jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Floriane Gnafoua

Floriane Gnafoua (født 30. januar 1996 i Saint-Cloud) er en fransk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun har sølv på 100 meter fra U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2016 som fremste internasjonale meritt.


== Idrettskarriere ==
2013Gnafoua vant 100 meter ved det franske ungdomsmesterskapet i 2013. Hun deltok også på 4 x 100 meter stafett, men laget hennes, As Cavaillon, ble diskvalifisert. Hennes raskeste 100 meter dette året ble 11,98 sekunder. 

2014Ved Bauhaus Juniorengala i juli 2014 kom hun på 3.-plass på 100 meter, med ny personlig rekord på 11,55. Hun deltok ved junior-VM i friidrett 2014, men ble slått ut i semifinalen, der hun fikk 15. beste tid. Hun deltok også på 4 x 100 meter, men Frankrike fullførte ikke løpet.  

2015Hun ble fransk juniormester på 60 meter innendørs i 2015. Hun deltok også på 4 x 100 meter stafett ved junior-EM i friidrett 2015, der Frankrike fikk bronse, bak Storbritannia og Polen. 

2016Gnafoua kom på 3.-plass på 60 meter ved det franske mesterskapet innendørs i 2016.
I juni kom hun på 2.-plass 100 meter ved U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2016, med tiden 11,28, bak Carolle Zahi. Hun kom på 2.-plass på 100 meter ved det franske mesterskapet utendørs, der hun satte personlig rekord i semifinalen med 11,19 sekunder. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Floriane Gnafoua – Olympedia 
(en) Floriane Gnafoua – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(fr) Floriane Gnafoua – Frankrikes olympiske komité 
(en) Floriane Gnafoua – World Athletics 
(fr) Floriane Gnafoua – Fédération française d athlétisme 
(en) Floriane Gnafoua – Diamond League 
(en) Profil hos European Athletics
(fr) Profil hos All-Athletics.com Arkivert 16. august 2016 hos Wayback Machine.
(fr) Athle - Floriane Gnafoua
Al Agami

Al Agami (født Julius Robert Aleni Agami 6. mars 1972) er en afrikansk rapper og skuespiller. 
Han er sønn av kong John Bart Agami som var konge av det sentralafrikanske kongedømme Lado til han måtte flykte for diktatoren Idi Amin. Agami var da tre år. Agami er statsløs flyktning under FN-beskyttelse og bor i dag i Danmark.På 1990-tallet ble han et av de store navn på den danske rapscene. Han har blant annet deltatt i prosjektet Blachman Thomas Meets Al Agami & Remee (1994-97). Al Agami er bror til Kuku og Joseph Agami som også er rappere.


== Diskografi ==
Al Agami 

Covert Operations (1993)
Token Word (2005)Los Umbrellos 

Flamenco Funk (1998)Blachman Thomas meets Al Agami & Remee 

The Style and Invention Album (1994)
Four Corners of Cool (1997)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Al Agami – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Al Agami på Internet Movie Database 
(sv) Al Agami i Svensk Filmdatabas 
(da) Al Agami på Filmdatabasen 
(da) Al Agami på danskefilm.dk 
(da) Al Agami på danskfilmogtv.dk 
(da) Al Agami på Scope 
(en) Al Agami på AllMovie 
(en) Al Agami hos The Movie Database 
(da) Al Agami hos danskefilmstemmer.dk 
(en) Al Agami på Discogs 
(en) Al Agami på Discogs 
(en) Al Agami på Discogs 
(en) Al Agami på MusicBrainz 
(en) Al Agami på Spotify 
(en) Al Agami på Songkick 
(en) Al Agami på AllMusic 
Al Agami på YouTube 
(en) Al Agami på Myspace
Alfons Kiefer

Alfons Kiefer (født 1953, Besseringen, Saarland, Vest-Tyskland) er en tysk illustratør hvis arbeider ofte kan klassifiseres som fotorealistiske.Han studerte kommunikasjonsdesign ved Faghøyskolen i Trier, der han tok avsluttende eksamen i 1979. Etter det, arbeidet han ved et reklamebyrå som art director i Mūnchen. Siden 1981 er han frilanser.Kiefer, som har bl.a. Gottfried Helnwein til forbilde, har illustrert artikler i Cosmopolitan, Playboy, Stern, Spiegel, Quick, osv. Han samarbeider av og til med Klaus Voormann; de lagde, for eksempel, coveret til Beatles-samlealbumene «Anthology».


