jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lucanus sericeus

Lucanus sericeus er en billeart i famillien hjortebiller (Lucanidae).


== Kjennetegn ==
En stor (hannen 37-80 millimeter), kraftig, brunsvart til svart hjortebille, kroppen for det meste dekket med gulaktig bestøvning. Mandiblene hos hannen er kraftige og krumme, med en bakovverettet tann nær roten, også med en liten tann omtrent to tredjedeler ute. De knebøyde antennene har vanligvis en fire-leddet vifte. Pannen har en buet tverrkjøl. Hodets side og bakhodet har markerte, høye kjøler hos store hanner og hodet er svært bredt, minst en og en halv gang så bredt som pronotum. Beina er mørke.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Thailand, Laos og Vietnam.


== Systematisk plassering ==

Insekter, Insecta
Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien Lucaninae Latreille, 1806
Stammen Lucanini Latreille, 1806
Slekten Lucanus Scopoli, 1763
Lucanus sericeus Didier, 1925
Lucanus sericeus ohbayashii Nagai & Tsukamoto, 2003 - Laos
Lucanus sericeus sericeus Didier, 1925 - Vietnam, nordlige Thailand
Lucanus sericeus teshii Nagai & Tsukamoto


== Eksterne lenker ==
(en) Lucanus sericeus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Lucanus sericeus hos NCBI 
Lucanus sericeus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Lucanus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lucanus swinhoei

Lucanus swinhoei er en billeart i famillien hjortebiller (Lucanidae).


== Kjennetegn ==
En middelsstor til stor (hannen 35-55 millimeter), kraftig, brun hjortebille. Mandiblene hos hannen er kraftige og krumme, med en kraftig, innovverettet tann omtrent en tredjedel ute, utenfor dette med noen små tenner. De knebøyde antennene har vanligvis en fire-leddet vifte. Hodets side og bakhodet har markerte, høye kjøler hos store hanner. Beina er gulbrune.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Taiwan.


== Systematisk plassering ==
Arten Lucanus continentalis fra det kinesiske fatslandet blir ofte plassert som en underart av L. swinhoei.

Insekter, Insecta
Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien Lucaninae Latreille, 1806
Stammen Lucanini Latreille, 1806
Slekten Lucanus Scopoli, 1763
Lucanus swinhoei Parry, 1874


== Eksterne lenker ==
(en) Lucanus swinhoei i Encyclopedia of Life 
(en) Lucanus swinhoei i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Lucanus swinhoei hos NCBI 
(en) Kategori:Lucanus swinhoei – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lucanus swinhoei – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Lucanus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lucanus szetschuanicus

Lucanus szetschuanicus er en billeart i famillien hjortebiller (Lucanidae).


== Kjennetegn ==
En middelsstor til stor (hannen 44-66 millimeter), kraftig, brun hjortebille. Mandiblene hos hannen er kraftige og krumme, med en kraftig, innovverettet tann litt utenfor midten, med små tenner på innseriden langs hele lengden. De knebøyde antennene har vanligvis en fire-leddet vifte. Hodets side og bakhodet har markerte, høye kjøler hos store hanner. Beina er gulbrune. Hunnen er brunsvart og blank.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Myanmar og Sichuan.


== Systematisk plassering ==

Insekter, Insecta
Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien Lucaninae Latreille, 1806
Stammen Lucanini Latreille, 1806
Slekten Lucanus Scopoli, 1763
Lucanus szetschuanicus Hanus, 1932
Lucanus szetschuanicus lati Nagai, 2000 - Myanmar
Lucanus szetschuanicus szetschuanicus Hanus, 1932 - Sichuan


== Eksterne lenker ==
(en) Lucanus szetschuanicus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Lucanus szetschuanicus hos NCBI 
Lucanus szetschuanicus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Lucanus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lucanus takakuwai

Lucanus takakuwai er en billeart i famillien hjortebiller (Lucanidae).


