jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Christian Aebersold

Christian Aebersold (født 1962) er en tidligere sveitsisk orienteringsløper. Aebersold er tre ganger verdensmester i stafettorientering.


== Karriere ==
Christian Aebersold løp ankeretappen på Sveits' stafettlag som tok VM-gull i Marienbad i Tsjekkoslovakia i 1991. Sammen med Thomas Bührer, Alain Berger, Urs Flühmann sørget Aebersold for det første sveitsiske gullet i stafett gjennom VM-historien. I 1991-VM gjorde Aebersold også sine beste individuelle prestasjoner. Sveitseren var nær pallplassering med 4.-plass på kortdistansen og 6.-plass på den klassiske distansen. Aebersold løp henholdsvis andre og tredje etappe da Sveits ble verdensmestre i USA i 1993 og i tyske Detmold i 1995. Han la opp i etterkant av 1999-sesongen.


== Personlig ==
Christian Aebersold arbeider som lege i Biel. Han ble uteksaminert ved Universitetet i Bern i 1990. Mellom 1995 og 1998 tok han sportsmedisinsk utdanning. Han er faren til juniorverdensmester i orientering Simone Aebersold.


== Referanser ==


== Kilder ==
sportsmed-bs.ch
Hangginbanneret

Hangginbanneret (mongolsk: ᠬᠠᠩᠭᠢᠨ ᠬᠣᠰᠢᠭᠤ Qaŋɣin qosiɣu; forenklet kinesisk: 杭锦旗; tradisjonell kinesisk: 杭錦旗; pinyin: Hángjǐn Qí) er et banner (fylke) i bydistriktet Ordos sørvest i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 18.903 km² og teller 130.000 innbyggere (2004). Administrativt senter er storkommunen Xin (锡尼镇).


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(mn) Offisielt nettsted 
(en) Hanggin Banner – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Urs Flühmann

Urs Flühmann (født 1962) er en tidligere sveitsisk orienteringsløper. Flühmann er to ganger verdensmester i stafettorientering.


== Karriere ==
Urs Flühmann debuterte i VM i orientering i ungarske Zalaegerszeg i 1983. Da ble han nummer 23 på den klassiske distansen. Medalje ble det i australske Bendigo i 1985 da han som en del av det sveitsiske laget tok bronse i stafett. Flühmann tok sin første og eneste individuelle VM-medalje i franske Gérardmer i 1987. Bak gullvinner Kent Olsson og nordmannen Tore Sagvolden tok sveitseren bronse på den klassiske distansen. Han var også med på Sveits' sølvlag på stafetten i Frankrike. Urs Flühmann løp tredje etappe på Sveits' stafettlag som tok VM-gull i Marienbad i Tsjekkoslovakia i 1991. Sammen med Thomas Bührer, Alain Berger og Christian Aebersold sørget Flühmann for det første sveitsiske gullet i stafett gjennom VM-historien. Sveits fulgte opp i West Point i USA to år senere og vant stafetten for andre gang på rad. Berger var byttet ut med Dominik Humbel, ellers var laget det samme som i Marienbad. 
I 1999 var han en del av laget da Halden Skiklubb gikk til topps i en av orienteringsverdens største klubbstafetter, Tiomila.


== Personlig ==
20. mai 2006 giftet Urs Flühmann seg med orienteringsløperen Kähti Widler. De giftet seg i Weisslingen i Sveits.


