jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hincksius

Hincksius er en slekt av biller som lever i død ved. De tilhører gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore, langstrakte, jevnbrede biller. På farge er de svarte eller mørkebrune. Hodet er stort og bredt med små, runde fasettøyne. Midt i pannen sitter det et kort horn. Overleppen (labrum) og kjevene (mandiblene) er sterkt utviklet, de sistnevnte godt synlige ovenfra. Antennene er 10-leddete, C-formede, men ikke knebøyde, de ytterste fem leddene har bladlignende utskudd og danner en løs vifte som ikke kan lukkes. Brystskjoldet (pronotum) er avrundet firkantet sett ovenfra, bredere enn langt, blankt, med en lengdefure i midten. Det er et tydelig, smalt skille mellom brystskjoldet og dekkvingene. Dekkvingene er ganske lange, parallellsidige, blanke, med kraftige punktrader.


== Levevis ==
Voksne og larver lever sammen i råtnende ved, og danner en slags samfunn. Dette kalles subsosialitet og er uvanlig hos biller. De voksne billene tygger trefliser som de fôrer til larvene, og hjelper dermed fordøyelsen. Både voksne og larver spiser dessuten de voksne billenes avføring (såkalt koprofagi). Dette øker næringsutbyttet siden avføringen har blitt infisert med mikroflora (bakterier og andre mikroorganismer) som frigjør næringsstoffer fra treet. De voksne billene hjelper også larvene til å bygge et puppekammer der de kan forvandle seg til en puppe. Voksne og larver kommuniserer seg imellom med lyd, og minst 14 forskjellige lydytringer er identifisert. De voksne billene lager lyd bed å gni bakkroppen mot vingene, larvene ved å gni det bakre beinparet mot hoftene til det midtre beinparet.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Ny-Guinea.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
Familien Passalidae - totalt 70 slekter
Underfamilien Macrolininae
Slekten Hincksius Boucher, 1993
Hincksius macrolinoides Boucher, 1993
Hincksius papuanus (Hincks, 1956)
Hincksius praestabilis Boucher, 1993


== Eksterne lenker ==
Oversikt over artene
(en) Hincksius i Encyclopedia of Life 
(en) Hincksius i Global Biodiversity Information Facility
Acheilognathinae

Acheilognathinae er en gruppe karpefisker. Gruppen består av seks slekter med til sammen 71 beskrevne arter. Over halvparten av artene tilhører slekten Acheilognathus.


== Eksterne lenker ==
(en) Acheilognathinae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Acheilognathinae i Encyclopedia of Life 
(sv) Acheilognathinae hos Dyntaxa 
(en) Kategori:Acheilognathinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Acheilognathinae – detaljert informasjon på Wikispecies
Nikka Vonen

Nicoline Marie Vonen, (født 14. november 1836 i Fjaler, død 29. november 1933 samme sted) var en norsk forfatter, folkeminnesamler og grunnlegger av Nikka Vonens Pigeinstitutt. Hun var datter av korpssmed og klokkemaker Bertel Johannesson Vonen (1799–1868)
Da hun var 11 år ble hun sendt til "Pensionat og Skole for Pigebørn av den bedre Classe" i Davik i Nordfjord. 
Hun var kjent for sin store interesse av å samle dialekt og ord fra bygden. 
Hun var senere også elev ved en guvernanteklasse ved Nissens Pigeskole" i Kristiania.
Nikka var en naturelsker, hun likte fotturer i fjellene. Hun var også en av de første kvinnene som nådde toppen av Galdhøpiggen.
Nikka Vonen meldte seg i 1872 som første kvinne inn i nynorskorganisasjonen Vestmannalaget i Bergen, og var medlem i Det Norske Samlaget.
Soknepresten i Fjaler, Anton Kleppestø, skrev følgende minneord etter hennes død:
"Hun innskrenket sig ikke bare til å meddele kunnskaper, men hovedsaken var for henne å gjøre elevene sine skikket for livet. Hennes undervisning og oppdragelse var i beste forstandoppøvelse i livskunst. Med henne er en av de mest særmerkte kvinner vårt land har eid, vandret bort".


== Referanser ==
Giftbeger

Giftbeger er et beger med dødelig gift, brukt til å begå selvmord eller fremtvinge selvmord det var tidligere også en henrettelsesmetode i blant annet Antikkens Hellas.
Sokrates sin dødsstraff ble utført ved at han tømte et giftbeger. Giften var sannsynligvis skarntyde.