== Kjennetegn ==
En middelsstor til stor (hannen 40-50 millimeter), kraftig, brun hjortebille. Mandiblene hos hannen er kraftige og krumme, med en lang, innovverettet tann litt utenfor midten, med små tenner på innersiden langs hele lengden. De knebøyde antennene har vanligvis en fire-leddet vifte. Hodets side og bakhodet har markerte, høye kjøler hos store hanner. Beina er gulbrune.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Laos.


== Systematisk plassering ==

Insekter, Insecta
Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien Lucaninae Latreille, 1806
Stammen Lucanini Latreille, 1806
Slekten Lucanus Scopoli, 1763
Lucanus takakuwai Fujita, 2010


== Eksterne lenker ==
(en) Lucanus takakuwai i Global Biodiversity Information Facility 
Lucanus takakuwai – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Lucanus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lucanus thibetanus

Lucanus thibetanus er en billeart i famillien hjortebiller (Lucanidae).


== Kjennetegn ==
En stor (hannen 38-79 millimeter), kraftig, brunsvart hjortebille, kroppen for en stor del dekket med lysbrun bestøvning. Mandiblene hos hannen er nokså lange og krumme, med en innovverettet tann et stykke utenfor midten, med noen små tenner utenfor denne. De knebøyde antennene har vanligvis en fire-leddet vifte. Pannen har en buet tverrkjøl og et gaffeldelt fremspring i midten. Hodets side og bakhodet har markerte, høye kjøler hos store hanner. Beina er gulbrune. Hunnen er nokså bred, blankt brunsvart.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Myanmar, Vietnam, Yunnan og Tibet.


== Systematisk plassering ==

Insekter, Insecta
Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien Lucaninae Latreille, 1806
Stammen Lucanini Latreille, 1806
Slekten Lucanus Scopoli, 1763
Lucanus thibetanus Planet, 1898
Lucanus thibetanus isakii Nagai, 2000
Lucanus thibetanus katsurai Mizunuma, 1994
Lucanus thibetanus pseudosingularis Didier & Seguy, 1952 - noen ganger regnet som en egen art
Lucanus thibetanus singularis Planet, 1899
Lucanus thibetanus thibetanus Planet, 1898


== Eksterne lenker ==
(en) Lucanus thibetanus i Encyclopedia of Life 
(en) Lucanus thibetanus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Lucanus thibetanus hos NCBI 
(en) Lucanus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lucanus tsukamotoi

Lucanus tsukamotoi er en billeart i famillien hjortebiller (Lucanidae).


== Kjennetegn ==
En middelsstor (hannen ca. 50 millimeter), slank, rødbrun hjortebille. Mandiblene hos hannen er nokså slanke, lett krummede med 3-4 små tenner. De knebøyde antennene har vanligvis en fire-leddet vifte. Hodets side og bakhodet har markerte, høye kjøler hos store hanner. Beina er gulbrune.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Thailand og Laos.


== Systematisk plassering ==

Insekter, Insecta
Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien Lucaninae Latreille, 1806
Stammen Lucanini Latreille, 1806
Slekten Lucanus Scopoli, 1763
Lucanus tsukamotoi Nagai, 2002


== Eksterne lenker ==
(en) Lucanus tsukamotoi i Encyclopedia of Life 
(en) Lucanus tsukamotoi i Global Biodiversity Information Facility 
Lucanus tsukamotoi – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Lucanus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gerald J. Popek

Gerald John «Jerry» Popek (født 22. september 1946 i Passaic i New Jersey i USA, død 20. juli 2008 i Los Angeles i California) var en amerikansk informatiker som er kjent for sin forskning på operativsystemer og virtualisering.
Sammen med Robert P. Goldberg foreslo han Popek og Goldberg virtualiseringskrav, et sett med betingelser som må være tilstede for en datamaskinarkitektur som skal støtte maskinvarevirtualisering. Popek er også kjent for sitt bidrag til utviklingen av det Unix-liknende distribuerte operativsystemet LOCUS 845.