== Bøker ==
Alfons Kiefer - Illustrationen, Zeichnungen & Gemaelde: Mit Texten in deutscher & englischer Sprache 


== Premier ==
1985, Pris gitt av Art Directors Club Tyskland for illustrasjonenene til romanen «Der Mörder» (Morderen)
Arno Art Award


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Alfons Kiefer sin hjemmeside
Town Clock Church

Town Clock Church, nå Second Baptist Church, er en historisk kirke i New Albany i Indiana i USA. Den ligger på 300 East Main Street i New Albany-Downtown Historic District. Den ble bygget i 1852 som Andre Presbyterian Church, i det som da var den største byen i Indiana. Den ligger i nærheten av Ohio River, like over grensen fra Louisville i Kentucky. Før borgerkrigen var den et gjemmested for slaver på flukt som benyttet «den underjordiske jernbanen».
Kirken er bygget i murstein, og er bygget i ny-gresk arkitekturstil.  Den hadde tidligere et 160 fot høyt klokketårn som kunne  bli sett på av båtmannskapene på Ohio-elven. Men tårnet er blitt forkortet. Den første fasen av ombyggingen i gang, som vil inkludere et nytt tårn og ny klokke. Når gjenoppbyggingen er fullført, tårnet vil igjen være 160 fot høyt.
24: The Game

24: The Game er et videospill basert på TV-serien 24. Spillet ble kun publisert til Sonys PlayStation 2-konsoll, og ble utviklet av Sony Computer Entertainment Cambridge Studios, og ble utgitt av 2K Games. 24: The Game er satt mellom sesong 2 og 3 av TV-serien. De fleste av hovedpersonene fra de to sesongene hadde sine egne stemme i spillet.I likhet med selve TV-serien foregår dette spillet over en periode på 24 timer, og er delt inn i 58 separate oppdrag. Noen oppdrag er objektive, men andre oppdrag er tidsbegrenset. Hvert oppdrag blir rangert ut av 100 poeng, basert på kvaliteten på hvordan oppdraget blir gjennomført, antall mål som er fullført, nøyaktighet ved skyting, og så videre. En karakter på 90 poeng eller høyere, belønner spilleren ved å låse opp en eller annen form for bonus-funksjon, inkludert tre filmer (intervju med rollebesetning om spillet, eller TV-kampanjer) eller en rekke andre funksjoner.
En rekke våpen er tilgjengelig, inkludert håndvåpen, automatiske våpen, skarpskytter-rifle eller hagle, med forskjellig type ammunisjon. Det er flere oppdrag hvor spilleren styrer et kjøretøy. Slike oppdrag involverer vanligvis å komme til et bestemt område innenfor en viss tidsperiode, ofte samtidig som spilleren må unngå forfølgere. Våpen kan ikke brukes i kjøretøy. En rekke karakterer fra TV-serien gir også stemme til deres karakterer i spillet.


== Handling ==
Spillet begynner med at Jack Bauer venter utenfor et skip ved en havn i Los Angeles, hvor en gruppe terrorister planlegger å ødelegge vann-forsyningen. Spillet handler også om ett angrep mot USAs visepresident Jim Prescott, og et gass-angrep lokker også flere CTU-agenter bort fra hovedkvarteret deres. Samtidig som veldig mange agenter er distrahert, går terrorister til angrep for å ta over bygningen deres og ta medarbeiderne som gissel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 24: The Game hos MobyGames 
(en) 24: The Game på Internet Movie Database 
(en) 24: The Game på Behind The Voice Actors 
(en) 24: The Game hos Giant Bomb 
(en) 24: The Game hos Internet Game Database 
(en) 24: The Game hos GameFAQs
Jakobs drøm

Jakobs drøm (spansk: El sueño de Jacob) er et maleri fra 1639 av den spanske tenebrist José de Ribera. 
Bildet forestiller patriarken Jakob som hyrde hvilende på sin venstre arm under en blå og grå himmel. Bak ham et tre samt stigen han drømmer om. Den består av lys og er beferdet med engler som går opp og ned ad den. Jakobs ansigt opplyses av stigen. 


== Proveniens ==
Formentlig et av de bilder som nevnes i Jerónimo de la Torres inventar i 1658, og som forble i hans familie frem til 1718. I 1746 dukket det opp i Elisabeth Farnese samlinger, men tilskrevet Murillo. «Jakobs drøm» er et av Riberas mest berømte, og befinner seg i Madrids Pradomuseum.


