i hopprennet i Lahtisspelen, med 2.-plass i 1946 og 3.-plass i 1945 og 1948. Aatto Pietikäinen var bror av skihopperne Matti Pietikäinen, som ble verdensmester i 1954, og Lauri Pietikäinen.


== Kilder ==
Sports Reference: Aatto Pietikäinen Arkivert 19. mai 2011 hos Wayback Machine. (besøkt 24. november 2013)
Puijo portaali: Hiihdon, yhdistetyn ja mäenlaskun historiaa kuopiossa - 1940-luku, sotavuosista rauhan aikaan (besøkt 24. november 2013)
Lahden Kaupunginmuseo (Lahtis bymuseum): Salpausselän kisat - Lahti Ski Games (alle resultatene)


== Eksterne lenker ==
(en) Aatto Pietikäinen – Olympedia 
(en) Aatto Pietikäinen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Kjetil Eikeset

Kjetil Eikeset (født 16. september 1968) er en norsk sakprosaforfatter, psykolog, filosof og økonom. Eikeset er medforfatter på flere bøker som anvender historisk-filosofiske og klassiske perspektiver på ledelse og organisasjon. 


== Bibliografi ==
"Fri ansvarlighet og ansvarlig frihet": om viljefrihet og moralsk ansvarlighet innenfor og utenfor politisk filosofi (1998)
Makt og verdighet: perspektiver på ledelse (2008) (med Steinar Bjartveit)
Roma Victrix (2012) (med Steinar Bjartveit og Trond Kjærstad)


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Kjetil Eikeset i BIBSYS