jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Leioderes

Leioderes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore (9-15 millimeter), avlange, ensfarget lysbrune til brunrøde trebukker. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Oversiden er nokså tett og kraftig punktert og litt matt. Pronotum har rundede sider uten tenner. Dekkvingene er nesten parallellsidige, med en litt vag, opphøyd lengderibbe.


== Levevis ==
Leioderes kollari, som forekommer i Norden, lever i død ved av lønn (Acer spp.), mest i tynne greiner. De voksne billene besøker av og til blomster 


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Europa og Midtøsten.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Callidiini Kirby, 1837
Slekten Leioderes Redtenbacher, 1849
Leioderes kollari Redtenbacher, 1849
Leioderes tuerki (Ganglbauer, 1886)


== Referanser ==


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter Arkivert 7. august 2017 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri, den palearktiske sone Arkivert 13. oktober 2016 hos Wayback Machine.
(en) Leioderes i Encyclopedia of Life 
(en) Leioderes i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Leioderes hos Artsdatabanken 
(sv) Leioderes hos Dyntaxa 
(en) Leioderes hos Fauna Europaea 
(en) Leioderes hos NCBI 
Leioderes – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Callidiini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sisyrium

Sisyrium er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==
Slekten blir gjerne slått sammen med Atesta 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Phoracanthini
Slekten Sisyrium Pascoe, 1863
Sisyrium tripartitum Pascoe, 1863


== Referanser ==


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 14. august 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 13. oktober 2016 hos Wayback Machine.
(en) Sisyrium i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Callidiopini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Olduvai Gorge

Olduvai Gorge er en ravinedal nordvest i Tanzania, en del av Rift Valley. Dalen er 100 meter dyp og 40 km lang og går gjennom Serengeti. Stedet er kjent for funn etter en menneskeart fra hele pleistocen. En har også funnet verktøy, noen av de brukte, som har gitt navn til den tidlige verktøyteknikken som ble brukt, olduwan. Navnet på dalen kommer fra masaiordet oldupai, bajonettplanten Sansevieria ehrenbergii.


== Oppdagelser ==
Olduvai ble oppdaget som en førhistorisk funnplass i 1913. Han ble kjent gjennom de funn som ble gjort på 1950- og 1960-tallet av Mary og Louis Leakey, blant annet det første funnet av Homo habilis, som Louis Leakey mente det moderne mennesket kunne stamme fra.


== Kilder ==
»Olduvai Gorge» i World Encyclopedia Oxford Reference Online, Oxford University Press
Amphelictus

Amphelictus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, mer eller mindre brunlige trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen hos hunnene, lengre enn kroppen hos hannene. Pronotum har rundede sider med en liten tann midt på. Dekkvingene er lange og parallellsidige. Oversiden er fint hårete.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika sør til Bolivia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Cerambycini Latreille, 1804
Slekten Amphelictus Bates, 1884
Amphelictus aibussu Martins & Monné, 2005
Amphelictus aielloae Eya & Chemsak, 2003
Amphelictus antonkozlovi Santos-Silva & Botero, 2017
Amphelictus astales Martins & Monné, 2005
Amphelictus bicolor Chemsak & Linsley, 1964
Amphelictus brevidens Chemsak & Linsley, 1964
Amphelictus caliginosus Martins & Monné, 2005
Amphelictus castaneus Chemsak & Linsley, 1964
Amphelictus cribripennis Chemsak & Linsley, 1964
Amphelictus curoei Eya & Chemsak, 2003
Amphelictus fortunensis Eya & Chemsak, 2003
Amphelictus fuscipennis Eya & Chemsak, 2003
Amphelictus gilloglyi Eya & Chemsak, 2003
Amphelictus hispidus Martins & Monné, 2005
Amphelictus hovorei Eya & Chemsak, 2003
Amphelictus melas Bates, 1884
Amphelictus milleri Chemsak & Linsley, 1964
Amphelictus panamensis Chemsak & Linsley, 1964
Amphelictus parvipunctus Eya & Chemsak, 2003
Amphelictus potiaiuba Martins & Monné, 2005
Amphelictus rugiscapus Fuchs, 1976
Amphelictus scabrosus Eya & Chemsak, 2003
Amphelictus secus Martins & Monné, 2005