== Referanser ==


== Se også ==
Dødsstraff
Liste over henrettelsesmetoder
Ola Mildred Rexroat

Ola Mildred Rexroat (født 29. august 1917 i Ogden i Kansas i USA, død 28. juni 2017 i Hot Springs i Sør-Dakota) var den eneste innfødte amerikanske kvinne (indiansk avstamning) som tjenstgjorde i Woman Airforce Servive Pilots (WAPS). Hun sluttet seg til WAPS etter high school, og hadde farlige oppdrag, som fly slepemål for øvelsesskyting med antiluftskyts. Etter at hun sluttet i luftforsvaret virket hun i ti år som flygeleder. I 2007 ble hun innlemmet i Sør-Dakota Aviation Hall of Fame. Hun var den siste gjenlevende fra Sør-Dakota som tjenstgjorde i WAPS.
Hun var en Oglala Sioux fra Pine Ridge Indian Reservation. Hun fikk en bachelorgrad i kunst fra University of New Mexico i 1939. Hun bodde i New Mexico i hvert fall frem til tidlig i 2016.


== Referanser ==
AFI’s 100 Years…100 Thrills

AFI's 100 Years…100 Thrills er en liste over de 100 viktigste spenningsfilmene fra USA ifølge det amerikanske filminstituttet (The American Film Institute – AFI). Listen ble stemt fram i en undersøkelse blant 1800 filmkritikere, filmhistorikere og fagfolk fra filmbransjen. AFI lanserte en liste med fire kriterier som de stemmeberettigede måtte ta hensyn til når de skulle stemme. Det var til sammen 400 nominerte filmer.AFI har beskrevet listen på sin nettside: «Uansett sjanger har disse filmene en kunstnerisk og filmfaglig kvalitet som er adrenalinfremkallende for både kropp og sinn. Spenningsmomentene i disse filmene har bidratt til å løfte og berike USAs filmhistorie, og er fremdeles en inspirasjon for bransjen og publikum.»Listen ble presentert 12. juni 2001 av det amerikanske filminstituttet i en CBS-sending produsert av Gary Smith. TV-sendingen het AFI's 100 Years... 100 Thrills: America's Most Heart-Pounding Movies, og skuespilleren Harrison Ford var programleder. Sendingen ble nominert til en Primetime Emmy Award for beste enkeltprogram.


== Kriterier ==
AFI lanserte en liste på fire kriterier som velgerne måtte ta hensyn til når de skulle stemme:
Det må være en fiksjonsfilm med spillefilmlengde, vanligvis over 60 minutter.
Det må være en engelskspråklig film, produsert helt eller delvis i USA.
Den må ha en kunstnerisk og filmfaglig kvalitet som er adrenalinfremkallende for både kropp og sinn.
Filmen skal ha bidratt til å løfte og berike USAs filmhistorie, og skal fremdeles være en inspirasjon for bransjen og publikum.


== Liste ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
AFI's 100 Years...100 Thrills på det amerikanske filminstituttets nettsider
AFI's 100 Years...100 Thrills Arkivert 28. mars 2014 hos Wayback Machine. (.pfd-fil)
De 400 nominerte filmene Arkivert 6. juli 2011 hos Wayback Machine. (.pdf-fil)
(en) AFI’s 100 Years…100 Thrills på Internet Movie Database (TV-sending, sendt 12. juni 2001)
Slaget ved Siffin

Slaget ved Siffin (arabisk: وقعة صفين) stod i mai til juli i 657 ved Eufrats bredder i Syria, mellom kalifen Ali ibn Abi Talib og Muawiya I, den sistnevnte  grunnleggeren av umajjadedynastiet, under den andre fitna. Det hovedsakelige sammenstøtet fant sted fra 26. til 28. juli. Siffin tilsvarer det moderne Abu Huraiyra i Raqqa.
Etter det kontroversielle mordet på Uthman ibn Affan var Ali blitt kalif, men ble tvunget til å kjempe for å vinne tilslutning. Muawiya, guvernøren i Syria, fordømte Ali, og avgjørelsen mellom de to om hvem som skulle ha makten i riket kom til å stå ved Siffin. Utgangen av slaget var uviss og de to partene gikk med på å søke tvistedom, men resultatet av den ble like uvisst og kontroversielt. Slaget og tvistedommen bidro til å svekke Alis stilling og tjente ikke til å løse spenningene i det muslimske riket. 
Slaget regnes ofte som utgangspunktet for splittelsen mellom de to største retningene innen islam: Muawiya I kom av sunnittene til å ble betraktet som den første ummajjadiske kalifen, mens sjiittene bestrider dette og betrakter i stedet Ali som den første imamen. Straks etter slaget sprang det også ut en tredje gren, kharijitterne, som forlot Alis side ettersom denne hadde gått med på tvistedom.


