Politikkåret 1952

Politikkåret 1952 er en oversikt over hendelser, valg, fødte og avdøde personer med tilknytning til politikk i 1952.


== Hendelser ==


=== Afrika ===
23. juli – Militærkupp i Egypt.


=== Amerika ===
10. mars – Fulgencio Batista foretar et kupp på Cuba.
20. mars – Det amerikanske senatet godkjenner en fredsavtale med Japan.
25. juli – Samveldet Puerto Rico grunnlegges.


=== Asia ===
21. februar – Mange unge og studenter blir drept av politiet da de krever anerkjennelse av bengali som nasjonalspråk i Øst-Pakistan.
28. april – Den amerikanske okkupasjonen av Japan opphører.
23. november – Militærkupp i Irak.


=== Europa ===
8. mars – Antoine Pinay blir statsminister i Frankrike.
16. mars – De nordiske utenriksministrene blir enig om forslag om dannelse av Nordisk råd.
25. april – De tyske delstatene Baden og Württemberg slås sammen til Baden-Württemberg.
Mai – Sveriges riksdag beslutter å innføre en ny metode for å fordele mandatene ved andrakammarvalget til den. D'Hondts metoden erstattes av Sainte-Laguë metoden. Samtidig forbys valgkarteller.
25. juni – Stortinget vedtar norsk tilslutning til Nordisk råd.
23. juli – Øst-Tyskland deles inn i distrikt.
25. juli –  Den europeiske kull- og stålunionen trer i kraft.
1. september – Rasjonering av kaffe og sukker oppheves i Norge
11. november – Regeringsrätten i Sverige beslutter at andrakammarvalget i Kristianstads län og Jämtlands län skal holdes på nytt. Dette skjer den 14. desember 1952.


== Valg og folkavstemninger ==
21. september – Andrakammarvalet i Sverige 1952 til Sveriges riksdag.
1. oktober – Valg på nasjonalforsamling i Japan.
4. november - Republikaneren Dwight D. Eisenhower velges til president i USA.


== Organisasjonshendelser ==
2. juni – Socialdemokraternas partikongress innledes i Stockholm med at Tage Erlander avduker Carl Eldhs Brantingmonument på Norra Bantorget
Juni – Ny leder for Folkpartiets ungdomsförbund blir den 34-årige Gunnar Helén
Juni – Ved Högerpartiets landsmøte erklærer partilederen Jarl Hjalmarson at partiets mål er «et eiendomseiende demokrati».


== Fødsler ==
10. februar – Lee Hsien Loong, singaporsk statsminister
15. februar – Tomislav Nikolić, serbisk president
19. februar – Danilo Türk, slovensk president
29. februar – Oswaldo Payá, kubansk politisk aktivist og regimekritiker (død 2012)
1. mars – Jan Bøhler, norsk politiker
4. mars – Terje Andersen, norsk politiker
8. mars – George Allen, amerikansk senator
9. mars – Amir Peretz, israelsk politiker
10. mars – Morgan Tsvangirai, zimbabwisk statsminister
11. mars
Vigdis Karen Giltun, norsk politiker
Ricardo Martinelli, panamansk president
28. mars – Mohamed Rished Abdallah, tanzaniansk politiker
30. mars – Anne-Lise Bakken, norsk politiker
3. april – Orla Hav, dansk politiker
4. april –
Bronisław Komorowski, polsk president
Villy Søvndal, dansk folketingsmedlem og partiformann
22. april – Kamla Persad-Bissessar, trinidadisk statsminister
6. mai – Tor-Arne Strøm, norsk politiker
25. mai – Hannele Pokka, finsk politiker
11. juni – Anote Tong, kiribatisk president
2. juli – Ahmed Ouyahia, algerisk statsminister
4. juli – Álvaro Uribe Vélez, colombiansk president
8. juli – Ahmed Nazif, egyptisk politiker
1. august – Zoran Đinđić, serbisk statsminister (død 2003)
5. august – Hun Sen, kambodsjansk statsminister
18. september – Gunn Olsen, norsk politiker (død 2013)
20. september – Manuel Zelaya, Honduras president 2006–2009
5. oktober – Emomalii Rahmon, tadsjikisk president
7. oktober – Vladimir Putin, Russlands president 1999–2008, 2012-
7. november – Geraldo Alckmin, brasiliansk politiker
11. november – Christopher Loeak, marshallesisk president
14. november – Metin Kaplan, tyrkisk islamistleder
16. november – Keld Albrechtsen, dansk politiker
16. desember – Karin Andersen, norsk politiker


== Dødsfall ==
25. januar – Sveinn Björnsson, Islands president 1944–1952 (født 1881)
3. februar - Harold L. Ickes, amerikansk innenriksminister (født 1874)
6. februar – Georg VI, britisk konge (født 1895)
19. februar – Knut Hamsun, norsk forfatter (født 1859)
9. mars – Alexandra Kollontai, russisk revolusjonær (født 1872)
13. mars – Johan Nygaardsvold, Norges statsminister 1935–1945 (født 1879)
24. april – Victor Larsen, dansk politiker og minister (født 1890)
27. juni - Jens Hassing-Jørgensen, dansk politiker, bankdirektør og minister (født 1872)
30. juni - Mauno Pekkala, finsk statsminister (født 1890)
21. juli – Pedro Lascuráin Paredes, Mexikos president 18. februar 1913 kl 17.15–18.00 (født 1856)
26. juli – Eva Perón, argentinsk presidentfrue (født 1919)
22. september – Kaarlo Juho Ståhlberg, Finlands første president 1919–1925 (født 1865)
9. november – Chaim Weizmann, Israels første president 1949–1952 (født 1874)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1952 in politics – kategori av bilder, video eller lyd på Commons