== Referanser ==


== Kilder ==
Resultater VM i Orientering - Det internasjonale orienteringsforbundet (IOF) Arkivert 24. april 2013 hos Wayback Machine.
Svein-Erik Hole

Svein-Erik Hole (født 15. juli 1970) er en norsk journalist og redaktør. Han er per 2015 nettredaktør i Teknisk Ukeblad, som publiserer nettsidene tu.no, digi.no, tek.no, gamer.no og diskusjon.no.
Hole startet sin journalistiske karriere i Tønsbergs Blad. Han har også jobbet i Bergens Tidende, Dagbladet og Edda Media, før han ble ansvarlig redaktør for Egmonts klikk.no.
Han er også kursleder ved Institutt for Journalistikk, hvor han underviser i organisk distribusjon av redaksjonelt innhold på nett.
I 2015 ble Svein-Erik Hole kåret til Årets nyskaper av Oslo Redaktørforening.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Svein-Erik Hole på LinkedIn
Anna Bogren

Anna Bogren er en tidligere svensk orienteringsløper. Hun representerte det svenske landslaget og ble tre ganger verdensmester i orientering.
Anna Bogren deltok i verdensmesterskapet i orientering tre ganger. I sitt første VM, i West Point i USA i 1993 vant hun både kortdistanse og stafett. I 1995 tok Bogren to nye medaljer i tyske Detmold. Da ble det sølv på stafetten og bronse på kortdistanse. Bronsen delte hun med lagvenninnen Marlena Jansson ettersom Bogren hadde samme tid som henne og at de kun ble slått av sveitsiske Marie-Luce Romanens og britiske Yvette Hague. Bogren var en del av Sveriges stafettlag som tok gull på VM-stafetten i Grimstad i 1997. Hun løp første etappe for vinnerlaget som ellers bestod av Gunilla Svärd, Cesilia Nilsson og Marlena Jansson. Hun deltok i Verdenscupen i orientering tre ganger. Sammenlagt ble hun nummer 9 i 1992, nummer 5 i 1994 og nummer 12 i 1996. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anna Bogren – World of O
Joakim Ingelsson

Joakim Ingelsson (født 1963) er en tidligere svensk orienteringsløper. Han vant Verdenscupen i orientering sammenlagt i 1992.
Joakim Ingelsson tok sølvmedalje på den klassiske distansen i Nordisk mesterskap i orientering. Han ble kun slått av sin lagkamerat Jörgen Mårtensson. I samme mesterskap tok han gull på stafetten sammen med Niclas Löwegren, Michael Wehlin og Mårtensson. Han tok ytterligere tre stafettmedaljer (to sølv og én bronse) i det nordiske mesterskapet. Han er likevel mest kjent for å ha vunnetVerdenscupen i orientering sammenlagt i 1992. Han vant med sine 179 poeng foran Martin Johansson (173 poeng) og Petter Thoresen (158 poeng).
Joakim Ingelsson vant den prestisjetunge femdagerskonkurransen O-Ringen sammenlagt i 1985.


== Eksterne lenker ==
World Cup 1992 Overall - IOF
Skallblekksprut

Skallblekkspruter er blekkspruter med ytre skall. Blekksprutene med skall er nautiloidea, ammonitter og orthoconer. De første skallblekksprutene er 495 millioner år gamle fra Kambrium funnet i Kina. Skallblekksprutene var de største dyrene i ordovicium. I devon kom de første ammonittene og de levde fram til slutten av krittperioden. Masseutryddelsen i overgangen mellom perm i paleozoikum og trias i mesozoikum påvirket nautiloidene lite mens mange ammonitter ble sterkt redusert i antall. De siste orthoconene døde ut i slutten av trias, men en orthocone-fossil er funnet i Kaukasus fra krittperioden. Etter masseutryddelsen i kritt som drepte de fleste dinosaurene, ammonittene, flyveøglene, belemnittene og andre livsformer, blomstret skallblekksprutene i en periode. Da klimaet i verden ble kaldere i miocen og pliocen, ble skallblekksprutene sterkt redusert i antall og de eneste skallblekksprutene som lever idag er nautilidae og noen blekkspruter fra Coleoidea.
Marrakesh-avtalen

