jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Yngelpleie

Yngelpleie er en innsats foreldre gir til avkom etter at de kommer ut av egget. Hos de fleste dyr vil eggene vil overlatt til seg selv, og i mange tilfeller vil de voksne dø før eggene klekkes. Hos dyr som er langlevende, og særlig dyr som legger får egg (eller føder levende unger), vil foreldre i mange tilfeller hjelpe ungene.


== Variasjon i yngelpleie ==
Slik hjelp varierer fra å beskytte de små mens de liggere i eggene, slik vi kjenner fra blekkspruter, til å mate, beskytte og lære opp avkommet slik vi finner det hos mange sosiale pattedyr som rødrev, gepard og aper. Mange dyr ligger mellom disse ytterpunktene, slik som skalare og krokodiller, som passer på eggene og beskytter ungene i de første leveukene til de er store nok til å jakte selv, men gir dem ingen næring.


== Yngelpleie hos leddyr ==
De fleste leddyr ingen form for yngelpleie, men overlate eggene til seg selv så snart de er lagt. Det finnes likevel unntak i mange grupper. Sosiale insekter som maur, bier og termitter forer de eldre arbeiderne larvene og delvis også unge voksne dyr. Mange biller graver ned eggene sammen med en matkilde (åtsler, avføring). En del bladbiller passer på eggene og blir hos larvene fram til puppestadiet for å beskytte dem og lede dem til matkilder.Ulveedderkopper lager et lite silkespinn som de leggere eggene sine på og bærer dem med seg til de klekker. Hos enkelte arter av edderkopper vil moren la avkommet spise seg selv når de er blitt store nok til å nå gjennom eksoskjelettet hennes med gifttennene sine. Skorpioner bærer ungene rundt på ryggen til i alle fall første hudskifte.


== Yngelpleie hos fugl og pattedyr ==
Fugler og pattedyr har en meget velutviklet yngelpleie sammenliknet med de aller fleste andre dyr. Hos fugler varierer yngelpleien likevel  betraktelig. Unger av ovnhøns klekkes med fjær heller enn dun og forlater reiret så snart de er ute av egget. Grupper som hegrer, hauker, hakkespetter, ugler og de fleste spurvefugler har derimot unger som er sterkt reirbundne, og er helt avhengige av foreldrene for mat, beskyttelse og til og med kroppsvarme. Duer skiller ut et eget sekret som de gir til ungene, som kan sammenliknes med melk hos pattedyr.Yngelpleie er godt utviklet hos pattedyr, der ungene vil patte moren i den første levetiden. Pattedyr har ikke tenner ved fødselen, og er helt avhengig av moren for å få næring den første tiden.


== Fordeling av yngelpleie mellom kjønnene ==
Hos de fleste arter faller ansvaret for yngelpleie på hunnen, men hos mange fisker og hos bladhøns er det hannen som står for hovedansvaret. Hos mange fugler deles ansvaret relativt likt. Hannen hos pattedyr bidrar gjerne lite i ungepleie, men unntak finnes, som hos ulv, hyene og menneske.


== Referanser ==
Ivar Haarstad

Ivar Haarstad (født 22. februar 1944 i Selbu) er en norsk lege, sykehusdirektør og politiker (H).
Han vokste opp på Ner-Hårstad (Framigarden) i Selbu. Han gikk Orkdal landsgymnas og så medisinstudiet ved Universitetet i Oslo. Han spesialiserte seg i fødselshjelp og kvinnesykdommer ved Regionsykehuset i Trondheim.Haarstad kom til Innherred sykehus i Levanger i 1982. Han har vært overlege og avdelingsoverlege ved gynekologisk avdeling samt leder ved barne- og familieklinikken. Haarstad var sjeflege ved sykehuset fra 2001 til 2002, deretter direktør ved Sykehuset Levanger og assisterende direktør i Helse Nord-Trøndelag. Han gikk senere tilbake til stillingen som avdelingsoverlege i fem år før han avgikk med pensjon.Haarstad har vært leder i Levanger Høyre 1997–2001, fast medlem av Levanger kommunestyre 1999–2003 og vara i flere perioder. Han har også vært vara til fylkestinget. I 2012 ble han leder i Levanger Senior Høyre.


== Referanser ==
Fossile knelere

Fossile knelere (Mantodea) er en gruppe av insekter. Det antas at knelerne er en gammel insektgruppe, men man kjenner ikke svært mange fossile arter.


