jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sørishavsstrømmen

Sørishavsstrømmen (også den antarktiske sirkumpolare strøm og Sydpolstrømmen) er en kraftig, kald havstrøm som kretser om det antarktiske kontinentet på rundt 45-55 grader sørlig bredde. 
Sørishavstrømmens retning, med jordrotasjonen, forårsakes av vindene i Vestavindsbeltet som hovedsakelig blåser fra vest mot øst. Alternative navn på strømmen er derfor Vestavindstrømmen eller Vestavindsdriften. 
Strømhastigheten er ikke så stor, 0,1 m/s eller mindre, men strømmen er både bred og dyp, og er med en vannføring på rundt 125 sv den havstrømmen i verden som transporterer mest vann. Til sammenligning er den sterkt varierende Golfstrømmen mellom 100–150 av ved maksimumet sør for Newfoundland og den nordatlantiske strømmen, som bl.a. går mot norskekysten er på 8 sv.Så lenge Antarktis var landfast med Australia og Sør-Amerika ble varme strømmer transportert sørover, og Antarktis var isfritt. Men platetektoniske bevegelser førte til at det antarktiske kontinentet ble revet løs fra de australske og sør-amerikanske kontinentene, og med åpningen av Tasman- og Drakestredet startet den kalde sirkumpolare strømmen opp og hindret varmt overflatevann i å trenge sørover. Dermed startet en nedkjøling som for rundt 35 millioner år siden resulterte at den antarktiske iskappen la seg over det nå isolerte kontinentet, og jorda gikk med det inn i den pågående kenozoiske istida.


== Litteratur ==
Lynne D. Talley et al.: Descriptiv Physical Oceanography. An Introduction. 6th edition. Elsevier, Amsterdam o. a. 2011, ISBN 978-0-7506-4552-2.
P.F. Barker, G.M Filippelli, F. Florindo, E.E. Martin og H.D. Scher: Onset and Role of the Antarctic Circumpolar Current, (pdf-fil), Deep-Sea Research del II. 54 (21): 2388–2398. doi:10.1016/j.dsr2.2007.07.028. Hentet 6. januar 2017.


== Referanser ==
Poticuara

Poticuara er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstor, avlange, gule og svarte trebukker. Antennene er noe lengre enn kroppen, svarte, de innerste leddene fortykkede og sterkt hårete. Pronotum er omtrent trapesformet, litt bredere enn langt, kan ha gule sidekanter. Dekkvingene er litt innsnevrede i midten med tre opphøyde lengderibber. De kan være ensfarget brungule eller svarte med gule skuldre og en blekgul tverrstripe.


== Utbredelse ==
Slekten er funnet i Costa Rica, Peru og Bolivia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Hemilophini J. Thomson, 1868
Slekten Poticuara Martins & Galileo, 1991
Poticuara exilis (Bates, 1881)
Poticuara ipiterpe Martins & Galileo, 1991


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Poticuara i Encyclopedia of Life 
(en) Poticuara i Global Biodiversity Information Facility 
Poticuara – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Hemilophini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gjellebein

Glellebeinet eller cleithrum er et hudbein som finnes hos beinfisk. Bladet danner bakkanten på gjellekammeret og fungerer som støtte for brystfinnen. Knokelen er homolog med skulderbladet hos firbeinte virveldyr. Navnet er avledet av gresk κλειθρον - nøkkel.


== Gjellebeinet hos fisk ==
Gjellebeinet oppsto hos primitive beinfisker og har mange utforminger gjennom fossilhistorien. I moderne fisker er cleithrum et stort ben som strekker seg oppover fra basis av brystfinnen og fester hele gjellesystemet og finnestrukturen til kraniet ovenfor gjellene. Beinet danner også den bakre kant av gjellekammeret. Denne knokkelen er lett å kjenne igjen, og kan ha årringer og har vitenskapelig blitt brukt for å bestemme alderen på fiskene.


== Utvikling av skulder hos firbeinte virveldyr ==
Hos tidlige kjøttfinnefisker fyllet gjellebeinet samme funksjon som hos moderne strålefinnefisker. Det samme gjelder de nålevende kvastfinne- og lungefiskartene. Etter hvert som brytsfinnene ble viktigere som framdriftsorgan hos forløperne til amfibiene, ble foreankring for brystfinnenen den viktigste funksjonen. Hos Tiktaalik hadde gjellebeinet løsnet fra bakkanten av skalletaket og er med å danne et skulderbelte som forankrer framfinnene til ryggraden. Samtidig gav det Tiktaalik en hals og et hode som kunne bevege seg mer uavhengig av kroppen. Hos de tidlige panserpaddene ble gjellebein/kragebein-komplekset helt fritt fra hodeskallen. Funksjonen som støtte for frambeina ble etter hvert forsterket av flere bein, og gjellbeinet ble mer eller mindre tilbakedannet hos urrepltilene.