== Referanser ==
Hexarthrius parryi

Hexarthrius parryi er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En stor og svært kraftig (hannen 48-92 millimeter), blankt svart hjortebille, dekkvingenes bakre del gulbrun. Hannens kjever er svært kraftige, nedoverbøyde, med tre tenner i spissen. Hodet har en vag, U-formet tverrkjøl i den bakre delen. Antennene er nokså tynne, med en liten, seks-leddet vifte. pronotum er rektangulært, mye bredere enn langt. Hunnen er helt svart, mye mindre enn hannen, uten påfallende forstørrede kjever.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i råtne trestammer.


== Utbredelse ==
Arten er vidt utbredt fra India i vest til Borneo i øst.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Lucanini Latreille, 1806
Slekten Hexarthrius Hope, 1842 – 15 arter
Hexarthrius parryi Hope, 1842
Hexarthrius parryi deyrollei Parry, 1864 - Myanmar til Sumatra
Hexarthrius parryi elongatus Jordan, 1894 - Borneo
Hexarthrius parryi paradoxus Möllenkamp, 1897 - Sumatra
Hexarthrius parryi parryi Hope, 1842 - India til Vietnam


== Kilder ==
Oversikt over artene


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri over preparerte eksemplarer
(en) Hexarthrius parryi i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Hexarthrius parryi – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Hexarthrius mandibularis

Hexarthrius mandibularis er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En stor og svært kraftig (hannen 49-112 millimeter), brunsvart til svart hjortebille. Denne er en av de aller største artene i familien hjortebiller. Hannens kjever er svært store og kraftige, fremstrakte, med en innoverrettet tann i midten, fint sagtakkede langs innerkanten. Hodet har antydning til en U-formet tverrkjøl i den bakre delen. Antennene er nokså tynne, med en liten, seks-leddet vifte. pronotum er rektangulært, mye bredere enn langt. Hunnen er helt svart, mye mindre enn hannen, uten påfallende forstørrede kjever. Hunnen er nokså bred, blankt svart, hodet kraftig punktert.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i råtne trestammer.


== Utbredelse ==
Arten er vidt utbredt på Sumatra og Borneo.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Lucanini Latreille, 1806
Slekten Hexarthrius Hope, 1842 – 15 arter
Hexarthrius mandibularis Deyrolle, 1881
Hexarthrius mandibularis mandibularis Deyrolle, 1881 - Borneo
Hexarthrius mandibularis sumatranus Mizunuma, 1994 - Sumatra


== Kilder ==
Oversikt over artene


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri over preparerte eksemplarer
(en) Hexarthrius mandibularis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hexarthrius mandibularis hos NCBI 
(en) Kategori:Hexarthrius mandibularis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hexarthrius mandibularis – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Hexarthrius – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hexarthrius rhinoceros

Hexarthrius rhinoceros er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En stor og svært kraftig (hannen 60-96 millimeter), brunsvart til svart hjortebille. Hannens kjever er svært store og kraftige, krumme, ofte med en innoverrettet tann nær spissen, ellers fint sagtakkede langs innerkanten. Hodet har antydning til en U-formet tverrkjøl i den bakre delen. Antennene er nokså tynne, med en liten, seks-leddet vifte. Pronotum er rektangulært, mye bredere enn langt. Hunnen er helt svart, mye mindre enn hannen, uten påfallende forstørrede kjever. Hunnen er nokså bred, blankt svart, hodet kraftig punktert.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i råtne trestammer.