== Utseende ==
Middelsstore til svært store, avlange, nokså langbeinte insekter. Hodet var nokså lite, med skarpe, bitende munndeler, korte, trådformede antenner og store fasettøyne som ofte stod litt opp som "hornbriller". I likhet med de moderne knelerne hadde de trolig en svært fleksibel "hals" som muliggjorde betydelige bevegelser av hodet. Beina hadde lange hofter, noe som også gir god beveglighet, forbeina ved omdannet til et fangstorgan der den krumme leggen griper an mot krumningen i låret, begge med skarpe pigger på kontaktflatene. Mellom- og bakbeina var lange og tynne. De hadde to par vinger med fint årenett (av og til reduserte), forvingene har smale og noe harde, bakvingene brede, tynne og membranøse. Bakkroppen var vanligvis noe flattrykt. Nymfene lignet de voksne bortsett fra at de ikke hadde utviklede vinger og kjønnsorganer.


== Levevis ==
I likhet med de nålevende artene var de fossile knelerne landlevende rovdyr som stort sett satt stille i vegetasjonen, godt kamuflert, og ventet på at et bytte skulle komme innen rekkevidde. Dette ble så grepet med de piggete forbeina.


== Fossiler ==
Siden knelerne er store insekter, er det nesten bare nymfestadier som er funnet i rav, men det finnes en del avtrykksfossiler av voksne knelere.


== Systematisk inndeling ==

Insekter, Hexapoda
Egentlige insekter, Insecta
Gruppe Dicondylia
Vingede insekter (Pterygota)
Neoptera
Gruppen Dictyoptera
Knelere, Mantodea Burmeister, 1838
Familien Cretomantidae Gratshev & Zherikhin, 1993 - kritt
Familien Santanmatidae Grimaldi, 2003 - kritt
Gruppen Neomantodea Grimaldi, 2003
Familien Ambermantidae Grimaldi, 2003 - sen kritt
Gruppen Eumantodea Grimaldi, 2003
Familien Amorphoscelidae Stal, 1877 - bare kjent fra noen få tusen år gammelt kopal
Familien Chaeteessidae Handlirsch, 1926 - paleocen til nåtid
Familien Mantoididae Giglio-Tos, 1927 - eocen
Familien Metallyticidae Chopard, 1949
Overfamilien Mantoidea Handlirsch, 1903
Familien Choeradodidae Chopard, 1949
Familien Empusidae Burmeister, 1838
Familien Hymenopodidae Chopard, 1949
Familien Mantidae Burmeister, 1838 - paleocen til nåtid
Familien Thespidae Giglio-Tos, 1919
Familien Toxoderidae Beier, 1934
Familien Vatidae Stal, 1887


== Litteratur ==
Penney, D. og Jepson, J.E. (2014) Fossil Insects. An introduction to palaeoentomology. Siri Scientific Press, Manchester, 223 sider. ISBN 978-0-9574530-6-7.


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Duet Non Stop

Duet Non Stop, eller Non Stop, (kirgisisk: Дуэт Non Stop) var en kirgisisk musikkduo som besto av Maksat Sadırbekov og Çolpon Talipbekova. Duoen ble dannet den 17. januar 2011 som en del av musikkprosjektet «Super Star», og den ble oppløst i 2018.Duoen hadde en hit med sangen «Biyiktik» i 2013. 
I 2014 vant Non Stop den nasjonale finalen og fikk representere Kirgisistan i Tyrkvisjonens sangkonkurranse i Kazan hvor de fremførte popsangen «Seze bil», og endte på fjerdeplass i finalen. 
I 2016 ga duoen ut singelen «Aldaba», som nådde førsteplassen på hitlister i Kirgisistan, Kasakhstan og Usbekistan.
I desember 2017 ble det offentliggjort at Çolpon Talipbekova og Maksat Sadırbekov ikke ønsket å forlenge kontrakten med Non Stop-prosjektet, og at det skulle holdes en auditionrunde for å finne to nye bandmedlemmer. Ettersom det ikke ble funnet nye medlemmer, ble bandet oppløst og prosjektet avsluttet i januar 2018.