== Referanser ==
Leroy F. Aarons

Leroy «Roy» F. Aarons (født 8. desember 1933 i Bronx i New York, død 28. november 2004 i Santa Rosa) var en amerikansk journalist, redaktør, forfatter, skuespillforfatter, grunnlegger av National Lesbian and Gay Journalists Association (NLGJA) og en av grunnleggerne av Robert C. Maynard Institute for Journalism Education. I 2005 ble han innlemmet i NLGJA Hall of Fame.
Han skrev dokumentarboken Prayers for Bobby: A Mother's Coming to Terms with the Suicide of Her Gay Son i 1995, om Mary Griffith og hennes familie. Sønnen Robert («Bobby») tok sitt eget liv i 1983 fordi han ikke mestret å leve i konflikten mellom sin egen homofili og morens reaksjoner. Han leste først om historien i en avisartikkel i 1985, og forlot journalistikken for å finne ut mer om Bobbys historie. Aarons forsøkte å få frem boken i media, men fikk det aldri helt til før han døde. I 2009 hadde TV-filmen Prayers for Bobby premiere på TV-kanalen Lifetime, som sikret boken en viss arv.
Han skrev manuset til teaterstykket Top Secret: The Battle for the Pentagon Papers med Geoffrey Cowan, om «The Pentagon Papers». Aaron skrev også teaterstykkene Zeke the Profan og Home Movies. Han skrev libretten Sara's Diary, 9/11 om terrorangrepet 11. september 2001.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Leroy F. Aarons – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Leroy F. Aarons på Internet Movie Database 
(en) Prayers for Bobby-filmen
(en) Top Secret: Battle for the Pentagon Papers Arkivert 6. mars 2021 hos Wayback Machine.
Fred maner kirkene til toleranse

Fred maner kirkene til toleranse (nederlandsk: Vrede maant de kerken tot verdraagzaamheid) er et maleri av en anonym kunstner fra første halvdel av 1600-tallet.


== Motiv ==
I et interiør sitter Calvin med en stekt kalv. Til venstre for ham paven med en bolle grøt og to katter på fanget. Ved pavens venstre side sitter Luther og spiller lutt. Ved et ildsted på huk ses  anabaptisten Menno Simons som dypper sitt brød. Til venstre i bildet ses den kvinnelige personifisering av fred med en olivengren i hånden. På veggene henger to bilder: Over skapet til høyre Caritas med sine barn. På bakveggen blir Fred gjennom rettferdighet hjulpet opp på et fotstykke mens Raseri blir fordrevet. Rundt i bildet ses forklarende tekster på vers.


== Religiøs toleranse ==
Denne form for allegoriske fremstillinger var populære på midten av 1600-tallet, og viser at ikke alle fant det nødvendig å velge tilhørighet til en bestemt gruppe. Libertinere og nøytralister, kristne som ikke tilhørte en bestemt kirke, understreket at viktigst av alt var kjærligheten til Kristus og til andre mennesker. Calvin forsøker med venstre hånd å legge en halv appelsin i pavens bolle, mens han med den andre hånden klemmer appelsinsaft over kalven. Appelsinen er her et symbol på båndet mellom kalvinismen og Oranje. Motivet skildrer de religiøse proporsjoner hvor de reformerte var litt mere dominerende enn andre trosretninger, men måtte samtidig avfinne seg med påvirkning fra andre trossamfunn.


== Proveniens ==
Kjøpt i 1968 anonymt i Frankrike av Bosman, Bruxelles. Donert til Rijksmuseum samme år av Bosman og M. Sanders. Utlånt i en årrekke til Museum Catharijneconvent, Utrecht.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vrede maant de kerken tot verdraagzaamheid (video)
You Must Love Me

