jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Antergos

Antergos var en Linux-distribusjon basert på Arch Linux. Den benytter seg av skrivebordsmiljøet GNOME som standard, men kan også ta i bruk Cinnamon, MATE, KDE og Xfce. Distribusjonen ble første gang lansert 7. mai 2012 under navnet Cinnarch og i mai 2013 ble den rangert blant de topp 30 mest populære distribusjoner ved Distrowatch. Det galisiske ordet Antergos betyr “forfedre”, og navnet ble valgt for “å lenke sammen fortiden med nåtiden”.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Antergos – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Aziziye

Aziziye (tidligere Çermük, til 2008 Ilıca; kurdisk: Çêrmik) er en by, og et fylke, i den tyrkiske provinsen Erzurum i Øst-Anatolia. Byen Aziziye har 40.350 innbyggere, og fylket av samme navn 52.403 (pr. 2008). Aziziye ligger vest i provinsen og grenser til provinsen Bayburt.
Til tidlig på 1900-tallet var Aziziye en by bebodd av armenere. Navnet Ilıca er en tyrkisk oversettelse av den opprinnelig armenske navnet Çermug.
Elven Pulur Çayı munner ved Aziziye ut i den mot vest strømmende elven Karasu, kildeelv til Eufrat.


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Pentoo

Pentoo er en Live CD/Live USB Linux-distribusjon som er basert på Gentoo Linux. Den er tilgjengelig for arkitektuene x86-32 og x86-64.
Første versjon ble lansert 22. juni 2005. Siste versjon er 2012.0 fra 30. juli 2015.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Pentoo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jonas Fossli Gjersø

Jonas Fossli Gjersø (født 21. april 1983) er en norsk historiker.
Gjersø fullførte i 2015 en ph.d.-grad i internasjonal historie ved London School of Economics and Political Science og i 2010 en m.sc.-grad i historie ved samme universitet. Ph.d.-avhandlingen omhandlet strategiske og økonomiske årsaker til at Øst-Afrika ble annektert av Storbritannia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Gjersø, J.F. 'The Scramble for East Africa: British Motives Reconsidered, 1884-95', i The Journal of Imperial and Commonwealth History (2015).
Dr Jonas Fossli Gjersø, Department of International History Who's Who
Ututo

Ututo er en Linux-distribusjon som er basert på Gentoo Linux, og som utelukkende består av fri programvare. Den er tilgjengelig for arkitektuene x86-32 og x86-64. Navnet er en referanse til en gecko, som er kjent fra det nordlige Argentina. All dokumentasjon i Ututo er på spansk.
Første versjon ble lansert 16. oktober 2000. Siste versjon er XS 2012 fra 27. april 2015.


== Eksterne lenker ==
(es) Offisielt nettsted 
(en) Ututo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Peder Sjo Slettebø

Peder Sjo Slettebø (født 4. oktober 1986) er en norsk politiker fra Høyre. Han var ordfører i Kvinnherad kommune i Hordaland fra 2015 til 2019. Han er faglært baker og har drevet eget bakeri, Peder Bakar.Han er sønn av tegner og illustratør Lars Slettebø og sønnesønn av gymnasrektor og stortingsmann Harald Slettebø.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Peder Sjo Slettebø – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Peder Sjo Slettebø hos Stortinget 
(no) Peder Sjo Slettebø hos Norsk senter for forskningsdata
Buresiinae

Buresiinae er en gruppe som hører til blant parasittvepsene og er en underfamilie i ordenen vepser.  


== Utseende ==
Små til middelsstore (2–5 millimeter), svarte eller rødlige vepser med avlang, slank kroppsform. Vingene har gjerne mørke flekker eller bånd. Antennene er forholdsvis korte og knebøyde, noe fortykkede i den ytre delen.