== Referanser ==
Ischiosioma

Ischiosioma er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, lyst brunlige trebukker.  Antennene er tynne og litt lengre enn kroppen. Pronotum er omtrent sylindrisk uten tenner på sidene, mye smalere enn dekkvingene. Dekkvingene er noe avsmalnende bakover og har rettvinklede "skuldre", det lyse tegninger som inkluderer et bredt skråbånd.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige og østlige Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Onciderini J. Thomson, 1860
Slekten Ischiosioma Martins & Galileo, 1990
Ischiosioma albata Martins & Galileo, 1990
Ischiosioma obliquata Martins & Galileo, 1990


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 7. januar 2017 hos Wayback Machine.
(en) Ischiosioma i Encyclopedia of Life 
(en) Ischiosioma i Global Biodiversity Information Facility 
Ischiosioma – detaljert informasjon på Wikispecies
Lavering

Lavering refererer til en teknikk innen tegne- og malekunsten der noe blir skyggelagt eller modellert med pensel og sterkt fortynnet blekk, tusj, sepia, blekk, og så videre. Tegninger med blyant- eller penn kan bli etterarbeidet med bruk av lavering for å få en malerisk helhetsvirkning, eller for å aksentuere den plastiske form. Lavering var særlig utbredt i kunstepoker som var innstilt på maleriske virkninger, som for eksempel barokken.


== Referanser ==
Junior-VM i ishockey 2017

Junior-VM i ishockey 2017 ble arrangert i Montréal og Toronto i Canada fra 26. desember 2016 til 5. januar 2017. USA vant turneringen foran vertsnasjonen Canada. Russland tok bronse etter å ha slått Sverige i bronsefinalen. Norge spilte ikke hovedturneringen, men rykket ned fra divisjon 1.


=== Stilling ===


== Referanser ==
Renate Schmidt

Renate Schmidt (født Pokorny, 12. desember 1943 i Hanau) er en tysk programmerer, systemanalytiker og politiker (SPD). Hun var fra 1990 til 1994 visepresident i Forbundsdagen, og familieminister fra 2002 til 2005 i Gerhard Schröders andre regjering. Renate Schmidt var medlem av Forbundsdagen fra 1980 til 1994 og deretter fra 2005 til 2009.


== Referanser ==
Inter-Client Communication Conventions Manual

Inter-Client Communication Conventions Manual (ICCCM), også kalt I39L, en forkortelse for I, 39 bokstaver, og L, er en standard protokoll for vindussystemet X som spesifiserer kommunikasjon mellom klienter og en X-tjener eller vindusbehandler. Protokollen ble konstruert av David S. H. Rosenthal innenfor MIT X konsortiet i 1988.
Første versjon av protokollen ble publisert i juli 1989 og versjon 2.0 ble publisert tidlig i 1994.


== Eksterne lenker ==
Inter-Client Communication Conventions Manual, Version 2.0
Inter-Client Communication Conventions Manual Version 2.0
Bonus

Bonus refererer vanligvis til en ekstra utbetaling av overskudd for eksempel til arbeidstakere, aksjeeiere eller forsikringstakere.. I arbeidsliv er bonus tillegg i lønn som ofte ikke er knyttet til bestemte arbeidsoppgaver, og der utbetalingene kommer ujevnt med hensyn til perioden de er opptjent i eller gjelder for. 
I kjøretøy- og bilforsikring kan bonus bety premiering for skadefri kjøring.I kortspill er bonus ekstrapoeng for vunnet spill.Ifølge Statistisk sentralbyrås definisjon omfatter bonus provisjon, overskuddsdeling, produksjonstillegg, gratialer og tantieme, og gis som et beregnet gjennomsnitt per måned for perioden fra og med 4. kvartal året før til tellingstidspunktet.Ordet bonus stammer fra latin, adjektivet god, egentlig «god, nyttig; rettskaffen; pålitelig; tapper; vennlig».