«You Must Love Me» er en låt spilt inn av den amerikanske sangartisten Madonna. Den ble skrevet av Andrew Lloyd Webber og Tim Rice for filmmusikalen Evita. Filmen var basert på Lloyd Webbers scenemusikal Evita, som igjen var basert på livet til Eva Perón. Sangen ble utgitt 27. oktober 1996 av Warner Bros. Records som den første singelen fra Evita: The Complete Motion Picture Music Soundtrack. Denne låten markerte Webber og Rices første samarbeid på lenge, og de skrev sangen for å kunne bli nominert til Oscar for beste sang. Ifølge Webber skulle låten fremheve Peróns sinnstilstand, samt forholdet til ektemannen Juan Perón.
Madonna, som spilte tittelrollen i filmen, hadde forsøkt å skrive om sangteksten og skape et sympatisk portrett av Perón, men hun fikk det ikke til. Hun tok også sangtimer for å synge låtene i filmen. «You Must Love Me» spilles på cello og piano akkompagnert av Madonnas sang. Låten fikk god kritikk av musikkanmeldere, og de fremhevet blant annet Madonnas sangprestasjon. Den vant både Golden Globe og Oscar for beste sang i 1997.«You Must Love Me» ble en stor hit i flere land, blant annet Finland, Italia, Storbritannia og USA. Den solgte til gull i USA ifølge Recording Industry Association of America (RIAA). Alan Parker, som regisserte filmen, regisserte også en musikkvideo til sangen. Den inneholdt bilder og videoklipp fra filmen, og ble utgitt for å promotere singelen. Madonna sang låten under den 69. Oscar-utdelingen i 1997 og under konsertturneen Sticky & Sweet Tour i 2008 og 2009.Sangartisten Lana Del Rey spilte inn en versjon av låten for samlealbumet Unmasked: The Platinum Collection (2018).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bona, Damien (2002). Inside Oscar 2. Random House Publishing Group. ISBN 9780345448002. 
Morton, Andrew (2002). Madonna. Macmillan Publishers. ISBN 0-312-98310-7. 
O'Brien, Lucy (2008). Madonna: Like an Icon. Bantam Press. ISBN 9780552153614. 


== Eksterne lenker ==
Full sangtekst til denne sangen hos MetroLyrics
Bassant Hemida

Bassant Hemida (født 1996) er en egyptisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Han har sølv på 200 meter fra U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2016 som fremste internasjonale meritt.


== Idrettskarriere ==
2016I juni kom hun på 2.-plass på 200 meter ved U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2016, bak Maroussia Paré, med tiden 23,64. Hun deltok også på Egypts stafettlag som kom på 4.-plass på 4 x 100 meter stafett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bassant Hemida – Olympedia 
(en) Bassant Hemida – World Athletics
Terpandros

Terpandros (gammelgresk Τέρπανδρος, ofte også Terpander) var en kitharode, dvs. musiker  og poet, fra antikkens Hellas.
Ifølge Hellanikos av Lesbos levde Terpandros rundt århundreskiftet 700-600 f.Kr., men stemmer den kronologiske oppstillingen til Fainias fra Eresos, må han ha levd rundt midten av 600-tallet. Terpandros stammet fra Lesbos, sannsynligvis fra Antissa, alternativt fra Methymna. 
Terpandros virket særlig i Sparta, der han ble en fornyer av den tradisjonelle kitharamusikken (nomoi kitharodoi) ved å akkompagnere egne og homeriske tekster. Han regnes som skaper av den klassiske musikken i det antikke Hellas, og dermed også grunnlegger av den greske lyrikken. Det ble sagt om ham at han økte kitharaens strengetall fra fire til sju. 
Bare noen få vers av Terpandros er bevart.


== Litteratur ==
John M. Edmonds (red.): Terpander, Alcman, Sappho and Alcaeus. Cambridge (Mass.) 1958 (Loeb Classical Library, Lyra Graeca, Bind 1)
Andreas Bagordo: Terpander. I Bernhard Zimmermann (red.): Handbuch der griechischen Literatur der Antike, bind 1: Die Literatur der archaischen und klassischen Zeit. C. H. Beck, München 2011, ISBN 978-3-406-57673-7, s. 179–180


== Referanser ==
Spania under EM i friidrett 1969

Spania deltok med 6 utøvere under EM i friidrett 1969 som ble arrangert 16.–21. september 1969 i Athen. Spania tok ingen medaljer under mesterskapet.


== Referanser ==
Spania under EM i friidrett 1971

Spania deltok med 16 utøvere under EM i friidrett 1971 som ble arrangert 10.–15. august 1971 i Helsingfors. Spania tok ingen medaljer under mesterskapet.


== Referanser ==
Spania under EM i friidrett 1974

Spania deltok med 17 utøvere under EM i friidrett 1974 som ble arrangert 2.–8. september 1974 i Roma. Spania tok ingen medaljer under mesterskapet.


== Referanser ==
Spania under EM i friidrett 1978

Spania deltok med 17 utøvere under EM i friidrett 1978 som ble arrangert 29. august–3. september 1978 i Praha. Spania tok en medalje under mesterskapet.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==
Assia Raziki

Assia Raziki (født 4. oktober 1996) er en marokkansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun har bronse på 200 meter fra U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2016 som fremste internasjonale meritt.


