jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Roald Amundsens sydpolsferd

Roald Amundsens sydpolsferd er en norsk dokumentarfilm som inneholder Roald Amundsens originalopptak fra sydpolsekspedisjonen mellom 1910 og 1912. Den ble vist for første gang 1912, og den ble brukt av Amundsen på hans foredragsreiser.Filmopptakene ble ført opp på UNESCOs verdensminneliste i 2005 og er en av de svært få filmdokumentene som er ført opp der. Den er også en del av Norges dokumentarv. Filmen har blitt restaurert av Norsk filminstitutt og fått nyinnspilt musikk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Amundsen Expedition – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Et utsnitt av filmen Arkivert 19. mars 2014 hos Wayback Machine. på National Geographics nettsted
Anitta Suikkari

Anitta Suikkari (født ca. 1956 i Karelen i Finland) er en norsk skuespiller.
Hun en av initiativtakerne til Sampo Teater som ble grunnlagt i Oslo i 1983. Teateret flyttet ganske snart til Tromsø, hvor hun fungerte som skuespiller og kunstnerisk rådgiver. Hun har i sin karriere medvirket på flere scener, blant annet på Perleporten, Hålogaland Teater, Agder teater, Dramatikkens hus, Ice Globe Theater i Jukkasjärvi og Giron Sámi Teater.
Fra 1990 har hun vært en del av ensemblet ved Beaivváš Sámi Našunálateáhter.Hun har også medvirket i flere filmer og TV-produksjoner, blant annet Havlandet (1985), Stol på Ministeren (1996), Bázo (2003) Macbeth (2004).
I 2004 ble hun nominert til Amandaprisen for beste kvinnelige hovedrolle i filmen Bázo . I 2013 ble hun nominert til Heddaprisen i klassen beste kvinnelige birolle.


== Referanser ==


== Kilder ==
beaivvas.no – Anitta Suikkari Hedda nominert
Einar Lilloe Gran

Einar Lilloe Gran (født 16. november 1885, død 18. januar 1966) konstruerte det første norske fly i 1909–1910.Gran var sønn av Emma Sophie Christine Lilloe Halvorsen (født 1857) og  Carl Ludvig Oscar Nielsen Gran (1855–1897).
Flyet ble dels konstruert på Akers mekaniske verksted og var et 10-meters bredt monoplan med en 30 hk Daracqmotor. Byggekostnad var 12 000 kroner. Etter en utstilling i mars 1910 gjorde man noen relativt mislykte forsøk på å få det til å fly i luften.


== Referanser ==
Liste over isbreer i Antarktis

Det finnes et stort antall isbreer i Antarktis. Dette settet med lister inkluderer ikke innlandsis, iskapper eller isfelt, slik som den antarktiske innlandsisen, men det omfatter glasiale landformer som er definert etter sin strøm eller bevegelse (fremrykning og tilbaketrekning) fremfor de generelle ismassene i seg selv. Listene omfatter breutløpere (brearmer og sidebreer), dalbreer, botnbreer, hengebreer, tidevannsbreer og isstrømmer. Isstrømmer er en type isbre og mange av dem har «breen» (eng. glacier) som siste ledd i navnet sitt, som for eksempel Pine Island-breen. Isbremmer er skilt ut på en egen liste, se liste over isbremmer i Antarktis. Antarktis er i denne og de fleste sammenhenger definert til området syd for 60° sydlig bredde (kontinentalgrensen i henhold til Antarktistraktaten).


== Etter forbokstav ==
Siden det finnes svært mange isbreer i Antarktis, vil en fullstendig liste naturligvis ende opp med å bli veldig lang og lite leservennlig. Den er derfor delt opp i to mindre lister som er ordnet etter forbokstav til breens vanligste navn; en for A til H og en for I til Å.

Liste over isbreer i Antarktis: A−H
Liste over isbreer i Antarktis: I−Å


== Se også ==
Liste over isbremmer i Antarktis
Liste over isstrømmer i Antarktis


== Referanser ==
Liste over isbreer i Antarktis: A−H

Dette er en liste over isbreer i Antarktis med navn som begynner på bokstavene A−H. Denne listen inkluderer ikke innlandsis, iskapper eller isfelt, slik som den antarktiske innlandsisen, men den tar med glasiale landformer som er definert etter sin strøm eller bevegelse (fremrykning og tilbaketrekning) fremfor de generelle ismassene i seg selv. Listene omfatter breutløpere (brearmer og sidebreer), dalbreer, botnbreer, hengebreer, tidevannsbreer og isstrømmer. Isstrømmer er en type isbre og mange av dem har «breen» (eng. glacier) som siste ledd i navnet sitt, som for eksempel Pine Island-breen. Isbremmer er skilt ut på en egen liste, se liste over isbremmer i Antarktis. Antarktis er i denne og de fleste sammenhenger definert til området syd for 60° sydlig bredde (kontinentalgrensen i henhold til Antarktistraktaten).