== Album ==
2016: Non Stop Music


== Singler (utvalg) ==
2016: «Aldaba» («Алдаба»)
2014: «Seze bil» («Сезе бил»)
2013: «Biyiktik» («Бийиктик»)


== Referanser ==
Eli Erichsen

Eli Havig Støre Erichsen (født Støre 23. januar 1894 i Mosjøen, død 9. januar 1988 i Oslo) var en norsk barnebokforfatter, bosatt i Oslo. Hennes foreldre var Jon Støre, f. 1858 I Skogn og Ragna Støre, f. I863 I Vefsn. Ragna var datter av Stortingsrepresentant, lagtingspresident og lensmann I Vefsn, Christian Møinichen Havig, og Eli således hans datterdatter.Hun debuterte i 1942 med Eventyr og historier for barn, og skrev i alt elleve bøker. De første bøkene hadde preg av folkelig fortellerkunst fra hjemtraktene, med sagn- og eventyrstruktur. Trilogien om Signe (Signe 1965, Signes nye verden 1967, Signe og Signora 1970) er mer realistisk anlagt; her skildres ei jente fra Finnmarkskysten som mister synet, men ikke troen på livet. Handlingen i trilogien er lagt til ca 1900. Det første bindet foregår i oppvekstmiljøet med konstrastering mellom rike og fattige, det andre på blindeskolen i Trondheim, og det tredje skildrer utviklingen av kjærlighetsforholdet til prestesønnen Jørgen. Erichsen legger også stor vekt på å skildre natur og kultur i landsdelen. Det er sannsynlig at Erichsen hentet noe av sin inspirasjon fra sin søster, Mildrid Støre. Hun ble blind som åtteåring og var den første blinde i Norge som tok embetseksamen i filologi.
Hun mottok Kulturdepartementets barnebokpris for Signe og Signora i 1970.


== Bibliografi ==
Eventyr og historier for barn – 1942
Istrollene – 1947
Prinsessen som ville på ski – 1947
Ole-Jakobs tur til Finnmark – 1948
Ole-Jakob oppdager Island – 1950
Eventyret om Sildine – 1957
Signe – 1965
Signes nye verden – 1967
Tim, Tom og Trine og de andre i Huset – 1969
Signe og Signora – 1970
Oldemors visebok – 1976


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Eli Erichsen i BIBSYS
Ibor

Ibor var, sammen med sin bror Aion den første mytiske konge av langobardene. Opphavsmyten om langobardene er nedtegnet i Origo Gentis Langobardorum, et kort manuskript fra det 7. århundre som forklarer navnet langobarder med at Godan (Odin) har gitt dem navnet, og nevner videre de lombardiske kongene fra Ibor og Aion til Perctarit som regjerte på 670- og 680-tallet.Langobardenes historie (Historia Langobardorum) av Paulus Diaconus forteller at langobardene opprinnelig bodde på «øya» «Skandinavia» (Scadanan), men på grunn av overbefolkning måtte en del av dem flytte ut. Disse emigrantene valgte Ibor og Aion til konger i et diarki (tomannsvelde) sammen med deres mor Gambara. De to kongene ledet sitt folk fra Skandinavia til den sørlige kysten av Østersjøen. Denne første forflytningen skjedde tre-fire århundrer før starten på det som regnes som folkevandringstiden og innledet langobardenes lange marsj til Italia hvor de ble en dominerende folkegruppe fra det 8. århundre.
Folkegruppen ble opprinnelig kalt winnili (vinniler), men allerede hos den romerske historikeren Tacitus på slutten av det første århundre brukes navnet langobarder. Sannsynligvis bodde langobardene på denne tida i trakten mellom Elben og Weser. Tacitus beskriver langobardene som «fryktløse i kamp».
Langobardene støtte i dette området sammen med folkegruppen vandalene. Legenden forteller at vandalene under kongene Ambri og Assi hadde bedt til guden Godan om seier – Godan lovte at han skulle gi seier til de han først så om morgenen - mens Gambara, Ibors mor, hadde alliert seg med Godans hustru Frea (Frigg). Frea ba de langobardiske kvinnene om å binde håret sitt under haken, og Frea snudde Godens seng slik at hans blikk først falt på dem. De fikk da seier i kampen mot vandalene, og fikk også navnet langobarder etter det som Godan oppfattet som et langt skjegg hos dem han så.
Ibor og Aion førte sitt folk videre sørover til et sted som Paulus Diaconus kaller Mauringa, muligens ved dagens Göttingen. Etter at Ibor og Aion var døde, ble Aions sønn Agelmund konge over langobardene, og han regjerte i 33 år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Origo Gentis Langobardum, engelsk og latinsk tekst
Paulus Diaconus, Historia Langobardum, engelsk tekst
Aion (langobardisk konge)