== Idrettskarriere ==
2014Raziki deltok ved Afrikamesterskapet i friidrett 2014. På 100 meter løp hun på 12,27 i kvalifiseringen, som var 20. beste tid, og gikk ikke videre til finalen. På 200 meter løp hun på 24,94 i innledningsheatet, og gikk til semifinalen. Der fikk hun 18. beste tid, og gikk ikke videre til finalen.
2015Hun ble marokkansk mester på 200 meter i 2015, med tiden 24,05, som da brøt den nasjonale junior rekorden.
2016Hun deltok i ungdomsklassen ved Diamond League-stevnet i Rabat i mai, og vant der 200 meter med tiden 23,86.I juni kom hun på 3.-plass på 200 meter ved U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2016, med tiden 23,51, bak Maroussia Paré og Bassant Hemida. Senere i juni deltok hun også ved Afrikamesterskapet i friidrett 2016, der hun ble slått ut i semifinalen på 100 meter, med tiden 12,06. Der satte hun personlig rekord i innledningsheatet, med 11,45 sekunder og brøt senior nasjonalrekorden i 100m. Hun deltok også på 200 meter, og ble også der slått ut i semifinalen, med tiden 24,31.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Assia Raziki – World Athletics 
(fr) Profil hos Fédération Royale Marocaine d'Athlétisme
Fainias fra Eresos

Fainias fra Eresos (300-tallet f.Kr.) var en gresk filosof.
Fainias stammet fra Eresos på Lesbos. Han kom til Athen rundt 332 f.Kr. og studerte ved den peripatetiske skolen, der hans venn og bysbarn, Theofrast fra Eresos, var Aristoteles' nærmeste medarbeider.
Fainias ble kjent for flere historieverk. Plutark regnet ham som en autoritet, og siterer ham flere ganger, blant annet i krønikene om Solon og Themistokles.


== Utgaver ==
Johannes Engels (red.): Phaenias of Eresus: The Sources, Text and Translation. I Oliver Hellmann, David Mirhady (red.): Phaenias of Eresus. Transaction Publishers, New Brunswick/London 2015, ISBN 978-1-4128-6247-9, s. 1–99 (kritisk utgave med engelsk oversetting)


== Litteratur ==
Oliver Hellmann, David Mirhady (red.): Phaenias of Eresus. Transaction Publishers, New Brunswick/London 2015, ISBN 978-1-4128-6247-9
Jean-Pierre Schneider: Phainias d'Érèse. I Richard Goulet (red.): Dictionnaire des philosophes antiques,bind 5, del 1, CNRS Éditions, Paris 2012, ISBN 978-2-271-07335-8, s. 266–273
Fritz Wehrli, Georg Wöhrle, Leonid Zhmud: Der Peripatos bis zum Beginn der römischen Kaiserzeit. I Hellmut Flashar (red.): Grundriss der Geschichte der Philosophie. Die Philosophie der Antike. Bind 3: Ältere Akademie – Aristoteles – Peripatos. 2. opplag, Schwabe, Basel 2004, ISBN 3-7965-1998-9, s. 493–666


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Fainias fra Eresos i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Spania under EM i friidrett 1982

Spania deltok med 24 utøvere under EM i friidrett 1982 som ble arrangert 6.–12. september 1982 i Athen. Spania tok fem medaljer under mesterskapet.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==
Spania under EM i friidrett 1986

Spania deltok med 33 utøvere under EM i friidrett 1986 som ble arrangert 26.–31. august 1986 i Stuttgart. Spania tok tre medaljer under mesterskapet.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==
Déborah Sananes

Déborah Sananes (født 26. oktober 1996 i Treichville) er en fransk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun har sølv på 4 x 400 meter fra Lag-EM i friidrett 2015 og gull på 400 meter fra U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2016 som fremste internasjonale meritter.


== Idrettskarriere ==
2012Sananes vant 400 meter ved det franske ungdomsmesterskapet i 2012. Hun deltok også på 4 x 100 meter stafett, og vant også denne øvelsen.
2013I juli deltok hun ved junior-EM i friidrett 2013 i Rieti, og deltok der på Frankrikes stafettlag som fikk sølv på 4 x 100 meter. Hun deltok også på 4 x 400 meter, der Frankrike kom på 7.-plass. Individuelt deltok hun på 400 meter, og løp på 54,44 i innledningsheatet, men gikk ikke videre til finalen. På nasjonalt nivå vant hun 400 meter ved det franske juniormesterskapet utendørs. 