== Levevis ==
Disse vepsene er parasitoider. Én art i slekten Buresium angriper broddbiller (Mordellidae) som borer i stenglene på hamp, én art i slekten Macrorileya er en egg-parasitt på sirisser.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Afrika, dessuten forekommer den i Sørøst-Asia og i USA.


== Systematisk inndeling ==
Det har blitt foreslått  å inkludere også de slektene her ført til Rileyinae i Buresiinae.

ordenen vepser, (Hymenoptera)
gruppen stilkvepser, Apocrita
gruppen Proctotrupomorpha
gruppen Chalcidoidea
familien Eurytomidae
underfamilien Buresiinae – 13 arter i to slekter.
slekten Buresium Bouček, 1969
Buresium naso Bouček, 1983 - Sør-Asia
Buresium rufum Bouček, 1969
Buresium tenue Bouček, 1983 - sørlige Afrika
Buresium watshami Bouček, 1983 - sørlige Afrika
Buresium  spp. - tre hittil ubsekrevne arter fra Afrika
slekten Macrorileya Ashmead, 1900
Macrorileya antanimorae Risbec, 1952
Macrorileya femorata (Bouček, 1952)
Macrorileya inopinata (Silvestri, 1920)
Macrorileya oecanthi (Ashmead, 1894)
Macrorileya podagrica (Erdös, 1957)


== Referanser ==


== Kilder ==
Natural History Museum, Universal Chalcidoidea Database [2]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr: [3]
Ottesen, P.S. (1993, revidert 1999) Norske insekter og deres artsantall. NINA utredning 55: 1-40. [4]
van Noort, Simon (uten dato) WaspWeb - Eurytomine wasps of Africa and Madagascar [5]


== Eksterne lenker ==
(en) Buresiinae hos NCBI 
Buresiinae – detaljert informasjon på Wikispecies
Heimbrinae

Heimbrinae er en gruppe som hører til blant parasittvepsene og er en underfamilie i ordenen vepser.  


== Utseende ==
Gruppen kjennetegnes ved at de to første ryggleddene på bakkroppen (gaster) er sammenvokste, og på at scutellum har en langt utskudd.
Kroppen er kraftig skulpturert og matt.


== Levevis ==
Heimbra-artene snylter trolig på vedborende praktbiller (Buprestidae) og snutebiller (Curculionidae), mens ingenting er kjent om biologien til slekten Symbra.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Amerika.


== Systematisk inndeling ==
Artene er ifølge .

ordenen vepser, (Hymenoptera)
gruppen stilkvepser, Apocrita
gruppen Proctotrupomorpha
gruppen Chalcidoidea
familien Eurytomidae
underfamilien Heimbrinae Burks, 1971 – 8 arter i to slekter.
slekten Heimbra Cameron, 1909
Heimbra acuticollis Cameron, 1909
Heimbra bicolor Subba Rao, 1978
Heimbra nigra Subba Rao, 1978
Heimbra opaca (Ashmead, 1894)
Heimbra pallida Stage & Snelling, 1986
Heimbra parallela Stage & Snelling, 1986
slekten Symbra Stage & Snelling, 1986
Symbra cordobensis Stage & Snelling, 1986
Symbra potiguara Perioto & Fernandes, 2012


== Referanser ==


== Kilder ==
Natural History Museum, Universal Chalcidoidea Database [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Heimbrinae hos NCBI 
Heimbrinae – detaljert informasjon på Wikispecies
Eupelminae

Eupelminae er en gruppe som hører til blant parasittvepsene og er en underfamilie i ordenen vepser. Gruppen omfatter rundt 700 kjente arter fordelt på rundt 33 slekter. Det er funnet 78 arter i Europa, og man regner med at den kan være ti i Norge. 


== Utseende ==
Små, avlange, rødlige til svarte snyltevepser. Mange er vingeløse, andre har vinger med svært redusert årenett som vanlig for Chalcidoidea.


