jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Anita Görbicz

Anita Görbicz (født 13. mai 1983 i Veszprém) er en ungarsk håndballspiller. Hun spiller på Ungarns landslag og for den ungarske klubben Győr.Görbicz ble i 2005 stemt frem som verdens beste håndballspiller av det internasjonale håndballforbundet.


== Karriere ==


=== Klubb ===
Görbicz startet sin karriere hos ungarske klubben Győr som tiåring i 1993. Med Győr, har Görbicz blitt ungarsk seriemester og cupmester flere ganger. I europeisk sammenheng har hun vunnet Champions League to ganger og spilt finale i både Cupvinnercupen og EHF-cupen.
Győr nådde slutspillet i Champions League for første gang i 2008/09-sesongen. Grunnet en kneskade få dager før kampene, gikk Görbicz glipp av finalen hvor Győr tapte mot den danske mesteren Viborg. Hun ble allikevel turneringens nest beste toppscorer.


=== Landslag ===
Görbicz deltok for Ungarns kvinnelandslag i håndball under Håndball-VM 2003 hvor Ungarn tapte finalen mot Frankrike. Hun mottok bronsemedalje under Håndball-EM 2004. I Håndball-VM 2005 i Russland vant hun på nytt bronse med det ungarske landslaget.
Görbicz har blitt anerkjent for sitt landslagsspill flere ganger, og ble tatt ut på All-Star-laget i tre VM på rad; 2003, 2005 and 2007. Hun var også blant turneringenes toppscorere i 2005 (tredjeplass) og 2007 (andreplass).
Görbicz var en del av det ungarske landslaget under Sommer-OL 2004 i Aten, og igjen under Sommer-OL 2008 i Beijing. I 2004 endte Ungarn på en femteplass, etter å ha tapt mot Frankrike i kvartfinalen, og slått Brasil and Spania i plasseringskampene. Under 2008-OL endte Ungarn på fjerdeplass etter seier over Romania i kvartfinalen, men tap mot Russland i semifinalen og Sør-Korea bronsefinalen. Görbicz scoret nest mest mål under OL i 2008, 49 mål, kun 7 mål bak den rumenske toppscoreren Ramona Maier.


== Meritter ==


=== Klubb ===


==== Győr ====
Nemzeti Bajnokság I:
Seriegull 2005, 2006, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2016, 2017
Seriesølv 2000, 2004, 2007, 2015
Seriebronse 1999, 2001, 2002, 2003
Magyar Kupa:
Cupmester 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016
Cupfinalist 2000, 2002, 2004, 2017
Champions League
Vinner 2013, 2014, 2017
Finalist 2009, 2012, 2016
Semifinalist 2007, 2008, 2010, 2011
Cupvinnercupen
Finalist 2006
Semifinalist 2003
EHF-cupen
Finalist 2002, 2004, 2005


=== Landslaget ===
Junior-VM i håndball for kvinner
Sølvmedaljør 2001
Håndball-VM for kvinner
Sølvmedaljør 2003
Bronsemedaljør 2005
Håndball-EM for kvinner
Bronsemedaljør 2004, 2012


=== Individuelt ===
Verdens beste håndballspiller 2005
Årets håndballspiller i Ungarn 2005, 2006, 2007, 2013
Årets playmaker under VM 2003, 2004, 2007, 2013
Prima Award 2009
Toppscorer i Nemzeti Bajnokság I 2008
Toppscorer i Champions League 2012, 2014
Toppscorer i Carpathian Trophy 2012
All-Star i Champions League 2014


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Anita Görbicz – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Anita Görbicz – Olympedia 
(en) Anita Görbicz – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Anita Görbicz – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Bosnia-Hercegovina under EM i friidrett

Bosnia-Hercegovina deltok i EM i friidrett utendørs første gang som selvstendig nasjon under EM i friidrett 1994, og har deltatt i samtlige EM i friidrett utendørs siden. Bosnia-Hercegovina har aldri vunnet noen medaljer.