== Litteratur ==
Gudrun Krämer: Geschichte des Islam. Dtv, München 2005, ISBN 978-3-423-34467-8, S. 39–41.
Gernot Rotter: Die Umayyaden und der zweite Bürgerkrieg (680–692). Steiner, Wiesbaden 1982, ISBN 3-515-02913-3 (teilw. Habilitationsschrift, Tübingen 1977).
Odd Sigvald Olsen

Odd Sigvald Olsen (født 13. mars 1938 i Rødøy på Helgeland, død 20. februar 2017 i Bodø) var en norsk forretningsmann.
Han regnes som en av oljepionerene i etablering av olje- og gassutvikling i Norge fra tidlig i 1970-årene, etter at han grunnla oljeselskapet Norminol i 1971.
Odd Sigvald Olsen tilhørte en pionérfamilie i nordområdene fra det 19. århundre innenfor olje og gass, politikk, polar fangstovervinteringer og kultur.


== Liv og virke ==
Olsen var født i Rødøy på Helgeland og bodde mesteparten av sitt liv på Andenes i Vesterålen.
Han var uteksaminert som høyere skipsfører, militær sjøoffiser og dispasjør.


=== Utmerkelser ===
Han fikk tildelt utmerkelsen Admiralens UR i 1959 som beste kullelev ved Sjøforsvarets offisers utdanning.


=== Pionerfamilien Nøis Olsen ===
Odd Sigvald Olsen var gift med Marit K. Olsen, som var barnebarn til fangstmannen Johan Nilsen Nøis, og de fikk fire barn. Det var Johan Olsen, Liv Nina Myklebost, Odd Ivar Nøis Olsen og Hugo Andre Olsen.


=== Karriere ===
Olsen grunnla det opprinnelig oljeselskapet Norminol i 1971, som var det andre oljeselskap som ble etablert i Norge. Opprinnelige Norminol eierandeler på norsk sokkel ble solgt til Equinor ASA.
Han var grũnder og eier av bedriftsrådgivningsselskapet OSO Consult som hadde merkantile arbeidsoppgaver for Norminol i 1970- og 1980-årene.Odd Sigvald Olsen var i 1974-75 styreformann i Studieselskapet for nord-norsk næringsliv.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
https://www.nb.no/search?q=Norminol&mediatype=aviser
https://www.nb.no/items/7ea768ae730e2286ad4552c2621ef5fe?page=119&searchText=Norminol
Botntindan

Botntindan er et fjell på Hinnøya. Det høyeste punktet på fjellet er 976 meter over havet. Hoveddelen av fjellet ligger i Kvæfjord kommune i Troms og Finnmark, mens den vestre og høyeste toppen ligger på grensen til Lødingen kommune i Nordland. Den delen av fjellet som ligger i Lødingen kommune, ned mot Austpollvatnet, er en del av Møysalen nasjonalpark.Botntindan har tre topper, fra vest mot øst 976, 975 og 870 moh. Topp 975 har en primærfaktor på 170 meter i forhold til den høyeste Botntinden, som igjen har primærfaktor på 300 meter i forhold til Snøtindan. Avstanden mellom de to høyeste toppene er 1,1 km. På egga øst for topp 870 ligger et trigonometrisk punkt på 777 moh.
Fjellet er en del av et kystalpint landskap tett på fjordene. Fjellet er omgitt av trinnvise botndaler med småvann, slik som Austpollvatnet, Ivervatnet og Vestervatnan. Dette er en landskapstype som tydelig viser lokalglasial påvirkning.Botntindan kan bestiges fra Sørdalen, hvor Europavei 10 går. Fra toppen er det utsikt til mange andre topper på over 900 moh. i området.


