Omajademoskeen i Aleppo

Omajademoskeen (arabisk: (جامع بني أمية بحلب Jāmi‘ Bani Umayah Bi-Halab) eller Den store moskeen i Aleppo (arabisk: جامع حلب الكبير‎‎ Jāmi‘ Halab al-Kabīr) er den største og eldste moskeen i Aleppo i Syria. Den ligger i gamlebyen i Aleppo som er ført inn på UNESCOs liste over verdensarv.

Omajademoskeen ble først reist tidlig på 700-tallet. Den nåverende bygningen ble reist på 1000- til 1300-tallet. Minareten stod ferdig i 1090 under Seldsjukkriket. Minareten hadde en kvadratisk form ulikt den vanlige runde eller sylindriske formen. Den var 45 m høy og dekket av arabisk tekst, og var et landmerke i Aleppo. Moskeen har inngang fra Aleppos souk. Ifølge tradisjonen er det levningene av Sakarja, far til Johannes som oppbevares i en sarkofag i moskeen og omtales på arabisk også som Sakarjas moske. Moskeen har likhetstrekk med Den store moskeen i Damaskus som den etterlignet eller som byggherren forsøkte å overgå. Den store moskeen i Córdoba, «La Mezquita», hadde også Den store moskeen i Damaskus som forbilde og ble bygget etter at umajjadene erobret Den iberiske halvøy.


== Historie ==
I hellenistisk tid var stedet byens agora, og i kristen tid var det tomt for Sankta Helena-katedralen. Det første bygget ble reist under umajjadene. Det ble trolig fullført av Sulaymān ibn ʿAbd al-Malik, og kan ha blitt påbegynt av Al-Walīd I som ifølge tradisjonen skal ha brukt materialer fra en tidligere kirkebygning. Deres bror Maslama ibn Abd al-Malik kan også ha stått bak oppføringen. På grunn av etterfølgende ødeleggelser og gjenoppbygging/ombygging er ingenting igjen av det opprinnelige moskebygget. Restene av katedralen ble brukt av kristne lenge etter at moskeen ble bygget i katedralens kirkegård/hage. I 1124 ble restene av katedralen tatt over av Aleppos kadi og omgjort til madrasa som gjengjeldelse for korsfarernes fremferd mot muslimer.På 1000-tallet kontrollerte Mirdasid-dynastiet byen og bygget en fontene med kuppel på gårdsplassn. Minareten ble reist i sultan Tutush Is regjeringstid. Abu'l Hasan Muhammad, den sjiaislamske kadi, sørget for å få minareten bygget. Minareten er delvis inspirert av senantikk arkitektur. Minareten ble utformet av den lokale arkitekten Hassan ibn Mukri al-Sarmani og er inndel i fire felt med ulikt innhold. Mesteparten av moskeens arkitektoniske og stilistiske element skriver seg fra Zangidenes og Ajjuibidenes periode. Moskeen brant ned i 1169 og ble endret fullstendig (med unntak av minareten) ved Nūr ad-Dīns gjenoppbygging. Senere ombygginger har i sin tur erstattet mesteparten av arbeidene utført under Nūr ad-Dīn.


== Borgerkrigen ==

I oktober 2012 ble Omajademoskeen rammet under kamphandlinger mellom grupper fra Den frie syriske armé og Den syriske hæren under Den syriske borgerkrigen. Bashar al-Assad erklærte at moskeen skulle være reparert innen utgangen av 2013.Opprørere inntok moskeen tidlig i 2013 og var midt i et område med intense kamper våren 2013. Opprørere og regjeringshæren var bare 200 meter fra hverandre. Under nye kamphandlinger i april 2013 ble minareten fra 1090 rammet av en granat og rasert. Øyenvitner antyder at det ikke nødvendigvis var et direkte treff som fikk den slanke minareten til å falle. Moskeens nordvestlige veggen ble også ødelagt. Regjeringshæren skyldte på opprørere, opprørerne skyldte på regjeringshæren. Opprørerne hadde forskanset seg inne i moskeene under kampene om Aleppo og moskeens vegger dekket av kulehull Snikskyttere holdt til minareten. Kuppelen i moskeen har også rast ned. Etter al-Assads regime gjenerobret området i desember 2016 foreligger planer om å gjenreise moskeen og andre sentrale historiske bygg i byen. Ramzan Kadyrov og Tsjetsjenia støtter gjenreisingen. Ifølge Haaretz står Putin bak Kadyrovs engasjement for moskeen og er et tiltak for å styrke Russlands nærvær i Syria. På grunnlag av fotodokumentasjon fra 2010 har minareten blitt rekonstruert digitalt i detalj.


== Litteratur ==
Bacharach, Jere L. (1996). «Marwanid Umayyad Building Activities: Speculations on Patronage».  I Gulru Necipoglu. The Encyclopaedia of Islam Part 157. 13. BRILL. ISBN 9004106332. 
Brend, Barbara (1991). Islamic Art. Harvard University Press. ISBN 067446866X. 
Grousset, Rene (1991). The Empire of the Steppes: A History of Central Asia. Rutgers University Press. 
Martijin Theodoor Houtsma, red. (1987). E.J. Brill's First Encyclopaedia of Islam 1913–1936. 3. BRILL. ISBN 9004082654. 
George Mitchell, red. (1978). Architecture of the Islamic World. Thames and Hudson. 
Raby, Julian (2004).  Gulru Necipoglu, red. Muqarnas 21 Essays In Honor Of J.M. Rogers: An Annual On The Visual Culture of The Islamic World. 21. BRILL. ISBN 9004139648. 
Tabaa, Yasser (1997). Constructions of power and piety in medieval Aleppo. Penn State Press. ISBN 0-271-01562-4. 


== Referanser ==