== Liste over breer (A−H) ==


== Se også ==
Liste over øyer i Antarktis
Liste over subantarktiske øyer
Liste over isbremmer i Antarktis
Liste over isstrømmer i Antarktis
Liste over isbreer
Liste over subantarktiske isbreer


== Referanser ==
Liste over isbreer i Antarktis: I−Å

Dette er en liste over isbreer i Antarktis med navn som begynner på bokstavene I−Å. Denne listen inkluderer ikke innlandsis, iskapper eller isfelt, slik som den antarktiske innlandsisen, men den tar med glasiale landformer som er definert etter sin strøm eller bevegelse (fremrykning og tilbaketrekning) fremfor de generelle ismassene i seg selv. Listene omfatter breutløpere (brearmer og sidebreer), dalbreer, botnbreer, hengebreer, tidevannsbreer og isstrømmer. Isstrømmer er en type isbre og mange av dem har «breen» (eng. glacier) som siste ledd i navnet sitt, som for eksempel Pine Island-breen. Isbremmer er skilt ut på en egen liste, se liste over isbremmer i Antarktis. Antarktis er i denne og de fleste sammenhenger definert til området syd for 60° sydlig bredde (kontinentalgrensen i henhold til Antarktistraktaten).


== Liste over breer (I−Å) ==


== Se også ==
Liste over øyer i Antarktis
Liste over subantarktiske øyer
Liste over isbremmer i Antarktis
Liste over isstrømmer i Antarktis
Liste over isbreer
Liste over subantarktiske isbreer


== Referanser ==
Vanlig tjønnaks

Vanlig tjønnaks (Potamogeton natans) er en flerårig vannplante.
Den er en kraftig plante med forgrenet stengel. Det er to typer blad; flytebladene er bredt ovale til elliptiske og er fem–ti cm lange, mens undervannsbladene er linjeformede og ikke mer enn tre mm brede. Blomstene sitter i tykke, fire–fem cm lange, aks som stikker opp av vannet. Planten vokser i dammer, innsjøer og sakteflytende elver, gjerne i næringsrikt vann.
Vanlig tjønnaks har en vid utbredelse på den nordlige halvkule. I Norge er den vanlig i lavlandet til Vesterålen, men den finnes spredt lenger nordover og opptil 800 moh i Sør-Norge.


== Litteratur ==
C. Grey-Wilson og M. Blamey; norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding (1992). Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa. Teknologisk Forlag. ISBN 82-512-0355-4. 


== Eksterne lenker ==
(en) Vanlig tjønnaks – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Vanlig tjønnaks i Encyclopedia of Life 
(en) Vanlig tjønnaks i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Vanlig tjønnaks hos Artsdatabanken 
(sv) Vanlig tjønnaks hos Dyntaxa 
(en) Vanlig tjønnaks hos ITIS 
(en) Vanlig tjønnaks hos NCBI 
(en) Vanlig tjønnaks hos The International Plant Names Index 
(en) Vanlig tjønnaks hos Tropicos 
(en) Kategori:Potamogeton natans – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Potamogeton natans – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Majozi Sithole

Majozi Sithole er en eswatinisk økonom, som siden november 2013 har vært sentralbanksjef for Eswatinis sentralbank.Han ble utnevnt til sentralbanksjef 7. november 2013, og overtok da etter Martin Dlamini. Han kom da fra stillingen som finansminister.