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter


== Eksterne lenker ==
Bilder av artene
(en) Amphelictus i Encyclopedia of Life 
(en) Amphelictus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Amphelictus hos NCBI 
(en) Kategori:Amphelictus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Amphelictus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Cerambycini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
AM 327 4°

AM 327 4° er et manuskript fra middelalderen som inneholder en avskrift av kongesagaen Sverres saga. Manuskriptet er fra rundt år 1300 og oppbevares hos den Den arnamagnæanske samling i København.
Sverres saga er bevart i sin helhet i fire håndskrifter - AM 327 4°, Flatøybok, Skålholtsbok og Eirspennill. AM 327 4° er vanligvis det håndskriftet som foretrekkes i utgivelser og oversettelser i bokform.AM 327 4° består av 92 blad pergament i kvartformat. Håndskriftet inneholder enkelte lakuner, og trolig mangler det to blad på slutten. Hvert blad har 32 linjer. Fargen på skinnet er lys, og håndskriftet er i det hele godt bevart.AM 327 4° er trolig skrevet i Norge og oppbevart her gjennom middelalderen. På tre av bladene er det skrevet eier-navn i margen, men det ene er blitt visket vekk i årenes løp. De to andre kan opplyse at boken ble eid av henholdsvis herr Sigurd lagmann og Eldrid. Begge navnene er skrevet på 1300-tallet. Det er ikke kjent hvem disse kan ha vært, men det fantes flere Sigurd lagmann i Norge på den tiden. På slutten av 1600-tallet var håndskriftet oppbevart hos Edvard Edvardssen i Bergen. Derfra fikk Arni Magnusson håndskriftet, og tok det med til København i 1708, hvor det fortsatt oppbevares.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Holm-Olsen, Ludvig. Studier i Sverres saga. Oslo, 1953
Sverris saga etter Cod.AM 327 4°. Innledning ved Gustav Indrebø, Den Norske historiske kildeskriftkommission, Kristiania 1920
Lasse Gallefoss

Lars Petter «Lasse» Aksnessæther Gallefoss (født 26. juni 1980) er en norsk dokumentarfilmskaper og forfatter. Han er fra Bergen og utdannet dokumentarregissør fra Høgskolen i Lillehammer og journalist fra Universitetet i Stavanger. Han jobber som førsteamanuensis ved TV-skolen ved Høgskolen i Innlandet og filmkonsulent ved Vestnorsk Filmsenter.
Gallefoss har regissert dokumentarseriene Det nye landet - norsk moderne innvandringshistorie, Den gode viljen - historien om norsk bistand og Lille Norge og stormaktene for NRK. De to siste dokumentarseriene ble nominert til Gullruten i henholdsvis 2013 og 2015. I 2015 fikk han støtte fra Norsk filminstitutts talentprogram Nye Veier til å utvikle dokumentarfilmen Bønn «om menneskers samtale med sin gud». I 2017 regisserte han og skrev manus til dokumentarserien Flukt for NRK. For serien vant han Gullruten 2017 i klassen beste regi enkamera. Serien vant ytterligere to Gullruter. I 2019 regisserte han og skrev manus til dokumentarserien Uro for NRK som også ble nominert til Gullruten, og i 2021 regisserte han og skrev manus til dokumentarserien Rus for NRK som var nominert til to og vant én Gullrute. For serien vant han og Leo Ajkic Fagrådets pris for godt ruspolitisk arbeid.   
Gallefoss debuterte som forfatter med kriminalromanen Krigernes fred på Aschehoug i 2018. Boken havnet på listen over årets beste bøker i VG og Dagbladet.Gallefoss er også kjent som innebandyspiller i Nordåsgrenda innebandyklubb.