== Levevis ==
Eupelminae er parasitoider som kan utnytte mange ulike verter, også innen en og samme art kan ulike verter angripes. Noen er egg-parasitter, andre er knyttet til galler, og en rekke ulike insektordener og edderkopper blir angrepet av arter av Eupelminae.


== Utbredelse ==
Gruppen er kosmopolittisk.


== Systematisk inndeling ==

ordenen vepser, (Hymenoptera)
gruppen stilkvepser, Apocrita
gruppen Proctotrupomorpha
gruppen Chalcidoidea
familien Eupelmidae
underfamilien Eupelminae – 686 arter i 33 slekter, 78 arter i Europa
slekten Anastatus Motschulsky, 1859 - 17 arter i Europa
slekten Arachnophaga Ashmead, 1896 - tre arter i Europa
slekten Argaleostatus
slekten Australoodera
slekten Brasema Cameron, 1884 - én art i Europa
slekten Calymmochilus Masi, 1919 - fire arter i Europa
slekten Cervicosus
slekten Coryptilus
slekten Ecnomocephala
slekten Enigmapelma
slekten Eueupelmus
slekten Eupelmus Dalman, 1820 - 49 arter i Europa. I Norge:
Eupelmus urozonus  Dalman, 1820
slekten Eutreptopelma
slekten Lecaniobius
slekten Lutnes
slekten Macreupelmus
slekten Merostenus Walker, 1837 - én art i Europa
slekten Mesocomys
slekten Omeganastatus
slekten Ooderella
slekten Oozetetes
slekten Paranastatus
slekten Phenaceupelmus
slekten Phlebopenes
slekten Psomizopelma
slekten Reikosiella Yoshimoto, 1969 - én art i Europa
slekten Rhinoeupelmus
slekten Taphronotus
slekten Tineobiopsis
slekten Tineobius
slekten Uropelma
slekten Xenanastatus
slekten Zaischnopsis


== Kilder ==
Natural History Museum, Universal Chalcidoidea Database [1]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr: [2]
Ottesen, P.S. (1993, revidert 1999) Norske insekter og deres artsantall. NINA utredning 55: 1-40. [3]


== Eksterne lenker ==
(no) Eupelminae hos Artsdatabanken 
(sv) Eupelminae hos Dyntaxa 
(en) Eupelminae hos Fauna Europaea 
(en) Eupelminae hos NCBI 
Eupelminae – detaljert informasjon på Wikispecies
Neuquén (by)

Neuquén er hovedstaden i provinsen Neuquén i Argentina. Den ligger helt øst i provinsen, ved samløpet til elvene Limay og Neuquén. Byen hadde 231 780 innbyggere i 2010, og sammen med Plottier i vest og Cipolletti i øst danner den et byområde som i 2010 hadde 341 301 innbyggere. Neuquén er den største byen i Patagonia.
Neuquén ble offisielt grunnlagt 12. september 1904. Ennå i 1930 hadde byen bare 5 000 innbyggere. På 1960-tallet fant det statlige selskapet YPF oljeforekomster i provinsen, og byen opplevde på 1970- og 1980-tallet en kraftig vekst i befolkningen, og den er i dag et senter for petrokjemisk industri, basert på olje som utvinnes på forskjellige steder i provinsen.
Byen er også et viktig senter for landbruk, og er omgitt av fruktbare jordbruksområder som i en ellers tørr provins får vann via irrigasjon fra elvene Limay og Neuquén. Området hører økonomisk og geografisk til Alto Valle-regionen, som produserer epler, pærer og andre frukter.
Byen deles i to av hovedveien Ruta Nacional 22, som går fra byen Zapala i vest til Bahía Blanca ved Atlanterhavet. Byens lufthavn ligger åtte kilometer utenfor sentrum og har ruter til Buenos Aires, San Carlos de Bariloche, Comodoro Rivadavia, Río Gallegos, Río Grande, Ushuaia og San Martín de los Andes.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Neuquén – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Byen Neuquéns offisielle nettsted
Argentina under VM i friidrett 2011

Argentina deltok under VM i friidrett 2011 i Daegu, Sør-Korea, 27. august til 4. september 2011 med 6 utøvere.


