jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gjørstads gate (Oslo)

Gjørstads gate (1–11, 2–8) er en gate på Majorstuen i Oslo. Den går som blindvei nordøstover fra Majorstuveien.
Gaten fikk navn i 1896 etter kjøpmann og legatstifter Thomas Gjørstad.
Det katolske klosterfellesskapet St. Katarinahjemmet holder til i nr. 5-11.


== Kilder ==
Oslo byleksikon: Gjørstads gate


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (G)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Metro Wanka

Metro Wanka er den peruanske byen Huancayos bybane. Den første strekningen på 7 kilometer mellom bydelene Chilca og El Tambo ble innviet i januar 2014. Metro Wanka benytter sporet til Ferrocarril Central (FCC), og det er selskapet Ferrocarril Central Andino (FCCA) som står for drift og vedlikehold av bybanen. Togene skal ha marsjhastighet på omtrent 45 km/t, og vil etter planen bruke omkring 10 minutter på strekningen som foreløpig omfatter 7 stoppesteder. De tre vognsettene er såkalte Y-tog (også kalt «Lynette») bygd i Tyskland av Düwag (Waggonfabrik Uerdingen) i 1983. De 6 dieseldrevne motorvognene ble innkjøpt fra Danmark der de tidligere trafikkerte den private jernbanen Vestbanen (Varde-Nørre Nebel Jernbane). De har hver en kapasitet på 150 passasjerer, og banen skal etterhvert kunne frakte 30 000 passasjerer daglig. Metro Wanka er Perus andre bybane etter Lima Metro i hovedstaden Lima.
Planer om en fremtidig utvidelse av Huancayos bybane omfatter lokaltog til Jauja og den regionale flyplassen der - en strekning på 42 kilometer.


== Linjekart ==


== Se også ==
Jernbane i Peru


== Kilder ==
El Comercio Lima: Metro de Huancayo espera construcción de cerco y paraderos para operar. (spansk) Publisert april 2013 Besøkt 6. april 2014
InfoAmazonas: Perus zweite Metro-Linie startet 2013 in Huancayo. (tysk) Publisert november 2012 Besøkt 6. april 2014


== Eksterne lenker ==
Youtube: TV-reportasje fra åpningen av Metro Wanka i 2012 Besøkt 26. november 2015
Majorstuveien (Oslo)

Majorstuveien (5-41, 4-38) er en vei på Hegdehaugen og Majorstuen i bydel Frogner i Oslo. Den går som en fortsettelse av Uranienborgveien etter krysset med Professor Dahls gate, over en bakketopp og bort til Kirkeveien (Ring 2). Over Kirkeveien fortsetter gateløpet som Sørkedalsveien.
Gaten fikk navn i 1879 etter løkken Majorstuen. Bebyggelsen er av høyst varierende alder og stil. I tidligere tider var det en rekke trehus i gaten. Disse er med få unntak revet, men dette har skjedd gradvis over lengre tid.


== Bygninger ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
Oslo byleksikon: Majorstuveien
Joar Nyquist og P.D. Hofflund, red. (1955). Oslo gårdkalender: Nybygg 1925–1955. Oslo: Fredhøi. 
Ragnar Olsen (2017). Gatevandring Majorstuen. Bok 3. Oslo. s. 153–175. ISBN 978-82-999615-3-0. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (M)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015. 
Majorstuveien i Lokalhistoriewiki
Kai Øvre

Kai Øvre (født 21. juni 1937 i Blaker, Sørum, død 28. april 2016) var en norsk billedkunstner og grafisk designer. Øvre hadde svennebrev som modellsnekker og var utdannet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole, Oslo. Han debuterte på Statens Høstutstilling i 1971.


== Kollektivutstillinger, et utvalg ==
Statens Høstutstilling fra 1971, grafikk, tegning, og maleri. UKS Jubileumsutstilling, Kunstnernes Hus 1971. Young Artists 1973, New York, Saratoga Festival Exhibition 1973. Nasjonal tegneutstilling, Porsgrunn. Nordisk Teckningstriennale, Sverige, Finland, Danmark, Norge 1992.


== Separatutstillinger, et utvalg ==
UKS, debut 1972, maleri og grafikk. Bergen kunstforening, maleri 1974. Tegnerforbundet, konstruksjon og linjetegninger seilbåter 1997. Oslo Kunstforening, 1998 akvarell. Galleri Kampen 1998 akvarell.