== Referanser ==
Skala-uavhengig piksel

Skala-uavhengig piksel (engelsk scale-independent pixel) er en pikselvariant brukt i tekststørrelse i Android-utvikling. Den ligner på density-independent pixel, men den er også skalert etter brukerens fontstørrelseinnstilling. Det er anbefalt av Android-utviklernes retningslinjer at skala-uavhengig piksel brukes i stedet for piksler i tekststørrelse slik at tekststørrelsen blir stilt etter skjermtettheten og brukerens tekststørrelsepreferanse.


== Referanser ==
Georges Prêtre

Georges Prêtre (født 14. august 1924 nær Waziers i Douai i Frankrike, død 4. januar 2017 i Navès i departementet Tarn) var en fransk dirigent.


== Liv og virke ==
Etter musikkstudier ved konservatoriet i Douai med trompet og klaver som hovedinstrumenter, og sin utdannelse til dirigent hos André Cluytens ved Pariskonservatoriet debuterte han i 1946 som 22-åring ved operaen i Marseille. Han har deretter dirigert ved operahusene i Lille og Toulouse, samt ved Opéra-Comique i Paris og ved Lyric Opera Of Chicago. I yngre år opptrådte han av og til under pseudonymet Georges Dhérain.
I 1960-årene debuterte han på Covent Garden i London, Metropolitan-operaen i New York City samt på La Scala i Milano. Han har arbeidet med Maria Callas ved et flertall tilfelle, og innspilt i Carmen og Tosca sammen med henne.
Foruten opera er Prêtre fremst kjent for fremførelser av franske verk som Debussys La Mer og Maurice Ravels Daphnis et Chloé. Han er også sterkt sammenknyttet til Francis Poulenc og dirigerte premieren av dennes opera La voix humaine på Opéra-Comique i 1959 og hans Sept répons des ténèbres i 1963.
Som 83-åring dirigerte Prêtre Nyttårskonserten i Wien år 2008 og deretter ytterligere en gang i 2010. Han er den første franske dirigenten i den rollen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Georges Prêtre på Internet Movie Database 
(en) Georges Prêtre hos The Movie Database 
(en) Georges Prêtre på Discogs 
(en) Georges Prêtre på MusicBrainz 
(en) Georges Prêtre på Spotify 
(en) Georges Prêtre på AllMusic
Avling

Avling de delene av planter, alger eller sopp som høstes og utnyttes som menneskemat, dyrefôr, medisin, tekstiler, biodrivstoff eller annen bruk. Avling er høstet produksjon av jordbruks- og hagebruksvekster og omfatter både produksjon for salg og eget forbruk.Faktorer som avgjør størrelse og kvalitet på avling er blant annet jordsmonn, klima, vekstperiodens lengde, samt skadedyr og ugress. Avlinger måles vanligvis i kilogram per dekar (kg/daa). 
Ordet er synonymt med grøde og årsvekst. 


== Referanser ==
Fimi (elv)

Fimi er en høyre sideelv til Kasai i Den demokratiske republikken Kongo. Fimi er en del av Kongos nedbørfelt.
Elva starter fra innsjøen Mai-Ndombe, og mottar straks etter den store, seilbare sideelva Lukenie fra venstre. Fimi flyter i en sørvestlig retning, og møter Kasai ved byen Mushie.
Vassdraget Fimi/Lukenie er 1 060 kilometer langt.


== Referanser ==
Justin Hurwitz

Justin Hurwitz er en amerikansk komponist og manusforfatter. 
Han er kjent for samarbeidet med Damien Chazelle og har komponert filmmusikken til filmene hans Whiplash (2014) og La La Land (2016). Hurwitz vant flere bransjepriser for lydsporet til La La Land, blant annet to Critics' Choice Movie Awards og to Satellite Awards. Han vant også to Golden Globes og to Oscar-priser for beste originalmusikk og beste sang (for «City of Stars») under den 74. Golden Globe-utdelingen og den 89. Oscar-utdelingen.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Justin Hurwitz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Justin Hurwitz på Internet Movie Database 
(en) Justin Hurwitz hos The Movie Database 
(en) Justin Hurwitz på MusicBrainz 
(en) Justin Hurwitz på Spotify 
(en) Justin Hurwitz på AllMusic
Géori Boué

Georgette «Géori» Boué (født 16. oktober 1918 i Toulouse i Frankrike, død 5. januar 2017 i Paris) var en fransk sopran, særlig kjent for det franske operarepertoar, særlig for Thais.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Georgette Boué studerte ved sin fødebys musikkonservatorium (solfege, piano, harpe, stemme) med Claude Jean.