== Filmografi ==
2010 – Det nye landet: norsk moderne innvandringshistorie
2013 – Den gode viljen: historien om norsk bistand 
2015 – Lille Norge og stormaktene
2017 – Flukt
2019 – Uro
2021 – Rus


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lasse Gallefoss på Internet Movie Database 
Pandora film
Lille Norge og stormaktene på NRK
Den gode viljen på NRK
Flukt på NRK
Uro på NRK
Dora Nelson

Dora Nelson er en italiansk komedie fra 1939 regissert av Mario Soldati. Filmen er en nyinnspilling av René Guissarts franske film fra 1935 av samme tittel som hadde et teaterstykke av Louis Verneuil som forelegg. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dora Nelson på Internet Movie Database 
(nl) Dora Nelson på MovieMeter
Lakune

Lakune (fra latin lacuna, «hull»; det samme som ord som lagune) betyr tomrom, hull, og viser til et hull eller manglende tekst i et manuskript, inskripsjon, maleri eller musikalsk verk. Uttrykket brukes oftest som betegnelse på manglende ord eller avsnitt i tekster, spesielt håndskrevne manuskripter, eksempelvis «et håndskrift med store lakuner».Forvitring fra vær, klima og miljø, morkne ved naturlig forråtnelse, og andre skader i gamle manuskripter eller inskripsjoner er som regel årsaken til lakuner, ved at ord, setninger, eller avsnitt mangler eller er uleselig. Palimpsest, det vil si manuskripter på pergament som er blitt skrapet for gjenbruk, er særlig utsatt. For å rekonstruere den opprinnelige teksten må konteksten, sammenhengen, vurderes nøye. I papyrologi og i tekstkritikk kan det føre til motstridende rekonstruksjoner og tolkninger av det som mangler. Publiserte tekster som inneholder lakuner velger således ofte å markere stedene ved parenteser, slik som i dette eksempelet: «Hæren ankom [...] og slo leir.»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«lacuna», «lacus» i: Lewis, Charlton T.; Short, Charles: A Latin Dictionary hos Perseus Project.
Luigi Zampa

Luigi Zampa (født 2. januar 1905 i Roma, død 16. august 1991 i Roma) var en italiensk filmregissør.


== Filmografi i utvalg ==


=== som regissør ===
1946: Leve i fred
1947: Angelina
1948: I skyggen av en støvel
1949: Stormklokkene
1950: Forbudt område
1952: Ondskapens by
1954: Romerinnen
1959: Vi er alle skyldige
1965: En hederssak
1968: Il medico della mutua


=== dreiebok ===
1939: Dora Nelson


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Luigi Zampa på Internet Movie Database 
(sv) Luigi Zampa i Svensk Filmdatabas 
(da) Luigi Zampa på Filmdatabasen 
(fr) Luigi Zampa på Allociné 
(en) Luigi Zampa på AllMovie 
(en) Luigi Zampa hos Turner Classic Movies 
(en) Luigi Zampa hos The Movie Database
Obrida

Obrida er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Nokså små, avlange, fint hårete, svarte trebukker. Dekkvingene har gjerne et gul- eller rødaktig tverrbånd. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Pronotum har rundede sider, dekkvingene er parallellsidige med litt opphøyde lengderibber. Beina er rødlige med klubbeformede lår.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia (New South Wales og Queensland).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Certallini Fairmaire, 1864 eller Pytheini
Slekten Obrida White, 1846
Obrida comata Pascoe, 1863
Obrida fascialis (White, 1846)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 13. oktober 2016 hos Wayback Machine.
Bilde av Obrida fascialis
Bilde av Obrida fascialis
(en) Obrida i Encyclopedia of Life 
(en) Obrida i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Obrida – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Obrida – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Obrida – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Chlidones

Chlidones er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, lange og tynne, gjerne svarte eller røde og svarte trebukker, pronotum og dekkvinger med noen små, kremgule flekker. Antennene er forholdsvis korte, rundt halvparten så lange som kroppen. Hodet er stort, omtrent så bredt som pronotum, som har rundede sider. Dekkvingene er temmelig smale og litt innsnevret i midten, dekker ikke hele bakkroppen. Beina er lange og tynne.