Marrakesh-avtalen eller Marrakesh-deklarasjonen er en avtale som ble signert i Marrakesh den 15. april 1994. Avtalen markerte slutten på de 12 år lange forhandlingene under Uruguayrunden og etableringen av WTO. Avtalen var tellende fra den 1. januar 1995.Avtalen var en videreutvikling av General Agreement on Tariffs and Trade (GATT), supplementert med en rekke andre avtaler. Deriblant GATS, SPS-avtalen, TRIPS-avtalen og TBT-avtalen. Det ble også etablert en ny rettslig bindende tvisteløsnings mekanisme angående internasjonal handel som går under navnet Dispute Settlement Body. Alle avtalene som utgjør Marrakesh-avtalen kan betraktes som en udelelig enhet. Med det menes at ingen land kan ta del i en avtale uten å ta del i alle de andre. For å ta del i WTO må man godkjenne alle vilkårene i Marrakesh-avtalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
An unofficial chart of the Marrakech Agreement Arkivert 31. mai 2013 hos Wayback Machine.
Kolossblekksprut

Kolossblekksprut (Mesonychoteuthis hamiltoni) er den største blekkspruten og det største virvelløse dyret man kjenner til. Den er 12–14 meter lang og tyngre enn kjempeblekkspruten. Den har det største nebbet av alle blekkspruter og de største øynene i hele dyreriket. Den lever i havene rundt Antarktis. I IUCNs liste er den livskraftig. Fiskere fra New Zealand fanget den største kolossblekkspruten i verden den 22. februar 2007. Den har mange kroker i de to lengste tentaklene. Spermhvaler spiser kolossblekkspruter og kjempeblekkspruter. Kjempeblekkspruter har kun sugekopper, mens kolossblekkspruten i tillegg har kroker.


== Litteratur ==
Aldridge, A.E. (2009). «Can beak shape help to research the life history of squid?». New Zealand Journal of Marine and Freshwater Research. 43 (5): 1061–1067. doi:10.1080/00288330.2009.9626529. 
(ru) Klumov, S.K. & V.L. Yukhov 1975. Mesonychoteuthis hamiltoni Robson, 1925 (Cephalopoda, Oegopsida). Antarktika Doklady Komission 14: 159–189. [English translation: TT 81-59176, Al Ahram Center for Scientific Translations]
McSweeny, E.S. (1970). «Description of the juvenile form of the Antarctic squid Mesonychoteuthis hamiltoni Robson». Malacologia. 10: 323–332. 
Rodhouse, P.G.; Clarke, M.R. (1985). «Growth and distribution of young Mesonychoteuthis hamiltoni Robson (Mollusca: Cephalopoda): an Antarctic squid». Vie Milieu. 35 (3–4): 223–230. 


== Eksterne lenker ==
(en) Kolossblekksprut – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Kolossblekksprut i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kolossblekksprut hos ITIS 
(en) Kolossblekksprut hos NCBI 
(en) Kategori:Mesonychoteuthis hamiltoni – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Mesonychoteuthis hamiltoni – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mesonychoteuthis hamiltoni – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tree of Life web project: Mesonychoteuthis hamiltoni
Museum of New Zealand Te Papa Tongarewa(Te Papa) Colossal Squid Specimen Information
Museum of New Zealand Te Papa Tongarewa(Te Papa) Colossal Squid Images and Video
Tonmo.com: Giant Squid and Colossal Squid Fact Sheet
New Zealand Herald: Fishermen haul in world's biggest squid
National Geographic News: Colossal Squid Caught off Antarctica
National Geographic News: Colossal Squid Revealed in First In-Depth Look
USA Today: Colossal Squid Caught in Antarctic Waters
BBC: Super squid surfaces in Antarctic
MarineBio: Mesonychoteuthis hamiltoni
Palácio Nacional de Queluz

Palácio Nacional de Queluz (Nasjonalpalasset i Queluz)  eller Palácio Real de Queluz er ett av Europas største slottsanlegg i rokokkostil. Det ligger i byen Queluz, i nærheten av Lisboa i Portugal. Det kalles gjerne «Portugals Versailles».