== Referanser ==
Bourg-Madame

Bourg-Madame (katalansk: La Guingeta d'Ix) er en fransk kommune i departementet Pyrénées-Orientales i regionen Occitanie. 
Kommunen befinner seg i sør-øst i Frankrike på grensa til Spania.
Gjennom jernbanestasjonen i Bourg-Madame går Det gule toget, som går mellom Latour-de-Carol og Villefranche-de-Conflent.


== Befolkningsutvikling ==
Antall innbyggere i kommunen Vaison-la-Romaine


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bourg-Madame – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunedata INSEE
Ole Erik Midtskogen

Ole Erik Midtskogen (født 12. april 1995) er en norsk fotballspiller som spiller for Odd.Han meldte overgang fra moderklubben Tynset til Ham-Kam i 2016. Han fikk sin debut i OBOS-ligaen mot Ull/Kisa på bortebane den 3. april 2018. Sesongen 2020 spilte han for den færøyske klubben Klaksvíkar Ítróttarfelag. Han spilte for KÍ mot den irske klubben Dundalk FC i Europa League playoff i Dublin i 2020, hvor han scoret et mål i 3–1 nederlaget. I 2021 signerte han for nettopp Dundalk FC.I august 2021 terminerte han kontrakten med Dundalk, og vendte hjem til Norge hvor han signerte for Kjelsås.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ole Erik Midtskogen – Transfermarkt 
(no) Ole Erik Midtskogen – Norges Fotballforbund
Wikitribune

Wikitribune (stilisert som WikiTRIBUNE) er et nyhetsnettsted der profesjonelle journalister undersøker og rapporterer nyheter, og frivillige bidrar til artiklene gjennom korrekturlesing, faktasjekk og å legge til kilder. Jimmy Wales, medgrunnlegger av Wikipedia, kunngjorde nettstedet i april 2017. Wikitribune er ikke tilknyttet nettleksikonet Wikipedia eller organisasjonen Wikimedia Foundation.
«Dette vil være første gang profesjonelle journalister og borgerjournalister vil jobbe side om side som likeverdige ved å skrive reportasjer mens de skjer, redigere dem mens de utvikler seg, og til alle tider støttet av et nettsamfunn som sjekker og dobbeltsjekker alle fakta,» sa Wales. Wales har som formål med prosjektet å bidra til å bekjempe falske nyheter på nettet; han ble angivelig motivert til å ta tak i utfordringen da han hørte Kellyanne Conway bruke uttrykket «alternative fakta» på fjernsyn.En demoversjon av nettstedet er bare blitt gjort tilgjengelig for et utvalgt publikum, slik som medier.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Mate-URL 
(en) WikiTribune – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Seiling under Sommer-OL 2004 – Finnjolle menn

Finnjolle for menn i seiling under Sommer-OL 2004 ble arrangert i august 2004 på Agios Kosmas Olympic Sailing Centre i Athen.


== Resultater ==

Forklaring:    DNF – Fullførte ikke;    DSQ – Diskvalifisert;  OCS – Tjuvstart (regel 30.1);      RDG – Godtgjørelse innvilget;          Utstrøkte resultater er seilerens dårligste og teller ikke i rangeringen.  


== Referanser ==
Seiling under Sommer-OL 2004 – Mistral kvinner

Mistral for kvinner i seiling under Sommer-OL 2004 ble arrangert i august 2004 på Agios Kosmas Olympic Sailing Centre i Athen.


== Resultater ==

Forklaring:    DNF – Fullførte ikke; DNS – Kom til startområdet, men startet ikke;   DSQ – Diskvalifisert;  OCS – Tjuvstart (regel 30.1);                Utstrøkte resultater er seilerens dårligste og teller ikke i rangeringen.  


== Referanser ==
Seiling under Sommer-OL 2004 – Europajolle kvinner

Europajolle for kvinner i seiling under Sommer-OL 2004 ble arrangert i august 2004 på Agios Kosmas Olympic Sailing Centre i Athen.


== Resultater ==

Forklaring:        DSQ – Diskvalifisert;  OCS – Tjuvstart (regel 30.1);                Utstrøkte resultater er seilerens dårligste og teller ikke i rangeringen.  


== Referanser ==
Seiling under Sommer-OL 2004 – 470 menn

470 for menn i seiling under Sommer-OL 2004 ble arrangert i august 2004 på Agios Kosmas Olympic Sailing Centre i Athen.


