jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kradibiinae

Kradibiinae er en gruppe av vepser som tilhører familien fikenvepser (Agaonidae) i overgruppen Chalcidoidea.


== Utseende ==
Små (gjerne 1–2 millimeter), gulaktige til svarte snyltevepser. Hodet er påfallende flatt.


== Levevis ==
Artene utvikler seg inne i fikener (Ficus spp.) som de pollinerer.


== Utbredelse ==
Gruppen er vidt utbredt i varme områder av den Gamle verden.


== Systematisk inndeling ==

ordenen vepser (Hymenoptera)
stilkvepser (Apocrita)
overfamilie chalcidider (Chalcidoidea)
familien fikenvepser (Agaonidae)
underfamilien Kradibiinae 
slekten Ceratosolen Mayr, 1885 - 66 arter, vidt utbredt i den Gamle verden
slekten Kradibia Saunders, 1883 - 43 arter, vidt utbredt i Gamle verden


== Kilder ==
Fauna Europa (2013) Fauna Europaea version 2.6.2,  www.faunaeur.org – utbredelsesdatabase for europeiske dyr.
Simon van Noort og Jean-Yves Rasplus (uten dato) FigWeb - Kradibiinae [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Kradibiinae hos NCBI 
(en) Kategori:Kradibiinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Kradibiinae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Figs and figwasps
George Lakoff

George Lakoff (født 24. mai 1941 i Bayonne i New Jersey) er en kognitiv lingvist fra USA. Han er mest kjent for teoriene sine om at enkeltpersoners liv er sterkt påvirka av de sentrale metaforene de benytter for å forklare komplekse fenomener. Denne teorien ble lansert i boka Hverdagslivets metaforer (Metaphors We Live By) fra 1980 og blir anvendt i en rekke ulike akademiske disipliner, den har også leda Lakoff inn i det som vanligvis omtales som statsvitenskap. Den mer generelle teorien som ligger bak arbeidet hans er kjent som kroppslig situert kognisjon.
Lakoff er professor ved University of California, Berkeley, hvor han har undervist siden 1972.


== Bibliografi ==
NorskGeorge Lakoff og Mark Johnson Hverdagslivets metaforer — fornuft, følelser og menneskehjernen oversatt av Mie Hidle (original: Metaphors We Live By, 1980) Pax 2003 ISBN 8253024746Engelsk2012. med Elisabeth Wehling. The Little Blue Book: The Essential Guide to Thinking and Talking Democratic. Free Press. ISBN 978-1-476-70001-4.
2008. The Political Mind : Why You Can't Understand 21st-Century American Politics with an 18th-Century Brain. Viking Adult. ISBN 978-0-670-01927-4.
2006. Whose Freedom?: The Battle over America's Most Important Idea. Farrar, Straus and Giroux. ISBN 978-0-374-15828-6.
2005. "A Cognitive Scientist Looks at Daubert", American Journal of Public Health 95, nr. 1: S114.
2005. The Brain’s Concept: The Role of the Sensory-Motor System in Conceptual Knowledge. Vittorio Gallese, Università di Parma og George Lakoff. University of California, Berkeley, USA
2004. Don't Think of an Elephant: Know Your Values and Frame the Debate. Chelsea Green Publishing. ISBN 978-1-931498-71-5.
2003. (1980) med Mark Johnson. Metaphors We Live By. University of Chicago Press. ISBN 978-0-226-46800-6.
2001. Edition. Moral Politics: How Liberals and Conservatives Think. University of Chicago Press.  ISBN 978-0-226-46771-9.
2000. med Rafael E. Núñez. Where Mathematics Comes From: How the Embodied Mind Brings Mathematics into Being. Basic Books. ISBN 0-465-03771-2.
1999. med Mark Johnson. Philosophy In The Flesh: the Embodied Mind and its Challenge to Western Thought. Basic Books.
1996. Moral politics : What Conservatives Know that Liberals Don't. University of Chicago Press. ISBN 978-0-226-46805-1.
1989. med Mark Turner. More Than Cool Reason: A Field Guide to Poetic Metaphor. University of Chicago Press. ISBN 978-0-226-46812-9.
1987. Women, Fire, and Dangerous Things: What Categories Reveal About the Mind.  University of Chicago Press. ISBN 0-226-46804-6.
1980. med Mark Johnson. Metaphors We Live By. University of Chicago Press. ISBN 978-0-226-46801-3.
1968. Adverbs and the Concept of Deep Structure. Foundations of Language. Vol. 4, Nr. 1 (februar 1968), s. 4–29.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) George Lakoff – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) George Lakoff på Internet Movie Database 
(en) George Lakoff på MusicBrainz 
(en) George Lakoff på Songkick 
(en) Informasjon om George Lakoff hos University of California, Berkeley
Beryl (navn)

Beryl er et engelsk kvinnenavn dannet av navnet på mineralet beryll. Beryl er også kjent brukt som mannsnavn.


== Etymologi ==

Beryl er dannet av det engelske ordet for «beryll». Mineralet har via latinske beryllus og greske beryllos (gresk: βήρυλλος) fått navn fra et ord i sanskrit som betyr «blekne».


== Utbredelse ==
Beryl var et populært navn i England fra 1920-årene til 1940-årene.

Navnet er i dag mest brukt i enkelte engelsktalende land i Afrika.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Beryl og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Beryl Reid (1919–1996), engelsk skuespiller
Beryl Bainbridge (1932–2010), engelsk forfatter
Beryl Diane, norsk DJ


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Beryl
(en) Think Baby Names: Beryl
Sycophaginae

Sycophaginae er en gruppe av vepser som tilhører familien fikenvepser (Agaonidae) i overgruppen Chalcidoidea.


== Utseende ==
Små, gulbrune til svarte fikenvepser. Hodet er lite og nokså rundet (ikke påfallende flatt som hos mange andre fikenvepser). Antennene er knebøyde. Bakkroppen er høyere enn bred, høyt hvelvet.


== Levevis ==
Artene utvikler seg inne i fikener (Ficus spp.) som de pollinerer.


== Utbredelse ==
Gruppen er representert i alle verdensdeler.


== Systematisk inndeling ==

ordenen vepser (Hymenoptera)
stilkvepser (Apocrita)
overfamilie chalcidider (Chalcidoidea)
familien fikenvepser (Agaonidae)
underfamilien Sycophaginae Walker, 1975
slekten Anidarnes Bouček, 1993 - 12 arter, Amerika
slekten Eukoebelea Ashmead, 1904 - 7 arter, varme områder i den Gamle verden
slekten Idarnes Walker, 1843 - 23 arter, mest Amerika, men også kjent fra Sør-Afrika og Sri Lanka
slekten Pseudidarnes Girault, 1927 - 8 arter, Australia og Ny-Guinea
slekten Sycophaga Westwood, 1840 - 23 arter, varme områder i den Gamle verden


== Kilder ==
Fauna Europa (2013) Fauna Europaea version 2.6.2,  www.faunaeur.org – utbredelsesdatabase for europeiske dyr.
Simon van Noort og Jean-Yves Rasplus (uten dato) FigWeb - Kradibiinae [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Sycophaginae hos Fossilworks 
(en) Sycophaginae hos NCBI 
Sycophaginae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Figs and figwasps
Sycoryctinae

Sycoryctinae er en gruppe av vepser som tilhører familien fikenvepser (Agaonidae) i overgruppen Chalcidoidea.


== Utseende ==
Små, gulaktige til svarte snyltevepser, ofte med metallisk glans. Hunnen har et eggleggingsrør som er minst så langt som kroppen, noen ganger flere ganger så langt som resten av kroppen.


== Levevis ==
Artene utvikler seg inne i fikener, men de er ikke pollinatorer, derimot parasitoider som snylter på andre fikenveps eller inkviliner som bare utnytter fikenen uten å angripe de andre fikenvepsene.


== Utbredelse ==
Gruppen er representert i alle verdensdeler.


== Systematisk inndeling ==
Gruppen blir ofte plassert i familien Pteromalidae.