== Historie ==
Det ble tegnet på 1700-tallet som sommerresidens for D. Pedro III, den senere prinsgemal til dronning Dona Maria I av de portugisiske arkitektene Mateus Vicente de Oliveira og Manuel Caetano de Sousa. Byggearbeidene begynte i 1747. En fløy av anlegget ble tegnet av den franske arkitekten Jean Baptiste Robillon og bygd mellom 1785 og 1792. Den tjener som gjestehus for statsgjester. Det kongelige slottsteater i palasset ble innviet den 17. desember 1778 til ettårssdagen for dronningens kroning.
Etter at Palasset i Ajuda ble ødelagt av brann i 1794, gjorde Queluz nytte som offisiell residens for prinsregent João VI og hans etterfølgere. til de måtte flykte fra Napoléon Bonaparte til Brasil. 
Til slottskomplekset hører en stor park.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Palácio Nacional de Queluz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Palácio Nacional de Queluz – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Offisiell nettside Arkivert 12. desember 2015 hos Wayback Machine.
Integrativ psykoterapi

Integrativ psykoterapi er et paraplybegrep som inkluderer en rekke ulike former for psykologisk terapi. Felles for ulike former for integrativ psykoterapi er at de ikke har en teoretisk forankring i en av de klassiske psykoterapeutiske retningene. Man kan skille mellom integrativ terapi preget av en teknisk eklektisme, integrativ terapi basert på fellesfaktorer og integrativ terapi basert på teoretisk integrering.


== Historie ==
Psykoterapiens historie har vært preget av at de ulike retningene har vært atskilt fra hverandre. Siden 1970-tallet har det vært en økende interesse for ulike integrative former for psykoterapi, det vil si retninger som ikke er forankret i en av de klassiske skoleretningene.
Silverton

Silverton kan vise til flere steder:

Silverton (Britisk Columbia) i Canada
Silverton (Sør-Afrika) i PretoriaI USA
Silverton (Colorado)
Silverton (Oregon)
Silverton (Texas)
Tennis under Stillehavslekene 1987

Tennis under Stillehavslekene  1987. Tennis var en av flere sporter som var med i de åttende stillehavslekene som ble arrangert i Nouméa på Ny-Caledonia i perioden 8. til 20. desember 1987. Det var åttende gangen som sykling var med på programmet under stillehavslekene. Det var sju turneringer; single, double og lagkonkurranse for både menn og kvinner og en mixeddoubleturnering. Fransk Polynesia ble beste nasjon med fire gullmedaljer foran Amerikansk Samoa med to.


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
Stillehavslekene 1987
Leadville

Leadville kan vise til:

Leadville (Colorado) i USA
Leadville (New South Wales) i Australia
Leadville (New South Wales)

Leadville er en by i delstaten New South Wales i Australia. Byen ligger i  fylket Warrumbungle Shire, 376 km nordvest for delstatens hovedstad, Sydney. Ved delstatsvalg tilhører Leadville Barwon valgkrets (engelsk: Electoral district of Barwon), mens det ved føderale valg tilhører Division of Parkes. 
Leadville og området rundt byen hadde ved folketellingen i 2006 en befolkning på 186, mens det fem år senere var sunket til 181.
30. mars 1920 ble jernbanestasjonen på Coolah Branch-linjen tatt i bruk, og 6. april 1975 ble den nedlagt.


== Kilder ==
Folketellingen 2006 for Leadville (sett 9. desember 2015)
Folketellingen 2011 for Leadville (sett 9. desember 2015)
Leadville Station på nswrail.net (sett 9. desember 2015)


== Eksterne lenker ==
(en) Leadville, New South Wales – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Semir Osmanagić

Semir Osmanagić (født 1. juni 1960 i Zenica, tidligere Jugoslavia, nå Bosnia-Hercegovina) er en bosnisk-amerikansk forfatter, arkeolog og antropolog. 
Han er mest kjent for sin hypotese om de bosniske pyramidene i Visoko som han mener at menneskeskapte strukturer.


