jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Villaveien skole

Villaveien skole, eller Villaveien barneskole og lokalt ofte kalt «Gulskola» eller «Slottet», er et skolebygg i Villaveien 60 på Frydenlund i Narvik i Nordland. Bygningen ble tegnet av arkitekten Lars Solberg, og den sto ferdig høsten 1913 som en ny folkeskole. I bygget var det også tannklinikk og det ble etterhvert åpnet folkebad i kjelleren. Skolebygget er en tre-etasjers murbygning med et bruksareal på to tusen kvadratmeter og med et uteareal på ti dekar, som deles av Tårnveien skole.I desember 2008 ble det vedtatt å slå sammen Villaveien og Tårnveien barneskoler, og skolene gikk under navnet Tårnveien/Villaveien barneskole frem til det i 2010 ble en navneendring til Frydenlund skole. I november 2012 ble Villaveien skole vedtatt nedlagt.


== Referanser ==
Klokketårnet (Fredriksten)

Klokketårnet også kalt Klokketårnet på Overkongen på Fredriksten festning i Halden er en bygning oppført i 1833. Bygningen ble som resten av festningen administrativt fredet i 1928.


== Beskrivelse ==

Allerede i 1671 ble det bygd et klokketårn på øverste bastion med en klokke kjøpt fra England. I 1795 ble klokketårnet nesten helt ødelagt av lynnedslag, og i forbindelse med den store brannen på festningen 18. juni 1826 brant tårnet helt ned. Dagens tårn ble oppført etter tegninger av B.N. Garben i 1833. Grunnmuren er av bruddstein, veggene er i utmurt bindingsverk kledd med stående glattpanel med not og fjær både ut- og innvendig. Tårnet har tofløyede innadslående dører på alle fire sider. Disse var ment å skulle åpnes når det ble ringt med klokkene. Bygningen har et lavt pyramidetak med en jernstang med vindfløy på toppen. Kavli karakteriserer den som en av flere små bygninger på festningen som Garben har lagd «con amore», men tydeligvis lagt en del arbeid i. Andre bygninger i denne kategorien er Kommandantboligens lysthus og Corps de Garde på Place d'Armes.


== Bruk ==

Klokketårnet inneholdt en varselklokke som ble brukt for å varsle brann eller angrep på festningen, men er ikke i bruk lenger.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Neubert, Poul J. og Egede-Nissen, Hans (2006). Verneplan Fredriksten Festning (Norsk (bokmål)). Oslo: Forsvarsbygg, Nasjonale Festningsverk. ISBN 82-7972-030-8. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Widerberg (1963). «Byen og dens hus».  I Riksantikvaren. Halden : Festningen og byen (Norsk (bokmål)). Oslo: H. Aschehoug & Co. 


== Eksterne lenker ==
«Fredriksten festning». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Ivan Paskevitsj

Ivan Fjodorovitsj Paskevitsj (russisk: Ива́н Фёдорович Паске́вич; født 19. mai 1782 i Poltava, død 1. februar 1856) var en russisk feltmarskalk,  greve av Jerevan (P. Jerevanskij), fyrste av Warszawa. 
Paskevitsj ble i 1800 offiser ved l. russiske fotgarderegiment, og ble forfremmet til generalmajor under krigen mot tyrkerne i 1811. Han utmerket seg mot Napoleon I 1812-14 og ble utnevnt til generalløytnant (1813). Men det var egentlig etterpå at han skapte seg et navn, under krigene mot Persia og Tyrkia. I 1826 slo han under Jermolovs overkommando perserne ved Jelizavetpol og vant i 1827 som øverkommanderende store seire i Kaukasus, hvorpå han erobret Jerevan og rykket frem til Tauris. Ved okkupasjonen av Ardab tvange han Persia til den for Russland gunstige freden i Turkmantjaj (februar 1828). Han ble belønnet med tittelen greve og én million rubler. 
Da ny krig med Tyrkia utbrøt i 1828, fikk Paskevitj kommando for Lilleasia og vant der store seire til tross for at han til å begynne med kun kommanderte mindre styrker. Ved stormingen av Kars (5, juli), seieren over Kiossa Muhammed (9. august) og erobringen av festningen Achalzik (16. august) avgjorde han felttogets utfall på denne krigsskueplas, og han befestet sin stilling året derpå ved en stor seier og erobringen av festningen Erzerum (juli 1829). 
Hans fremganger innbragte ham feltmarskalksstaven. I 1830 kjempet Paskevitsj atter i Kaukasus og la Dagestan under Russlands velde. I juni 1831 overtok han etter Diebitschs' død høyeste befal i Polen, gjennomførte overgangen over Wisła og avgjorde krigen ved stormingen av Warszawa den 6. september og byens kapitulasjon 8. september samme år. Han ble utnevnt til fyrste og stattholder i Polen, der han ved sin årvåkenhet slo ned flere opprørsførsøk. 
I 1849 førte Paskevitsj den russiske armé som rykket inn i Ungarn for å kue opprøret der, og avgjorde også der i og med at han tvang den ungarske hæren til kapitulasjonen ved Világos (august 1849). Hans fremganger må til stor del tilskreves den dyktignet med hvilken han anvendte diplomatiske midler, den omsorg med hvilken han planla og forberedte sine forflytninger, og den kraft han viste ved deres utførelse. 
Ved Krimkrigens utbrudd ble Paskevitsj i april 1854 atter kalt til øverste kommando, denne gang på krigsskueplassen i Europa. Han iverksatte Donauovergangen og beleiret Silistra, men viste ikke den besluttsomhet menn ventet. Derfor ble han i juni samme år kalt hjem, og han gikk tilbake til sin oppgave som visekonge i Polen. 
En statue av ham ble oppstilt i Warszawa i 1869. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Stjerbatov: Le feldmaréchal prince Paskevitj (6 bd, 1888-99).
Tårnveien skole