== Resultater ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettstedet til den lokale organisasjonskomiteen
Offisiell konkurranse-nettsted fra IAAF
Tren a las Nubes

Tren a las Nubes (norsk: tog til skyene) er et turisttogstilbud i provinsen Salta i Argentina. Det kjører langs den østlige delen av jernbanestrekningen Salta–Antofagasta som tilhører Belgrano Railway (også kjent som linje C-14) som forbinder nordvesten av Argentina med grensen mot Chile i Andes, mer enn 4 220 meter over havet, det er verdens femte høyeste jernbane. Opprinnelig var den bygd av økonomiske og sosiale grunner, den er nå fremfor alt av interesse for turister som en veteranjernbane, selv om den lokale befolkningen har tilgang til billigere billetter for å bruke toget til transport.Mer enn 30 000 turister per år reiser med toget, som over lange strekninger kjører i over 2500 m høyde. Mange steder på strekningen mellom Puerta Tastil og San Antonio kan den 5 716 m høye Nevado de Acay sees, med sine snø- og iskapper. 


== Oversikt ==

Jernbanelinjen har 29 bruer, 21 tunneler, 13 viadukter, 2 vendesløyfer and 2 vendespor. På grunn av beslutningen ikke å bruke tannstang til fremdrift måtte strekningen legges slik at sterke stigninger kunne unngås. Vendesporene gjør det mulig for toget å klatre oppover fjellsida ved å kjøre frem og tilbake.
Toget forlater Salta hver lørdag 07:05, kommer tilbake rundt midnatt, men mange turister tar bare 8-timersturen i en retning og reiser tilbake på annen måte. Toget er sammensatt av spisevogn, barvogn, en førstehjelpsavdeling og to passasjervogner med plass til 170 personer, med tiden er det ventet at tallet vil stige til mer enn 400.For tiden forlater toget Salta stasjon for en 15 timers tur-returreise over tilsammen 434 kilometer til Polvorilla viadukt, 4 220 meter over havet. Viadukten ligger i en kurve og er 224 m lang og 64 m høy. Etter at toget har forlatt Salta kjører det først inn i Valle de Lerma, og deretter Quebrada del Toro, før det når Altiplano. Toget stopper på tallrike steder, noen har markeder der det selges kunsthåndverk, og folk fra stedet som tilbyr regional mat.


== Historikk ==
Turisttoget tren a las nubes fra Ferrocarriles Argentinos kjørte en gang i uka fra 1970-årene bare ved etterspørsel, og siden 1985 regelmessig om vinteren (mars–november). Siden 1994 ble det driftet av foretaket Movitren, kjørte også fra mars til november omtrent engang i uka. I juli 2005 ble et tog med defekt lokomotiv og uten energiforsyning stående ved minusgrader på Viaducto La Polvorilla. Dette førte til at driftstillatelsen ble inndratt. 
Senere har driften på strekningen av tren a las nubes blitt gjenopptatt av selskapet Ecotren S.A. Toget blir ledsaget av terrengbiler og et ambulansekjøretøy til passasjerenes sikkerhet. Ombord i toget er det surstoffapparater for personer som lider av høydesyke, og også en sykestasjon med utddannet personal. I regntiden, fra begynnelsen av desember til slutten av mars, er togtrafikken innstilt.


== Galleri ==

		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tren a las nubes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tren a las nubes – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Det norske revmatismeråd

Det norske revmatismeråd var et samarbeidsorgan for Norsk revmatologisk forening, Norsk revmatikerforbund og Norske kvinners sanitetsforening. Rådet hadde som formål å fremme forebygging og behandling av revmatiske sykdommer, i tillegg til forskning henimot de samme områder. Rådet var en videreføring av Det norske revmatismeutvalg av 1946.