== Resultater ==

Forklaring:        DSQ – Diskvalifisert;  OCS – Tjuvstart (regel 30.1);                Utstrøkte resultater er seilerens dårligste og teller ikke i rangeringen.  


== Referanser ==
Seiling under Sommer-OL 2004 – 470 kvinner

470 for kvinner i seiling i Sommer-OL I 2004 ble arrangert i august 2004 på Agios Kosmas Olympic Sailing Centre i Athen.


== Resultater ==

Forklaring:  DNC – Startet ikke, kom ikke til startområdet;      DSQ – Diskvalifisert;  OCS – Tjuvstart (regel 30.1);      RDG – Godtgjørelse innvilget;          Utstrøkte resultater er seilerens dårligste og teller ikke i rangeringen.  


== Referanser ==
Seiling under Sommer-OL 2004 – 49er

49er i seiling under Sommer-OL 2004 ble arrangert i august 2004 på Agios Kosmas Olympic Sailing Centre i Athen.


== Resultater ==

Forklaring:  DNC – Startet ikke, kom ikke til startområdet;  DNF – Fullførte ikke;    DSQ – Diskvalifisert;  OCS – Tjuvstart (regel 30.1);      RDG – Godtgjørelse innvilget;          Utstrøkte resultater er seilerens dårligste og teller ikke i rangeringen.  


== Referanser ==
Seiling under Sommer-OL 2004 – Tornado

Tornado i seiling under Sommer-OL 2004 ble arrangert i august 2004 på Agios Kosmas Olympic Sailing Centre i Athen.


== Resultater ==

Forklaring:  DNC – Startet ikke, kom ikke til startområdet;              RDG – Godtgjørelse innvilget;          Utstrøkte resultater er seilerens dårligste og teller ikke i rangeringen.  


== Referanser ==
Seiling under Sommer-OL 2004 – Yngling kvinner

Yngling i seiling under Sommer-OL 2004 ble arrangert i august 2004 på Agios Kosmas Olympic Sailing Centre i Athen.


== Resultater ==

Forklaring:  DNC – Startet ikke, kom ikke til startområdet;        OCS – Tjuvstart (regel 30.1);      RDG – Godtgjørelse innvilget;          Utstrøkte resultater er seilerens dårligste og teller ikke i rangeringen.  


== Referanser ==
Seiling under Sommer-OL 2004 – Starbåt menn

Starbåt for menn i seiling under Sommer-OL 2004 ble arrangert i august 2004 på Agios Kosmas Olympic Sailing Centre i Athen.


== Resultater ==

Forklaring:  DNC – Startet ikke, kom ikke til startområdet;        OCS – Tjuvstart (regel 30.1);      RDG – Godtgjørelse innvilget;          Utstrøkte resultater er seilerens dårligste og teller ikke i rangeringen.  


== Referanser ==
Volley2000

Volley 2000 er en spilleform av volleyball som er tilpasset barn, der utøvere raskt kommer til spill og aktiviteten er høy fra starten av. Det kan spilles av alle, også voksne nybegynnere. 
Det som skiller Volley2000 fra tradisjonell volleyball er hovedsakelig:; antall spillere, at serven kan foretas fra helt frem til 3-meteren og at det er tillatt med ett sprett mellom to av ballberøringene.
Volley2000 kommer fra Sverige og har blitt spilt i konkurransesammenheng i aldersklasser opp til og med 13 år. 
Det kan også være en fordel å la eldre nybegynnere starte med Volley2000 for å lære seg grunnspillet. Det kan spilles rene gutte- og jentelag, eller med mix lag.
Banen er en vanlig volleyballbane på 9 x 18 meter, med tremeterlinjer. 
Et lag består av 2 til 4 spillere på banen. Ved flere enn 4 spillere kan det roteres slik at en går ut og en annen kommer inn. Det vanlige er at en spiller går ut til benken når han/hun skal rotere fra nettet til serveplass, og at den nye spilleren går inn på serveplass.
Ballen er en vanlig volleyball, men med lavere trykk enn normalt. Det kan også benyttes skumplastballer for de yngste. 
Netthøyden er 200 cm over gulvet.
En kamp består av ett eller flere sett. Hver ball gir poeng uansett hvilket lag som server. Normal sett går til 25 poeng, et avgjørende sett spilles til 15. I begge tilfeller må laget som vinner settet ha minst 2 poengs ledelse. Kampene kan spilles best av 3 eller 5 sett, 
Det trekkes lodd om hvilket lag som starter å serve. Spillet startes med serven. De som bruker underhåndsserve kan stå så langt frem som til tremterlinjen. De som bruker overhåndserve må stå bak baklinjen. Den spilleren som har servet kan ikke angripe fra foran tremeterlinjen. Dette gjelder ikke hvis laget har 2 eller 3 spillere.
Serven skal tas imot før den spretter i gulvet. Deretter kan ballen sprette en gang mellom to slag, innenfor lagets berøringer. Spretten kan også være utenfor banen på egen side. For de yngste kan de også tillates at ballen spretter mer enn den ene gangen.
Ballen skal etter maksimum tre slag og en sprett spilles tilbake over nettet. Sprett regnes ikke som slag. Ballen kan spilles med en hvilken som helst kroppsdel, men det oppfordres til å unngå spark da det gir vesentlig mindre kontroll på ballen. 
Det viktige er at spillerne lærer seg grunnslagene i volleyball, baggerslag og fingerslag.


