jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gymnosporia cassinoides

Gymnosporia cassinoides er en plante i spolebuskfamilien. Arten er mer kjent som Maytenus canariensis.
Den er en eviggrønn, sterkt forgrenet busk eller lite tre og blir opptil åtte meter høy. Bladene er ovale og opptil sju centimeter lange. Blomstene er femtallige, små, hvite og sitter i en klase. Fruktkapslene er tredelte; de er først grønne, men blir til slutt lysebrune. 
Gymnosporia cassinoides er endemisk for Kanariøyene og finnes på alle hovedøyene, unntatt Lanzarote, men den er svært sjelden på Fuerteventura. Arten vokser i en høyde på 100–1000 moh og er vanligst i intervallet 150–500 moh. Lokalbefolkningen kaller planten peralillo.


== Galleri ==

		


== Kilder ==
D. Bramwell og Z.I. Bramwell (1974). Wild flowers of the Canary Islands. London og Burford: Stanley Thornes (Publishers) Ltd. s. 160. ISBN 0-85950-010-1. }
«Gymnosporia cassinoides». Flora Vascular de Canarias. Besøkt 15. august 2020. 
P. Sunding (1971). «A new name to the Canarian peralillo tree». Cuadernos de botánica canaria. 13: 8–10. ISSN 0011-2372. 


== Eksterne lenker ==
(en) Gymnosporia cassinoides i Encyclopedia of Life 
(en) Gymnosporia cassinoides i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Gymnosporia cassinoides hos NCBI 
(en) Gymnosporia cassinoides hos The International Plant Names Index 
(en) Gymnosporia cassinoides hos Tropicos 
(en) Kategori:Maytenus canariensis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gymnosporia cassinoides – detaljert informasjon på Wikispecies
Getulio Vargas (Uruguay)

Getulio Vargas er en by i Cerro Largo-departementet i det østlige Uruguay.


== Befolkning ==
Getulio Vargas har 28 innbyggere (Beregning 2011)

Kilde:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart over Getulio Vargas (INE) (spansk)
Sheika Latifa Al Maktoum

Sheika Latifa Al Maktoum (født 29. september 1985) er en rytter fra De forente arabiske emirater. Hun representerte De forente arabiske emirater under Sommer-OL 2008. Latifa tilhører herskerfamilien i Dubai.


== Eksterne lenker ==
(en) Sheika Latifa Al Maktoum – FEI 
Omtale på fei.org
EUs postdirektiv

EUs postdirektiv er direktiver vedtatt av Den europeiske union (EU) for å liberalisere (avmonopolisere) postvesenet og skape et marked for posttjenester. Det er tre ulike direktiver: det opprinnelige postdirektivet 97/67/EF igangsatte liberaliseringsprosessen, endringsdirektiv 2002/39/EF fortsatte åpningen av postmarkedet og det tredje postdirektiv 2008/6/EF fastsatte endelige frister for full markedsåpning (31. desember 2010, med mulighet for enkelte navngitte medlemsstater til å utsette liberaliseringen til 31. desember 2012).


== Gjennomføring av direktivene ==


=== Norge ===

I Norge har liberaliseringen av postmarkedet vært omstridt. Jens Stoltenbergs andre regjering vedtok å bruke Norges reservasjonsrett mot å innlemme det tredje postdirektivet i EØS-avtalen. Erna Solbergs regjering ønsket imidlertid å ta direktivet inn i EØS-avtalen, noe som ble meddelt EU 19. november 2013. 24. april 2015 kom regjeringens forslag til ny postlov. Det ble blant annet foreslått å avvikle pliktig postombæring på lørdager, samt innføring av EUs tredje postdirektiv, noe som blant annet innebærer fri konkurranse på levering av brev og pakker.


