Edward Theodore Salvesen

Edward Theodore Salvesen, Lord Salvesen  PC QC LLD (Edin.) (født 20. juli 1857 i Leith i Skottland, død 23. februar 1942 i samme by) var en skotsk advokat, dommer og politiker (Det liberale unionistpartiet).


== Biografi ==
Edward Theodore Salvesen var yngste sønn til de norske foreldrene Amalie og Christian Frederik Salvesen. Faren var hvalfangstgründeren og forretningsmannen. Sammen med onkelen Johan Theodor Salvesen startet faren et verdensomspennende forretningsimperium innenfor industri, hvalfangst og transport med sentrum i Leith ved Edinburgh. Rester av selskapet eksisterte som transportselskapet Christian Salvesen frem til 2007. 
Salvesen ble utdannet ved universitetet i Edinburgh og ble medlem i Scottish Bar i 1880, og anerkjent som Queen's Counsel i 1899. Han engasjerte seg også som politiker og stilte som kandidat for Det liberale unionistpartiet til Leith Burghs i 1900 og til Bute i 1905, men vant ikke frem noen av gangene.Edward Salvesen ble utnevnt som dommer (eng.: sheriff) i Roxburghshire, Berwickshire og Selkirkshire i november 1901,, en stilling han hadde til begynnelsen av 1905. Fra februar til oktober 1905 var han Skottlands juridiske rådgiver for kronen og den skotske regjeringen når det gjaldt skotsk rett. På høsten 1905 ble han oppnevnt som høyesterettsdommer i Court of Session, en stilling han beholdt til han pensjonerte seg i 1922. Han ble også utnevnt som Privy Council i 1922 og var medlem av Judicial Committee of the Privy Council. Det var som dommer i den skotske høyesterett at han fikk sin lordetittel. 
Salvesen hadde en rekke andre titler og utnevnelser i Skottland. Han var kommandør av Finlands hvite roses orden fra Finland og hadde fått den norske St. Olavs Orden.I 1913 gav Edward Salvesen en kongepingvin i gave til Edinburgh Zoo og donerte penger, slik at dyrehagen kunne utvikle sin egen kongepingvinkoloni.I 1886 giftet Edward Salvesen seg med Isobel Georgina Maxwell. De fikk fire gutter og tre jenter. To av Edwards tre sønner ble drept i 1. verdenskrig, mens den tredje ble alvorlig såret.
Edward Theodore Salvesen døde av en nyresykdom i 1942 og ligger begravet på Dean Cemetery i Edinburgh. En bronseplate med portrett av ham i profil er laget av Henry Snell Gamley.


== Risøbank ==

Edward T. Salvesen bygde sitt feriehus på Risøbank i Mandal, hvor hans far, Christian Salvesen, hadde kjøpt området i 1862. Hovedbygningen er tegnet av den skotske arkitekten Robert Lorimer og ble fullført i 1901. Risøbank ble innkjøpt av den norske stat i 1969 som friluftsområde. Da fulgte lordens bygninger med og brukes i dag til kunstgalleri, selskapslokaler og sommerkafé.Anlegget ble fredet i 1994 av Riksantikvaren.


== Lordehytta ==
I Åseral ligger Lordehytta, et jaktslott som Edward T. Salvesen fikk bygd i årene 1910-1912. Det gikk med ca 100 årsverk til byggingen hvorav ca 3/4 var transport av byggematerialene fra Mandal. Det ligger 3-4 timers gange fra Røyseland. Lokale bønder hjelp til med å frakte materialer inn til byggverket. Nesten alt av byggematerialer ble importert som halvfabrikat fra Skottland. Materialene ble losset i Kleven, deretter brukte de hest og kjerre og drog fra Mandal til Kyrkjebygda i Åseral. Turen fra Kyrkjebygda og inn gikk med hest og kløv. Det blir fortalt at lorden kunne sette seg på sin sykkel om morgenen fra Risøbank og at han syklet til Røyseland. Deretter gikk han inn til Lordehytta og kom frem ut på ettermiddagen.
Lordehytta har en grunnflate på ca. 200 m². Den har 9 møner med utskårne dyrefigurer. Det er flere bygninger som hører med til jakthytta. Det er tjenerbolig, stall, båthus og et eget hus til å henge rypefangsten i. Lorden og familien var glade i naturen i Åseralsheiene. Han brukte hytta frem til 2. verdenskrig. Da han døde i 1942, ble hytta solgt og den er nå i privat eie.


== Referanser ==


== Kilder ==
Somner, Graeme (1984) From 70 North to 70 South: A history of the Christian Salvesen fleet (Christian Salvesen Ltd) ISBN 978-0-9509199-0-4
Elliot, Gerald (1998) Whaling Enterprise: Salvesen in the Antarctic (Michael Russell Publishing Ltd) ISBN 978-0-85955-241-7