== Eksterne lenker ==
Minivolleyball.no - Regler for Volley2000
Passipassalus

Passipassalus er en slekt av biller som lever i død ved. De tilhører gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore (16-33 millimeter), langstrakte, jevnbrede biller. På farge er de svarte eller mørkebrune. Hodet er stort og bredt med små, runde fasettøyne. Midt i pannen sitter det et kort horn. Overleppen (labrum) og kjevene (mandiblene) er sterkt utviklet, de sistnevnte godt synlige ovenfra. Antennene er 10-leddete, C-formede, men ikke knebøyde, de ytterste fem leddene har bladlignende utskudd og danner en løs vifte som ikke kan lukkes. Brystskjoldet (pronotum) er avrundet firkantet sett ovenfra, bredere enn langt, blankt, med en lengdefure i midten. Det er et tydelig, smalt skille mellom brystskjoldet og dekkvingene. Dekkvingene er ganske lange, parallellsidige, blanke, med kraftige punktrader.


== Levevis ==
Voksne og larver lever sammen i råtnende ved, og danner en slags samfunn. Dette kalles subsosialitet og er uvanlig hos biller. De voksne billene tygger trefliser som de fôrer til larvene, og hjelper dermed fordøyelsen. Både voksne og larver spiser dessuten de voksne billenes avføring (såkalt koprofagi). Dette øker næringsutbyttet siden avføringen har blitt infisert med mikroflora (bakterier og andre mikroorganismer) som frigjør næringsstoffer fra treet. De voksne billene hjelper også larvene til å bygge et puppekammer der de kan forvandle seg til en puppe. Voksne og larver kommuniserer seg imellom med lyd, og minst 14 forskjellige lydytringer er identifisert. De voksne billene lager lyd ved å gni bakkroppen mot vingene, larvene ved å gni det bakre beinparet mot hoftene til det midtre beinparet.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Sør-Amerika (Brasil), alle artene lever i Amazonas-bekkenet.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
Familien Passalidae - totalt 70 slekter
Underfamilien Passalinae
Slekten Passipassalus Fonseca & Reyes-Castillo, 1993
Passipassalus brevicornis Jíménez-Ferbans, Reyes-Castillo & Fonseca, 2016
Passipassalus buhrnheimi Fonseca & Reyes-Castillo, 1993
Passipassalus corniculatus (Fonseca, Gouveia & Fernandez, 2008)
Passipassalus macrocerus (Reyes-Castillo & Fonseca, 1992)
Passipassalus nukak Jíménez-Ferbans & Reyes-Castillo, 2015


== Eksterne lenker ==
L. Jimenez-Ferbans og P. Reyes-Castillo (2015) Phylogeny and Taxonomy of Paxillus MacLeay and Passipassalus Reyes-Castillo and Fonseca (Coleoptera: Passalidae: Passalini), with the Description of New Species. Annals of the Entomological Society of America 108: 415-434. [1]
L. Jimenez-Ferbans, P. Reyes-Castillo og Fonseca (2016) Passipassalus brevicornis n. sp.: a New Passalidae (Coleoptera) from Brazilian Amazonian, with a Key to the Species of Passipassalus Reyes-Castillo & Fonseca. Neotropical Entomology 45: 288-290. [2]
Oversikt over artene
(en) Passipassalus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Passipassalus hos NCBI