== Biografi ==
Semir Osmanagic har avlagt en doktorgrad i universitet i Sarajevo om Maya-sivilisasjonen.
Semir Osmanagic ble født i Zenica i 1970 og da krigen brøt ut, flyttet han til Houston, USA, og der arbeidet han som direktør for produksjon i Housten Protectors Inc. I 1995 grunnla han sin egen bedrift som heter Met. Company, Inc. i Houston, USA, og er fortsatt direktøren i bedriften.
Semir Osmanagic er professor i antropologi på Det amerikanske universitet i Bosnia og Herzegovina, der han har et hovedfokus i megalittiske fenomen i Bosnia og Herzegovina. I 2005 stiftet han organisasjonen Arkeologiske parken: bosniske solpyramiden som arbeider med utgravinger og gjøre geologiske og arkeologiske forskning og arkeologisk turisme, der hovedfokus er på de bosniske pyramidene.
Han har også en mastergrad i internasjonal økonomi og politikk.


== Bibliografi ==
(kr) Semir Osmanagić (2003): Alternativna povijest-tragovima Atlantide. Zagreb, Kroatia: Indrija. ISBN 385/1-370-76887
(en) Semir Osmanagić (2004): The World of Maya. Sarajevo, Bosnia-Herzegovina: Svjetlost
(bo) Semir Osmanagić (2005): Bosanska piramida Sunca,Otkriće prve evropske piramide. Sarajevo,B&H: Mauna-Fe
(en) Semir Osmanagić (2006): Bosnian Valley of the Pyramids. Sarajevo, B&H: Mauna-Fe
(en) Semir Osmanagić (2011): Ancient History Behind the Veil. Houston, USA: The New Era Times
(en) Semir Osmanagić (2012): Pyramids Around the World & Lost Pyramids of Bosnia. Houston,USA: The New Era Times
(bo) Semir Osmanagić (2015): Nova arheologija: Megaliti i energija planete, Sarajevo, Bosnia-Herzegovina Fondacija Arheoloski park: Bosanska piramida Sunca


== Media ==
2006 - CNN, annonserte oppdagelsen av Semir Osmanagić som Breaking News
2007 - ABC, hadde en 30-minutters spesialutgave om de bosniske pyramidene
2008 - BBC, hadde en liten nyhetssending om de Bosniske pyramidene
2009 - National Geographic, hadde en 15-minutters episode om de Bosniske pyramidene
2010 - NTV, Moskva, italiensk Uno, Kroatisk Nova TV, tyrkiske TVT, makedonske Channel 5, hadde en rekke episoder om de Bosniske pyramidene og intervjuer med Semir Osmanagić
2012 - History Channel
2014 - Discovery, hadde en 30-minutters episode om de bosniske pyramidene


== Referanser ==

Pyramid scheme av Anthony Harding, British Archaeology November/December 2006
Yahoo av Sean Martin
Daily Star av Rory McKeown


== Eksterne lenker ==
(mul) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(bs) Offisielt nettsted 
(en) Semir Osmanagić – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(bo) Semir Osmanagić about the Maya-civilization, Fakultet političkih nauka, Univerzitet u Sarajevu.
(en) Semir Osmanagić kort biografi Arkivert 17. august 2014 hos Wayback Machine.
(no) Dagbladet om de bosniske pyramidene: Semir Osmanagić
Apache ActiveMQ