Aion (Aio, Agio) var, sammen med sin bror Ibor den første mytiske konge av langobardene. Opphavsmyten om langobardene er nedtegnet i Origo Gentis Langobardorum, et kort manuskript fra det 7. århundre som forklarer navnet langobarder med at Godan (Odin) har gitt dem navnet, og nevner videre de lombardiske kongene fra Ibor og Aion til Perctarit som regjerte på 670- og 680-tallet.Langobardenes historie (Historia Langobardorum) av Paulus Diaconus forteller at langobardene opprinnelig bodde på «øya» «Skandinavia» (Scadanan), men på grunn av overbefolkning måtte en del av dem flytte ut. Disse emigrantene valgte Ibor og Aion til konger i et diarki (tomannsvelde) sammen med deres mor Gambara. De to kongene ledet sitt folk fra Skandinavia til den sørlige kysten av Østersjøen. Denne første forflytningen skjedde tre-fire århundrer før starten på det som regnes som folkevandringstiden og innledet langobardenes lange marsj til Italia hvor de ble en dominerende folkegruppe fra det 8. århundre.
Folkegruppen ble opprinnelig kalt winnili (vinniler), men allerede hos den romerske historikeren Tacitus på slutten av det første århundre brukes navnet langobarder. Sannsynligvis bodde langobardene på denne tida i trakten mellom Elben og Weser. Tacitus beskriver langobardene som «fryktløse i kamp».
Lombardere støtte i dette området sammen med folkegruppen vandalene. Legenden forteller at vandalene under kongene Ambri og Assi hadde bedt til guden Godan om seier – Godan lovte at han skulle gi seier til de han først så om morgenen - mens Gambara, Aions mor, hadde alliert seg med Godans hustru Frea (Frigg). Frea ba de langobardiske kvinnene om å binde håret sitt under haken, og Frea snudde Godens seng slik at hans blikk først falt på dem. De fikk da seier i kampen mot vandalene, og fikk også navnet langobarder etter det som Godan oppfattet som et langt skjegg hos dem han så.
Ibor og Aion førte sitt folk videre sørover til et sted som Paulus Diaconus kaller Mauringa, muligens ved dagens Göttingen. Etter at Ibor og Aion var døde, ble Aions sønn Agelmund konge over langobardene, og han regjerte i 33 år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Origo Gentis Langobardum, engelsk og latinsk tekst
Paulus Diaconus, Historia Langobardum, engelsk tekst
Per Ingvar Haukeland

Per Ingvar Haukeland (født 8. juni 1966) er en norsk filosof og forfatter.
Haukeland er utdannet pedagog og filosof med Ph.D. fra Universitetet i California i Berkeley, med spesiell vekt på forholdet mellom natur, kultur og menneske i læring-, nyskapings- og bærekraftig stedsutviklingsprosesser i rurale områder. Han arbeider ved Telemarksforsking i Bø siden 2002. Han er også lærer ved Høgskolen i Telemark.
Haukeland samarbeidet i mange år med filosofen Arne Næss, noe som resulterte i to bøker: Livsfilosofi (Universitetsforlaget, 1998) og Dyp Glede: Inn i dypøkologien (Flux forlag, 2008).


== Referanser ==
Liv Eirill Evensen

Liv Eirill Evensen (født 22. mai 1974 i Tønsberg) er en norsk barnebokforfatter.
Hun er oppvokst i Andebu, utdannet ved Universitetet i Bergen og er siden 2003 bosatt i Odda. Ved siden av forfatterskapet arbeider hun som kulturarbeider og prosjektleder i Odda kommune.Hun mottok Kulturdepartementets debutantpris for Meg og en kritthvit t-skjorte uten trykk på i 2011.


== Bibliografi ==
Meg og en kritthvit T-skjorte uten trykk på, ungdomsbok, Omnipax (2011)
Bandet mitt spiller ikke progrock, ungdomsbok, Omnipax (2012)
Playback, ungdomsbok, Omnipax (2013)
Nemesis venter, ungdomsbok, Omnipax (2014)
Drømmen om Neboria, ungdomsbok, Omnipax (2015)
En av tusen, ungdomsbok, Omnipax (2016)
Landet Monte Nova, ungdomsbok, Omnipax (2016)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Liv Eirill Evensen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Liv Eirill Evensen i BIBSYS
Breivollveien (Oslo)

Breivollveien (11-31; ingen partallsadresser) er en vei på Alnabru i bydel Alna i Oslo. Den går parallelt med E6 fra Ole Deviks vei til Smalvollveien.
Veien fikk navn i 1972 etter Breivoll-gårdene, hvorav Nedre Breivoll lå ved nr. 25. Der som ellers langs sørsiden av veien står det i dag næringsbygg.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Brekkelia (Oslo)

Brekkelia (3A-5E, 2A-10N) er en vei på Brekke i bydel Nordre Aker i Oslo. Det er en blindvei på østsiden av Maridalsveien.
Navnet ble vedtatt i 1959. Bebyggelsen består av rekkehus og boligblokker oppført av Selvaag rundt 1960. Boligene er organisert i borettslag.


== Referanser ==


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Bråtenalléen (Oslo)

Bråtenalléen (1–35B, 2–36C) er en allé på Grefsen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra Grefsen allé til Betzy Kjelsbergs vei.
Alleen fikk navn i 1915 etter villaeiendommen Braaten.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Doktor Smiths vei (Oslo)

Doktor Smiths vei (1-15, 2-18) er en vei på Grefsen i bydel Nordre Aker i Oslo. Veien består av to adskilte deler: fra Kjelsåsveien til Grefsenveien og fra Grefsenveien til Glads vei.
Veien fikk navn i 1915 etter Christian Smith (1819–1910), som var bylege i Christiania og grunnlegger av Grefsen bad. I 2014 fikk en nærliggende trikkeholdeplass navnet Doktor Smiths vei holdeplass. Begge veistubbene går i relativt kraftig hellende terreng, og er derfor lokalt kalt «Smithebakken».


== Kilder ==
Oslo byleksikon: Doktor Smiths vei


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (D)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Dugnadsveien (Oslo)

Dugnadsveien (1-23, 4A-14) er en vei på Årvoll i bydel Bjerke i Oslo. Den går fra Årvollveien til Selvbyggerveien.
Navnet ble vedtatt i 1952 og henspiller på at man i borettslagenes ungdom gjerne tydde til dugnadsinnsats ved oppføring av husene. Blokkene i nr. 9-23 tilhører USBL-borettslaget Lia og ble oppført i 1951–52.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Dugnadsveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 142. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (D)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Allround-NM på skøyter junior 2004

Allround-NM på skøyter junior 2004 ble avholdt 31. januar og 1. februar 2004 på Skien isstadion, Skien.Teknisk arrangør var Idrettsforeningen Herkules.Norgesmestere ble Maren Haugli, Jevnaker IF for damene og Håvard Bøkko, Hol IL for herrene.


== Sammenlagt Damer Junior ==


== Sammenlagt Herrer Junior ==


== Funksjonærer ==
Overdommere var Knut A. Olsen for herrene og Roar Eriksen for damene.
Startere var Halvor Hamsdokka og Marcel L. Vanberg.
NSFs teknisk delegerte (TD) var Knut Ludahl.


== Referanser ==


== Kilder ==
Eng, Trond og Teigen, Magne, red. (2005). «Kvinner, Junior – Allround». Norske Mesterskap på skøyter 1894–2005 (norsk) (3 utg.). Askim / Veggli. s. 175. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 27. november 2014. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)
Eng, Trond og Teigen, Magne, red. (2005). «Menn, Junior – Allround». Norske Mesterskap på skøyter 1894–2005 (norsk) (3 utg.). Askim / Veggli. s. 134. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 27. november 2014. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)


== Eksterne lenker ==
(en) Allround-NM på skøyter junior 2004, Junior kvinner – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
(en) Allround-NM på skøyter junior 2004, Junior menn – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
Allround-NM på skøyter junior 2002

Allround-NM på skøyter junior 2002 ble avholdt 16. og 17. februar 2002 på Furumo stadion, Geithus i Modum.Teknisk arrangør var Geithus Idrettslag.Norgesmestere ble Mari Hemmer, Aktiv SK for damene og Henrik Christiansen, Asker SK for herrene.


== Sammenlagt Damer Junior ==


== Sammenlagt Herrer Junior ==


== Funksjonærer ==
Overdommer var Frank Sigurdsen og assisterende overdommer var Jan Lokshall.
Startere var Marcel L. Vanberg og Ivar Jonny Tvenge.
NSFs teknisk delegerte (TD) var Marcel L. Vanberg.