== Utdanning og yrkeskarriere ==
Sithole er utdannet innen økonomi og regnskap ved University of Botswana and Swaziland. I tillegg har han tatt en mastergrad innen jordbruksøkonomi i Canada. 
Han har vært foreleser ved University of Swaziland, og ble stemt inn i parlamentet i 1998. Fra 1998 til 2000 var han minister for økonomisk planlegging og utvikling, og fra 2001 til 2013 var han finansminister. 
Da sentralbanksjef Martin Dlamini ble utnevnt til finansminister i november 2013 overtok Sithole som sentralbanksjef. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside - Eswatinis sentralbank
Restauranghögskolan vid Umeå universitet

Restauranghögskolan vid Umeå universitet er fra 2002 en egen enhet ved Umeå universitet, men grunnlaget ble lagt med Gastronomiprogrammet i 1996.
Fra starten har Restauranghögskolan i Umeå utviklet seg gradvis. Gjesteprofessor siden sent på 90-tallet Gert Klötzke utgjør en ressurs i utdanningen gjennom sin lange erfaring innen næringen. I 2005 ble en av Sveriges mest internasjonl kjente kokker og restaurantverter Marcus Samuelsson utnevnt til adjungerad professor ved Restauranghögskolan. Mathias Dahlgren, Sveriges eneste verdensmester i matlaging er også professor ved høyskolen.


== Se også ==
Umeå universitet
Handelshögskolan i Umeå


== Eksterne lenker ==
Restauranghögskolan vid Umeå universitet Arkivert 12. mai 2014 hos Wayback Machine.
Raouf Saraj

Raouf Saraj (født 1957, død 3. juni 2011) var en norsk  og kurdisk skuespiller og flyktning. Raouf Saraj var født i Suleimania i Kurdistan. Han kom til Norge som flyktning og satt elleve år på asylmottak i Norge uten fast oppholdstillatelse. Han var allerede alvorlig syk av kreft da han fikk innvilget midlertidig oppholdstillatelse i 2010.
Han debuterte som skuespiller i filmen Vinterland og for sin innsats mottok han Amandaprisen i 2007. Da han debuterte i filmen Vinterland var han amatørskuespiller. 
Regissøren Hisham Zaman sa i sitt minneord: «Raouf var et av de mest troverdige skuespillertalentene jeg har arbeidet med. Sjelden har jeg møtt en ikke-utdannet skuespiller leve seg så mye inn i en rolle.»
Raouf Saraj hadde også en rolle i filmen Brev til Kongen en film som i stor grad var hentet fra hans eget liv. Denne filmen hadde premiere etter han døde av kreft den 3. juni 2011.


== Priser ==
2007 Amandaprisen Beste mannlige skuespiller - Vinterland


== Kilder ==
www.nfi.no: Skuespiller og Amandavinner Raouf Saraj død


== Eksterne lenker ==
(en) Raouf Saraj på Internet Movie Database 
(en) Raouf Saraj hos The Movie Database
William Carvalho

William Silva de Carvalho (født 7. april 1992) er en angolskfødt portugisisk fotballspiller som spiller for den spanske klubben Real Betis.Han har tidligere vært på lån i den portugisiske klubben Fátima og den belgiske klubben Cercle Brugge.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Portugals EM-tropp til EM i Frankrike 2016.Han ble tatt ut i Portugals tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland.Han ble tatt ut i Portugals tropp til VM i fotball 2018 i Russland.Han ble tatt ut i Portugals EM-tropp til EM i fotball 2021.Han ble tatt ut i Sør-Koreas tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) William Carvalho – FIFA 
(en) William Carvalho – UEFA 
(en) William Carvalho – Transfermarkt 
(en) William Carvalho – national-football-teams.com 
(en) William Carvalho – WorldFootball.net 
(en) William Carvalho – FootballDatabase.eu 
(en) William Carvalho – Soccerway 
(en) William Carvalho – EU-Football.info 
(en) William Carvalho – Fora De Jogo 
(en) William Carvalho – PlaymakerStats.com 
Stats and profile at Zerozero
Stats at ForaDeJogo
Jakob Grimminger

Jakob Grimminger (født 25. april 1892 i Augsburg i kongedømmet Bayern i keiserdømmet Tyskland, død 28. januar 1969 i München i Vest-Tyskland) var en tysk nazist og offiser som gjorde tjeneste i SS og ble kjent for å ha båret «Blodfanen», nazistenes seremonifane.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn, første verdenskrig ===
Grimminger ble født i Augsburg i Bayern og gikk inn i Den keiserlige tyske hær 16 år gammel. I første verdenskrig gjorde han tjeneste som mekaniker i et luftforsvarsregiment fra 1914 til 1917. Han deltok i slaget om Gallipoli. Han gjorde også tjeneste ett år i Palestina og reiste deretter tilbake til Tyskland. Han ble tildelt Jernkorset (av andre klasse, bayerske utmerkelser og den tyrkiske gallipolistjernen og ble dimittert i 1919.