2014Ved det franske mesterskapet innendørs i 2014 vant hun 200 meter, med ny personlig rekord på 23,91 sekunder. I juni deltok hun på Frankrikes stafettlag på 4 x 400 meter ved junior-VM i friidrett 2014, men de kom på 5.-plass i sitt innledningsheat, og nådde ikke finalen. 

2015Ved IAAF World Relays 2015 deltok hun på Frankrikes stafettlag på 4 x 200 meter, men de fullførte ikke løpet.
Frankrike deltok i Super League ved Lag-EM i friidrett 2015, og Sananes deltok her på 4 x 400 meter, der Frankrike kom på 2.-plass. Frankrike kom på 3.-plass sammenlagt i lagkonkurransen dette året. Ved U23-EM i friidrett 2015 deltok hun både på 400 og 4 x 400 meter. På 400 meter ble hun slått ut i innledningsheatat, med tiden 53,08, og på 4 x 400 meter ble Frankrike diskvalifisert. 

2016Sananes kom på 3.-plass på 400 meter ved det franske mesterskapet innendørs i 2016, bak Marie Gayot og Agnes Raharolahy.
I juni vant hun 400 meter ved U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2016, med tiden 53,04, foran de to italienske utøverne Raphaela Boaheng Lukudo og Ilenia Vitale.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Déborah Sananes – Frankrikes olympiske komité 
(en) Déborah Sananes – World Athletics 
(en) Déborah Sananes – European Athletic Association 
(fr) Déborah Sananes – Fédération française d athlétisme 
(en) Déborah Sananes – Diamond League 
(en) Déborah Sananes – TheSports.org 
(en) Profil hos European Athletics
(en) Profil hos All-Athletics.com Arkivert 16. august 2016 hos Wayback Machine.
(fr) Athle - Déborah Sananes
Kenny Tete

Kenny Tete (født 9. oktober 1995) er en nederlandsk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Fulham FC.


== Landslaget ==
10. oktober 2015 fikk han sin første landskamp for Nederland mot Kasakhstan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kenny Tete – FIFA 
(en) Kenny Tete – UEFA 
(en) Kenny Tete – Transfermarkt 
(en) Kenny Tete – national-football-teams.com 
(en) Kenny Tete – WorldFootball.net 
(en) Kenny Tete – FootballDatabase.eu 
(en) Kenny Tete – Soccerway 
(en) Kenny Tete – EU-Football.info 
(en) Kenny Tete – FBref 
(es) Kenny Tete – as.com
Duellerende kvinner

Duellerende kvinner (spansk: Combate de mujeres) et maleri fra 1636 av den spanske maleren José de Ribera. 


== Motiv ==
To kvinner bevæpnet med skjold og sverd, kjemper en dødskamp. Den ene kvinnen ligger allerede nede med et blødende sår fra halsen, mens den stående er i ferd med å gi henne et coup de grâce, eller nådestøt. Til venstre i bildet ses en mann i romersk militærtøy, bak ham et gjerde som holder betraktende soldater med hellebarder og spyd, samt kvinner og menn ute fra kamparenaen. Nederst til høyre ses malerens signatur: JUSEPE DE RIBERA VALENCIANO. F. 1636. 


== Historie ==
I 1552 foregikk det i Napoli en duell mellom de to kvinner Isabella de Carazi og Diambra de Petinella om kjærligheten til den unge Fabio di Zeresola. Den spanske visekongen, marki de Viasto, overvar kampen som ble et mye omtalt emne i samtiden. Nesten 100 år senere ga Napolis visekonge Manuel de Acevedo y Zúñiga Ribera i oppdrag å skildre hendelsen gjennom et maleri, som senere skulle henge i lystslottet Buen Retiro. Enkelte kunsthistorikere ser motivet primært som en allegori på kampen mellom dyden og synden avbildet som kvinnelige gladiatorer. De kjempendes klær og ansikter gir assosiasjoner til antikken. En restaurering i 1991–92 frembrakte de sterke oransje og lilla fargenyansene i kvinnenes tøy, en fargestil som avspeiler Riberas interesse for det venetianske cinquento-maleri.Maleriet tilhører i dag Pradomuseet i Madrid. 


== Referanser ==