== Prosjekter og utgivelser ==
Innsamlingsaksjonen Helsegaven 1964
Den sykehusmessige revmatikeromsorg i Norge 1970 (utredning)


== Kilder ==
Den sykehusmessige revmatikeromsorg i Norge (Kåss, Erik og Stene, Edgar W, Det norske revmatismeråd, 1970)
Calosotinae

Calosotinae er en gruppe som hører til blant parasittvepsene og er en underfamilie i ordenen vepser. Gruppen omfatter rundt 140 kjente arter fordelt på 8 slekter. Det er funnet 29 arter i Europa. 


== Utseende ==
Små til middelsstore (gjerne 3-5 millimeter), avlange, metallisk fargede snyltevepser.


== Levevis ==
Neon av artene er parasitoider som angriper larvene til treborende biller, andre snylter på tovinger, Vepser eller sommerfugler. Noen er hyperparasitoider og snylter på andre parasitoider.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i alle verdensdeler.


== Systematisk inndeling ==

ordenen vepser, (Hymenoptera)
gruppen stilkvepser, Apocrita
gruppen Proctotrupomorpha
gruppen Chalcidoidea
familien Eupelmidae
underfamilien Calosotinae – 144 arter i 8 slekter, 29 arter i Europa
slekten Archaeopelma Gibson, 1989
slekten Balcha Walker, 1862
slekten Calosota Curtis, 1836 - 14 arter i Europa. I Norge:
Calosota vernalis Curtis, 1836
slekten Eusandalum Ratzeburg, 1852 - 10 arter i Europa
slekten Licrooides Gibson, 1989
slekten Paraeusandalum Gibson, 1989
slekten Pentacladia Westwood, 1835 - to arter i Europa
slekten Tanythorax Gibson, 1989


== Kilder ==
Natural History Museum, Universal Chalcidoidea Database [1]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr: [2]
van Noort, Simon (uten dato) WaspWeb - Calosotine wasps of Africa and Madagascar [3]


== Eksterne lenker ==
(no) Calosotinae hos Artsdatabanken 
(en) Calosotinae hos Fauna Europaea 
(en) Calosotinae hos NCBI 
Calosotinae – detaljert informasjon på Wikispecies
Nahuel Huapi nasjonalpark

Nahuel Huapi nasjonalpark (spansk: Parque Nacional Nahuel Huapi) er den eldste nasjonalparken i Argentina, og ble opprettet i 1934. Den ligger rundt innsjøen Nahuel Huapi ved foten av Andes i Patagonia. Den er den største av nasjonalparkene i regionen med et areal på 7 172 km².Parken ligger ved grensa til Chile, sørvest i provinsen Neuquén og lengst vest i provinsen Río Negro. Den har to soner: Selve nasjonalparken med de strengeste vernereglene, og et verneområde hvor bebyggelse og teknisk infrastruktur er konsentrert. Den største byen og base for turismen i området er San Carlos de Bariloche, som ligger utenfor parken, men er omringet av den på alle sider. 
Landskapene i parken består av tre typer. Øverst ligger Altoandino med permanent snødekke over 1 600 meter, deretter skogkledt Andino-Patagónico i de lavereliggende områdene, og til sist patagonisk steppe. Mellom fjellene ligger en rekke innsjøer, hvorav Nahuel Huapi, som parken har navn etter, er den største. Andre innsjøer er Traful, Mascardi, Gutiérrez og Guillelmo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Nahuel Huapi National Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
 Nahuel Huapi nasjonalpark hos Wikivoyage
Vagabond Heart

Vagabond Heart er et studioalbum med Rod Stewart som ble gitt ut i 1991.