== Utbredelse ==
Arten er vidt utbredt på Sumatra og Java.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Lucanini Latreille, 1806
Slekten Hexarthrius Hope, 1842 – 15 arter
Hexarthrius rhinoceros (Olivier, 1789)
Hexarthrius rhinoceros chaudoiri Deyrolle, 1864 - Sumatra
Hexarthrius rhinoceros hansi Schenk, 2005 - Sumatra
Hexarthrius rhinoceros rhinoceros (Olivier, 1789) - Java
Hexarthrius rhinoceros sadaoi Mizunuma, 1994 - Sumatra


== Kilder ==
Oversikt over artene


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri over preparerte eksemplarer
(en) Hexarthrius rhinoceros i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Hexarthrius rhinoceros – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Hexarthrius – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
USA-mesterskapet i turn 2017

USA-mesterskapet i turn 2017 ble arrangert fra 17. til 20. august 2017 i Honda Center i Anaheim i California. 
Mesterskapet var også uttakning til USAs landslag, for deltakelse i bl.a. VM i turn 2017. 


== Resultater senior ==


=== Individuell mangekamp ===


==== Menn ====
p = kvalifisering (prelims), f = finale


==== Kvinner ====
p = kvalifisering (prelims), f = finale


=== Apparatfinaler ===


==== Menn ====
FrittståendeBøylehestRingerHoppSkrankeSvingstang


==== Kvinner ====
HoppSkrankeBomFrittstående


== Resultater junior ==


=== Menn ===
17-18 år15-16 år


=== Kvinner ===


== Landslagsuttak ==
KvinnerDe seks beste kvinnene i mangekamp ble tatt ut til USAs landslag. I seniorklassen for kvinner ble dette Ragan Smith, Jordan Chiles, Riley McCusker, Trinity Thomas, Margzetta Frazier og Morgan Hurd. I tillegg ble Jade Carey, som vant hopp og også fikk sølv i frittstående, samt Ashton Locklear, som fikk sølv i skranke, tatt ut. I juniorklassen for kvinner ble Maile O'Keefe, Emma Malabuyo, Kara Eaker, Adeline Kenlin, Audrey Davis og Leanne Wong de seks beste i mangekampen. I tillegg ble bronsevinner i skranke, Gabby Perea tatt ut.For deltakelse i VM 2017 ble følgende valgt: Jade Carey, Morgan Hurd, Ashton Locklear og Ragan Smith. Reserve ble Jordan Chiles. 

MennFor deltakelse i VM 2017 ble følgende valgt: Marvin Kimble, Sam Mikulak, Yul Moldauer, Alex Naddour, Eddie Penev og Donnell Whittenburg. Reserver ble Allan Bower, Akash Modiog Colin VanWicklen.


== Referanser ==


== Kilder ==
Resultater menn senior, mangekamp
Resultater kvinner senior, mangekamp
Resultater menn senior, apparatfinaler
Resultater kvinner senior, apparatfinaler
Resultater menn junior 17-18, mangekamp
Resultater mennjunior 17-18, apparatfinaler
Resultater menn junior 15-16, mangekamp
Resultater menn junior 15-16, apparatfinaler
Resultater kvinner junior, mangekamp
Resultater kvinner junior, apparatfinaler


== Eksterne lenker ==
USA Gymnastics
Yul Moldauer

Yul Moldauer (født 26. august 1996 i Seoul) er en turner fra USA. Han ble USA-mester i mangekamp i 2017. 
Han ble adoptert til USA som barn, av Peter og Orsa Moldauer. 


== Idrettskarriere ==


=== 2016 ===
Moldauer ble NCAA-mester i mangekamp i 2016, og han fikk også gull i lagkonkurransen. I tillegg fikk han sølv i skranke og bronse i frittstående. 
I USA-mesterskapet i turn 2016 kom han på femteplass i mangekampen, med 89,250 poeng i kvalifiseringen og 88,300 poeng i finalen. Han kom også på femteplass i USAs OL-uttak for sommer-OL 2016, og ble ikke tatt ut til OL.


=== 2017 ===
Han vant Winter Cup Challenge i Las Vegas sammenlagt. I NCAA-mesterskapet 2017 vant han frittstående, og kom på andreplass i mangekampen, men fikk gull i lagkonkurransen. Han vant den internasjonale seniorkonkurransen American Cup, med karakteren 85,931.
Han vant mangekampen under USA-mesterskapet i turn 2017, og vant også frittstående. Han ble dermed tatt ut til å delta i VM i turn 2017. I VM fikk han bronse i frittstående som eneste medalje, med karakteren 14,500 i finalen. I den individuelle mangekampen kom han på sjuendeplass.