=== Tidlig nazimedlem ===
Grimminger sluttet seg til nazistpartiet (NSDAP) i 1922 og ble medlem av Sturmabteilung (SA). Samme år deltok han i slåsskampene i Coburg og året etter i Ølkjellerkuppet i München. Etter å ha gjort tjeneste ved hovedkvarteret til NSDAP ble han i 1926 valgt til medlem av SS, og var en av de 200 første medlemmene av SS.
Grimminger ble forfremmet gjentatte ganger under sin tjeneste i SA og SS, og fikk til slutt rang som SS-Stadartenführer (1943). Som medlem av SS fikk han i 1926 det ærefulle oppdraget å bære den blodfanen fra kuppforsøket i 1923. Han var den offisielle fanebæreren ved seremonielle anledninger, og det er ved dette at han ble mest kjent.
Han kan sees i Leni Riefenstahls film Triumph des Willens (Viljens triumf) fra NSDAPs partikongress Reichsparteitag i 1934 i Nürnberg.Han ble dekorert med NDSAPs partimerke i gull, blodordenen (i gull) (nr 714) og Coburg-merket, tre av de viktigste utmerkelsene innen NSDAP.


=== Etterkrigstiden ===
Grimminger overlevde andre verdenskrig og ble stilt for retten av de allierte i 1946 for å ha vært medlem av SS og å ha båret blodfanen i 19 år. Han ble ikke idømt fengselsstraff, men all hans eiendom ble konfiskert. 
I 1948 gikk han inn i politikken og fått stilling som rådmann i München, men fortiden gjorde at han måtte fratre denne stillingen. 
Han døde i fattigdom i München i 1969.


== SS-grader etter dato ==
SS-mann : 25. februar 1926
SS-Scharführer : September 1926
SS-Truppführer : mars 1929
SS-Sturmführer : 17. juli 1931
SS-Obersturmführer : 31. juli 1933
SS-Hauptsturmführer : 15. november 1933
SS-Sturmbannführer : 20. april 1935
SS-Standartenführer : 13. eller 20. april 1943


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jakob Grimminger på Internet Movie Database
Hammersborggata (Oslo)

Hammersborggata (9–25, 2–30) er en gate i Oslo sentrum, fra Storgata til innløpet i Hammersborgtunnelen, som ligger under Grubbegata. Langs gaten ligger blant annet Arbeidersamfunnets plass med Samfunnshuset og Torggata bad. Inntil 2006 het gaten Henrik Ibsens gate.


== Navnet og historie ==
Navnet er hentet fra Hammersborghøyden, som har gitt navn til Hammersborgtunnelen og Hammersborg, strøket som ligger rett nordvest for tunnelåpningen. 
Fra 1930 til 2006 het gaten Henrik Ibsens gate etter Henrik Ibsen (1828–1906). Byrådet og bydelsutvalget mente i 2005 at «dagens Henrik Ibsens gate ikke helt er forfatteren ”verdig”», og ønsket at Henrik Ibsens navn skulle knyttes til en annen gate. Drammensveien mellom Frederiks gate / Stortingsgata og Solli plass, som går langs Slottsparken og dessuten har nærhet til Ibsen-museet, fikk derfor navnet Henrik Ibsens gate fra 2006.Gaten ble anlagt fra Torggata til Akersgata i tiden fra 1924 til 1936, mens strekningen fra Torggata til Storgata ble anlagt fra 1941 til 1945, først i 13 meters bredde, senere med 20 meters bredde mellom Storgata og Calmeyers gate. Her lå Tukthuset med mur rundt, og bygningene som hørte til Tukthuset ble revet fra 1936 og utover i 1940-årene. 


== Beliggenhet, bebyggelse og historie ==
Gaten går over Hammersborgtunnelen (Ring 1) og er grense mellom Hausmannsområdet i nordøst og det navnløse sentrumsområdet rundt Youngstorget i sørvest. Den rekker fem kvartaler fra Storgata i sørøst til innløpet til tunnelen i nordvest. I sørøst fortsetter Hammersborggata som Lybekkergata.
Hammersborggata ligger i et sentrumsområde, ved at bygningene langs gaten har servicebedrifter i 1. etasje og hovedsakelig kontorer i de øvrige etasjene. Flere kjente bygninger ligger langs gaten:

nr. 2, forretningsgård fra år 2000 (Sparebank 1-gården, arkitekt ArkiForum ved Ciro Fiorito), der Sparebank 1 Gruppen AS har hovedkvarter
nr. 12, Politidirektoratet og Sentrum politistasjon
Samfunnshuset på Arbeidersamfunnets plass, viktig funksjonalistisk bygning fra 1946. Arkitekt Ove Bang, adresse Arbeidssamfunnets plass 1
Torggata bad, åpnet 1932, viktig bygning i 1920-tallsklassisisme, arkitekter Morgenstierne og Eide. Bade- og Vaskeanstalten lå her fra 1861. Badet ble nedlagt i 1980 og bygningen huser nå blant annet konsertstedet Rockefeller
Oslo Hovedbrannstasjon, adresse Arne Garborgs plass 1


== Referanser ==


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Hammersborggata». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 229. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
(en) Hammersborggata, Oslo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) «Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Kristoffer Myskja

Kristoffer Myskja (født 5. november 1985) er en norsk kunstner fra Trondheim. Han har utformet sin egen kunstneriske nisje gjennom et samspill mellom filosofiske problemstillinger og mekaniske skulpturer utført med håndverksmessig presisjon.
Myskja påbegynte en Bachelor i Billedkunst ved Kunstakademiet i Trondheim i 2005, og fullførte sin utdannelse ved Kunstakademiet i Oslo i 2008.
Myskja har utført flere utsmykninger. Blant annet fikk han oppdrag under utsmykning av Kuben yrkesarena i Oslo i 2013. Ved skolen har han laget flere mekaniske skulpturer. Blant disse er fire verker, kalt «Governors», plassert i montere på søyler ved verkstedshallene. En mikroprosessor sender en felles luftstrøm som skaper bevegelsen i alle fire skulpturene. En skulptur hengende fra taket i foajéen har fått navnet 'Bølgen' av brukerne, selv om kunstneren ikke selv har gitt den tittel. Verket består av flate kryssende metallbånd som ved hjelp av en mikroprosessor løfter noen av kryssene for så å slippe de raskt. Dette gir skulpturen bølgende bevegelser.


== Separatutstillinger ==
2014: Nils Aas Kunstverksted, Inderøy
2014: Hedmark Kunstsenter, Hamar
2013: Hermetic Mechanics - Galerie Mario Mazzoli, Berlin
2012: Galleri K, Oslo
2011: Ikon Gallery, Birmingham
2010: Prosjektrommet på Galleri F15, Moss
2007: Galleri 7011, Trondheim


== Notable utsmykninger ==
2014/15: Åsveien skole og ressurssenter, Trondheim
2013: Kuben yrkesarena, Oslo
2013: Osterøy videregående skole, Osterøy
2011: Det norske oljeselskap ASA, Trondheim


== Galleri ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kunstnerens hjemmeside
Pål-Jan Stokke

Pål-Jan Stokke (født 31. juli 1963 i Trondheim) er en norsk lokalpolitiker (H) i Hamar og daglig leder i golfklubben Atlungstad Golf AS. Stokke har vært medlem av Hamar kommunestyre og formannskap siden 2011.
Han vokste opp i det nordlige Østerdalen og flyttet tilbake til fødebyen Trondheim i 1982. Etter militærtjeneste i Stjørdal og Trondheim tjenestegjorde han i UNIFIL i Libanon og Israel i ett år. Stokke har vært bosatt på Hamar siden 1986. Han har studiekompetanse fra Holmen videregående skole på Tynset, lærerutdannelse i idrettsfag fra Elverum lærerhøgskole med påbygging i pedagogikk og farmakologi, og er diplomtrener fra Norges Idrettsforbund.
Foruten sin karrière som skøyteløper har han vært konsulent og regionsjef i Pfizer 1994–2000, daglig leder i Storhamar Dragons 2000–2006 og senterdirektør ved Maxi Hamar Storsenter 2006–2009.


== Hurtigløp på skøyter ==
Stokke var aktiv på skøyter og konkurrerte for Tynset IF og med Willy Olsen som trener, ble det fem opptredener i senior-NM på skøyter med fire sprint-NM (1983, 1984, 1985, 1986) og ett allround-NM (1985). Han gjorde det best på de kortere distansene.
Han ble junior-norgesmester i sprint for yngre junior i 1982 i Tromsø og ny NM-tittel i sprint for eldre junior i Skien i 1984. I 1984 ble han også allround-norgesmester i eldre junior som gikk på Fagernes.
Han deltok også i junior-VM på skøyter i 1982 i Innsbruck, Østerrike hvor han tok en 6.-plass sammenlagt.
Han var landslagstrener for junior/ungdomsgruppa i hurtigløp på skøyter 1990–1994.