== Medaljeoversikter ==


== Referanser ==
Paul Haupt

Hermann Hugo Paul Haupt (født 25. november 1858 i Görlitz, død 15. desember 1926 i Baltimore) var en tyskfødt amerikansk assyriolog.
Haupt ble i 1883 ekstraordinær professor i Göttingen og samme år professor i semittisk filologi ved Johns Hopkins University i Baltimore. Han har i den av ham og Friedrich Delitzsch utgitte serien «Assyriologische bibliothek» (1881 ff.) samt i tidsskrifter gitt mange betydelige bidrag til den assyriologiske og sammenlignende semittiske grammatikk, bibelsk arkeologi, bibelkritikk med mer. Med medvirkning fra flere fremstående lærde utgav Haupt fra 1893 en kritisk utgave av Det gamle testamentes hebraiske tekster, med de forskjellige kildene utskilt ved forskjellige fargetrykk, og med tekstkritiske anmerkninger.
Fra 1888 var han også honorarkurator for orientalske oldsaker i United States National Museum i Washington.
Haupt innførte unggrammatikerprinsippene i den semittiske språkforskning og oppdaget i 1880 en ny sumerisk dialekt.


== Verker ==
(utg.): Hebriter
Die sumerischen Familiengesetze. Leipzig 1879.
Der keilinschriftliche Sintfluthbericht. 1881.
mit Friedrich Delitzsch: Assyriologische Bibliothek. Leipzig 1881ff.
Akkadische und sumerische Keilschrifttexte. 4 Teile. 1881/1882. Fotomechanischer Neudruck: Zentralantiquariat der Deutschen Demokratischen Republik, Leipzig 1974.
Die akkadische Sprache. Berlin 1883.
Beiträge zur assyriologischen Lautlehre. Göttingen 1883.
Das babylonische Nimrodepos. Leipzig 1884, 1891.
The Assyrian E-vowel. Baltimore 1887.
Prolegomena to a comparative Assyrian grammar. New Haven 1888.
Über die Ansiedlung der russicschen Juden im Euphrat- und Tigris-Gebiete, ein Vorschlag. Friedenwald, Baltimore 1892.
(utg.): The Sacred Books of the Old Testament. Leipzig 1893ff. (Den såkalte Polychrome Bible.)
The book of Ecclesiastes. Boston 1894.


== Referanser ==
Abraham Sachs

Abraham Joseph Sachs (født 11. desember 1914 i Baltimore i Maryland, død 22. april 1983 i Providence i Rhode Island) var en amerikansk matematikkhistoriker og assyriolog.


== Liv og virke ==
Sachs tok doktorgraden i 1939 ved Johns Hopkins University og arbeidet så i flere år ved Oriental Institute ved Universitetet i Chicago, der han var medarbeider for en assyriologisk ordbok (Chicago Assyrian Dictionary). I 1941 ble han Rockefeller Foundation Fellow assisterende professor ved Brown University, der han samarbeidet med Otto Neugebauer og beskjeftiget seg med babylonske astronomiske og matematiske kileskrifttekster (han utgav blant annet delvis av seg selv i British Museum oppdagede astronomiske observasjonstekster og GADEx-tekster). 1945/46 virket han ved Institute for Advanced Study ved Princeton University. I 1946 ble han en av de grunnleggende medlemmer for Department for History of Mathematics ved Brown University, der han i 1954 ble professor for matematikkhistorie.