== 2021 ==
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han nummer 5 i lagkonkurransen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yul Moldauer – Olympedia 
(en) Yul Moldauer – USAs olympiske komité 
(en) Yul Moldauer – FIG 
(en) Yul Moldauer – FIG 
(en) Yul Moldauer – USA Gymnastics 
Profil hos University of Oklahoma
Tsjeljabinsk GRES kraftverk

Tsjeljabinsk GRES- kraftverk (russisk: Tsjeljabinskskaja GRES) er et varmekraftverk med en installert produksjonskapasitet på 1.590 MW fordelt på 2 moderne turbiner, beliggende utenfor Tsjeljabinsk i Russland.  Anlegget stod ferdig i 1930, som et av Russlands aller første varmekraftverk. Operatør er det finske energiselskapet Fortum.Brenselskildene var opprinnelig brunkull, men fra ombyggingen i 2015 brukes bare naturgass.  To moderne enheter ble startet i hnhv 2015 og 2016, hver på 247,5 MW effekt elektrisitetsproduksjon og 174 MW varmeproduksjon. I tillegg produserer mindre, omstilte gassenheter også fjernvarme, slik at total effekt er 533,5 MW elektrisitet og 1.056 MW lokal fjernvarme.I 2015 var utslippene på 432.000 tonn CO2 og 604 tonn NOx. 


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Chelyabinsk GRES - Global Energy Observatory.
Chelyabinsk GRES - Fortum.
Cheljabinsk GRES - Fortum presentasjonsfilm for anlegget.
Badger (cocktail)

Badger (engelsk for «grevling») er en cocktail laget av Smirnoff Ice og Guinness.
Man tilbereder en badger ved å fylle et halvlitersglass halvfullt med Smirnoff Ice. Deretter toppes glasset ved sakte å helle i Guinness over en skje. Helling over en skje gjør at det er mindre risiko for at de to ingrediensene blander seg, og er en vanlig fremgangsmåte for drinker der bestanddelene skal ligge i tydelig adskilte lag.
Cocktailen ble funnet opp i Skegness i England i 2016 i forbindelse med en landbruksfestival. Etter lanseringen fikk den stor oppmerksomhet på internett, der meningene om drinken var delte. Badgeren spredte seg så til puber i andre deler av de britiske øyer, på tross av den blandede mottagelsen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
YouTube-klipp som viser helleteknikk ved tilberedelse av en Badger
Njagan gasskraftverk

Njagan gasskraftverk eller Nyagan GRES er et kombinasjonssyklus gasskraftverk ved Ugrais i det autonome fylket (okrug) Khanty-Mansia, like øst for Uralfjellene i Russland. Anlegget ble bygget ut fra grunnen av det nordiske energiselskapet Fortum, og den første av tre 421 MW enheter stod ferdig i april 2013 mens neste enhet ble montert i desember samme år, og den siste enheten i 2015. Operatør siden oppstarten er JSC Fortum.
Anlegget ble påbegynt omkring år 2000, og stod ferdig utbygd i 2008 med oppstart av driften i 2013. Operatør er Fortum. Årsproduksjonen er 8,6 TWh. Total effekt er 1 371 MW, fordelt på 1 302 MW kapasitet i elektrisitetsproduksjon, og 69 MW lokal fjernvarme. Kraftverkets produksjon er fordelt på 3 generatorer á 420 MW hver. I 2015 var utslippene på 3 178 000 tonn CO2 og 2 850 tonn NOx.