== Sporliste ==
Side 1:

«Rhythm of My Heart» (Marc Jordan og John Capek) – 4.15
«Rebel Heart» (Rod Stewart, Jeff Golub, Chuck Kentis og Carmine Rojas) – 4.10
«Broken Arrow» (Robbie Robertson) – 4.26
«It Takes Two» (William Stevenson og Sylvia Moy) (duett med Tina Turner) – 4.14
«When a Man's in Love» (Rod Stewart, Jeff Golub, Chuck Kentis og Carmine Rojas) – 5.34
«You Are Everything» (Thom Bell og Linda Creed) – 4.09Side 2:

«The Motown Song» (Larry John McNally) – 4.00
«Go Out Dancing» (Rod Stewart, Jeff Golub og Chuck Kentis) – 4.20
«No Holding Back» (Rod Stewart, Jim Cregan og Kevin Savigar) – 5.47
«Have I Told You Lately» (Van Morrison) – 4.01
«Moment of Glory» (Rod Stewart, Jeff Golub, Chuck Kentis og Carmine Rojas) – 4.47
«Downtown Train» (Tom Waits) – 4.41
«If Only» (Rod Stewart, Jim Cregan og Kevin Savigar) – 4.56


== Eksterne lenker ==
«Vagabond Heart» hos Allmusic
Appelldomstolen for England og Wales

Appelldomstolen for England og Wales (Her Majesty's Court of Appeal in England, Court of Appeal of England and Wales eller bare Court of Appeal) er en domstol som ble opprettet i 1875. Domstolen har sete i Royal Courts of Justice på Strand i London.
Domstolens kriminalavdeling (Criminal Division) behandler saker som blir appellert fra Crown Court, mens domstolens sivile avdeling (Civil Division) behandler saker som blir appellert fra High Court of Justice og fra County Court.
Sakerne kan bli sendt videre til Storbritannias høyesterett.


== Dommere ==
Dommerne kalles Lords Justices of Appeal og tjenestegjør ex officio i domstolen.Etter noen måneders tjeneste i appelldomstolen utnevnes dommerne til medlemmer av det kongelige råd, og kan da også gjøre tjeneste i det kongelige råds rettskomite, som er den øverste domstol for Storbritannia og en del andre stater i Commonwealth.


== Referanser ==
Neanastatinae

Nenanastatinae er en gruppe som hører til blant parasittvepsene og er en underfamilie i ordenen vepser. Gruppen omfatter rundt 80 kjente arter fordelt på fire slekter. Det er funnet tre arter i Europa. 


== Utseende ==
Små (2–5 millimeter), avlange snyltevepser. Hodet er mye bredere enn langt, litt uthulet bak. På farge kan de være rødlige eller mørke med metallglans. På bakbeina kan leggene (tibiae) være flatt utvidete.


== Levevis ==
Disse vepsene er parasitoider. Noen er assosiert med gallmygg (Cecidomyiidae), der de kan opptre både som parasitoider direkte på gallmyggene og som hyperparasitoider som snylter på snylteveps i familien Platygastridae, som i sin tur snylter på gallmyggene. Det er også noen som angriper vedborende billerlarver i familiene praktbiller og trebukker.


== Utbredelse ==
Gruppen forekommer i alle verdensdeler, men de fleste av artene lever i den Gamle verden.


== Systematisk inndeling ==

ordenen vepser, (Hymenoptera)
gruppen stilkvepser, Apocrita
gruppen Proctotrupomorpha
gruppen Chalcidoidea
familien Eupelmidae
underfamilien Neanastatinae Kalina, 1984 – 77 arter i 4 slekter, 3 arter i Europa
slekten Eopelma Gibson, 1989
slekten Lambdobregma Gibson, 1989
slekten Metapelma Westwood, 1835
slekten Neanastatus Girault, 1913
Fossile slekter, alle fra Baltisk rav slekten Aspidopleura Gibson, 1999
slekten Brevivula Gibson, 1999
slekten Neanaperiallus Gibson, 1999
slekten Propelma Trjapitzin, 1963


== Referanser ==


== Kilder ==
Natural History Museum, Universal Chalcidoidea Database [2]
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr: [3]
van Noort, Simon (uten dato) WaspWeb - Neanastatine wasps of Africa and Madagascar [4]