== Verker ==
med Otto Neugebauer: Mathematical Cuneiform Texts. 1955.
med Hermann Hunger: Astronomical Diaries and Related Texts from Babylon. 3 Bände, Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, Wien, 1988, 1989, 1996.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Joseph W. Dauben, Christoph J. Scriba (utg.): Writing the history of mathematics. Its historical development. Birkhäuser, Basel o.a. 2002, ISBN 3-7643-6167-0, (Science networks 27).
27. serierunde i Tippeligaen 2014

27. serierunde i Tippeligaen 2014 startet fredag 17. oktober klokken 19 med Brann mot Sarpsborg 08. Runden fortsatte med to kamper lørdag 18. oktober. Start mot Aalesund klokken 15.30. Og Molde mot Haugesund klokken 18. Runden avsluttet søndag 19. oktober med Strømsgodset mot Lillestrøm klokken 15.30, tre kamper klokken 18, og Rosenborg mot Vålerenga klokken 20.


== Kampfakta ==
Fredag 17. oktober 2014

Lørdag 18. oktober 2014

Søndag 19. oktober 2014
28. serierunde i Tippeligaen 2014

28. serierunde i Tippeligaen 2014 startet fredag 24. oktober klokken 19 med Vålerenga mot Odd. Runden fortsatte lørdag 25. oktober med Haugesund mot Strømsgodset klokken 15.30. Runden avsluttet søndag 26. oktober med to kamper klokken 15.30, tre kamper klokken 18, og Bodø/Glimt mot Brann klokken 20.


== Kampfakta ==
Fredag 24. oktober 2014

Lørdag 25. oktober 2014

Søndag 26. oktober 2014
Gunter Demnig

Gunter Demnig (født 27. oktober 1947 i Berlin) er en tysk kunstner. Han er best kjent for sine «Snublesteiner (Stolpersteine)​​», minnesmerker over ofrene for nazistenes forfølgelse og undertrykkelse under Det tredje rike.


== Biografi ==
Demnig vokste opp i Nauen og Berlin og fikk sin abitur i 1967. Senere samme år begynte han å studere kunstpedagogikk ved Universität der Künste Berlin, under professor Herbert Kaufmann. Fra 1969 til 1970 studerte han industridesign samme sted. I 1971 fikk han overføring til kunsthøgskolen i Kassel (Kunsthochschule Kassel), der han gjenopptok sine studier i kunstpedagogikk og fullførte sin første Staatsexamen i 1974.
Samme år begynte han å studere kunst med Harry Kramer ved Universitetet i Kassel. Etter dette jobbet han i to år med planlegging, bygging og administrasjon av historiske monumenter, fra 1977 til 1979. Fra 1980 til 1985 var Demnig kunstnerisk-vitenskapelig medarbeider ved kunstfakultetet ved Universitetet i Kassel.
I 1985 åpnet han sitt eget atelier i Köln og jobbet med en rekke lokale prosjekter. Siden 1994 har han også vært engasjert i IGNIS-Kulturzentrum (IGNIS kultursenter). Siden april 2011 har Demnig hatt sitt atelier i Kunstzentrum-Signalwerk (kunstsenteret Signalwerk).


== Referanser ==
29. serierunde i Tippeligaen 2014

29. serierunde i Tippeligaen 2014 ble spilt søndag 2. november klokken 18. Alle kampene ble spilt samtidig slik at ingen skal få en fordel av å spille senere enn andre.


== Kampfakta ==
Søndag 2. november 2014
30. serierunde i Tippeligaen 2014

30. serierunde i Tippeligaen 2014 ble spilt søndag 9. november klokken 18. Alle kampene ble spilt samtidig slik at ingen skal få en fordel av å spille senere enn andre.


== Kampfakta ==
Søndag 9. november 2014
Kazan World

Kazan World er ei tatarisk-russisk folkemusikkgruppe som består av Almira Mirgayasova, Rada Shakirov, Aidar Khamzin, David Sagamonyants og Vladimir Kletskov.Gruppa ble nummer to i Tatarstans utvelgelsesprosess til Tyrkvisjonens sangkonkurranse i 2014 med melodien «Sine kötäm». Som årsak av dette ble de valgt til å representere byen Moskva, som debuterte i musikkonkurransen, hvor de ble nummer tolv i finalen.Kazan World ga ut sitt første album, Idel, i 2014.


== Referanser ==
Collegium Patristicum Lundense

Collegium Patristicum Lundense (CPL) er et vitenskapelig selskap som ble etablert i den svenske byen Lund i 1979. Selskapet har en nordisk profil og samler medlemmer fra alle land i Nordens. Kollegiets formål er å bedrive og støtte patristisk forskning, dvs studier av oldkirkens historie og teologi. Kollegiet er frittstående men knyttet til Centrum för Teologi och Religionsvetenskap ved Lunds universitet.


== Virksomhet ==
CPLs virksomhet innbefatter gjesteforelesninger, seminarer og symposier, herunder en årlig patristisk dag. Kollegiet har vært vert for flere inter­nasjonalt kjente forskere innen feltet senantikk religion. Hvert fjerde år arrangeres Nordisk patristikermøte, en større vitenskapelig konferanse, i Lund. En rekke publikasjoner gis også ut av eller med bidrag fra CPL, blant annet tidsskriftet Patristica Nordica Annuaria. Preses for selskapet er Samuel Rubenson, professor i tidlig kirkehistorie, og styret består for tiden av akademikere fra både Norge og Sverige.


== Eksterne lenker ==
Collegium Patristicum Lundense
Stordalstunnelen (Etne)

Se også Stordalstunnelen i Fjord kommune i Møre og Romsdal.Stordalstunnelen er en veitunnel på E134 i Etne kommune i Vestland. Tunnelen er 1190 meter lang, og skulle åpnes 30. oktober 2015. Åpningen ble utsatt til 7. mars 2016 på grunn av problemer med noen av natursteinsmurene.. Det ble gjennomslag i tunnelen 29. oktober 2014.
Stordalstunnelen ble sammen med flere andre tunneler på E134, for eksempel Åkrafjordtunnelen, Markhustunnelen og Rullestadtunnelen, delvis finansiert med bompenger. En bompengestasjon var plassert ved Langefoss fra 1991 til 2021.


== Se også ==
Nesetunnelen
Liste over veitunneler i Norge


== Referanser ==
Folkedalstunnelen

Folkedalstunnelen eller Folkedalstunellen er en veitunnel på fylkesvei 79 i Voss herad i Vestland (tidligere fylkesvei 7). Tunnelen er 1370 meter lang, og ble åpnet 10. november 2015. Det ble gjennomslag i tunnelen 29. oktober 2014.Folkedalstunellen er offisielt navn vedtatt av Hordaland fylkeskommune som var byggherre. Tunnelen ble anlagt som del av rassikring av strekningen forbi Haukanesberget. Sammen med 965 meter veg kostet anlegget 274 millioner kroner.


== Trafikkutvikling ==
Årsdøgntrafikken i tunnelen siden 2010.


== Se også ==
Liste over veitunneler i Norge
Veitunneler i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Onoreidium

Onoreidium er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned.


== Utseende ==
Små, avlangt ovale, blankt svarte skarabider. Hodet har to korte tenner ved forkanten. Pronotum er nakent, spredt og ganske kraftig punktert, forkanten er noe innbuktet slik at forhjørnene blir framtredende. Dekkvingene har markerte lengdefurer og korte, lyse, oppstående børster.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Panama og det nordvestlige Sør-Amerika (Venezuela, Ecuador).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Stammen Ateuchini Montreuil, 1998
Understammen Scatimina
Slekten Onoreidium Vaz-de-Mello, 2008
Onoreidium bottimeri (Howden & Young, 1981)
Onoreidium cristatum (Arrow, 1931)
Onoreidium howdeni (Ferreira & Galileo, 1997)
Onoreidium ohausi (Arrow, 1931)


== Eksterne lenker ==
(en) Onoreidium i Global Biodiversity Information Facility 
Onoreidium – detaljert informasjon på Wikispecies 
Liste over artene
Besourenga

Besourenga er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned.


== Utseende ==
Små, blanke, brunsvarte skarabider. Pronotum og dekkvinger har spredte, korte, oppstående, lyse børster. Hodet har fire korte tenner ved forkanten. Pronotum er tett og kraftig, rynket punktert.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Paraguay og Bolivia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Stammen Ateuchini Montreuil, 1998
Understammen Scatimina
Slekten Besourenga Vaz-de-Mello, 2008
Besourenga amarillai (Aguilar-Julio, 2001)
Besourenga horacioi (Martínez, 1967)
Besourenga minutum (Saylor, 1935)
Besourenga vejdovskyi (Balthasar, 1939)


== Eksterne lenker ==
(en) Besourenga i Global Biodiversity Information Facility 
Besourenga – detaljert informasjon på Wikispecies 
Liste over artene
Fregattskvadronen

Fregattskvadronen er en avdeling i Marinen, og består av fire fregatter i Fridtjof Nansen-klassen.
Fregattene er såkalte multirollefartøy. Det vil si at de har sensorer og våpen til å bekjempe trusler både i luften, på overflaten og under vann. I tillegg vil fartøyene bli utrustet med helikopter for krigføring mot undervannsbåter og overflatefartøy. 
Det at fregattene er multirollefartøy, samt at de kan operere som kommandoplattform, gjør fartøyene til fleksible enheter med potensial for å delta i operasjoner både nasjonalt og internasjonalt.
I fredstid har fregattene en viktig rolle i å overvåke og opprettholde suveren­itet i de vidstrakte havområdene Norge kontrollerer. Fregattene er også plattformer for katastrofehåndtering og redningsoperasjoner og er blant annet utstyrt med minisykehus.
I en krigssituasjon er beskyttelsen av for­syningslinjene Nansen-klassens viktigste oppgave. De nye fregattene er med sine varierte egenskaper godt egnet til å delta i en multinasjonal styrke i regi av Nato eller FN.


== Referanser ==
Ole Andreas Brodal

Ole Andreas Brodal (født 7. desember 1944) er en tidligere norsk lokalpolitiker som representerte Arbeiderpartiet. Han var ordfører i Vang i Hedmark fra 1984 til 1988. Ved valget i 1983 fikk Ap 65% av stemmene. Han var varaordfører fra 1979 til 1983, og satt i kommunestyret fra 1975. Han fortsatte i kommunestyret i Hamar, som han satt i frem til 1995.
I 2006 meldte han seg ut av partiet i protest mot innføringen av eiendomsskatt i hele Hamar kommune. Brodal meldte seg senere inn igjen i partiet.


== Referanser ==
Amidou Diop

Amidou «Mido» Diop (født 25. februar 1992) er en senegalesisk fotballspiller som per 2023 spiller for Aalesund.Han er en midtbanespiller gikk på fotballakademiet Diambars i hjemlandet Senegal, hvor han spilte offensiv midtbanespiller. I hjemlandet kalles han Hamidou eller Mido. Som syttenåring prøvespilte han i franske fotballklubber i Lyon og Nancy.Diop signerte kontrakt med Molde sommeren 2014. Den 2. november 2014 debuterte han i Tippeligaen for Molde, i en kamp mot Strømsgodset.
Vårsesongen 2015 var Diop utleid fra Molde til Mjøndalen.Vårsesongen 2016 var Diop utleid fra Molde til Kristiansund.
Den 3. februar 2023 signerte han en toårskontrakt med Aalesund.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Amidou Diop – Transfermarkt 
(en) Amidou Diop – Soccerway 
(no) Amidou Diop – Norges Fotballforbund 
(en) Amidou Diop – FBref 
(es) Amidou Diop – as.com 
altomfotball
Kåre Storsveen

Kåre K. Storsveen (født 18. november 1915 i Løten, død 8. mars 1999 på Hamar) er en tidligere norsk lokalpolitiker som representerte Arbeiderpartiet. Han var ordfører i Vang i Hedmark fra 1969 til 1984. Allerede i 1947 ble han leder for Aps lokallag i Vang. Da hadde han alt sittet noen år i kommunestyret, hvor han satt nesten uavbrutt i 40 år.I 1991 meldte han seg ut av Arbeiderpartiet, blant annet i protest mot kommunesammenslåingen av Hamar og Vang, plassering av hovedflyplass og høyredreiningen i partiet.


== Referanser ==
Arve Nysted

Arve Nysted (født 21. november 1920, død 12. februar 2007) er en tidligere norsk lokalpolitiker som representerte Arbeiderpartiet. Han var ordfører i Vang i Hedmark fra 1966 til 1969. Han sluttet som ordfører for å bli kontorsjef i kommunen. Nysted satt som rådmann fram til 1987.


== Referanser ==
Østerbymannen

Østerbymannen (på tysk Mann von Osterby, dansk Østerbymanden) er et kranium av et moselik, funnet litt utenfor landsbyen Osterby (tidligere Østerby i nærheten av Eckernförde i Sydslesvig.
I mai 1948 fant to brødre fra Østerby som gravde torv i en mose like utenfor byen, 70 cm under mosens overflate et avhugget hode som senere ble kjent som Østerbymannen. Kraniet var innsvøpt i rådyrskinn og hadde merker etter et (sannsynligvis) bedøvende slag i hodet. Håret var flettet og samlet til en såkalt sveberknute på siden av hodet (oppkalt etter den vestgermanske folkestamme sveberne). Allerede i 98 e.Kr. skrev den romerske historiker Tacitus i sitt etnografiske verk Germania at germanske menn bandt håret i denne frisyren.
Moselikets dødstidspunkt ble ved hjelp av karbon 14-datering datert til årene 75 til 130 e.Kr. Det finnes flere moselik fra jernalderen som ble halshugget og senket i en mose, som for eksempel Piken fra Roum Mose. Østerbymannen er utstilt på arkeologisk museum på Gottorp slott i Schleswig.


== Litteratur ==
Wijnand van der Sanden, 1996. Udødeliggjorte i mosen: historierne om de nordvesteuropæiske moselig (Batavian Lion Int., Amsterdam) ISBN 90-6707-414-4, s. 33, 84, 92, 146-147, 159.
Michael Gebühr: Moorleichen in Schleswig-Holstein. Verein zur Förderung des Archäologischen Landesmuseums e.V., Schloß Gottorf. Neumünster: Wachholtz, 2002, ISBN 3-529-01870-8
Karl Schlabow: «Haartracht und Pelzschulterkragen der Moorleiche von Osterby». Offa 8 (1949) 3–7
Grimanibreviaret

Grimanibreviaret er et middelaldersk breviar, utført som illuminert manuskript i Gent og Brugge ca 1515-1520. Det ble eid, skjønt muligens ikke opprinnelig bestilt, av kardinal Domenico Grimani. 


== Beskrivelse ==
Miniatyrene i breviaret utgjør dels helsidebilder, dels dekorative initialer, dels ornamentale randmalinger. Blant helsidesbildene finnes bibelske scener, 12 kalenderbilder. Her fremtrer det nederlandske landskapsmaleriet og sedebildet. Dekorasjonene er utført særlig av kunstnerfamilien Bening, særlig Simon Bening. Andre kunstnere er Lieven fra Antwerpen og Gerard fra Brugge, sistnevnte muligens identisk med Gerard Horenbout fra Gent, og Mesteren av Jakob IV av Skottland.Manuskriptet var lenge i San Marco-basilikaens bibliotek i Venezia.
Det betraktes som et hovedarbeid blant Gent-Brugge-skolens flamske illuminerte manuskripter.


== Eksempler ==

		
		
		


== Litteratur ==
Ingo Walther og Norbert Wolf: Codices illustres. Chefs-d'œuvre de l'enluminure, Paris, Taschen,‎ 2005 (ISBN 382285963X), s. 412-413
McKendrick et Thomas Kren: Illuminating the Renaissance : The Triumph of Flemish Manuscript Painting in Europe, Los Angeles, Getty Publications,‎ 2003, 591 s. ISBN 978-0-89236-704-7, s.420-424 (og note 126)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Wikimedia Commons
It’s Only Rock ’n Roll

It's Only Rock 'n Roll kan vise til:

«It's Only Rock 'n Roll (album)», et album fra 1974
«It's Only Rock 'n Roll (But I Like It)», en sang fra 1974
Simon Bening

Simon Bening (født 1483 i Antwerpen (eller i Gent), død 6. november 1561 i Brugge) var en kunstner fra Nederlandene. Simon Bening var en særlig produktiv illuminator og tilskrives flere berømte bønnebøker og andre illustrasjonsverk. Hans verk representerer overgangen mellom gotikk og renessansen, særlig ved den elegante blomsterornamentikken i innrammingen omkring de malte sidene.
Han var far til Levina Teerlinc, som utvandret til England og ble hoffmalerinne ved det engelske hoff.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Simon Bening tilhørte en kjent kunstnerfamilie (Bening) som virket i slutten av 1400- og begynnelsen av 1500-tallet og fremst beskjeftiget seg med miniatyrmaleri. Foruten Simon kan særlig nevnes hans far Alexander Bening og broren Paul Bening.


=== Virke ===
Simon lærte illumineringskunsten i faren Alexander (1444–1519), i hans verksted i Gent. Fra år 1500 begynte han å arbeide selvstendig, og ble i  i 1508 opptatt i bokmalerlauget i Brugge. Han slo seg imidlertid ikke ned i Brugge før i 1519, men bodde og arbeidet hos sin far, som døde i 1519. Allerede i den tiden da han ble opplært av faren ble han godt fortrolig med andre bokmaleres verker, som sin senere samarbeidspartner Gerard Horenbout. Senest 1525 var Simon Bening å betrakte som den aller mest berømte innen bokmalerhåndverket i Europa.
Bening spesialiserte seg på tidebøker, men på hans tid ble slike bokhåndverk bare produsert for kongelige eller for meget rike kunder. Han skapte også slektstavler og bærbare alterstykker på pergament. Mange av hans fineste arbeider er månedsbilder for breviarer (se f.eks. Grimanibreviaret). Dette er landskaper i heller små formater; dette var en på den tiden ny og yndet form for malerkunst. I andre henseender er det ikke meget utvikling å spore i hans stil etter at han hadde tilegnet seg teknikkene og fått øvelse under sin fars tilsyn. Men hans landskaper kan sies å danne en bro fra 1400-tallets illuminatorer og Peter Brueghel. Hans selvportrett og andre portretter er tidlige eksempler på miniatyrportrettmaleri.
Han produserte bøker for tyske herskere, som for eksempel kardinal Albrecht av Brandenburg, og kongelige som keiser Karl V og Don Fernando, infanten av Portugal. Robert de Clercq, abbed av cisterciensernes kloster Ter Duinen («Les Dunes») i Koksijde nær Brugge, kommisjonerte et benediktionale fra ham en gang mellom 1519 og1529. Bening portretterte abbeden i en fargerik korsfestelsescene.


== Eksempler ==

		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Litteratur ==
Friedrich Winkler: Die flämische Buchmalerei des XV. und XVI. Jahrhunderts. Künstler und Werke von den Brüdern van Eyck bis zu Simon Bening. Verlag E. A. Seemann, Leipzig 1925.
Sandra Hindman o.a.: Illuminations in the Robert Lehman Collection. New York: The Metropolitan Museum of Art, 1997.
Elizabeth Morrison, Thomas Kren (red.): Flemish Manuscript Painting in Context. Los Angeles: J. Paul Getty Trust, 2006. ISBN 978-0-89236-852-5


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Simon Bening – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Getty Museums sider om Benning