== Utsmykninger ==
Av større integrerte arbeider kan nevnes: Akershus adm.bygg, (Oslo Galleri) Trerelieff «Ygdrasil» 7 etg. høyt. «Song of America»  Cruisebåt, tegning på fondvegg i spisesal. Ila Landsfengsel, 8 trerelieffer over 16 meter. Boreplattform, Saga Petroleum, tosidig gjennombrutt relieffvegg i aluminium. Sole utredningssenter, veggfrise i acryl på vegg, 25 meter.


== Båtkonstruksjon ==
Ca 100 seilbåter er bygget etter Øvres tegninger. Mest kjent er Ansø 39 og Ansø 42 langtursbåter i stål.


== Referanser ==


== Kilder ==
Norsk kunstnerleksikon: bildende kunstnere, arkitekter, kunsthåndverkere. [Oslo]: Universitetsforl. 1986. s. 557. ISBN 8200183238.
Smaltind

Smaltind eller Smaltinden er en fjelltopp på 782 moh beliggende i Sila, i Lurøy kommune på Helgelandskysten. Rute opp til fjellets topp består for det meste av berg. 


== Referanser ==
Breidablik (Molde)

Molde by er kjent for sine villaer plassert langs Fannestrandsvegen. I hovedtrekk ble de bygget i to tidsperioder, der Moldegård, Enen, Tøndergård, Nøisomhed, Indre Årø og Årønes ble bygget før 1840. Villaene på Retiro, Lubbenes, Kviltorp, Lerkehaugen og Lergrovik ble bygd i perioden 1870 til 1907. Sistnevnte ble oppført i sveitserstil.
Breidablik på Fuglset har i liten grad blitt nevnt historisk sett som et av eksempelene på villaene langs Fannestrandsvegen. Husets historie og eiere har frem til Bjørn Austigards artikkel i Romsdalsmuseets årganger vært lite kjent.


== Breidablik anno 1888 ==
Forstassisten Samuel Sandved fikk 6. februar 1888 kjøpe grunn av David E. Fuglset for å bygge seg hus. Huset ble staslig oppført og parsellen ble gitt motenavnet Breidablik. Bygget ble oppført med klare element knyttet til sveitserstilen som var svært populær i denne tiden.


== Breidablik brenner ==
Natt til 26. september 1928 brenner Breidablik. Romsdals Budstikke gav følgende beskrivelse av hendelsen:" Mellom 1/2 3 og 3 i natt utbrøt brand på eiendommen "Breidablik" hos Martin Holm inne på Fuglset. Ilden bredte seg med rivende hast, ved 3-tiden var taket og en del av veggene styrtet ned og i løpet av halvannen times tid var hele bygningen totalt nedbrent. Martin Holm var fraværende på reise, men de andre beboere måtte lett påkledd i største hast redde sig ut gjennom et vindu i 2. etage ved å fire sig ned efter sengklær. Både våningshuset og et uthus brente helt ned. Alt innbo og løsøre strøk med, beboerne fikk praktisk talt intet reddet."


== Breidablik anno 1929 ==
Huset var godt forsikret og ble raskt gjenreist. Det nye huset ble reist på eksisterende grunnmurer, men ble utover dette svært annerledes enn tidligere.

Stiltrekkene fra sveitserstilen ble byttet ut med trekk fra nybarokken. Huset ble oppført med to komplette leiligheter samt to rom og kjøkken på loftet.


== Breidablik anno 2014 ==
Breidablik står forsatt på grunnmurene som ble reist i 1888. Tomten til huset har krympet ettersom Fuglset har fått nye veier, og hagen som engang var stedets stolthet er kun et minne. Bygget fremstår likefullt nesten identisk slik det ble oppført i 1929.
Berit Pynten

Berit Pynten eller Berit Skjefte (også kalt Berit Tørrisdotter Gryte-Brøtin-Pynten) (født ca 1809 Losvollen i Vestre Slidre, død 1899 i Vang, Valdres) var en norsk langeleikspiller. Hun ble landskjent som langeleikspiller og selv om hun kom fra små kår ble hun en av de velstående i bygda. Hun tjente også penger på produksjon og salg av brennevin, og fremførte dessuten dokketeater. 
Komponisten Edvard Grieg og folkemusikksamleren Ludvig M. Lindemann skrev ned musikken hennes. Selv om musikken var inspirasjon for Grieg, er hun ikke kreditert på noen av Griegs noteblad. Før hun døde solgte hun den siste langeleiken sin for ti kroner til Erik Werenskiold (som også laget et portrett av henne). Både instrumentet som Werenskiold kjøpte og en annen av hennes langeleiker er nå på Ringve museum. Fotografen Knud Knudsen tok en serie bilder av Berit Pynten med et lite publikum rundt.
Anders Stilloff (senere redaktør i Morgenavisen) var med da Grieg oppsøkte Pynten på 1880-tallet. Stilloff noterte blant annet:

Det varet da heller ikke lenge før Grieg ble meget interessert. Han fikk en blokk frem og skrev side opp og side ned i febrilsk hastverk, mens Berit tryllet frem av strengene den ene springdans og halling efter den anden. For henne var musikken tydelig nok hverken teknik eller fag. Den var lidenskap, og den bragte bud fra tiden langt tilbage da man levet sterkere og mer personlig end nu. ‘E meina du kan notadn mæ, du!’ ropte Berit mens spretten på pekefingeren vedblev at danse uforstyrret henover strengene. Grieg bare nikket, smilte lunt og skrev videre med samme hast.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Langeleik etter Berit på Pynten, foto hos Digitalt museum
Cyclidinus

Cyclidinus er  en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen Scarabaeoidea.


== Utseende ==
En middelsstor, matt, kortbeint gullbasse. Oversiden er for det meste grågul med mørk punktering.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Amazonas-bekkenet.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien gullbasser, Cetoniinae Leach, 1815 – ofte regnet som en egen familie
Stammen Cremastocheilini
Slekten Cyclidinus Westwood, 1874
Cyclidinus brasiliensis (Moser, 1910)
Cyclidinus lugubris Westwood, 1874


== Kilder ==
Nettside om gruppen, med bilder


== Eksterne lenker ==
(en) Cyclidinus i Encyclopedia of Life 
(en) Cyclidinus i Global Biodiversity Information Facility 
Cyclidinus lugubris – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av arten
Cetoniidae på Encyclopedia of life
Bergtatt: Portvokteren

Bergtatt: Portvokteren er en bok i sjangeren fantastisk litteratur fra 2014 av Martin Fyrileiv. Dette er den første boken i Bergtatt-serien for lesere fra 10 år og oppover. Her møter klassisk fantastisk litteratur norrøn mytologi og norsk folketro. 


== Eksterne lenker ==
Bergtatt: Portvokteren på Schibsted forlags nettside Arkivert 7. april 2014 hos Wayback Machine.
Utdrag av Bergtatt: Portvokteren
Martin Fyrileiv

Martin Fyrileiv (født 1. juni 1977) er en norsk forfatter, oppvokst og bosatt i Namsos. Han har etatsutdanning fra forsvaret, bachelorgrad i nordisk arkeologi fra NTNU i Trondheim, og har bachelorgrad gjennom allmennlærerutdanningen HiNT, Levanger. Fyrileiv har blant annet jobbet frivillig som feltarkeolog ved arkeologiske utgravninger i Staraja Ladoga i Russland i 2002, og frilans som journalist i Namdalsavisa.
I tillegg til å være forfatter, jobber Fyrileiv til daglig som lærer ved Høknes barneskole i Namsos kommune.


== Forfatterskap ==
Fyrileiv var en av seks vinnere i Schibsted forlags manuskonkurranse for barne- og ungdomslitteratur i 2011, og mottok TÆL-prisen for skrivingen i 2012. Han debuterte som forfatter i 2014, 36 år gammel med boka Bergtatt: Portvokteren (Schibsted forlag, 2014) - Første bok i en serie av fantastisk litteratur på norrøn grunn for barn og unge (10+). 


== Bibliografi ==
Bergtatt: Portvokteren – Fantastisk litteratur, Schibsted forlag (2014)
Bergtatt: Trollblod  – Fantastisk litteratur


== Utmerkelser ==
Schibsted forlags manuskonkurranse, 2011, for manuset Bergtatt: Portvokteren, Schibsted forlag
TÆL-prisen, 2012, for Bergtatt: Portvokteren, Schibsted forlag


== Kilder ==
Om Martin Fyrileiv i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Om Martin Fyrileiv på Schibsted forlags hjemmeside Arkivert 8. desember 2015 hos Wayback Machine.
Om Bergtatt: Portvokteren Arkivert 7. april 2014 hos Wayback Machine.
Utdrag av Bergtatt: Portvokteren


== Eksterne lenker ==
Forfatterens offisielle hjemmeside
Forfatterside på facebook
Genuchinus

Genuchinus er  en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen Scarabaeoidea.