Tårnveien skole, eller Tårnveien barneskole og lokalt ofte kalt «Rødskola», er et skolebygg i Tårnveien 3 på Frydenlund i Narvik i Nordland. Skolen ble vedtatt bygd fordi kapasiteten på Villaveien skole var sprengt. 
Skolen ble tegnet av arkitekten Harald Thorbjørn Sund, og den ble plassert der hvor interimskirken, som ble flyttet til Brugata 8, lå.  Byggingen ble påbegynt i 1928 og sto ferdig i 1929. Skolebygget har et uteareal på ti dekar, som deles med Villaveien skole.I desember 2008 ble det vedtatt å slå sammen Tårnveien og Villaveien barneskoler, og skolene gikk under navnet Tårnveien/Villaveien barneskole frem til det i 2010 ble en navneendring til Frydenlund skole.


== Referanser ==
Gandsja

Gandsja (aserbajdsjansk: Gəncə) er den nest største byen i Aserbajdsjan med omkring 315 000 innbyggere. Den het Jelisavetpol under Det russiske riket. Byen fikk tilbake det opprinnelige navnet Ganja i 1920 da den ble innlemmet i Sovjetunionen. Navnet ble i 1935 igjen endret til Kirovabad og hadde dette navnet fram til 1989 under perestroikaen.


== Historie ==

Ganja ble grunnlagt omkring 859-860 av Mohammed Khaled, en arabisk guvernør i regionen under kalif Al-Mutawakkil. Historisk var byen en viktig by i Sør-Kaukasus og var en del av Sassanid-riket, Seldsjuk-riket, atabegene av Aserbajdsjan, Khwarezmid-riket, Il-khanene, timuridene, jalayiridene, Qara Qoyunlu, Ak Koyunlu, safavidene, afsharidene, Zand- og Qajar-rikene i Persia/Iran, men ofte lokalt styrt av khaner og hertuger av Ganja-khanatet. 
Ganja er også fødestedet til den kjente diktaren Nizami Ganjavi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Gəncə – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ardabil

Ardabil (persisk اردبیل -دارالارشاد; også kjent som Ardebil; eldgammelt navn: Artavil) er en historisk by i det nordvestlige Iran. Navnet Ardabil kommer fra det zarathustriske Artavil, som betyr hellig sted. Ardabil er provinsens Ardabils hovedby. Byens innbyggertal er cirka 340.000, hvorav flertallet er etniske aserbajdsjanere.
Byen er berømt for sin silke- og teppetradisjon; de eldgamle Ardabil-tepper anses som de beste klassiske persiske tepper. Ardabil er også kjent for å være sete for det hellige gravmele over sjeik Safi al-Din, eponym av Safavide-dynastiet.