== Referanser ==
Lars Østraat

Lars Asbjørn Østraat (født 1975) er en norsk journalist og redaktør i Trønderbladet. 
Østraat er utdannet journalist ved Journalisthøgskolen i Oslo, med grunnfag i statsvitenskap. Han har videre studert Visual Journalism ved Brooks Institute of Photography i Santa Barbara i USA.Han startet karrieren som informasjonskonsulent i Observer Norge (2000–2004). I 2009 ble ha ansatt i Levangeravisa, først som journalist og fra 2012 som nyhetsredaktør. I 2014 ble han ansatt som redaktør i Trønderbladet. I tillegg var han fra 2019 til 2021 konstituert redaktør i Opdalingen. Opdalingen ble under denne tiden slått sammen med lokalavisa Opp.


== Referanser ==
La Roquette-fengslene

La Roquette-fengslene var to fengsler i 11. arrondissement i Paris, på hver sin side av rue de la Roquette. De eksisterte fra 1830 og til 1974.  
Det eldre bestod fra 1830 til 1974, det yngre fra 1836 til 1900. 
Senere er stedet for la petite Roquette (det opprinnelige fengselet) gjort til La Roquette-plassen, den største i det 11. arrondissement.


== Henrettelsessted ==
 
Den 29. november 1851 ble per dekret bestemt et nytt sted for henrettelser i Paris. Guillotinen ble satt opp ved inngangen til Grande Roquette. Fundamentene er fremdeles (2015) synlige i bakken.  Allerede tre uker etter fant den første henrettelsen sted.
I alt ble frem til 1899 69 fanger henrettet med denne giljotinen. En av den var den åttefoldige morder Jean-Baptiste Troppmann i 1870. Året etter, i 1871, ble dessuten seks gisler skutt i Grande Roquette under Pariserkommunen av kommunardene; blant de henrettede var den katolske erkebiskop Georges Darboy av Paris, andre geistlige, og en dommer.


== Litteratur ==
Dominique Leborgne, Danièle Chadych: Vie et histoire du XI. arrondissement. Èd. Hervas 1990, ISBN 978-2903118273
Yvette Sémard, Gilles Perrault: En souvenir de l'avenir. Au jour le jour dans les camps de Vichy 1942-1944. La Petite Roquette, les camps des Tourelles, d'Aincourt, de Gaillon, de La Lande et de Mérignac. Éd. L'Arbre verdoyant. Montreuil. 1991. ISBN 978-2867180231


== Eksterne lenker ==
(en) Prison de la Roquette – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sigurd Dahlstrøm

Sigurd Dahlstrøm (født 28. august 1882 i Kristiania, død 27. mars 1933) var en norsk psykiater.


== Liv ==
Sigurd Dahlstrøm var sønn av glassmester Gustav Dahlstrøm og Maren Christensen. Han var elev ved Kristiania katedralskole, og lærte samtidig glassmesterfaget, etter farens ønske. Etter examen artium begynte han på Krigsskolen, før han kom over på medisinstudiet ved universitetet. Ved siden av studiene tjente han penger som journalist, og deltok i Medicinerforeningen. I 1910 tok han medisinsk embetseksamen, etter å ha spesialisert seg i psykiatri.
Som psykiater arbeidet Dahlstrøm først ved Dedichens asyl, senere ved Gaustad asyl, under Ragnar Vogt. I 1914 ble han overlege for en ny avdeling for nervøse og sinnslidende ved Ullevål sykehus. Fra 1915 var han også psykiatrisk sakkyndig for Oslo og Akershus fylker, samt psykiatrisk konsulent for Oslo vergeråd. Fra 1930 var han medlem av den rettsmedisinske kommisjonen.
Dahlstrøm interesserte seg spesielt for unge forbrytere. I 1922 tok han doktorgraden på avhandlingen «Studier over unge fanger. Forsøk med Binet-Simons intelligensprøver». Han var en av de første som benyttet intelligenstester i Norge. Han undersøkte vergerådsbarn for å finne fram til forutsetningene hos forbryterne, studier som resulterte i Hvordan går det våre vergerådsbarn? (sammen med Signy Arctander, 1932).
I 1931 grunnla Dahlstrøm Mentalhygienisk forening, hvor han selv var formann til sin død. I 1932 åpnet foreningen et mentalhygienisk kontor i samarbeid med Norsk Sykepleierskeforbund. Dahlstrøm døde brått ikke lenge etterpå, mens han holdt et foredrag for personalet på Gaustad.