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 15 millimeter), avlange, mattsvarte gullbasser. Antennenes innerste ledd er stort og mer eller mindre trekantet. Oversiden er grovt og uregelmessig punktert, og har flekker av lyse skjell.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Amerika, fra det sørlige USA sørover.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien gullbasser, Cetoniinae Leach, 1815 – ofte regnet som en egen familie
Stammen Cremastocheilini
Slekten Genuchinus Westwood, 1874
Genuchinus angustus Casey, 1915
Genuchinus brasiliensis Moser, 1910
Genuchinus digitatus Krikken, 1981
Genuchinus ineptus Horn, 1885
Genuchinus moroni Martínez, 1992
Genuchinus muzo Krikken, 1981
Genuchinus nevermanni Schauer, 1935
Genuchinus parvulus Krikken, 1981
Genuchinus peruanus Moser, 1910
Genuchinus sulcipennis Westwood, 1874
Genuchinus velutinus Westwood, 1874
Genuchinus v-notatus Westwood, 1874


== Kilder ==
Nettside om gruppen, med bilder


== Eksterne lenker ==
(en) Genuchinus i Encyclopedia of Life 
(en) Genuchinus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Genuchinus hos ITIS 
Genuchinus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Genuchinus v-notatus
Cetoniidae på Encyclopedia of life
Friidrett under Sommer-OL 1920 – 4 × 400 meter stafett menn

4 x 400 meter stafett for menn var en av to stafetter i friidrett under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Det var andre gangen distansen var med på det olympiske programmet. Første gangen var under OL 1912 i Stockholm.  Tjuefire deltakere fra seks nasjoner deltok på 4 x 400 meter stafett som ble avviklet 22. og 23. august 1920. To forsøksheat ble avviklet 22. august 1920, de tre beste, det vil se alle lagene kvalifiserte seg for finalen.


== Rekorder ==
Gjeldende rekorder før lekene i 1920:


== Resultater ==


=== Forsøksheat ===
Søndag 22. august 1920.Heat 1

Heat 2


=== Final ===
23. august 1920


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 19. oktober 2012 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Platysodes

Platysodes er  en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen Scarabaeoidea.


== Utseende ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra Assam i vest til Java og Borneo i øst.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien gullbasser, Cetoniinae Leach, 1815 – ofte regnet som en egen familie
Stammen Cremastocheilini
Slekten Platysodes Westwood, 1874
Platysodes formosanus Kobayashi, 1990
Platysodes jansoni Arrow, 1910
Platysodes madoni Bourgoin, 1921
Platysodes verloreni Westwood, 1874


== Kilder ==
Nettside om gruppen, med bilder


== Eksterne lenker ==
(en) Platysodes i Encyclopedia of Life 
(en) Platysodes i Global Biodiversity Information Facility 
Platysodes – detaljert informasjon på Wikispecies 
Cetoniidae på Encyclopedia of life
Sverigemesterskapet i rullestolcurling 2014

Sverigemesterskapet i rullestolcurling 2014 ble arrangert i Jönköping 5. - 6. april 2014 av Svenska Curlingförbundet.


== Resultater og deltakere ==


== Se også ==
Sverigemesterskapet i rullestolcurling


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
SM 2014 - Grunnspill
SM 2014 - kamper/finaler
Tsjili (magasin)

Tsjili eller [tsjili] er et gratis periodikum som sendes ut seks ganger året av organisasjonen Misjonsalliansen. Bladet er en sammenslåing av to blader som Misjonsalliansen tidligere sendte ut: Misjonsvennen og Fadder. I magasinet er det blant annet reportasjer og nyheter fra arbeidet som organisasjonen holder på med eller har utført. .
Magasinets navn henspiller til Tsjili, som er en provins i Nordvest-Kina hvor Misjonsalliansen hadde sitt første arbeid.
I dag er det rundt 30 000 som abonnerer på bladet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
tsjili hos misjonsalliansen
Bjørn Hollevik

Bjørn Erik Hollevik (født 10. oktober 1956 i Florø) er en norsk næringslivsleder og politiker (H).
Han har studiekompetanse fra Flora gymnas fra 1975, og er cand.mag. med mellomfag i nordisk, historie og sosialøkonomi fra Universitetet i Bergen fra 1980. Han har også studert ved Norges Handelshøyskole. Hollevik var beskjeftiget innen grossistbransjen som driftsleder i Safari Engros AS i Florø i 25 år. Han er daglig leder innen eiendomsbransjen i Florø, styreleder i Flora Industri- og Næringsforening og styremedlem i Sunnfjord næringsråd.Han har vært medlem av Flora bystyre siden 2011, medlem av Sogn og Fjordane fylkesting og hovedutvalget for plan og næring siden 2011 og 1. vararepresentant til Stortinget fra Sogn og Fjordane siden 2013. I 2014 utfordret han Arve Mjømen om ledervervet i Sogn og Fjordane Høgre, men tapte i voteringen. Hollevik var partiets gruppeleder i Flora bystyre 2011–2012 og president i Florø Rotaryklubb 2000–2001.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Bjørn Erik Hollevik hos Stortinget 
(no) Bjørn Erik Hollevik hos Norsk senter for forskningsdata
Peter O. B. Treschow

Peter Oluf Brøndsted Treschow (født 1843 i Larvik, død 1881) var godseier og kammerherre.


== Familie ==
Han ble født i Larvik som den andre sønnen til Michael Treschow og Frederikke Koës Brøndsted. Michael Treschow var eier av Fritzøe Verk, som inkluderte Norges daværende største jernverk samt veldige skogseiendommer. Foruten Fritzøe kom Michael Treschow til å eie Karsholm i Skåne, Sannarp i Halland, Lyngebaeksgaard på Sjælland samt det Treschowska palatset i København.


=== Ekteskap ===
Peter O. B. Treschow giftet seg i 1871 med Sophie Johanna Gripenstedt fra Nynäs slott i Sörmland. I 1873 flyttet de till Sverige der han for sin farsarv kjøpte Tidö slott med Askö i Västmanland. Treschow ble svensk kammerherre og døde allerede i 1881. Enken solgte da Tidö til familjen von Schinke og i stedet kjøpte hun Målhammar utenfor Enköping. Målhammar var i slekten Treschows besittelse til det ble solgt i 2011.


=== Barn ===
Den eldste sønnen, August Treschow, overtok Målhammar, mens den yngre sønnen Fritz Michael Treschow (1879-1971) etterfulgte sin barnløse onkel Frederik «Fritz» Wilhelm Treschow (1841-1903) som besitter av Fritzøehus med eiendommer i Norge. Foruten sønnene hadde Peter O. B. Treschow to døtre: Ewa (gift med oberst Fredrik Löwenborg) og Palaemona (gift med friherre Johan Mannerheim till Grensholm). 


=== Bror og brorsønn ===
Peter O. B. Treschows yngre bror Michael Aagard Treschow flyttet også han til Sverige i1874. Han bosatte seg på Sannarp i Halland som faren Michael hadde kjøpt et par år tidligere. Sønnen Niels Treschow økte jordinnehavet gjennom å 1907 kjøpe det nærliggende godset Hjuleberg i 1907. Disse gårdene var i 2014 fremdeles i familien Treschows eie.


== Referanser ==
Allround-NM på skøyter 1946 for damer

Allround-NM på skøyter 1946 for damer ble avholdt 2. og 3. februar 1946 på Lillehammer stadion i Lillehammer.Teknisk arrangør var Lillehammer Skøiteklubb.
Norgesmester ble Randi Thorvaldsen, IF Liv.


== Sammenlagt ==


== Kilder ==
Teigen, Magne, red. (1989). «Kvinner, Senior – Allround». Komplette resultater Norske Mesterskap på skøyter 1887–1989 (norsk) (2 utg.). Veggli. s. 81. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 7. april 2014. 
Eng, Trond og Teigen, Magne, red. (2005). «Kvinner, Senior – Allround». Norske Mesterskap på skøyter 1894–2005 (norsk) (3 utg.). Askim / Veggli. s. 75. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 7. april 2014. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)


== Eksterne lenker ==
(en) Allround-NM på skøyter 1946 for damer – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
Wang Haitao

Wang Haitao (født 2. desember 1989 i Heilongjiang) er en kinesisk rullestolcurlingspiller. Han har to VM-bronsemedaljer som fremste meritter, og har vært skip på det kinesiske landslaget siden 2008. 
Han begynte med rullestolcurling i 2007, og debuterte for Kina ved kvalifiseringsmesterskapet for VM i 2009. 


== Idrettskarriere ==
Wang var skip ved kvalifiseringsmesterskapet for VM i rullestolcurling 2009 i Vancouver i Canada. Kina kom på 2.-plass i kvalifiseringsmesterskapet, etter at de tapte finalen 1-13 for Russland, men ble kvalifisert til VM i 2009. I VM kom Kina på 8.-plass. I 2010 vant Kina kvalifiseringsmesterskapet for VM i rullestolcurling 2011, og ved VM 2011 kom Kina på 5.-plass. 
Ved VM i rullestolcurling 2012 fikk Kina bronse, de slo Slovakia 7-4 i bronsefinalen. Ved neste VM, i 2013, kom de også på 3.-plass, denne gangen slo de USA 6-5 i bronsefinalen. 
Han var også skip ved Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji i Russland, der det kinesiske laget kom på 4.-plass. Her tapte de 3-7 for Storbritannia i bronsefinalen. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Wang Haitao – Paralympic.org 
(en) Wang Haitao – World Curling Tour 
(en) Wang Haitao – World Curling Federation 
Profil hos Sotsji 2014 Paralympics Arkivert 20. mars 2014 hos Wayback Machine.
Fjordfiskenemnda

Fjordfiskenemnda ble opprettet i 2014 for å gi råd om forvaltningen av fjordfiskeriene i Norge, særlig med vekt samisk bruk og denne brukens betydning for samiske lokalsamfunn.
Nemnda skal arbeide med saker som fiskereguleringer, tiltak for å styrke kyst- og fjordfiske, og fastsettelse av fjordlinjer som avgrenser de større fartøyenes fiske inne i fjordene.Fiskeridirektoratets regionkontor i Finnmark fungerer som sekretariat for Fjordfiskenemnda.


== Medlemmer ==
Fjordfiskenemnda er sammensatt av seks medlemmer med personlige varamedlemmer. Sametinget oppnevner tre medlemmer og Finnmark, Troms og Nordland fylkeskommuner oppnevner ett medlem hver.
Tone Joakime Nilsen (oppnevnt av Samtinget)
Geir Tommy Pedersen (oppnevnt av Sametinget)
Bente Aasjord (oppnevnt av Sametinget)
Tomas Sagen (oppnevnt av Finnmark fylkeskommune)
Jorhill Andreassen (oppnevnt av Troms fylkeskommune)
Mikal Steffensen (oppnevnt av Nordland fylkeskommune)


== Referanser ==
Homonoeini

Homonoeini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, stort sett lyst brunlige trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt fra India og Sri Lanka i vest til Salomonøyene, Karolinene og Fiji i øst, inkludert noen få arter i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Homonoeini J. Thomson, 1864
Slekten Anapausa J. Thomson, 1864
Slekten Anapausoides Breuning, 1973
Slekten Bumetopia Pascoe, 1858
Slekten Caroliniella Blair, 1940
Slekten Catapausa Aurivillius, 1908
Slekten Filipinmulciber Vives, 2009
Slekten Grynex Pascoe, 1888
Slekten Heteroclytomorpha Blanchard, 1853
Slekten Homonoea Newman, 1842
Slekten Inermomulciber Breuning, 1974
Slekten Metamulciber Breuning, 1940
Slekten Metopivaria McKeown, 1952
Slekten Mulciber J. Thomson, 1864
Slekten Notomulciber Blackburn, 1894
Slekten Paragrynex Breuning, 1940
Slekten Paramulciber Breuning, 1939
Slekten Pseudomulciber Breuning, 1961
Slekten Sormea Lacordaire, 1872
Slekten Trachelophora Perroud, 1855


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 13. mai 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Homonoeini hos NCBI 
(en) Kategori:Homonoeini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Homonoeini – detaljert informasjon på Wikispecies
Hyborhabdini

Hyborhabdini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Gruppen omfatter bare én kjent art.


== Utbredelse ==
Hyborhabdus singularis lever på Borneo.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Hyborhabdini Aurivillius, 1911
Slekten Hyborhabdus Aurivillius, 1911
Hyborhabdus singularis Aurivillius, 1911


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 8. april 2014 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Hyborhabdini – detaljert informasjon på Wikispecies