=== Karriere ===
Etter å ha vunnet en førstepremie i en vokal-konkurranse, debuterte hun ved Capitole de Toulouse i 1934, da bare 16 år gasmmel, i mindre roller, for eksempel som Urbain i Les Huguenots, Siebel i Faust og Stéfano i Romeo og Julie. Snart ble dette fulgt av større roller som hovedrollene i Mireille og Micaëla i Carmen.
Hun hadde sin parisiske debur ved Opéra-Comique i 1939, som Mimi i La Bohème (og sang sin tusende fremføring i rollen ved Salle Favart den 3. mai 1951). Blant andre av hennes roller kan fremheves Lakmé, Manon (den 2000. fremføring 18. januar 1952) og Ciboulette (førstefremføring ved e Opéra-Comique). Hennes debut at ved Palais Garnier fant sted i 1942, som Marguerite i Faust. Hun fortsatte i rollene som Juliette i Roméo et Juliette, Thais, Salomé i Hérodiade, Louise, Gilda i Rigoletto, Violetta i La traviata, Desdémone i Otello, Tosca, Madama Butterfly, Tatiana i Eugene Onegin, og flere.
Internasjonalt opptrådte hun på Liceu i Barcelona, La Scala i Milano, som Mélisande under Victor De Sabata i 1949, Mexico, Rio de Janeiro, Chicago og på Bolsjoiteateret i Moskva som Tatyana i 1956.
Hun sang i operetter som La belle Hélène, The Merry Widow og i samtidsoperaer som Le fou og Les Adieux av Marcel Landowski og Colombe av Jean-Michel Damase.
Boué hadde en klar stemme med stor kraft, var bemerkelsesverdig for sin plettfrie diksjon. Hun var en av de mest fremtredende franske sopraner i 1940-årene.Hun ble gift med den franske baryton Roger Bourdin i mai 1944, og kan lyttes til sammen med ham i to innspillinger, Faust under Thomas Beecham, og Thaïs. Hun fikk datteren Françoise Bourdin.
Boué hadde hovedrollen i filmen La Malibran av Sacha Guitry i 1943.
Hun trakk seg tilbake fra scenen i 1970. En rekke innspillinger med henne foreligger, som fra Faust og Thaïs, og L'Aiglon, Angélique, Paganini, Véronique, Les contes d'Hoffmann og L'heure espagnole.
Géori Boué døde i januar 2017 i en alder av 98 år.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alain Pâris: Dictionnaire des interprètes et de l'interpretation musicale au XX siècle (2 vols), Ed. Robert Laffont (Bouquins, Paris 1982, 4th Edn. 1995, 5th Edn 2004). ISBN 2-221-06660-X
Roland Mancini and Jean-Jacques Rouveroux (orig. H. Rosenthal and J. Warrack, French edition): Guide de l’opéra, Les indispensables de la musique (Fayard, 1995). ISBN 2-213-59567-4
ODB : Opéra Passion. Rencontre avec Geori Boué: La Malibran de Sacha Guitry... https://web.archive.org/web/20110824163915/http://odb-opera.com/modules.php?name=Content&pa=showpage&pid=187


== Eksterne lenker ==
(en) Géori Boué – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Géori Boué på Discogs 
(en) Géori Boué på MusicBrainz 
(en) Géori Boué på Spotify 
(en) Géori Boué på AllMusic
Barry Jenkins

Barry Jenkins (født 19. november 1979 i Miami i Florida i USA) er en amerikansk filmskaper basert i Los Angeles. Han er mest kjent for filmene sine Medicine for Melancholy (2008) og Moonlight (2016).


== Karriere ==
Jenkins gjennombruddsfilm var Medicine for Melancholy (2008), en lavbudsjetts film med Wyatt Cenac og Tracey Heggins i hovedrollene. Filmen fikk god mottagelse hos kritikere.Etter suksessen med sin forrige film, skrev Jenkins et manus om «Stevie Wonder og tidsreise», og en adaptasjon av James Baldwins roman If Beale Street Could Talk, men ingen av disse ble satt i produksjon. Han hadde deretter jobber som snekker og grunnla et reklamebyrå. I 2011, skrev han og regisserte Remigration, en science fiction-kortfilm om gentrifisering. Jenkins ble manusforfatter for HBO-serien The Leftovers, men han kommenterte i ettertid at «jeg fikk ikke gjort mye».Jenkins skrev og regisserte dramaet Moonlight (2016). Filmen ble spilt inn i Miami og hadde premiere Telluride Film Festival i 2016 og fikk svært positiv kritikk. Jenkins ble nominert til to Golden Globes under den 74. Golden Globe-utdelingen for arbeidet med Moonlight (beste regi og beste manus).