== Kilder ==
Åse Gruda Skard: «Sigurd Dahlstrøm», i Psykologi og psykologar i Norge. Oslo: Universitetsforlaget, 1959.
Studentene fra 1902. Oslo, 1927.


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Sigurd Dahlstrøm i BIBSYS
Maria Canins

Maria Canins (født 5. juli 1949 i La Villa, Alta Badia) er en italiensk tidligere langrennsløper og landeveissyklist. 
Canins ble italiensk mester i langrenn 15 ganger. Hun vant Marcialonga ti ganger fra 1979 til 1988 og Toblach–Cortina sju ganger mellom 1980 og 1992. Hun ble nummer fem i landeveissykling individuelt (79,3 km) i OL 1984 og nummer 32 i OL 1988. I 1988 syklet hun på det italienske laget som tok gull i lagtempo i VM i landeveissykling.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Maria Canins – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Maria Canins – Olympics.com 
(en) Maria Canins – Olympedia 
(en) Maria Canins – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Maria Canins – FIS (langrenn) 
(en) Maria Canins – ProCyclingStats 
(en) Maria Canins – Cycling Archives 
(en) Maria Canins – CycleBase 
(en) Maria Canins – ITU 
Maria Canins. www.sitedusyclisme
Bulgaria under EM i friidrett 2010

Bulgaria deltok med 17 utøvere under EM i friidrett 2010 som ble arrangert 27. juli–1. august 2010 i Barcelona. Bulgaria tok en medalje under mesterskapet.


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
Deltagerliste (herrer)
Deltagerliste (damer)
Liste over norske redningsskøyter bygget i tre

Denne listen er for utfyllende informasjon til sidene om Redningsskøyta, Redningsselskapet og Colin Archer.
Da Redningsselskapet bestemte å bygge seilende redningsskøyter, håpet man at losene kunne utgjøre redningsvesenet ved at Redningsselskapet støttet losene økonomisk så de kunne få sikre skøyter av Archertypen, bygget i eik og med vanntett garnering (hud på innsiden av spantene) så de ble synkefrie og med jernkjøl så de ble kantrefrie. Det ble derfor først bygget tre kombinerte los- og redningsskøyter.
En komite med bl.a. Archer, hadde imidlertid før konkurransen, konkludert med at større dedikerte redningsfartøy var det beste. Dette mente også vinneren av designkonkurransen Redningsselskapet avholdt og det ble da bygget de to større redningsskøytene RS 1 COLIN ARCHER og RS 5 LIV; les mer under Redningsskøyte.


== Redningsskøyter bygget i tre ==
Redningsskøytene er gruppert etter båtbyggeri og byggeår.


== Se også ==
Redningsskøyte


== Litteratur ==
Sannes, Tor Borch. Båtbyggeren Colin Archer. Norsk maritimt forlag, 1984. 431 s. (Revidert ettbinds-utgave av: Colin Archer : skipene (1978) og Colin Archer : skøytene og lystbåtene (1979)) ISBN 82-90319-05-3
Sannes, Tor Bork, Colin Archer skøytene og lystbåtene, Norsk_Maritimt_Forlag, Oslo, 1979 ISBN 82-90319-01-0 (Ebok fra bokhylla.no)
Bjørn Foss: Fra seil til vannjet. Norsk maritimt forlag 2002. ISBN 82-90319-34-7
Carl Just & NSSR: Redningsselskapet femti år. Fabritius & sønner. 1941 


== Eksterne lenker ==
Gjenværende Colin Archer skøyter
Liste over alle Colin Archers skøyter og lystbåter.
DNVF – Den Norske Veteranredningsskøyteforening
Europatouren i landeveissykling 2015