== Referanser ==


== Se også ==
Liste over verdens største gasskraftverk


== Eksterne lenker ==
e4 Gruppa -  nyhet om kraftverket, 2010. Besøkt oktober 2017.
Sørelva (Berlevåg)

Sørelva (nordsamisk: Mádjejohka, i øvre løp Ávgajohka) er ei elv i Berlevåg kommune i Finnmark. Vassdraget har utspring øst på Slipsteinfjellet, og renner mot nord og ned i Sørdalen, hvor den snur mot vest og fortsetter i et rolig løp til munningen innerst i Gulgofjorden, like sør for Trollfjordelvas munning. Sørelva er 11,8 kilometer lang.


== Referanser ==
Saratov-3 kraftverk

Saratov-3 kraftverk (russisk: Engels-Saratovskaja TETs-3) er et varmekraftverk nær Saratov i Saratov oblast, Russland. Det eies og opereres av et regionalt kraftselskap, og har en produksjonskapasitet på 202 MW og leverer 981 MWt lokal fjernvarme. Brenselstype er naturgass som brennes i fem ulike enheter, som har blitt omstilt fra opprinnelig kullfyring.
Byggingen av kraftverket begynte omkring 1955, og første byggetrinn stod ferdig i 1958 mens den femte enheten ble satt i produksjon i 1975. Kraftverket har senere blitt utvidet gjennom 1960-tallet, og siden modernisert. 


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Eksterne lenker ==
Engels (Saratov) CHP-3 - Global Energy Observatory.
Sørelva

Sørelva kan vise til:

Sørelva (Etne) – i Etne kommune i Hordaland
Sørelva (Fusa) – i Fusa kommune i Hordaland
Sørelva (Flora) – i Flora kommune i Sogn og Fjordane
Sørelva (Rissa) – i Rissa kommune i Sør-Trøndelag
Sørelva (Verdal) – i Verdal kommune i Nord-Trøndelag
Sørelva (Hattfjelldal) – i Hattfjelldal kommune i Nordland
Sørelva (Leirfjord) – i Leirfjord kommune i Nordland
Sørelva (Lønsdal i Saltdal) – i Lønsdal i Saltdal kommune i Nordland
Sørelva (Vassbotn i Saltdal) (Krågelva) – i Vassbotn i Saltdal kommune i Nordland
Sørelva (Ballangen) – i Ballangen kommune i Nordland
Sørelva (Narvik) – i Narvik kommune i Nordland
Sørelva (Tranøy) – i Tranøy kommune i Troms
Sørelva (Alta) – i Alta kommune i Finnmark
Sørelva (Lebesby) – i Lebesby kommune i Finnmark
Sørelva (Berlevåg) – i Berlevåg kommune i Finnmark
Bezymanskaja gasskraftverk

Bezymanskaja gasskraftverk (russisk: Bezymanskaja TETs) er et gasskraftverk i byen Samara i Samara oblast, Russland. Det eies og opereres av set russiske kraftselskapet OGK-1. 
Kraftverket fyres med naturgass, men subsidiært også med råolje. Det har en produksjonseffekt på 184 MW, mens kapasiteten for produksjon av fjernvarme er på 1.830 MWth.Anlegget har 7 enheter, hvorav de to eldste er på 17-25 MW av typen Uralskij, mens det deretter ble bygget fire 15-50 MW enheter av typen LMZ, og til sist en 25 MW levert av produsenten Brjansjij.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Referanser ==
Luftsprengning

Luftsprengning er detonasjon av et eksplosiv, som for eksempel en artillerigranat eller et atomvåpen, i lufta i stedet for ved kontakt med bakken eller målet. Den viktigste fordelen med en luftsprengning i forhold til detonasjon på bakkenivå er at energien fra eksplosjonen (samt eventuelle fragmenter av granaten) blir jevnere fordelt over et større område. På den annen side blir den maksimale energien ved målpunktet lavere.
Uttrykket kan også vise til naturlig forekommende luftsprengninger som følge av meteorer som eksploderer i atmosfæren, som for eksempel Tunguska-eksplosjonen i 1908 og Tsjeljabinsk-meteoren i 2013.


== Referanser ==