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Barry Jenkins på Internet Movie Database 
(da) Barry Jenkins på Filmdatabasen 
(fr) Barry Jenkins på Allociné 
(en) Barry Jenkins på AllMovie 
(en) Barry Jenkins hos Rotten Tomatoes 
(en) Barry Jenkins hos The Movie Database
May Kristin Kaspersen

May Kristin Kaspersen (født 1983) er en norsk sanger og stemmeskuespiller. Hun er fra Steinberg i Buskerud. Hun deltok som korist i Melodi Grand Prix i både 2005, 2006, 2007 og 2009. Hun var den norske stemmen til Anna i Disney-filmen Frost.


== Diskografi ==
SinglerSummer Has Hit the Town (2006)
En super dag (2015), med Lisa StokkeDeltar påM'Case: Sugarsweet Rock'n'Roll (2001)
KFUM Gospel: Kommer himmelen til oss/Now Behold the Lamb (2003)
Willow Creek: Når jeg rører meg (2004)
Willow Creek: 24-7-365 Lovsang for barn fra Willow Creek (2007)
Tone Damli Aaberge: I Know (2009)
Heine Totland: The Sunny Side (2009)
Donkeyboy: Caught in a Life (2009)
Tone Damli: Cocool (2010)
Trang Fødsel: Ryktet (2011)
Tone Damli: Looking Back (2012)
Disney: Frost (2013)
Lillepri: Lillepri sesong 2 – Sangene fra TV-serien (2013)
Disney: Frozen – Let It Go: The Complete Set (2014)
Disney: Disney's beste (2015)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) May Kristin Kaspersen på Internet Movie Database
Georg Jacob Stousland

Georg Jacob Stousland (født 28. november 1883 på Kråkerøy i Østfold, død 9. april 1957 på Hamar) var en norsk ingeniør og hobbyfotograf. Han var sønn av Carl Thomas Jørgensen Stousland og Jenny Martine Jacobsdatter Stousland. Han studerte til ingeniør i Zürich (Sveits) og ble senere direktør ved Melkefabrikken på Hamar.I 1920 bygget Georg Jacob Stousland en stor villa som dengang het Hamarhus, med beliggenhet på Ajer (Hamar). Arkitekt for huset var Ole Øvergaard, som var en slektning av Stousland. Da huset ble bygd, strekte eiendommen seg fra Lilleajerveg og Aluvegen og helt ned til Ringgata. Rundt hovedbygningen lå det mange vakre blomsterbed, ellers fantes det en tennisbane, en stor frukt- og grønnsakshage og en skog på eiendommen. Idag eies huset av Hamar kommune og leies ut til Hamar og Hedemark turistforening.Georg Jacob Stousland var den første formann i Hamar og Hedemark turistforening som ble stiftet i 1930. Den første hytta var Målia, som ble etablert i 1933 som gave fra daværende formann Georg Stousland.
Han var også med på å etablere Hamar Handelsgymnas.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Georg Jacob Stousland», fra Lokalhistoriewiki
Ingeborg Oktober

Ingeborg Schistad Tiltvik, kjent under artistnavnet Ingeborg Oktober, (født 31. oktober 1994) er en norsk musiker, tekstforfatter og komponist fra Hamarøy i Nordland.
Ingeborg Oktober slapp sin første singel «Evi Melodi» i 2012 og fulgte opp med EP-en Straumført og debutalbumet Hjerteræk i 2014 på plateselskapet Clearpass Records/Musikkoperatørene. I 2018 ga hun ut albumet Skjømmingsboka. For albumet vant hun Spellemannprisen 2018 i klassen viser. Hun har samarbeidet tett med artisten Æ (Erling Riibe Ramskjell), som også var produsent på debutalbumet. Sammen med Æ har hun deltatt på en rekke utgivelser i hans navn og turnert med bandet Likholmen med blant andre den svenske visesangeren Stefan Sundström siden 2015.