Europatouren i landeveissykling 2015 var den 11. sesongen av Europatouren i landeveissykling.
Gjennom sesongen blir poeng utdelt til rytterne etter plassering på etapper, endagsritt og sluttstilling i ritt. Poengene varierer etter rangering på de ulike rittene. Hvert ritt har én kategori som avgjør hvilke lag som kan delta, poeng som utdeles, i tillegg til at den viser type ritt:

Etapperitt: 2.HC, 2.1 og 2.2
Endagsritt: 1.HC, 1.1 og 1.2


== Kalender ==


== Ranking ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
http://www.uci.ch/road/calendar/#date=20150125&categ=119
Bulgaria under EM i friidrett 2006

Bulgaria deltok med 17 utøvere under EM i friidrett 2006 som ble arrangert 7. –13. august 2006 i Göteborg. Bulgaria tok tre medaljer under mesterskapet.


== Medaljer ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Offisielt nettsted Göteborg 2006
European Athletic Association
Oseaniatouren i landeveissykling 2015

Oseaniatouren i landeveissykling 2015 er den 11. sesongen av UCI Oceania Tour. 


== Kalender ==


== Eksterne lenker ==
http://www.uci.ch/road/calendar/
Gymnosporia cryptopetala

Gymnosporia cryptopetala er en plante i spolebuskfamilien. 
Den er en busk som blir opptil 1,5 m høy. Noen eksemplarer har opptil 2,5 cm lange torner, mens andre mangler disse. Denne arten vokser i bratte klipper på Lanzarote og Fuerteventura. Voksestedene er så utilgjengelige at arten ikke ble vitenskapelig beskrevet før i 2010.


== Kilder ==
J.A. Reyes-Betancort og A.S. Guerra (2010). «Gymnosporia cryptopetala Reyes-Bet. & A. Santos (Celastraceae), a new species from the Canary Islands». Candollea. 65 (2): 189–195. ISSN 0373-2967. 
«Gymnosporia cryptopetala». Flora Vascular de Canarias. Besøkt 4. november 2020. 


== Eksterne lenker ==
(en) Gymnosporia cryptopetala hos The International Plant Names Index 
«Gymnosporia cryptopetala». Flora y Vegetación de Lanzarote. Arkivert fra originalen 11. februar 2015. Besøkt 25. januar 2015.
Afrikatouren i landeveissykling 2015

Afrikatouren i landeveissykling 2013-2014 er den 10. sesongen av UCI Africa Tour.
Gjennom sesongen blir poeng utdelt til rytterne etter plassering på etapper, i endagsritt og sluttstilling i ritt. Poeng blir utdelt etter rangering på rittene. Hvert ritt har en kategori som avgjør hvilke lag som kan delta, poeng, i tillegg til at den viser om det er endags eller etappritt:
* Etapperitt: 2.HC, 2.1 og 2.2
* Endagsritt: 1.HC, 1.1 og 1.2


== Kalender ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
http://www.uci.ch/road/calendar/
HM Prison and Probation Service

His Majesty’s Prison and Probation Service (HMPPS), tidligere National Offender Management Service (NOMS), er en britisk etat med ansvar for kriminalomsorg i England og Wales. HMPPS ble opprettet 1. juli 2004 gjennom en sammenslåing av hovedkontorene til fengselsvesenet HM Prison Service og friomsorgsvesenet National Probation Service, som fortsatte å eksistere som egne underleverandører, ved siden av private leverandører.
I april 2017 endret etaten navn til HM Prison and Probation Service (HMPPS).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
JSi
Gymnosporia

Gymnosporia er en slekt i spolebuskfamilien.
De er busker eller små trær, som regel med opprett vekst. Kvistene kan være glatte eller hårete og har ofte torner. Bladene er spredte på yngre kvister og kransstilte på eldre. Blomstene er som regel enkjønnede og er fire- eller femtallige. Slekta vokser i tropiske og subtropiske strøk i Afrika, Madagaskar, Sør-Spania, Makaronesia, Asia, Queensland i Australia og Polynesia.
Disse plantene ble tidligere regnet til Maytenus, men ble skilt ut i en egen slekt i 1999. Tre amerikanske arter ble flyttet fra Gymnosporia til Haydenia i 2011.