Apache ActiveMQ er en åpen kildekode meldingsmegler(«message broker») skrevet i Java sammen med en full Java Message Service (JMS)-klient. Den gir «Enterprise»-egenskaper som i denne sammenhengen betyr at den muliggjør kommunikasjon fra mer enn en klient eller server. Støttede klienter inkluderer Java via JMS 1.1 så vel som mange andre «cross language»-klienter. Kommunikasjonen styres med funksjoner som computer clustering og mulighet til å bruke hvilken som helst database som en JMS-persistence-leverandør sammen med virtuelt minne, cache og «journal persistency».ActiveMQ brukes i «enterprise service bus»-implementasjoner slik som Apache ServiceMix og Mule. Andre prosjekt som benytter ActiveMQ inkluderer Apache Camel og Apache CXF i tjenesteorientert arkitektur-infrastrukturprosjekt.Samtidig med Apache ActiveMQ 5.3 ble sluppet ble den første benchmark industristandard SPECjms2007 annonsert. Fire resultat ble sendt til SPEC og akseptert for publikasjon. Resultatene dekket forskjellige topolgier for å analysere skalerbarheten til Apache ActiveMQ i to dimensjoner.


== Se også ==

Amazon SQS
StormMQ
Apache Qpid
Message-oriented middleware
Enterprise Messaging System
Enterprise Integration Patterns
Service-Oriented Architecture
Event-driven SOA


== Referanser ==


== Bibliografi ==
Snyder, Bruce; Bosanac, Dejan; Davies, Rob (March 28, 2010), ActiveMQ in Action (1st utgave), Manning Publications, ss. 375,  


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Apache ActiveMQ – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Apache ActiveMQ» utdrag fra ActiveMQ in Action Arkivert 11. desember 2015 hos Wayback Machine.
«Deploying ActiveMQ for large numbers of concurrent applications» utdrag fra ActiveMQ in Action
SPECjms2007 resultater
ActiveMq-epostliste arkiv
Stine Skogrand

Stine Ruscetta Skogrand (født 3. mars 1993 i Bergen) er en norsk håndballspiller som spiller for den danske klubben Herning-Ikast og for det norske landslaget. Hun har tidligere spilt for Fyllingen, Viking TIF, Tertnes og Silkeborg-Voel.


== Karriere ==
Skogrand fikk sin debut for det norske A-landslaget i april 2013, under et dobbeltoppgjør mot Sør-Korea.Hun ble tatt ut i bruttotroppene til både VM i 2013, EM i 2014 og VM i 2015, men var ikke blant de 16 som spilte i mesterskapet før under Håndball-VM 2015 for kvinner, der hun fikk sin mesterskapsdebut i åpningskampen mot Russland.Hun deltok på det norske laget som gull i VM 2015. Hun var også med på det norske laget som vant gull under EM i 2016.
I 2018 forlot hun Silkeborg etter to sesonger og gikk til Herning-Ikast.Hun spilte på Norges lag som tok bronse under OL 2020 i Tokyo – som var utsatt til 2021 på grunn av covid-19-pandemien. Hun ble også tatt ut i Norges tropp til VM 2021, men meldte  forfall fordi hun ventet sitt andre barn. Hun spilte på Norges lag som tok gull i EM 2022.


== Personlig ==
Skogrands mellomnavn «Ruscetta» kommer fra Napoli etter hennes bestefar Antonio. Hun har vært kjæreste med håndballspilleren Eivind Tangen siden februar 2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stine Skogrand – Olympics.com 
(en) Stine Skogrand – Olympedia 
(en) Stine Skogrand – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(en) Stine Skogrand – Norges Håndballforbund 
Stine Skogrand på Topphåndball.no
General Agreement on Trade in Services

General Agreement on Trade in Services (GATS) er en av traktatene som er inkludert i WTO. Vilkårene i traktaten ble formulert i uruguayrunden og var inkludert i Marrakesh-avtalen som ble signert den 15. april 1994. Traktaten trådte i kraft fra 1. januar 1995. Formålet med traktaten er å utvide det multilaterale handelssystemet til servicenæringen på samme måte som General Agreement on Tariffs and Trade (GATT) hadde åpnet for økt internasjonal handel. Alle medlemmer i WTO har signert GATS. WTO prinsippet Most favoured nation (MFN) gjelder også for GATS. Medlemmer kan få midlertidige unntak fra prinsippet.