== Referanser ==


== Kilder ==
Eng, Trond og Teigen, Magne, red. (2005). «Kvinner, Junior – Allround». Norske Mesterskap på skøyter 1894–2005 (norsk) (3 utg.). Askim / Veggli. s. 174. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 28. november 2014. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)
Eng, Trond og Teigen, Magne, red. (2005). «Menn, Junior – Allround». Norske Mesterskap på skøyter 1894–2005 (norsk) (3 utg.). Askim / Veggli. s. 133. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 28. november 2014. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)


== Eksterne lenker ==
(en) Allround-NM på skøyter junior 2002, Junior kvinner – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
(en) Allround-NM på skøyter junior 2002, Junior menn – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
Erik Johan Sæbø

Erik Johan Sæbø (født 14. desember 1964) er en tidligere norsk landeveissyklist fra Sandnes.
Han ble nordisk mester i 1987 og norgesmester i 1988. Han deltok under sommer-OL for Norge i 1988 i Seoul, hvor han fikk en 27.-plass i landeveisrittet.
Sæbø er i dag daglig leder i Spinn Sykkelshop og en av eierne i sykkellaget Team Øster Hus-Ridley.


== Eksterne lenker ==
(en) Erik Johan Sæbø – Olympedia 
(en) Erik Johan Sæbø – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Erik Johan Sæbø – Cycling Archives
SUSS-telefonen

Stiftelsen SUSS-telefonen var en norsk stiftelse stiftet 31. desember 1997 for å sikre ungdom hjelp til å oppnå bedre helse med spesielt fokus på å forebygge abort, overføring av seksuelt overførbare sykdommer og uønskede graviditeter.
Stiftelsen var landsdekkende og ble drevet av og med helsepersonell med spesialkompetanse. Den ble nedlagt 28. november 2014.


== Referanser ==
David Darling

David Darling (1941–2021) var en amerikansk cellist og komponist. I 2010 vant han Grammy for beste new age-album. Darling har blant annet samarbeidet med artister som Bobby McFerrin og Spyro Gyra. I Norge var han mest kjent for sitt samarbeid med Ketil Bjørnstad, men også Terje Rypdal, på flere plateinnspillinger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) David Darling på Internet Movie Database 
(da) David Darling på Filmdatabasen 
(da) David Darling på Scope 
(fr) David Darling på Allociné 
(en) David Darling på AllMovie 
(en) David Darling hos The Movie Database 
(en) David Darling på Discogs 
(en) David Darling på MusicBrainz 
(en) David Darling på Spotify 
(en) David Darling på Songkick 
(en) David Darling på AllMusic
Brekkeveien (Oslo)

Brekkeveien (1A-19, 2A-16) er en vei på Brekke i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra Kjelsåsveien til Frysjaveien. Den utgjorde tidligere en del av Kjelsåsveien, og fikk sitt nåværende navn i 1951 etter Brekke gård (gnr./bnr. 59/414).


== Referanser ==


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Båntjernveien (Oslo)

Båntjernveien (1-5, 2A-4) er en vei på Vettakollen i bydel Vestre Aker i Oslo. Som kjørevei går den som blindvei nordøstover fra Gulleråsveien. Den fortsetter imidlertid som turvei i skogen, og fremstår som sådan som en del av Ankerveien.
Navnet ble vedtatt i 1917. Bebyggelsen er dels eldre hus, dels nyere terrassehus.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
NM i troppsgymnastikk for junior 2009

NM i troppsgymnastikk for junior 2009 ble arrangert 13. - 14. juni 2009, i Mandalshallen i Mandal. Arrangøren var Mandals Turnforening.
Det ble konkurrert i:

TeamGym - frittstående, tumbling og trampett sammenlagt
Nasjonale klasser - frittstående, tumbling og trampett som separate konkurranser 


== Resultater, Teamgym ==


=== Kvinner ===


=== Herrer ===


=== Mix ===


== Resultater, Nasjonal klasse ==


=== Frittstående ===


=== Tumbling ===


=== Trampett ===


== Eksterne lenker ==
Mandals Turnforening - NM Junior 2009
Mandals Turnforening - Resultater NM Teamgym Junior 2009 (.xls)
Mandals Turnforening - Resultater NM Nasjonale klasser junior 2009 (.xls)