== Kilder ==
«Gymnosporia». Flora of China. Besøkt 25. januar 2015. 
M. Jordaan og A.E. van Wyk (1999). «Systematic studies in subfamily Celastroideae (Celastraceae) in southern Africa: reinstatement of the genus Gymnosporia». South African Journal of Botany. 65 (2): 177–181. ISSN 1727-9321. doi:10.1016/S0254-6299(15)30958-3. 
M. Jordaan og A.E. van Wyk (2006). «Sectional classification of Gymnosporia (Celastraceae), with notes on the nomenclatural and taxonomic history of the genus». Taxon. 55 (2): 515–525. ISSN 0040-0262. JSTOR 25065602. 
M. Jordaan og A.E. van Wyk (2003). «Reinstatement of Gymnosporia (Celastraceae): implications for the Flora Malesiana region». Telopea. 10 (1): 155–167. ISSN 0312-9764. 
M.J. McKenna m.fl. (2011). «Delimitation of the segregate genera of Maytenus s. l. (Celastraceae) based on morphological and molecular characters». Systematic Botany. 36 (4): 922–932. ISSN 1548-2324. doi:10.1600/036364411X604930. 


== Eksterne lenker ==

(en) Gymnosporia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Gymnosporia hos NCBI 
(en) Gymnosporia hos The International Plant Names Index 
(en) Gymnosporia hos Tropicos 
(en) Kategori:Gymnosporia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gymnosporia – detaljert informasjon på Wikispecies
Amerikatouren i landeveissykling 2015

Amerikatouren i landeveissykling 2015 er den 11. sesongen av UCI America Tour.
Gjennom sesongen blir poeng utdelt til rytterne etter plassering på etapper, endagsritt og sluttstilling i ritt. Poengene varierer etter rangering på de ulike rittene. Hvert ritt har én kategori som avgjør hvilke lag som kan delta, poeng som utdeles, i tillegg til at den viser type ritt: 
* Etapperitt: 2.HC, 2.1 og 2.2
* Endagsritt: 1.HC, 1.1 og 1.2


== Kalender ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
http://www.uci.ch/road/calendar/
Maytenus

Maytenus er en slekt i spolebuskfamilien.
De er busker eller små trær, som regel med opprett vekst, men en sjelden gang klatrende. Torner mangler, og bladene er spredte. Blomstene er tvekjønnede, hvitgrønne og femtallige. I snever betydning vokser slekta i Mellom- og Sør-Amerika helt sør til Ildlandet.
Tradisjonelt har slekta også omfattet mange arter i den gamle verden, men de fleste av disse ble skilt ut i slekta Gymnosporia i 1999. Noen problematiske arter ble beholdt i Maytenus. En fylogenetisk studie fra 2011, som bruker både genetiske og morfologiske data, viser at Maytenus er begrenset til den nye verden. De gjenværende afrikanske Maytenus-artene bør flyttes til Gymnosporia og en eller flere nye slekter. Åtte arter fra Australia og stillehavsområdet kan flyttes fra Maytenus til Denhamia. 


== Kilder ==
«Maytenus». Flora of China. Besøkt 25. januar 2015. 
M.J. McKenna m.fl. (2011). «Delimitation of the segregate genera of Maytenus s. l. (Celastraceae) based on morphological and molecular characters». Systematic Botany. 36 (4): 922–932. ISSN 1548-2324. doi:10.1600/036364411X604930. 
M. Groppo m.fl. (2014). «A new species of Maytenus (Celastraceae) with fleshy fruits from eastern Brazil, with notes on the delimitation of Maytenus». Systematic Botany. 39 (2): 478–484. ISSN 1548-2324. doi:10.1600/036364414X680726. 
L. Biral m.fl. (2017). «Systematics of New World Maytenus (Celastraceae) and a new delimitation of the genus». Systematic Botany. 42 (4): 680–693. ISSN 1548-2324. doi:10.1600/036364417X696456. 