== Eksterne lenker ==
wto.org
cufa.bc.ca
GATS, Privatisation, and Health
World Development Movement
Union Network International
Margunn Hageberg

Margunn Hageberg (født 7. mars 1950 i Hardanger) er en norsk lærer, lyriker og romanforfatter, nå bosatt i Raufoss.
Hageberg vokste opp på Stord, men flyttet til Tromsø i 1981, og har etter det hovedsakelig bodd der. Hun har tatt hovedfag i allmenn litteratur, og har arbeidet som lærer i grunnskolen og i videregående skole.


== Bibliografi ==
Reise i verk, lyrikk, Eide (1998)
J.M. Johansens Road, lyrikk, Orkana forlag, 2000)
Å, Tromsø, medforfatter, lyrikk, Polar (2001)
Containerflaum, roman, Margbok (2010)


== Priser og utmerkelser ==
2000: Nordlands fylkes forfatterstipend.


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Margunn Hageberg i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Judo under Stillehavslekene 1987

Judo under Stillehavslekene  1987. Judo var en av flere sporter som var med i de åttende stillehavslekene som ble arrangert i Nouméa på Ny-Caledonia i perioden 8. til 20. desember 1987. Det var sjette gangen som judo var med på programmet under stillehavslekene. Det ble konkurrert i ni klasser, åtte individuelle og en lagkonkurranse, kun for menn -ble beste nasjon med fem gullmedaljer foran Fransk Polynesia med en.


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
Stillehavslekene 1987
Vilde Ingstad

Vilde Mortensen Ingstad (født 18. desember 1994 i Oslo) er en norsk håndballspiller som spiller for Team Esbjerg og for det norske landslaget.


== Karriere ==


=== Klubb ===
Ingstad startet sin karriere i Nordstrand, før hun signerte for Oppsal i 2014. I 2016 skrev hun en toårskontrakt med Team Esbjerg i Danmark.


=== Landslag ===
11. oktober 2014 fikk Ingstad sin debut for det norske A-landslaget mot Frankrike under Golden League.Ingstad ble tatt ut i bruttotroppen til Håndball-EM 2014 for kvinner, men var ikke blant de 16 som spilte i mesterskapet.
Året etter fikk hun sin mesterskapsdebut i Håndball-VM 2015 for kvinner under åpningskampen mot Russland.


== Personlig ==
Ingstad har norsk mor og dansk far.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vilde Ingstad – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(en) Vilde Ingstad – Norges Håndballforbund 
Vilde Mortensen Ingstad på Topphåndball.no
Fotball under Stillehavslekene 1987

Fotball under Stillehavslekene  1987. Fotball var en av flere sporter som var med i de åttende stillehavslekene som ble arrangert i Nouméa på Ny-Caledonia i perioden 8. til 20. desember 1987. Det var åttende gangen som fotball var med på programmet under stillehavslekene. Det var kun en turnering for menn. New Caledonia vant finalen over Fransk Polynesia med 1-0 og Papua Ny-Guinea beseiret Vanuatu med 3-1 i bronsefinalen.


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
Stillehavslekene 1987
Ragnar Olason

Ragnar Olason (født 7. mars 1901 i Lier, død 7. juni 1978) var en norsk skuespiller.Olason var ansatt ved Det norske teatret og Nationaltheatret. Han virket også som filmskuespiller og debuterte i 1940 i Godvakker-Maren. På 1960- og 1970-tallet var Olason ansatt ved Fjernsynsteatret på NRK.


== Filmografi ==

1940 – Godvakker-Maren

1955 – Trost i taklampa

1955 – Hjem går vi ikke

1958 – Elias rekefisker

1961 – Hans Nielsen Hauge

1973 – To fluer i ett smekk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ragnar Olason på Internet Movie Database 
(no) Ragnar Olason hos Nationaltheatret 
(en) Ragnar Olason hos The Movie Database