Sesongen 1992/93 var blant andre disse løperne med: Lasse Sætre, Petter Andersen, Anne Therese Tveter, Pål Gravem, Nina Tørset og Marthe Sundby + 2 løpere til.
Sesongen 1993/94 var blant andre disse løperne med: Lasse Sætre, Eskil Ervik, Petter Andersen, Ester Stølen, Nina Tørset, Marthe Sundby og Andreas Snare Bakke + 5 løpere til.


== Personlige rekorder i skøyteløp ==


== Eksterne lenker ==
Pål-Jan Stokke på Hoyre.no
- Vi er ishockeyens RBK på Nettavisen.no
– Å joda, jeg vil bli ordfører! på yr.no/nyheter/distrikt/hedmark_og_oppland/Skøyter(en) Pål-Jan Stokke – Speedskatingbase.eu 
(en) Pål-Jan Stokke – SpeedSkatingNews.info 
(en) Pål-Jan Stokke – SpeedSkatingStats.com 
Om Tynset IF og hurtigløpsgruppens utøvere inkludert Pål-Jan Stokke på tynsetidrett.no
Norges socialdemokratiske Kvinneforbund

Norges socialdemokratiske Kvinneforbund var en organisasjon som eksisterte fra 1922 til 1927, knyttet til Norges Socialdemokratiske Arbeiderparti.
NSAs kvinneforbund ble opprettet i forbindelse med partiets andre landsmøte, avholdt fra 25. – 27. mai 1922 i Oslo. Samtidig med landsmøtet ble det arrangert en kvinnekonferanse med 85 deltagere, der beslutningen om å stifte forbundet ble fattet.Inger Kristiansen ble valgt til formann i forbundet, og hadde dette vervet helt til partisamlingen mellom AP og NSA i 1927.


== Referanser ==
Juzjne

Juzjne (ukrainsk Ю́жне, tidligere: Южний, Juzjnyj) er en havneby i Odesa oblast (provins) sørvest i Ukraina. Byen har status som en egen rajon (distrikt) i oblasten og ligger ved kysten av Svartehavet.
Byen er en internasjonalt viktig oljeterminal og en av de tre viktigste havnene i Ukraina sammen med Odesa og Illitsjivsk. Disse tre havnebyene har nesten vokst sammen til en enkelt storby og Juzjne blir ofte regnet som en forstad til Odessa.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Yuzhne – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Южне – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Tuxá (språk)

Tuxá er et utdødd språk som ble snakka av tuxáfolket nordøst i Brasil. Språket døde ut på slutten av 1800-tallet.


== Eksterne lenker ==
Tuxá hos Ethnologue
Karajá

Karajá, også kjent som Ynã, er et makro-jê-språk som snakkes i om lag 30 landsbyer langs elva Araguaia i det sentrale Brasil.
Språket har ulike dialekter for menn og kvinner; en av hovedforskjellene mellom de to er at menn ikke uttaler /k/.
Karajá har ni orale vokaler, to nasale vokaler og 12 konsonanter.


== Eksterne lenker ==
Karajá hos Ethnologue
Beats Electronics

Beats Electronics, LLC er et amerikansk selskap som produserer og selger hodetelefoner og høyttalere. Selskapet ble grunnlagt i 2008 av Dr. Dre og med samarbeid fra Jimmy lovine. Hovedkvarter ligger i Culver City, California, U.S. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Beats By Dre – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nyréns Arkitektkontor

Nyréns Arkitektkontor er et svensk arkitektfirma med kontor i Stockholm og Malmö. Selskapet ble grunnlagt i 1948 av Carl Nyrén. Arkitektkontor er fra 1983 eiet av de ansatte og har utviklet seg fra et 20-talls medarbeidere ved starten til over 100 medarbeidere i 2012. 
Opprinnelig ansatte selskapet arkitekter, interiørarkitekter og bygningsingeniører og virksomhetsområdet bestod for det meste av bygg i både privat og offentlig sektor.
Med tiden utvidet virksomheten med landskapsarkitekter, bygningsantikvarer og planarkitekter og etter det arbeider Nyréns med såvel boligplanlegging som by- og regionplanlegging og kulturhistorisk verdifulle bygninger og miljøer.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted