jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lasionota

Lasionota er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).


== Utseende ==
Middelsstore (gjerne 10-15 millimeter), avlange, svarte og røde eller gule praktbiller. Kroppen er mer eller mindre tett kledt med oppstående hår av varierende lengde.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Inndelingen følger 

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
Familien praktbiller, Buprestidae
Underfamilien Buprestinae Leach, 1815
Stammen Stigmoderini Lacordaire, 1985
Slekten Lasionota Mannerheim, 1837
Lasionota acutipennis (Moore, 1997)
Lasionota alternans (Chevrolat, 1838)
Lasionota apicalis (Kerremans, 1903)
Lasionota atrocyaneo (Moore, 1997)
Lasionota bachmanni (Moore, 1997)
Lasionota bernardi (Théry, 1911)
Lasionota bifasciatus (Moore, 1986)
Lasionota bivittatus (Gory & Laporte, 1839)
Lasionota bonaerensis (Moore, 1997)
Lasionota bruchi (Kerremans, 1903)
Lasionota brullei (Gory & Laporte, 1839)
Lasionota catamarcalis (Moore, 1997)
Lasionota cobosi (Moore, 1997)
Lasionota coerulans (Obenberger, 1922)
Lasionota conjunctus (Chevrolat, 1838)
Lasionota cupricollis (Gory & Laporte, 1839)
Lasionota dispar (Kerremans, 1903)
Lasionota espanoli (Cobos, 1958)
Lasionota fairmairei (Kerremans, 1897)
Lasionota javierae (Moore, 1987)
Lasionota leyboldi (Steinheil, 1874)
Lasionota millenium (Moore, 2000)
Lasionota minor (Solier, 1849)
Lasionota morosus (Gory & Laporte, 1839)
Lasionota okea (Gory, 1841)
Lasionota parallelus (Cobos, 1958)
Lasionota pictus (Gory & Laporte, 1839)
Lasionota platensis (Moore, 1997)
Lasionota politus (Moore, 1997)
Lasionota quadrifasciatus Mannerheim, 1837
Lasionota quadrizonatus Blanchard, 1846
Lasionota robustus (Cobos, 1959)
Lasionota rouletii (Solier, 1849)
Lasionota rousselii (Solier, 1849)
Lasionota rubidipennis (Pochon, 1971)
Lasionota rufocaudalis (Moore, 1986)
Lasionota rugicollis (Moore, 1997)
Lasionota spitzi (Théry, 1936)
Lasionota sulcatus (Moore, 1997)
Lasionota tetrazonus (Chevrolat, 1838)
Lasionota tucumanus (Théry, 1911)
Lasionota vigintiguttatus (Perty, 1830)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lasionota i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Lasionota hos NCBI 
(en) Kategori:Lasionota – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lasionota – detaljert informasjon på Wikispecies
Operasjon Chariot

Operasjon Chariot, eller  St Nazaire Raid var et vellykket britisk angrep mot den massivt forsvarte tørrdokken i  St Nazaire, Bretagne i det okkuperte Frankrike under andre verdenskrig. Dokken var bygd ut til å romme passasjerskip som «Bretagne» og dermed en av de få som kunne ta mot slagskip. Operasjonen ble gjennomført av Royal Navy og britiske kommandosoldater i fellesskap den 28. mars 1942. St. Nazaire ble angrepet fordi tapet av en tørrdokk ville tvinge store tyske krigsskip med behov for reparasjoner, som f.eks. «Tirpitz» ved retur til hjemlige farvann å seile, enten via  Den engelske kanal eller GIUK-gapet, begge sjøveier som var tungt forsvart av britiske enheter, inklusive Royal Navys Home Fleet til en velforsvart havn ved atlanterhavskysten.


== Referanser ==
Veiløpere

Veiløpere eller løpegjøker er en liten slekt med langbeinte gjøkefugler som i stor grad løper på bakken. Veiløpere finnes fra sørvestre USA til Mellom-Amerika, vanligvis i ørkenhabitat.Veiløpere er svært raske. De har blitt målt til opptil 42 km/t. De lever av å fange smådyr som fugleedderkopper, skorpioner, mus, små fugler og særlig øgler og slanger, blant annet klapperslanger. De dreper byttet ved å holde det i nebbet og slå det gjentatte ganger i bakken. De raske fuglene er utgangspunktet for tegnefilmfiguren Bippe Stankelbein.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) veiløpere i Global Biodiversity Information Facility 
(no) veiløpere hos Artsdatabanken 
(en) veiløpere hos Fossilworks 
(en) veiløpere hos ITIS 
(en) veiløpere hos NCBI 
(en) Kategori:Geococcyx – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Geococcyx – detaljert informasjon på Wikispecies
«People» - En film-grotesk.....

«People» - En film-grotesk med diverse undertitler eller 40 minutter og 15 sekunders begrepsforvirring om kontakt og kontaktvanskeligheter var Norges bidrag til Underholdningsfestivalen i Montreux i 1967. Originaltekster, manus og regi var ved Sverre Udnæs.


== Medvirkende ==
Ingeborg Cook
Elsa Lystad
Harald Heide-Steen jr.
Rolv Wesenlund
Stig Asplin
Carsten Byhring
Rolf Just Nilsen
Dan Fosse
Svein Byhring
Sverre Wilberg
Finn Mehlum
Rolf Nannestad


== Dansere ==
Kjersti Døvigen
Palle Damm


== Sang ==
Nora Brockstedt
Per Asplin


== Musikk ==
Musikk komponert og arrangert av Sigurd Jansen
Kringkastingsorkestret ledet av Øivind Bergh


== Stab ==
Manusassistanse: Harald Heide-Steen jr., Rolv Wesenlund
Script: Liv Ørsted
Regiassistanse: Bjørn Scheele
Lyd: Per Walle
Lys: Gunnar Sjølie
Sminke: Wenche Fjeld
Kostymer: Ellen Andreassen
Dekorasjon: Gunnar Alme
Kamera: János Csak, Ellen Aanesen
Montasje: Olav Kyrre Grepp
Originaltekster, manus og regi: Sverre Udnæs


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) «People» - En film-grotesk..... på NRK TV
Austmann Bryggeri

Austmann Bryggeri er et norsk håndverksbryggeri som holder til på Sluppen i Trondheim. Bryggeriet ble grunnlagt av Thomas Sjue, Vinko Lien Sindelar og Anders Cooper i 2013. I løpet av sine første to år med brygging lanserte bryggeriet over 60 ulike øl, og det ble i 2015 produsert over 250 000 liter øl, hvorav 15 % går til eksport. Dette gjorde bryggeriet til Norges sjette største håndverksbryggeri i 2015.Bryggeriet skiller seg fra flertallet av andre norske bryggerier ved å ha en særegen bryggeteknikk, som foregår i åpne gjæringskar fremfor lukkede tanker som er mer utbredt. Metoden er mer arbeidskrevende, men hevdes å gi bedre kontroll over gjæringsprosessen.Austmann Bryggeri har tatt navnet sitt etter det gammelnorske ordet «austmann», som ble brukt om nordmenn som dro vestover på handels- og oppdagelsesreiser.Austmann Northumberland Brown Ale fikk gull på Meiningers International Craft Beer Award i Tyskland i 2014.


== Referanser ==
Civilization II

Sid Meier's Civilization II, ofte bare kalt Civilization II eller Civ 2, er et turbasert strategispill laget av Brian Reynolds, Douglas Caspian-Kaufman og Jeff Briggs. Sid Meier var bare så vidt med helt i starten, og overlot hovedansvaret til Brian Reynolds. Spillet kom ut for PC i 1996, og ble klargjort for Sony PlayStation i 2002.


== Innhold ==
Civilization II går ut på å bygge en sivilisasjon ved å grunnlegge byer, holde folkene der fornøyde og mette, holde barbarer og motstandere unna ens interesseområder, forske frem nye teknologier og å bygge underverker. I hver by kan befolkningen bygge bygninger som bidrar med å holde folk fornøyde, forske raskere, øke inntektene, eller produsere militære enheter. Hver innbygger i en by kan skaffe ressurser fra områdene rundt byen, eller de kan gjøres til spesialister innen underholdning, forsking eller økonomi. Militære enheter utenfor byene kan utforske verden og angripe andre, mens sivile enheter også kan bygge veier eller grunnlegge nye byer.
Civilization II ligner det første Sid Meier's Civilization, men har flere og mer varierte militærenheter, underverker, teknologier og ressurser. Kartet er isometrisk og mer detaljert enn den første. Spilleren fikk mulighet til å diskutere med 'regjeringen' sin, der filmklipp med skuespillere i tidsriktige klær, kommer med mer eller mindre gode råd.
Man kan vinne spillet enten militært, ved at man er eneste gjenværende sivilisasjon, eller ved å bygge romskip som  kan kolonisere Alpha Centauri. Spillet slutter i 2020, og om romskipet ikke er fremme innen den tid slutter spillet.


== Mottagelse ==
Spillet ble kåret til årets strategispill av Computer Gaming World, og i 2007 ble det av IGN ansett som det tredje beste av verdens 100 beste videospill.Spillet kom på nytt i 1997 som Civilization II: Multiplayer Gold Edition, da med multiplayer-støtte og oppdatert AI. Mye av musikken fra originalutgivelsen ble fjernet, men noen av tilleggspakkene som var kommet i mellomtiden var med.
I 1999 kom Civilization II: Test of Time som hadde oppdatert brukergrensesitt og blant annet animerte figurer.


== Referanser ==
FNs generalforsamlings resolusjon 68/262

Resolusjon A/RES/68/262 er en ikke-bindende resolusjon som ble vedtatt av FNs generalforsamling 27. mars 2014 som et resultat av en åpen høring under 80. plenumsmøte i den 68. sesjon. Denne sesjonen i FNs generalforsamling ble innkalt spesielt for å ta opp Russlands anneksjon av Krimhalvøya, som hittil hadde vært del av Ukraina som autonom republikk.
Dokumentet er et svar fra De forente nasjoner til Russlands anneksjon av deler av territoriet til Ukraina og fikk tittelen «Ukrainas territorielle integritet». Resolusjonen bekreftet at FNs generalforsamling i forpliktet seg til å ankerkjenne Ukrainas territoriell integritet innenfor internasjonalt anerkjente grenser og understreket ugyldigheten av folkeavstemningen på Krim.
Den ble vedtatt med 100 mot elleve stemmer, mens 58 land avsto og 24 var fraværende under avstemningen.
Resolusjon ble fremmet av Canada, Costa Rica, Tyskland, Litauen, Polen og Ukraina. De elleve landene som stemte imot var Armenia, Hviterussland, Bolivia, Cuba, Nord-Korea, Nicaragua, Russland, Sudan, Syria, Venezuela og Zimbabwe.
Resolusjonen var en følge av de tidligere mislykkede forsøkene i FNs sikkerhetsråd på å finne en politisk løsning på den såkalte Krimkrisen». Det var blitt sammenkalt syv møter i rådet, men resultatet av dette arbeidet var veto fra Russland..


== Se også ==
De forente nasjoner
Krimkrisen 2014


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Full tekst av resolusjonen 68/262 (engl.)
Ituah Enahoro

Ituah Enahoro (født 26. august 1997) er en nigerianskfødt friidrettsutøver som konkurrerer i tikamp. Han har sølv i tikamp fra Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2015 som fremste internasjonale meritt.


== Bakgrunn ==
Enahoro er født i Nigeria, og har nigeriansk far og tysk mor. Han og moren flyttet fra Tyskland til Nederland i 2007, der han begynte med fotball, deretter til Aruba, der han i 2008 begynte å interessere seg for friidrett, og begynte da med tikamp. 
I 2010 flyttet de tilbake til Nederland, og bosatte seg i Apeldoorn, og han begynte å trene friidrett i klubben Club AV 34 i 2011, med Hidde Egbers som trener. Han representerte Nederland fram til 2013, da han valgte å bytte til å representere Nigeria. Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2015 var det første mesterskapet han representerte Nigeria.


== Idrettskarriere ==
2015Ved Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2015 i mars kom Enahoro på 2.-plass i stavsprang, bak tunisiske Seifeddine Mejri. Han skulle egentlig delta i tikamp, men denne øvelsen ble avlyst på grunn av for få påmeldte. Han deltok også i spydkast og diskos, der han kom på 6.-plass i begge øvelsene.  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ituah Enahoro – World Athletics 
(en) Profil hos All-Athletics
(en) Profil hos European Athletics
Svinestien

Svinestien (italiensk originaltittel: Porcile) er en italiensk dramafilm fra 1969 med manus og regi av Pier Paolo Pasolini. Filmen er satt sammen av to historier. Den ene er lagt noen århundrer tilbake i tid handler om en ung mann som dømmes til å bli revet i filler av ville dyr etter han har drept sin far og utført kannibalisme. Den andre historien handler om sønnen av en tysk industrieier som er på vei til å bosette seg i grisebingen i protest mot at faren planlegger å inngå en forretningsavtale med en tidligere nazist. Filmen er en blanding av drama og satire. 


== Medvirkende ==
Pierre Clémenti : Kannibal (1. episode)
Jean-Pierre Léaud : Julian Klotz (2. episode)
Alberto Lionello : Herr Klotz (2. episode)
Ugo Tognazzi : Herdhitze (2. episode)
Anne Wiazemsky : Ida (2. episode)
Margarita Lozano : Madame Klotz ((2. episode)
Marco Ferreri : Hans Guenther (2. episode)
Franco Citti : Cannibale (1. episode)
Ninetto Davoli : Maracchione (1. og 2. episode)
Laura Betti : Madame Klotz (voix) (2. episode)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Svinestien på Internet Movie Database 
(no) Svinestien hos Filmfront 
(sv) Svinestien i Svensk Filmdatabas 
(da) Svinestien i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Svinestien på Allociné 
(nl) Svinestien på MovieMeter 
(en) Svinestien på AllMovie 
(en) Svinestien på Turner Classic Movies 
(en) Svinestien på Rotten Tomatoes
Pierre Clémenti

Pierre Clémenti (født 28. september 1942, død 27. desember 1999) var en fransk skuespiller.Hans mest kjente rolle var som Catherine Deneuves gangsterkjæreste i Luis Buñuel film Dagens skjønnhet fra 1969. Han spilte også djevelen i Melkeveien av samme regissør. Clémenti spilte i en rekke filmer av noen av europeisk films fremste regissøer som Luchino Visconti, (Leoparden), Pier Paolo Pasolini, (Svinestien) og Bernardo Bertolucci,  (Fascisten og Partner). Andre regissører han har jobbet med er Liliana Cavani, Glauber Rocha, Miklós Jancsó, Jacques Rivette, og Philippe Garrel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pierre Clémenti på Internet Movie Database 
(sv) Pierre Clémenti i Svensk Filmdatabas 
(da) Pierre Clémenti på Filmdatabasen 
(fr) Pierre Clémenti på Allociné 
(en) Pierre Clémenti på AllMovie 
(en) Pierre Clémenti hos The Movie Database
Øystein Gjerme

Øystein Gjerme (født 15. juli 1975 i Bergen) er en pastor, forfatter og grunnleggeren av Salt Bergenskirken. Gjerme har en mastergrad i teologi fra Regent University. Han er leder av Pinsebevegelsen i Norge fra og med 1. januar 2020. Gjerme var styreleder for Høyskolen for Ledelse og Teologi fra oppstarten av skolen i 2009 til han trådte av som styreleder i begynnelsen av mai 2020.


== Bibliografi ==
Tusen hjem (2013)
Bygg din fortid (2015)
Vi vil! (2018)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ti år med Salt (Dagen, 2014)
Øystein Gjerme på Salt.co
Øystein Gjerme på Twitter 
Øystein Gjerme på Facebook 
Øystein Gjerme på Instagram
Kongsbergtunnelen

Kongsbergtunnelen er en veitunnel på Europavei 134 mellom Diseplass og Tislegård i Kongsberg kommune i Viken. Tunnelen ble åpnet 3. juli 2020.


== Bakgrunn ==
Tunnelen er en del av prosjektet Damåsen–Saggrenda, som omfatter totalt 13,2 km ny vei og inkluderer blant annet Kongsberg bru, Svartåstunnelen, Moanetunnelen, Saggrenda bru og Vollåstunnelen. Hovedmål for prosjektet var å korte reisetiden og avlaste veiene i Kongsberg ved å legge gjennomgangstrafikken utenom bebygde områder. Det er forventet en innsparing i kjøretid forbi Kongsberg på 4-5 minutter ved vanlig trafikk og opptil 20-30 minutter ved rushtrafikk.Gjennom planleggingsfasen var tunnelen tiltenkt å hete Gamlegrendåstunnelen etter Gamlegrendåsen som den går under, men navnet ble i 2014 vedtatt til Kongsbergtunnelen for å bedre vise trafikantene at de kommer til Kongsberg. Anleggsarbeidet startet offisielt opp 18. juni 2015 med forarbeider på området mellom Diseplass og Damåsen (Øvre Eiker), og første sprengning på anlegget fram mot tunnelpåhugget skjedde 5. august. I løpet av høsten begynte byggingen av den nærliggende Damåsen bru, og 30. november ble første salve i selve tunnelløpene avfyrt. Tunnelen drives i begge løp fra Diseplass. Løpene fikk gjennomslag henholdsvis 21. november og 6. desember 2017.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
E134 Damåsen–Saggrenda (prosjektside hos Statens vegvesen)
Solvaykonferansen

Solvaykonferansen er en internasjonal vitenskapelig konferanse, første gang arrangert i Brussel i Belgia i 1911.


== Eksterne lenker ==
International Solvay Institutes (offisielt nettsted)
Previous Solvay Conferences on Physics
Previous Solvay Conferences on Chemistry
Proceedings 1911
Proceedings 1913
Proceedings 1933
Overview of the transcript of the famous Fifth Conference, American Institute of Physics
Bacciagaluppi G., Valentini A. (2009.) Quantum Theory at the Crossroads: Reconsidering the 1927 Solvay Conference, Cambridge University Press, Cambridge, U.K.
Deutsches Schauspielhaus

Deutsches Schauspielhaus er et teater i Hamburg i Tyskland. Det ligger i bydelen St. Georg sentralt i Hamburg. Teateret anses som landets største teater med plass til 1192 tilskuere. Det ble tegnet av arkitektbyrået Fellner & Helmer.


== Referanser ==
Michał Krupa

Michał Krupa (Kodenavn «Pułkownik» og «Wierzba») (født 26. september 1920 i Kuryłówka, død 24 august 1972) var en polsk soldat i den antikommunistiske polske motstandsbevegelsen NSZ (Narodowe Zjednoczenie Wojskowe). Han var en av mange som i polsk historie blir omtalt som de "fordømte soldater" (Żołnierze wyklęci); soldater som fortsatte kampen mot de kommunistiske okkupantene etter at den annen verdenskrig var over.  


== Biografi ==
Han ble født som sønn av Piotr (postbud, død 1935) og Maria, født Staroń (død 1970). Han var den eldste av fem barn, og hadde søsknene Stefania, Michał, Stanisław og Maria. Etter farens død var Michał Krupa hovedforsørger, og arbeidet som tømmerhugger i distriktet Brzyska Wola. Han sluttet seg til kampen mot den tyske okkupasjonen da den annen verdenskrig brøt ut, og var snart etterlyst av Gestapo.
Etter at den annen verdenskrig var over, fortsatte Krupa kampen, denne gang mot de sovjetiske okkupantene og deres polske håndtlangere. De første årene arbeidet han sammen med andre, men den siste tiden frem til han ble arrestert i 1959, var han alene i sin krig. 
Han ble først dømt til livsvarig fengsel, deretter ble dommen omgjort til 15 år, før han til slutt slapp ut i 1965 som resultat av et amnesti. 
Han jobbet siden på en bondegård frem til han døde i 1972.


== Litteratur ==
Anne Applebaum: Jernteppet, Cappelen Damm 2013, side 141.
Soabbetjåhkkå

Soabbetjåhkkå er den høyeste fjelltoppen i fjellmassivet Skårki øst i Sarek nasjonalpark i svensk Lappland.


== Se også ==
Liste over fjell i Skandinavia


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Narodowe Zjednoczenie Wojskowe

Narodowe Zjednoczenie Wojskowe (NZW) (Den Nasjonale Militære Union, NZW) var en polsk anti-kommunistisk organisasjon, grunnlagt i november 1944, etter at Warszawaoppstanden ble slått ned. Den var blant de største og sterkeste motstandsbevegelsene etablert i det Sovjet-kontrollerte Polen på midten og slutten av 1940-årene. NZW bestod for det meste av medlemmer av den ødelagte gruppen Narodowe Sily Zbrojne og den nedlagte organisasjonen Armia Krajowa.
NZWs første kommandant var oberst Tadeusz Danilewicz, deretter oberst Boguslaw Banasik. Organisasjonen var delt inn i 16 «områder», og var mest aktiv i distriktene Białystok, Lublin og Rzeszów. Den hadde flere væpnede enheter kalt Pogotowie Walki Zbrojnej, som flere ganger kjempet mot NKVD og Sovjetarmeen. Dens hovedkvarter ble ødelagt våren 1946, da det hemmelige kommunistiske politiet arresterte hundrevis av dens medlemmer. Imidlertid forble flere enheter aktive inntil midten av 1950-årene.


== Eksterne lenker ==
The Doomed soldiers - Polish Underground Soldiers 1944-1963 - The Untold Story
Antykomunistyczne Podziemie Zbrojne po 1944 roku
Narodowe Sily Zbrojne  / National Armed Forces Historical Brief
Al. Blachère

Al. Blachère var en fransk krokketspiller.
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1900, der han ble nummer 4.


== Eksterne lenker ==
(en) Al. Blachère – Olympedia 
(en) Al. Blachère – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Desprès

Mme Desprès  var en fransk krokketspiller.
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1900, der han ble nummer 11.


== Eksterne lenker ==
(en) Desprès – Olympedia 
(en) Desprès – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Narodowe Sily Zbrojne

Narodowe Siły Zbrojne (De Nasjonale Væpnede Styrker, NSZ) var en polsk anti-sovjetisk og anti-nazistisk paramillitær organisasjon som var del av den polske motstandsbevegelsen under den annen verdenskrig. Det var den tredje største polske motatandsgruppen under krigen, nest etter Armia Krajowa og Bataliony Chłopskie. Antall soldater var rundt 70 000. NSZ bekjempet både tyske og sovjetiske styrker, og så dem begge som fiender og okkupanter. Gruppen bekjempet også de sovjet-allierte partisanstyrkene Armia Ludowa og Gwardia Ludowa.
Jeanne Filleul-Brohy

Jeanne Filleul-Brohy (født 1. januar 1867, død 20. april 1937) var en fransk krokketspiller.
Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 1900, der hun ble nummer 5.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jeanne Filleaul-Brohy – Olympedia 
(en) Jeanne Filleaul-Brohy – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Brasilianske hovedveier

De brasilianske hovedveiene (port.: rodovias) blir inndelt i føderale veier (rodovias federais) som går ut over delstatsgrensene, og delstatenes hovedveier (rodovias estadual).