ordenen vepser (Hymenoptera)
stilkvepser (Apocrita)
overfamilie chalcidider (Chalcidoidea)
familien fikenvepser (Agaonidae)
underfamilien Sycoryctinae 
stammen Apocryptini Wiebes, 1966
slekten Apocrypta Coquerel, 1866 - 28 arter, Gamle verden
slekten Bouceka Koçak & Kemal, 2008 - én art fra Ny-Guinea
stammen Critogastrini Segar, Lopez-Vaamonde, Rasplus & Cook, 2012
slekten Critogaster Mayr, 1885 - 6 arter, vidt utbredt
stammen Philotrypesini Wiebes, 1966
slekten Dobunabaa Bouček, 1988 - én art fra Ny-Guinea
slekten Philotrypesis Förster, 1878 - 50 arter, vidt utbredt. I Europa:
Philotrypesis caricae (Linnaeus, 1762)
slekten Philoverdance Priyadarsanan, 2000 - én art fra India
slekten Watshamiella Wiebes, 1981 - 8 arter, Gamle verden
stammen Sycoryctini Wiebes, 1966
slekten Adiyodiella Priyadarsanan, 2000 - én art fra India
slekten Arachonia Joseph, 1957 - 3 arter, Gamle verden
slekten Parasycobia Abdurahiman & Joseph, 1967 - én art fra India
slekten Sycorycteridea Abdurahiman & Joseph, 1967 - én art fra India
slekten Sycoryctes Mayr, 1885 - 32 arter, Gamle verden
slekten Sycoscapter Saunders, 1883 - 28 arter, Gamle verden
slekten Sycoscapteridea Ashmead, 1904 - 8 arter, Asia?


== Kilder ==
Fauna Europa (2013) Fauna Europaea version 2.6.2,  www.faunaeur.org – utbredelsesdatabase for europeiske dyr.
Simon van Noort og Jean-Yves Rasplus (uten dato) FigWeb - Sycoryctinae [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Sycoryctinae hos Fauna Europaea 
(en) Sycoryctinae hos NCBI 
(en) Kategori:Sycoryctinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sycoryctinae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Figs and figwasps
Tetrapusiinae

Tetrapusiinae er en gruppe av vepser som tilhører familien fikenvepser (Agaonidae) i overgruppen Chalcidoidea.


== Levevis ==
Artene utvikler seg inne i fikener (Ficus spp.) som de pollinerer.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

ordenen vepser (Hymenoptera)
stilkvepser (Apocrita)
overfamilie chalcidider (Chalcidoidea)
familien fikenvepser (Agaonidae)
underfamilien Tetrapusiinae 
slekten Tetrapus Mayr, 1885 - sju arter
Tetrapus americanus Mayr, 1885
Tetrapus antillarum Ashmead, 1900
Tetrapus apopnus Peñalver & Engel, 2006 - fossil art fra rav fra Den dominikanske republikken
Tetrapus costaricanus Grandi, 1925
Tetrapus delclosi Peñalver & Engel, 2006 - fossil art fra rav fra Den dominikanske republikken
Tetrapus ecuadoranus Grandi, 1934
Tetrapus mexicanus Grandi, 1952


== Kilder ==
Fauna Europa (2013) Fauna Europaea version 2.6.2,  www.faunaeur.org – utbredelsesdatabase for europeiske dyr.
Simon van Noort og Jean-Yves Rasplus (uten dato) FigWeb - Kradibiinae [1]


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Figs and figwasps
Takaaki Kajita

Takaaki Kajita (japansk: 梶田 隆章 Kajita Takaaki, født 1959 i Higashimatsuyama i Saitamaprefekturet) er en japansk fysiker og nobelprisvinner, kjent for sine nøytrinoeksperimenter ved Kamiokande og senere Super-Kamiokande. I 2015 ble han tildelt Nobelprisen i fysikk i 2015 sammen med canadiske Arthur B. McDonald for «oppdagelsen av nøytrinooscillasjoner, som viser at nøytrinoer har masse.Kajita gikk ut fra Universitetet i Saitama i 1981, og fullførte en doktorgrad i 1986 ved Universitetet i Tokyo. Siden 1988 har han vært tilknyttet Institutt for kosmisk strålingsforskning (Institute for Cosmic Ray Research) ved Universitetet i Tokyo, der han ble professor i 1999.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Takaaki Kajita – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Takaaki Kajita på Internet Movie Database
William C. Campbell

William Cecil Campbell (født 28. juni 1930 i Ramelton i County Donegal) er en irsk biokjemiker, biolog og parasittolog, kjent for sine oppdagelser av en ny behandlingsmetode av infeksjoner forårsaket av rundormer. Han jobbet ved Merck Institute for Therapeutic Research i perioden 1957–1990, og er nå en del av Drew University. I 2015 ble han tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin sammen med Satoshi Ōmura for «deres oppdagelser vedrørende en ny behandling mot infeksjoner forårsaket av rundormparasitter»- De delte prisen med Tu Youyou.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(engelsk) Research Institute for Scientists Emeriti (RISE) at Drew University Arkivert 8. oktober 2015 hos Wayback Machine.
Cecilie Daae

Cecilie Daae (født 15. april 1962 i Stryn) er en norsk lege. Hun er direktør for det statseide forskningsinstituttet Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisk stress (NKVTS) fra 2023. Hun har tidligere vært assisterende helsedirektør og fungerende helsedirektør i Helsedirektoratet, direktør for Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap (2015–2020) og administrerende direktør i Helse Nord RHF (2020–2022).


== Karriere ==
Hun tok medisinsk embetseksamen ved Universitetet i Oslo i 1990, har mastergrad i helseadministrasjon fra UiO, ble godkjent som spesialist i allmennmedisin i 2001 og har gjennomført FHS/Sjefskurs ved Forsvarets høgskole.Hun gjennomførte turnustjeneste ved Bjerke Helsesenter og Lovisenberg sykehus (1990–1992) og arbeidet deretter som assistentlege ved Aker sykehus (1992–1993), som forsker ved Seksjon for helsetjenesteforskning ved Statens institutt for folkehelse (1993–1994), som allmennlege/bydelslege i Oslo (1994–2000) og som lege/administrerende overlege (leder) ved studenthelsetjenesten ved Universitetet i Oslo (2000–2007).
Daae hadde fra 2007 til 2015 flere lederstillinger i Sosial- og helsedirektoratet/Helsedirektoratet, først som avdelingsdirektør i avdeling for sykehustjenester fra 2007, deretter som divisjonsdirektør for divisjon for spesialisthelsetjenester fra 2011 og assisterende helsedirektør 2014–2015. I Helsedirektoratet hadde hun blant annet ansvar for etatsstyring av Nasjonalt kunnskapssenter for helsetjenesten og direktoratets arbeid med blant annet nødnett og nasjonalt system for vurdering av nye metoder og legemidler i spesialisthelsetjenesten. Hun var i perioder også fungerende helsedirektør.
Hun var direktør for Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap (DSB) fra 2015 til 2020, og var dermed den andre direktøren for etaten som ble opprettet i 2003. Direktoratet er underlagt Justis- og beredskapsdepartementet.Hun var administrerende direktør i Helse Nord RHF 2020–2022. Hun tiltrådte i stillingen rett før koronapandemien. Som administrerende direktør i Helse Nord var hun medlem av Beslutningsforum, som beslutter hvilke behandlinger som skal tilbys i spesialisthelsetjenesten.
I 2023 ble hun ansatt som direktør for det statseide forskningsinstituttet Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisk stress (NKVTS).


== Bakgrunn ==
Hun tilhører embetsmannsslekten Daae og hennes far, farfar og oldefar var alle leger. Hun er datter av dr.med. og forsker innen klinisk kjemi Ludvig N.W. Daae og psykolog Aud Fossen, og er tippoldebarn av statsråd Ludvig Daae. Hun ble gift med professor dr.med. Arild Bjørndal.


== Bibliografi ==
Tor Claudi, John G. Cooper, Cecilie Daae (2000). «Er diabetesbehandling for vanskelig for allmennpraktikeren alene?». Tidsskr. nor. lægeforen. 120: 2678–2682
Hege Kornør; Lars Weisæth; Dagfinn Winje; Øivind Ekeberg; Cecilie Daae; Elisabeth Swensen; Hilde Tinderholt Myrhaug; Sari Susanna Ormstad (2006). Psykososiale tiltak ved store ulykker og katastrofer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cecilie Daae på Internet Movie Database
Scott (navn)

Scott er et engelsk og skotsk mannsnavn. Navnet er mest brukt i USA.


== Etymologi ==
Scott er tatt fra et engelsk og skotsk etternavn, som har opprinnelse som et tilnavn til en person fra Skottland eller som snakket skotsk. Navnet ble brukt på latinsk som Scoti, «gælisk-talende», men opprinnelsen til navnet er ukjent.


== Utbredelse ==
Scott var et populært navn i USA fra 1950-årene til 1980-årene.

I England var Scott et populært navn fra 1970-årene til 1990-årene.

Scott har siden 2014 hatt norsk navnedag 13. februar.Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Scott og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Scott Kim (født 1955), amerikansk spilldesigner
Scott Walker (født 1967), amerikansk politiker
Scot Mendelson (født 1969), amerikansk styrkeløfter
Scott Bradlee (født 1981), amerikansk musiker
Scott Disick (født 1983), amerikansk TV-personlighet
Scott Casban, engelsk ballettdanser
Scott Berkun, amerikansk forfatter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Scott
(en) Think Baby Names: Scott
Annie Edson Taylor

Annie Edson Taylor (født 24. oktober 1838, død 29. april 1921) var første personen til å seile ned Niagara falls i en tønne, 24. oktober 1901.


== Liv og virke ==
Annie Edson Taylor (født: Edson) ble født i Aurborne i New York 24. oktober 1839. Annie Edson Taylor vokste opp i en møllerfamilie, og hadde gode økonomiske kår.  Hun var aktiv i sin oppvekst og drev mye med sport. Da hun var 17 år gammel giftet hun seg med David Taylor. De fikk en sønn som døde i krybbedød. Ektemann David Taylor ble drept i den amerikanske borgerkrigen, syv år etter at de giftet seg. Annie Edson Taylor flyttet mye rundt etter sin ektemanns død, for å få arbeid. Hun fikk stilling som danselærer i New York, men flyttet stadig til nye steder. Annie Edson Taylor ble for gammel til å være danselærerinne, og det var vanskelig å finne jobb. Hun trengte å sikre alderdommen økonomisk.  I 1901 flyttet hun til Bay City. Håp om bedre økonomiske utsikter for alderdommen, skal ha vært motivasjonen for idéen om å seile ned Niagarafalene i en tønne.


== Niagara Falls i tønne ==
Annie Edson Taylor leide inn manager Frank M. Russel til å promotere vågestykket, slik at hun kunne tjene penger på berømmelsen i ettertid. Taylor fikk tillaget en spesialtilpasset tretønne av eik og stål. Tønna var polstret med puter og madrasser på innsiden, og sæler som spente henne fast. Bøkkeren la inn tre hull  der komprimert luft ble pumpet inn ved hjelp av en sykkelpumpe, og tettet med kork. Tønneferden gikk i Horseshoe Falls i Canada.Turen ned fossefallet tok omtrent 18 minutter. Hun overlevde vågestykket, og fikk bare noen skrammer og kutt. Taylor skal ha sendt katten sin på testtur i tønna ned fossefallet dagen i forveien.


== Livet etter vågestykket ==
Tønneferden ned fossefallet fanget medias oppmerksomhet, men sikret ikke hennes framtid økonomisk. Frank M.  Russel unndro store deler av Taylors inntekter fra vågestykket.  Selve tønna som ferden gikk i, ble en berømt og ettertraktet gjenstand. Russel  gjemte denne fra Taylor, og planla å bruke den som rekvisitt i et teaterstykke om Taylors seilas. Annie Edson Taylor brukte mye av sin tid og penger på advokathjelp for å stevne F. M. Russel for unndragelse. Hun levde sine siste år i fattigdom, og døde 83 år gammel 29. april 1921.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Annie Taylor – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Barneboken Queen of the falls av Chris van Allsburg. 
Queen of the mist. Musikal om Annie Edson Taylors vågestykke Arkivert 10. september 2015 hos Wayback Machine..
Safe Harbor-avtalen

Safe Harbor-avtalen (Safe Harbor, engelsk for Sikker havn) var en avtale mellom EU og USA som regulerer overføring av personopplysninger fra et EU-/EØS-land til USA. Avtalen ble inngått i 2000 i medhold av EUs personverndirektiv artikkel 25 nr 6.. 
Avtalen skulle sikre at virksomheter lovlig kunne overføre personopplysninger fra EØS-land til virksomheter i USA. Forutsetningen var at den amerikanske bedriften er sertifisert etter Safe Harbor-prinsippene.Ved en avgjørelse i EUs øverste rettsinstans 6. oktober 2015 ble avtalen erklært ugyldig. Saken for EUs domstol ble reist i forbindelse med en tvist reist for irske domstoler, mellom Maximillian Schrems og Data Protection Commissioner (EUs kommissær for databeskyttelse). Kommissæren hadde avslått å behandle Max Schrems klage over at Facebook Ireland Ltd utleverte sine brukeres personopplysninger til USA og oppbevarer dem på servere i dette landet.Avtalen er senere erstattet av Privacy Shield-rammeverket.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Pressemelding 117/15, fra Domstolen
Khiva-khanatet

Khiva-khanatet var inntil den sovjetiske revolusjon i 1917 en russisk vasallstat i Turan sør for Aralsjøen. Staten hadde ca. 60 000 km2 med ca. 800 000 innbyggere, hvorav halvdelen var nomader.Etter tsardømmets fall i Russland i mars 1917 ble Khiva proklamert som republikk, hvis selvstendighet senere ble anerkjent av sovjetstyret i Moskva, med hvilken den ble alliert gjennom en vennskapsavtale av 30. september 1920.


== Khaner av Khiva (1511–1920) ==


=== Arabshahid-dynastiet (Yadigarid Shabanid-dynastiet, 1511–1804) ===

Ilbars I (1511–1518)
Sultan Haji (1518–1519)
Hasan Quli (1519–1524)
Bujugha (1524–1529)
Sufyan (1529–1535)
Avnik (1535–1538)
Qal (1539–1549)
Aqatay (1549–1557)
Dust Muhammad (1557–1558)
Haji Muhammad I (1558–1602)
Arab Muhammad I (1602–1623)
Isfandiyar (1623–1643)
Abu al-Ghazi I Bahadur (1643–1663)
Anusha (1663–1685)
Khudaydad (1685–1687)
Muhammad Awrang I (1687–1694)
Chuchaq (1694–1697)
Vali (1697–1698)
Ishaq Agha Shah Niyaz (1698–1701)
Awrang II (1701–1702)
Musa (1702–1712)
Yadigar I (1712–1713)
Awrang III (c. 1713 – c. 1714)
Haji Muhammad II (c. 1714)
Shir Ghazi (1714–1727)
Sarigh Ayghir (1727)
Bahadur (1727–1728)
Ilbars II (1728–1740)
Tahir (1740–1742)
Nurali I (1742)
Abu Muhammad (1742)
Abu al-Ghazi II Muhammad (1742–1747)
Ghaib (1747–1758)
Abdullah Qara Beg (1758)
Timur Ghazi (1758–1764)
Tawke (1764–1766)
Shah Ghazi (1766–1768)
Abu al-Ghazi III (1768–1769)
Nurali II (1769)
Jahangir (1769–1770)
Bölekey (1770)
Aqim (første gang, 1770–1771)
Abd al-Aziz (ca. 1771)
Artuq Ghazi (ca. 1772)
Abdullah (ca. 1772)
Aqim (annen gang, ca. 1772 – ca. 1773)
Yadigar II (første gang, ca. 1773–1775)
Abu'l Fayz (1775–1779)
Yadigar II (annen gang, 1779–1781)
Pulad Ghazi (1781–1783)
Yadigar II (tredje gang, 1783–1790)
Abu al-Ghazi IV (1790–1802)
Abu al-Ghazi V ibn Gha'ib (1802–1804)


=== Qungrat-dynastiet (1804–1920) ===

Iltazar Inaq ibn Iwaz Inaq Biy (1804-1806)
Abu al-Ghazi V ibn Gha'ib (1806)
Muhammad Rahim Bahadur (1806-1825)
Allah Quli Bahadur (1825-1842)
Muhammad Rahim Quli (1842-1846)
Abu al-Ghazi Muhammad Amin Bahadur (1846-1855)
Abdullah (1855)
Qutlugh Muhammad Murad Bahadur (1855-1856)
Mahmud (1856)
Sayyid Muhammad (1856 – september 1864)
Muhammad Rahim Bahadur (10. september 1864 – september 1910)
Isfandiyar Jurji Bahadur (september 1910 – 1. oktober 1918)
Sayid Abdullah (1. oktober 1918 – 1. februar 1920)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Geografisk-Statistisk Haandbog, Andet Bind (1863), s. 238-239; oppslag: Khiva
Nordisk Familjebok, Uggleupplagan (1906), bind 5, sp. 215-217; oppslag: Chiva
Salmonsens konversationsleksikon, 2. udgave, bind IV (1916), s. 858-859; oppslag: Chiva
O. Olufsen: "Beboelser og Beboelsesforhold i Bokhara, Khiva og Turkestan" (Geografisk Tidsskrift, Bind 17; 1903)
O. Olufsen: "Muhamedanske Gravminder i Transkaspien, Khiva, Bokhara, Turkestan og Pamir, I" (Geografisk Tidsskrift, Bind 17; 1903)
O. Olufsen: "Muhamedanske Gravminder i Transkaspien, Khiva, Bokhara, Turkestan og Pamir, II" (Geografisk Tidsskrift, Bind 17; 1903)
Ole Olufsen: "Om Khivas Befolkning" (Geografisk Tidsskrift, Bind 25; 1919)