== Eksterne lenker ==
(en) Maytenus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Maytenus i Encyclopedia of Life 
(en) Maytenus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Maytenus hos ITIS 
(en) Maytenus hos NCBI 
(en) Maytenus hos The International Plant Names Index 
(en) Maytenus hos Tropicos 
(en) Kategori:Maytenus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Maytenus – detaljert informasjon på Wikispecies
La Santé-fengselet

La Santé-fengselet (Maison d'arrêt de la Santé eller Paris - La Santé) er et fengsel som drives av Frankrikes justisdepartement. Det ligger i 14. arrondissement i Paris i Frankrike. Det er et av Frankrikes mest kjente fengsler.
Sammen med Fleury-Mérogis-fengselet (Europas største fengsel) og Fresnes-fengselet, begge i de sørlige forsteder, er det et av de tre hovedfengslene i Parisområdet.
Arkitekten Joseph Auguste Émile Vaudremer bygde fengselet etter panoptikonprinsippet. Det ble åpnet 20. august 1867.


== Kjente fanger ==
Guillaume Apollinaire
Yvan Colonna
Alén Diviš
Alfred Dreyfus
Jacques Fesch
Rudolf Hilferding
Willem Holleeder
Cor van Hout
Jerome Kerviel
Pierre Lagaillarde
Jacques Mesrine
Jean-Christophe Mitterrand
Marcel Petiot
Issei Sagawa
Victor Serge
Ilich Ramírez Sánchez (Carlos, Sjakalen)
Bernard Tapie
Marie-Claude Vaillant-Couturierog

Arsène Lupin (romanskikkelse)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Prison de la Santé – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sebastian Waldejer

Sebastian Waldejer (født 1984) er en norsk musiker. Han debuterte i 2009 med platen Rise Of The Urban Child.


== Diskografi ==


=== Sebastian Waldejer ===
Rise of the Urban Child (2009)


== Eksterne lenker ==
Sebastian Waldejer på Urørt
Artikkel i Dagbladet om Waldejer
Sebastian Waldejer på Rogalyd
Onomasti komodein

Onomasti komodein (gresk: ὀνομαστὶ κωμῳδεῖν, onomasti kōmōidein, «å latterliggjøre i navnet av komiske diktere») var et uttrykk benyttet i antikkens Hellas for å betegne vittige og utspekulerte personlige angrep gjort med total frihet mot de mest kjente enkeltindivider (se Aristofanes' angrep på statsmannen Kleon, filosofen Sokrates og tragedieforfatteren Evripides for å avdekke deres (påståtte) urettmessige oppførsel.En oppfatning som hadde sin opprinnelse i den peripatetiske skolen (den filosofiske skole som ble grunnlagt av Aristoteles i Athen) er at onomasti komodein var det fundamentale karakteriserende aspekt av den antikke greske komedie i dens første kjente periode (kjent som den gamle komedie).


== Referanser ==


== Litteratur ==
LaFleur, R.A. (1981): «Horace and onomasti komodein: The Law of Satire» i: Aufstieg und Niedergang der Römischen Welt II.3.13, s. 1790-1826
Mastromarco, Giuseppe (1994): Introduzione a Aristofane, Sesta edizione: Roma-Bari. ISBN 88-420-4448-2
Kaimio, Maarit et al. (1990): «Comic Violence in Aristophanes» i: Arctos 24, s. 47-72 (innholdsfortegnelse)
Too, Yun Lee (1999): The Idea of Ancient Literary Criticism. (utdrag online)
Reckford, Kenneth J. (1987): Aristophanes' Old-And-New Comedy. Volume I: Six Essays in Perspective. The University of North Carolina Press (utdrag online)
Maria Jorem Ajspur

Maria Eleonora Jorem Ajspur (født 12. august 1968) er en norsk prosjektleder og tidligere programleder for ungdomsprogrammet Newtons Hage på NRK. Hun var den første programlederen for det senere prisbelønnede vitenskapsprogrammet fra 1994 til 1996.
Hun arbeidet ytterligere 2 år for NRK, før hun gikk til Bellona som teamleder for innhenting av informasjon fra miljøforskning. Fra 2001 har Jorem Ajspur arbeidet for Dell, og flyttet til København i 2010..