== Eksterne lenker ==
(en) Neanastatinae hos Fauna Europaea 
(en) Neanastatinae hos Fossilworks 
(en) Neanastatinae hos NCBI 
Neanastatinae – detaljert informasjon på Wikispecies
Oksfjellet

Oksfjellet (nordsamisk: Vuoksávárri) er et fjell i Kåfjord kommune i Troms og Finnmark. Det ligger på vestsida av Kåfjorddalen og har en høyde på 1 151 meter over havet.
I september 2015 ble det registrert bevegelser på 3 cm i døgnet i fjellsiden. I begynnelsen av oktober var bevegelsene oppe i tre meter i døgnet, og opp mot 12 000 kubikkmeter av fjellsiden var forventet å rase ut. Fjellet stabiliserte seg imidlertid etter hvert, og sikringsarbeidet kunne gjenopptas.


== Referanser ==
Thore Godal (NTH)

Thore Godal (25/6-1917–23/10-1988) var dosent i mekanikk ved NTH. Hans spesialitet var klassisk mekanikk.
Han ble dosent i matematikk ved Sjøkrigsskolen i 1955, og dosent i mekanikk ved NTH fra 1965.
Han forsvarte dr.techn. graden i 1972 med avhandlingen
Contributions to Lambertian mechanics.
«Lambertian mechanics» referer til Lamberts problem. Dette ble formulert av Johann Heinrich Lambert
på 1700-tallet, og dreier seg om satellittbaner som tar et objekt fra en posisjon til en annen i løpet av et gitt tidsrom. Det er av betydning f.eks. når to romfartøyer skal møtes i bane. 
Avhandlingen besto primært av tidligere publiserte artikler; noen av dem er:

Conditions of compatibility of terminal positions and velocities. XIth International Astronautical Congress, Stockholm 1960. Paper 6, pages 40–44.Method for determining the initial velocity corresponding to a given time of free flight transfer between given points in a simple gravitational field, Astronautics, February, 1961.Natural Terminal Velocity Components, Arkiv Astron. Roy. Swedish Acad. of Science. 1967Godal publiserte også en popularvitenskapelig versjon i Nordisk Matematisk Tidsskrift:

Litt om kjeglesnittene fra et astronautisk synspunkt. Vol 10, no 3, 1962, side 137–142.I mars 2000 ble det holdt et symposium til ære for Richard Battin, som hadde vært sentral for navigeringen i
Apollo-programmet. Battin holdt selv et foredrag med tittel 
«A Scrapbook of Beautiful Equations and Great Ideas». Der startet han med Eulers identitet, og via klassisk Himmelmekanikk tok han for seg nyere utvikling. 
Battin skriver: 
«A recent revival of interest in this classic problem has resulted in several
modern additions of beautiful equations and great ideas that significantly augment
the classical ones. It will be worthwhile to include some of these in our collection.
One of these great ideas in orbital mechanics was presented in Stockholm, Sweden
in 1960 by a Norwegian Naval Academy student named Thore Godal. He showed, for the two-point two-body boundary-value problem, that the velocity vectors at the initial and final points terminate on a hyperbolic locus.» 
Med kommentaren «All is alright with the world» inkluderes så Godals likninger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fang Toh Sun, On the orbital isochronism, Celestial mechanics, 3, 272-288, 1971. https://link.springer.com/article/10.1007/BF01231801
Ekaaty Linux

Ekaaty Linux er en tidligere brasiliansk Linux-distribusjon som er basert på Fedora, og sentrert rundt skrivebordsmiljøet KDE. Den er tilgjengelig for arkitekturen x86 og finnes i en stasjonær og en akademisk versjon. Språket er brasiliansk portugisisk 
Første versjon ble lansert 30. januar 2006. Siste er versjon 5u1 fra 23. januar 2013.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted