Pierre Gamarra

Pierre Gamarra (født 10. juli 1919 i Toulouse, død 20. mai 2009 i Argenteuil) var en fransk forfatter, poet, romanforfatter, kritiker og essayist, mest kjent for sine barne- og ungdombøker.


== Liv og virke ==
Pierre Gamarra ble født i Toulouse.
Fra 1938 til 1940 var han lærer i Sør-Frankrike. Under den tyske okkupasjonen, ble han med i ulike motstandsgruppene i Toulouse, der han var involvert i skriving og distribusjon av undergrunnspublikasjoner. Dette førte ham til en karriere som journalist, og deretter forfatter og en litterær journalist.
I 1948 fikk Pierre Gamarra den første Grand Prix International Charles-Veillon i Lausanne for sin første roman, La Maison de feu. Medlemmer av juryen for 1948 inkludert forfattere som André Chamson, Vercors, Franz Hellens og Louis Guilloux. La Maison de feu er beskrevet i Books Abroads om «En vakkert skrevet historie om ydmyke liv, som (Charles-Louis) Philippe og (Francis) Jammes ville ha likt.»
Fra 1945 til 1951 jobbet han som journalist i Toulouse. I 1951, Louis Aragon, Jean Cassou og André Chamson tilbød ham en stilling i Paris som sjefsredaktør av det litterære tidsskriftet Europe. Europe ble opprettet i 1923 av Romain Rolland og en gruppe av forfattere. Gamarra holdt denne stillingen frem til 1974, da han ble sjef for magasinet. Under Pierre Gamarras ledelse, fortsatte Europe i mer enn 50 år. Pierre Gamarra bidro også til de fleste av magasints utgivelser med bokanmeldelser i en fast spalte kalt «La Machine à écrire».
De fleste av hans romaner foregpår i hjemlandet Sør-Vest Frankrike: han skrev en romantrilogi basert på historien om Toulouse og ulike romaner med handling fra denne byen, langs Garonne eller i Pyreneene.
I World Literature Today skriver John L. Brown at Pierre Gamarra beskrivelser av Toulouse, dens folk og regionen var «mesterlig», «dyktig og poetisk komponert med en pulserende lyrikk» og at «Få samtidige franske forfattere kan formidle en følelse for sted, sammensmelting av poesi og realisme, myter og historie, mer gripende og overbevisende enn Pierre Gamarra.»
Pierre Gamarra er også forfatter av Les Coqs de Minuit, en roman med handling fra Aveyron under den franske revolusjonen. Boken ble filmatisert av den franske TV-kanalen FR3 i 1973, med Claude Brosset i hovedrollen. Den ble filmet i byen Najac.
En av hans mest kjente romaner, Le Maître d'école, ble utgitt i 1955 boken og oppfølgeren La Femme de Simon (1962) ble godt mottatt av kritikerne. I anmeldelsen av novellesamling Les Amours du potier (1957), skriver Marie Sutton at selv om krigen innvirker på handlingen i mange av «alle (de) herlig tretten historier», «er det den letthjertete handlingen som Gamarra håndterer best» og at «som i hans tidligere publikasjoner, viser (forfatteren) seg å være en mester i å beskrive livet til den vanlige bonde og arbeidstaker.»
I 1961 fikk Pierre Gamarra Prix Jeunesse for L'Aventure du Serpent à Plumes og i 1985, SGDL Grand Prix for romanen Le Fleuve palimpseste.
Pierre Gamarra døde i Argenteuil 20. mai 2009.
Pierre Gamarra skrev mer enn 80 bøker.


== Bibliografi ==


=== Barne- og ungdomslitteratur ===


=== Romaner ===
1951 L'assassin a le prix Goncourt


=== Fabler ===
1970 La Mandarine et le Mandarin


=== Romaner ===
1955 Le Maître d'école
1967 Les Mystères de Toulouse
1979 Cantilène occitane


== Priser ==
1943 Hélène-Vacaresco Pris
1944 Pris der Conseil national de la Résistance
1948 Charles-Veillon Pris
1961 Prix Jeunesse
1985 Pris SGDL for den roman


== Referanser ==


== Litteratur ==
Dictionnaire des poètes et de la poésie, dir. Jacques Charpentreau og Georges Jean, Gallimard, 1983


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Pierre Gamarra – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Pierre Gamarra på Internet Movie Database 
(fr) Encylopedia Universalis