== Referanser ==
Arsène Lupin

Arsène Lupin er en fiktiv gentlemannstyv og gjennomgangsfigur i en serie populære kriminalromaner skrevet av den franske forfatteren Maurice Leblanc (1864-1941). Fortellingene om den elegante mestertyven er utgitt i rundt 24 bøker fra 1905 og framover. 
Arsène Raoul Lupin er i romanene angitt som født i 1874 som sønn av Henriette d'Andrésy og Théophraste Lupin. Han er utdannet i jus og medisin, med spesialisering i dermatologi (hudsykdommer), og behersker flere klassiske og moderne språk flytende. 
Lupins kjennemerker er gode manérer,  stor kjærlighet til kvinner og uhyre listighet. Han har en fantastisk evne til å forkle seg, og ingen bortsett fra den britiske romandetektiven Sherlock Holmes (som dukker opp i flere Lupin-historier) kan gjennomskue hans forkledninger. Lupin svinger seg med mange forskjellige aliaser, og i flere av sine falske identiteter arbeider han som amatørdetektiv. Dette er aldri motivert av altruisme; han gjør det enten for vakre kvinners skyld, eller for å stoppe tyver og selv ta byttet. 
Lupins antagonist er politiinspektør Ganimard som Lupin gang på gang narrer. Den eneste gangen Lupin ble tatt av Ganimard og havnet i fengsel (i La Santé), klarte han å rømme derfra.
Romanen Arsène Lupin contre Herlock Sholmes fra 1906 kom i norsk oversettelse som Arsène Lupin – gentlemantyv i 1973.Leblancs inspirasjon til skikkelsen var anarkisten Marius Jacob som tidlig på 1900-tallet ble dømt for flere innbrudd og tyverier fra rikfolk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arsène Lupin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Marius Jacob

Alexandre Marius Jacob (født 1879 i Marseille, død 1954) var en fransk anarkist og illegalist som under la belle époque mellom århundreskiftet 1900 og første verdenskrig forbløffet sine omgivelser med Robin Hood-dåd. Han ble dermed virkelighetens verdens forbilde for «gentlemannstyven»,  og flere filmer kom til å bli gjort på dette tema.
I flere år ledet han ligaen «Nattens arbeidere» som utførte intet mindre enn 150 tyverier fra rike privatpersoner rundt om i Frankrike. Ingen vold var tillatt, og dem man stjal fra ble av ligaen ansett å være kapitalistiske parasitter. Den anarkistiske bevegelse ble som regel begunstiget av utbyttet fra tyveriene. Marius Jacob oppfant rififikuppet, det vil si kunsten å ta seg inn gjennom taket fra en tilgrensende leilighet.
I sin forsvarstale for retten i Somme den 8. mars 1905, sa han:

«Retten å leve tigger man ikke om - den tar man seg.
Ethvert menneske har inngangsrett til livets bankett ! »Han ble dømt den 22. mars 1905. Etter denne dato navngav den langt senere anarkisten Daniel Cohn-Bendit «Mouvement du 22 mars» som var aktiv under maiopprøret i 1968.
Etter sonet straffearbeid på Djevleøya i Fransk Guyana, som han forsøkte å rømme fra ved 17 anledninger, engasjerte han seg i avisen Libertaire blant annet for Sacco og Vanzetti og mot utleveringen av Buenaventura Durruti. Han deltok i den spanske borgerkrig i 1936 og i den franske motstandsbevegelse under nazistenes okkupasjon av Frankrike.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Jean-Marc Delpech: Alexandre Jacob, l’honnête cambrioleur. Portrait d’un anarchiste(1879-1954). Lyon 2008, ISBN 978-2-35104-022-5


== Eksterne lenker ==
Le blog d'Alexandre Jacob l'honnête cambrioleur : http://www.atelierdecreationlibertaire.com/alexandre-jacob/