== Føderale veier ==

Føderale veier blir betegnet med initialene BR, fulgt av et tresifret tall. På kart og trafikkskilt trafikkskilt blir de vanligvis vist i form av et våpenskjold. Avhengig av krav til veien blir føderale veier bygd som motorvei med midtdeler og planfri kryss, eller som landevei. Ikke alle strekningene har fast veidekke.

I 2011 var samlet lengde av de føderale veiene 61.961 km , som tilsvarer ca. 7 % av det brasilianske veinettet.Polícia Rodoviária Federal (PRF) er ansvarlig for å bekjempe kriminalitet, fortrafikkontroll og for sikkerhet på de føderale veiene.


=== Nummerering ===

Nummereringen av de føderale veiene retter seg etter retningen:


==== Radiale føderale veier ====
Radiale føderale veier (port.: Rodovia Radiais) begynner in Brasília und strekker seg stråleformet over Brasils føderale område. Sifferdelen av veinummeret begegynner med en null (0), og de etterfølgende to siffer går fra 05 til 95 og øker med klokka. Hittil har bare et multiplum av ti (10) blitt brukt. Dermed går eksempelvis BR-010 mot nord, og BR-070 mot vest.
Kilometreringen begynner ved ringveien Anel Viário de Brasília (DF-001) i Brasília.


==== Longitudinale føderale veier ====
Longitudinale føderale veier (port.: Rodovia Longitudinais) går i retning nord-syd og begynner med siffer én (1). For eksempel går BR-101 langs den brasilianske atlanterhavskysten fra nord mot syd. BR-158 går i samme retning i innlandet. Kilometreringen begynner i sør.


==== Transversale føderale veier ====
Transversale føderale veier (port.: Rodovia Transversais) går i retning øst-vest og begynner med siffer 2, som for eksempel Transamazônica mmed betegnelsen BR-230.


==== Diagonale føderale veier ====
Diagonale føderale veier  (port.: Rodovia Diagonais) går i retning nordøst-sydvest  eller nordvest-sydøst og begynner med siffer tre (3). Veier med retning nordøst-sydvest ender med et odde tall, nordvest-sydøst med et like tall.


==== Føderale forbindelsesveier ====
Føderale tilknytnings- og forbindelsesveier (port.: Rodovia de Ligação) begynner med siffer 4 forbinder to av de tidligere nevnte føderale veiene.


=== Kilometrering ===
Kilometreringen begynner alltid med null når en delstatsgrense passeres. Blant annet av den grunn blir delstatens ISO-kode tilføyd. For eksempel betegner BR-070-MT det føderale veiavsnittet i Mato Grosso.


== Delstatsveier ==
Alle delstatene forføyer over et nett av delstatsveier for å skaffe forbindelser også til mindre steder. Delvis går føderale veier og delstatsveier langs samme trasé.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Oversiktskart over brasilianske føderale veier (ZIP; 6,5 MB)
DNIT: De brasilianske delstatenes veikart (Mapas Rodoviários)
Departamento de Polícia Rodoviária Arkivert 9. mars 2010 hos Wayback Machine.
Marcel Haëntjens

Marcel Haëntjens (født 24. juni 1869, død 10. juni 1915) var en fransk krokketspiller og rytter.
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1900, der han ble nummer 4 i hestesport som best.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marcel Haëntjens – Olympedia 
(en) Marcel Haëntjens – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Marie Ohier

Marie Ohier (født 13. oktober 1853, død 31. mars 1941) var en fransk krokketspiller.
Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 1900, der hun ikke fikk tellende resultat.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marie Ohier – Olympedia 
(en) Marie Ohier – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
William Chalfant

William Chalfant var en amerikansk roquespiller.
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1904, der han ble nummer 4.


== Eksterne lenker ==
(en) William Chalfant – Olympedia 
(en) William Chalfant – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)