Walter Brandmüller

Walter Brandmüller (født 5. januar 1929 i Ansbach i Bayern i Tyskland) er en tysk historiker, kardinal og titulærerkebiskop. Han er president emeritus for Den pavelige komite for historievitenskaper.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Walter Brandmüllers far var katolikk og offiser; moren var protestant. Brandmüller ble døpt som luthersk protestant og konverterte senere til den katolske tro i løpet av ungdomsårene.I 1948 tok han sin abitur ved Gymnasium Carolinum i Ansbach, studerte deretter katolsk teologi.


=== Prest ===
Han mottok 26. juli 1953 prestevietsens sakrament i Bamberg av ekkebiskop Joseph Otto Kolb. Deretter virket han sopm kapellan i Kronach og i menigheten St. Martin i Bamberg.
Hans biskop fristilte ham for videre studier. Han studerte ved Münchens universitet og tok der doktorgrad med et kirkehistorisk doktorarbeid ved tittel «Das Wiedererstehen katholischer Gemeinden in den Fürstentümern Ansbach und Bayreuth», og habiliterte med et arbeide om Pavia-Siena-konsilet. Fra 1970 til sin pensjonering i 1997 var han professor i moderne og middelaldersk kirkehistorie ved universitetet i Augsburg.  Fra 1971 til 1998 var han dessuten sogneprest i Walleshausen i bispedømmet Augsburg.Fra 1981 var han medlem av Den pavelige kommisjon for de historiske vitenskaper, og fra 1998 var han president for Den pavelige komite for historievitenskaper i Roma, og fra 1998 til 2006 president for Den internasjonale kommisjon for sammenlignende kirkehistorie.
I disse stillinger koordinerte han internasjonalt vitenakapelig samarbeide mellom historiker- og vitenskapsakademier som beskjeftiget seg med kirkehistoriske emner. Det dreide seg da ikke mindst om viktige forhold som tilfellet Galileo Galilei og om Konsilet i Konstanz og om Første Vatikankonsil. Brandmüller holdt foredrag ved instituttet for universalhistorie ved det russiske vitenskapsakademi i Moskva, ved Accademia Nazionale dei Lincei i Roma og ved Deutsches Historisches Institut Paris i Paris.
I 2009 gikk han i pensjon og overgav ditt embede i Den pavelige komite for historievitenskaper (PCSS) til Bernard Ardura.


=== Kardinal og titulærerkebiskop ===
I 2010 ble Brandmüller utnevnt til titulærerkebiskop av Caesarea in Mauretania; han ble bispeviet av kardinal Raffaele Farina i Santa Maria dell'Anima i Roma den 13. november samme år. Medkonsekrerende var Bambergs erkebiskop Ludwig Schick og den emeriterte apostoliske nuntius Giuseppe De Andrea.
Den 20. november 2010 kreerte pave Benedikt XVI Brandmüller til kardinal med San Giuliano dei Fiamminghi som titteldiakonia.
Sammen med kardinalene Joachim Meisner, Carlo Caffarra og Raymond Leo Burke innla Brandmüller i november 2016 dubia til pave Frans og bad denne om å klargjøre visse elementer i den apostoliske formaning Amoris laetitia.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santorio  (1532-1602) *bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1785
Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
Pave Pius IX (1797-1878) *1827
Kardinal Gustav Adolf von Hohenlohe-Schillingsfürst (1823-1896) *1857
Erkebiskop Salvatore Magnasco (1806-1892) *1868
Kardinal Gaetano Alimonda (1818-1891) *1877
Kardinal Agostino Richelmy (1850-1923) *1886
Biskop Giuseppe Castelli (1871-1943) *1911
Biskop Gaudenzio Binaschi (1883-1968) *1930
Erkebiskop Albino Mensa (1916-1998) *1960
Kardinal Tarcisio Bertone (1934-) *1991
Kardinal Raffaele Farina (1933-) *2006
Kardinal Walter Brandmüller (1929- ) *2010


== Verker i utvalg ==
Som forfatter:

Galilei und die Kirche. Ein „Fall“ und seine Lösung. MM, Aachen 1994, ISBN 3-928272-35-7.
Das Konzil von Konstanz 1414–1418. 2 Bände. Schöningh, Paderborn:
Band 1: Bis zur Abreise Sigismunds nach Narbonne, 1991, 2. erw. A. 1999, ISBN 3-506-74698-7.
Band 2: Bis zum Konzilsende, 1998, ISBN 3-506-74691-X.
Das Konzil von Pavia-Siena 1423–1424. Schöningh, Paderborn 2002, ISBN 3-506-74675-8.
Briefe um das I. Vaticanum. Aus der Korrespondenz des Konzilssekretärs Bischof Fessler von St. Pölten 1869–1872. Schöningh, Paderborn 2005, ISBN 3-506-71359-0.
med Ingo Langner: Der Fall Galilei und andere Irrtümer. Macht, Glaube und Wissenschaft. Sankt-Ulrich, Augsburg 2006, ISBN 3-936484-81-3.
Licht und Schatten. Kirchengeschichte zwischen Glaube, Fakten und Legenden. Sankt-Ulrich, Augsburg 2007, ISBN 978-3-936484-99-1.
mit Ingo Langner: Vernünftig glauben. Ein Gespräch über Atheismus. fe-medienverlag, Kißlegg 2010, ISBN 978-3-86357-000-2.Som utgiver:

Wer ist Jesus Christus? Mythen, Glaube und Geschichte. MM, Aachen 1995, ISBN 3-928272-44-6.
Das eigentlich Katholische. MM, Aachen 1997, ISBN 3-928272-59-4.
Christus in den Sakramenten der Kirche. MM, Aachen 1998, ISBN 3-928272-04-7.
Handbuch der bayerischen Kirchengeschichte.
Von den Anfängen bis zur Schwelle der Neuzeit (1999, ISBN 978-3880966710)
Von der Reformation bis zum Reichsdeputationshauptschluss (1993, ISBN 978-3880966727)
Vom Reichsdeputationshauptschluss bis zum zweiten Vatikanischen Konzil (1991, ISBN 978-3880966734)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«BRANDMÜLLER, Walter (1929–». The Cardinals of the Holy Roman Church (engelska). Salvador Miranda. Arkivert fra originalen 4. februar 2018. Besøkt 4. februar 2018. 
«Walter Cardinal Brandmüller». Catholic Hierarchy (engelsk). Arkivert fra originalen 4. februar 2018. Besøkt 4. februar 2018.