== Festspillprofil i 2021 ==
I 2021 var hun festspillprofil under Festspillene i Nord-Norge. I den forbindelse laget hun et audiovisuelt bestillingsverk kalt Et fucka år, og i juni 2021 ga hun i sin første bok, som også bar tittelen Et fucka år, på forlaget Utenfor Allfarvei. Boken og det audiovisuelle verket handler om selvmordsforebygging. Boken inneholder hennes egne låttekster, sakprosa og illustrasjoner, og etterordet er skrevet av Peder Kjøs. Scenepremieren på det audiovisuelle verket, som foruten spesialskrevne sanger omfattet en animasjonsfilm hun selv hadde laget, fant sted 22. juni 2021. Festspillene i Nord-Norge presenterte forestillingen slik:«“Et fucka år” er en reise i sorgprosessering etter selvmord, og det spekteret av følelser man kan få i form av sinne, anger og sorg. Med lun humor, voksent alvor og barnlig fantasi dras man inn i et fiktivt univers med fantasifull animasjon inspirert av både Studio Ghibli og Tove Janssons Mummidalen.»


== Diskografi ==
Straumført (Clearpass, 2014) EP
Hjerteræk (Clearpass, 2014)
Skjømmingsboka (Clearpass, 2018)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Kenneth Lonergan

Kenneth Lonergan (født 16. oktober 1962 i The Bronx i New York City i USA) er en amerikansk skuespillforfatter, manusforfatter og filmregissør.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Kenneth Lonergan var sønn av en mor som var psykiater og en far som var lege. Moren var jødisk, og faren irsk.Lonergan begynte å forfatte i high school på Walden School, en privatskole på Manhattan med et sterkt dramaprogram.Hans første skuespill, The Rennings Children, ble utvalgt til Stephen Sondheims  Young Playwright's Festival i 1982 mens han fortsatt var i skolealder. Lonergan matrikulerte til Wesleyan University, der han studerte manusskriving og teaterinstruksjon. Han tok også New York Universitys program for teatermanusskriving. Han fikk også opplæring ved HB Studio i New York City.


=== Karriere ===


==== Teater ====
Lonergans første teatersuksess kom med stykket This is Our Youth (1996). I 1999 skrev han The Waverly Gallery, basert på galleriet til bestemoren hans i Greenwich Village, noe som ga han en nominasjon til Pullitzerprisen for drama. I 2002 skrev han Lobby Hero. Skuespillet hans The Starry Messenger hadde premiere Off-Broadway i 2009 med hans kone J. Smith-Cameron og Matthew Broderick i hovedrollene.


==== Film ====
Lonergans startet filmkarrieren sin som manusforfatter for Analyze This (1999). Han fikk deretter i oppdrag å skrive manus for The Adventures of Rocky and Bullwinkle (2000).
Lonergan skrev og regisserte filmen You Can Count On Me i 2000, med Martin Scorsese som eksekutiv produsent, og vant flere priser for beste manus. Han var medforfatter på manuset for Gangs of New York (2005). I 2005 begynte innspillingen av hans andre film der han både var manusforfatter og regissør, Margaret, med Anna Paquin og Matt Damon i hovedrollene. Filmen var imidlertid i postproduksjon i over fem år siden Lonergan, produsentene og klippansvarlige ikke ble enige om hvordan filmen skulle klippes, noe som førte til flere rettslige tvister før filmen til slutt ble utgitt i 2011.Lonergan skrev og regisserte Manchester by the Sea (2016) som høstet god kritikk da den ble sluppet. Han ble nominert til to Golden Globes under den 74. Golden Globe-utdelingen for arbeidet med filmen (beste regi og beste manus).


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kenneth Lonergan på Internet Movie Database 
(sv) Kenneth Lonergan i Svensk Filmdatabas 
(da) Kenneth Lonergan på Filmdatabasen 
(da) Kenneth Lonergan på Scope 
(fr) Kenneth Lonergan på Allociné 
(en) Kenneth Lonergan på AllMovie 
(en) Kenneth Lonergan hos The Movie Database 
(en) Kenneth Lonergan hos Internet Broadway Database
Orlovdiamanten

Orlovdiamanten er en roseslipt diamant på 189,6 karat.I 1774 ble Orlovdiamanten kjøpt av fyrst Grigorij Orlov, som gav den til Katarina II av Russland. Hun fikk den montert i tsarens scepter. Orlov-diamanten er nå en del av kronjuvelsamlingen i Kreml i Moskva.


== Kilder ==
Malecka, Anna. «Did Orlov buy the Orlov?», Gems & Jewellery: The Gemmological Association of Great Britain, vol. 23 (6), juli 2014, s. 10-12.