== Utbredelse ==
Gruppen lever bare på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Chlidonini Waterhouse, 1879
Slekten Chlidones Waterhouse, 1879
Chlidones albostrigatus  Fairmaire, 1897
Chlidones apicalis  Fairmaire, 1902
Chlidones hova (Nonfried, 1895)
Chlidones insignicollis Fairmaire, 1897
Chlidones lineolatus Waterhouse, 1879
Chlidones rufovarius Fairmaire, 1901


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bilde av Chlidones rufovarius Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
Bilde av en art, trolig Chlidones lineolatus
(en) Chlidones i Encyclopedia of Life 
(en) Chlidones i Global Biodiversity Information Facility 
Chlidones – detaljert informasjon på Wikispecies
Ochimus

Ochimus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). 


== Utbredelse ==
Slekten er endemisk for Sør-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Cleomenini Lacordaire, 1869
Slekten Ochimus Thomson, 1860
Ochimus grobbelaarae Adlbauer, 1999
Ochimus laetipennis (White, 1853)


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 20. august 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 13. oktober 2016 hos Wayback Machine.
(en) Ochimus i Encyclopedia of Life 
(en) Ochimus i Global Biodiversity Information Facility 
Ochimus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Cleomenini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Acrocyrta

Acrocyrta er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, lange og tynne, langbeinte, svarte trebukker med hvite tegninger på pronotum og dekkvingene. Antennene er lengre enn kroppen. Pronotum er lengre enn bredt, litt tilsmalnende forover, uten tenner på sidene. Dekkvingene ender i en liten pigg.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær. De voksne billene finnes ofte på blomster der de eter pollen.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Borneo og Vietnam.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Clytini Mulsant, 1839
Slekten Acrocyrta Pascoe, 1856
Acrocyrta clytoides Pascoe, 1856
Acrocyrta fabula Viktora & Tichý, 2018
Acrocyrta rufofemorata Aurivillius, 1910


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter


== Eksterne lenker ==
(en) Clytini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
(en) Acrocyrta i Encyclopedia of Life 
(en) Acrocyrta i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Acrocyrta – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Acrocyrta – detaljert informasjon på Wikispecies
Kvartformat

Kvartformat, kvarto eller quarto (av lat. «fjerde»), forkortet 4°, 4:o, qto eller 4to, er en eldre betegnelse på et størrelsesformat for bøker. Kvartformat angir et trykkark (tilsvarer format A0) som er brettet to ganger, og dermed gitt fire blad (åtte sider). Hver utskrevne side representerer en fjerdedel av det hele arket.
Etter dagens standardformater tilsvarer en kvarto omtrent A4.


== Historikk ==
På 1300– og 1400-tallet ble det vanlig å bruke papir i bøker. Med utgangspunkt i størrelsen på de håndlagede papirarkene oppsto formatbetegnelsene folio (brettet én gang), kvarto (brettet to ganger), octavo (brettet tre ganger), duodecimo (brettet fire ganger) og sedecimo (brettet fem ganger). Betegnelsene brukes også til formatangivelse av håndskrifter på pergament.Den tidligste kjente europeiske trykte boken er en quarto, Sibyllenbuch, antas å ha blitt trykket av Gutenberg i 1452-53, før Gutenbergs bibel. Sibyllenbuch Eksisterer i dag bare som et fragment. Quarto er også brukt som en generell beskrivelse av størrelsen av bøker som er om lag  12 tommer (30 cm) høye.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Store norske leksikon - kvart
Callichromopsis

Callichromopsis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, slanke, langbeinte, brokete fargede trebukker. Antennene er litt lengre enn kroppen. Kroppen er gulrød, dekkvingene mer eller mindre svarte, ofte med lyse tverrbånd. Pronotum er tønneformet, dekkvingene parallellsidige.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Sri Lanka, Malaysia og Borneo).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Compsocerini J. Thomson, 1864
Slekten Callichromopsis Chevrolat, 1863
Callichromopsis albosignatus Hayashi, 1977
Callichromopsis amoena Viktora, 2015
Callichromopsis furcifera (Aurivillius, 1922)
Callichromopsis telephoroides (Westwood, 1848)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter Arkivert 12. september 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 13. oktober 2016 hos Wayback Machine.
(en) Callichromopsis i Encyclopedia of Life 
(en) Callichromopsis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Callichromopsis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Callichromopsis – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Callichromopsis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Anthology Tour

Anthology Tour er en turne av Bryan Adams.


== Datoer ==


=== 2007 ===


==== Januar ====
5. Beau Rivage Resort (USA)
6. Horseshoe Casino (USA)
7. Belterra Casino (USA)
10. Sovereign Performing Arts Center (USA)
11. Beacon Theatre (USA)
12. Foxwoods Casino (USA)
13. Borgata Event Center (USA)


==== Februar ====
23. Santiago International Airport (Chile)
25. Festival Internacional (Chile)
27. Superdomo Orfeo (Argentina)
28. Luna Park (Argentina)


==== Mars ====
2. Estadio Centenario (Uruguay)
3. Teatro Do Sesi (Brazil)
5. Claro Hall (Brazil)
6. Credicard Hall (Brazil)
7. Credicard Hall (Brazil)
23. Mazdapalace (Italia)
24. Palasport (Italia)
25. Eishalle (Italia)
27. Palalottomatica (Italia)
28. Palarossini (Italia)
29. Geneva Arena (Sveits)
30. Hallenstadion (Sveits)
31. SnowpenAir (Sveits)


==== Mai ====
3. Old Billingsgate (Storbritannia)
4. The Point (Irland)
5. Odyssey Arena (Nord-Irland)
7. SECC (Skottland)
8. M.E.N. Arena (Storbritannia)
9. Birmingham NEC (Storbritannia)
10. Wembley Arena (Storbritannia)
11. Wembley Arena (Storbritannia)
12. Hallam FM Arena (Storbritannia)


==== Juni ====
2. Sportpaleis (Belgia)
3. Colorline Arena (Tyskland)
4. Leipzig Arena (Tyskland)
6. Schleyerhalle (Tyskland)
7. Olympiahalle (Tyskland)
8. Arena Nurnberger Versicherung (Tyskland)
9. Arena D'Coque (Luxembourg)
10. Philipshalle (Tyskland)
11. The Ahoy (Nederland)
28. Luxol Parade Ground (Malta)
29. Tsirion Stadium (Republikken Kypros)
30. '56 Osok Tere (Ungarn)


==== Juli ====
4. Ringsted Stadion (Danmark)
5. Christinehof Castle (Sverige)
6. Kolding Stadion (Danmark)
7. Aarhus Harbour (Danmark)
12. Opernplatz (Tyskland)
13. Donauarena (Tyskland)
14. Stadtfest (Tyskland)
15. Europahalle (Tyskland)
19. Aintree Pavillion (Storbritannia)
20. Keepmoat Stadium (Storbritannia)
21. Murrayfield Stadium (Storbritannia)


==== August ====
2. Mann Center (USA)
3. Bank Of America Pavilion (USA)
4. PNC Bank Arts Center (USA)
5. Post Gazette Pavilion (USA)
7. Toledo Zoo (USA)
8. Energy Music Theatre (USA)
9. White River State Park (USA)
10. Tower City Amphitheatre (USA)
11. Darrien Lake (USA)


==== September ====
28. WaMu Theater (USA)
29. Rose Garden Arena (USA)
30. Idaho Center (USA)


==== Oktober ====
2. Palomar Starlight Theater (USA)
3. Dodge Theatre (USA)
4. Gibson Amphitheatre (USA)
5. Ironstone Vineyards (USA)
6. Greek Theatre (USA)


==== November ====
30. Sport Palace (Ukraina)


==== Desember ====
2. Sportshalle (Hviterussland)
3. Sportima (Litauen)
4. Riga Arena (Latvia)
5. Eesti Naituste Messikeskus (Estland)
7. Lansiauto Areena (Finland)
8. New Ice Arena (Russland)
10. Kremlin Palace (Russland)
15. (Tyskland)


=== 2008 ===


==== Januar ====
13. COBO Center (USA)


==== Februar ====
8. The Joint (USA)
9. The Joint (USA)
13. Grand Wailea Hotel (USA)
15. Gold Country Casino (USA)
16. Harrah's Casino (USA)
16. Cabo Wabo (USA)
17. Harrah's Casino (USA)
28. Air Canada Centre (Canada)