== Eksterne lenker ==
(en) Ardabil – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Frydenlund skole (Narvik)

Frydenlund skole, tidligere Tårnveien/Villaveien skole (2009-2010), er en barneskole på Frydenlund i Narvik i Nordland. Skolen ble etablert i 2009 etter en sammenslåing av de to barneskolene Tårnveien og Villaveien. Skolen har 387 elever (2013-14), og den er mottaksskole for fremmedspråklige barneskoleelever. Rektor er Stein Roar Jakobsen (per 2014).
Skolen har to avdelinger, Tårnveien («Rødskolen») og Villaveien («Gulskolen»), med et uteareal på ti dekar mellom byggene. Avdelingen i Villaveien ble vedtatt nedlagt i november 2012.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside Arkivert 14. juli 2014 hos Wayback Machine.
Narvik kommune, skolene.
Linux Journal

Linux Journal (ofte bare LJ) var et månedstidsskrift som ble utgitt i perioden 1. mars 1994 til 7. august 2019. Hovedområdet var  Linuxkjernen og operativsystemene som bygger på denne kjernen. Tidsskriftet ble gitt av Belltown Media, Inc. (Houston, Texas). 
Linux Journal var det første Linux-tidsskriftet på markedet. Det første nummeret kom ut 1. mars 1994 og inneholdt blant annet et intervju med Linuxkjernens opphavsmann, Linus Torvalds.LJ publiserte artikler om utvikling og bruk av Linux og tilhørende programvare for lesere med ulik teknisk kunnskap, eksempelvis alt fra hvordan skrive device drivers til hvordan redigere fotos med GIMP. Artiklene omfattet bruksanvisninger (how-to), læreverk (tutorial), tips, markedsanalyser, omtale av Linux-produkter og annet. 
I begynnelsen av juli 2014 ble det kjent at NSA klassifiserte Linux Journal som et ekstremistforum og at deres XKeyscore-program fulgte lesere av Linux Journal som om de var potensielle terrorister.7. august 2019 ble tidsskriftet lagt ned.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted
Litteraturåret 1494

Litteraturåret 1494 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1494.


== Hendelser ==


== Nye verk og første gangs trykk av eldre verk ==
Sebastian Brant – Ship of Fools


== Poesi ==


== Fødsler ==
5. november - Hans Sachs, tysk skomaker, poet, dramatiker og mestersanger (død 1576)
1483 eller 1494: François Rabelais, fransk forfatter og humanist (død 1553)
Jacopo da Diacceto, italiensk lærd og forfatter (født 1430) (død 1522)
Cristóbal de Molina el almagrista, spansk munk og forfatter (død 1580)
ca. 1494 - Pierre Attaingnant, fransk musikkforlegger, boktrykker, bokhandler og komponist (død ca. 1552)


== Dødsfall ==
4. februar - Jurij Drohobyč, ukrainsk filosof, astrolog og forfatter (født 1450)
29. september Angelo Poliziano, italiensk humanist, poet, dramatiker og forfatter (født 1454)
Giosafat Barbaro, venetiansk forfatter av reiseskildringer (født 1413)
Isaac ben Moses Arama, spansk rabbiner, forfatter og filosof (født ca. 1420)
Giorgio Merula, italiensk filolog, historiker og humanist (født 1430)


== I litteraturen ==
1492–1494 – George Eliots roman Romola (1862–1863) er satt til denne perioden.
Nordre kurtine (Fredriksten)

Nordre kurtine også kalt Kurtinen mellom Prinsen og Dronningen på Fredriksten festning i Halden er en del av festningsverket oppført i 1664 og framover. Den ble som resten av festningen administrativt fredet i 1928. 


== Beskrivelse ==

Nordre kurtine løper fra Dronningens bastion/Dronningens kruttårn i vest mot Prins Christians bastion i øst og er nordveggen i den uregelmessige femkanten som danner Citadellet på Fredriksten. Nordre kurtine løper på den nordligste av de to parallelle høyderyggene hvor Citadellet er anlagt. Byggingen startet i 1664 da en liten del av Nordre kurtine ble bygd i tilknytning til Dronningens bastion. 20 år senere ble det rapportert at kurtinemuren var forsynt med tak og tegltekking for å lede vekk vann, men det var enda ikke anlagt brystvern og vollgang. I 1702 ble det bygd en provisorisk vollgang av tømmer. Fra 1705-09 ble det gjort omfattende utbedring og ombygging av utenverkene og i 1708 ble det lagd en sortiport ut til den nye Enveloppen IV (da kalt Nordre ravelin).


== Bruk ==

Nordre kurtine er en del av vollmuren rundt citadellet, og har en sortiport til Enveloppen IV. I dag er den en del av den parkmessige befestningen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Neubert, Poul J. og Egede-Nissen, Hans (2006). Verneplan Fredriksten Festning (Norsk (bokmål)). Oslo: Forsvarsbygg, Nasjonale Festningsverk. ISBN 82-7972-030-08. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Widerberg/Kavli (1963). «Byen og dens hus».  I Riksantikvaren. Halden : Festningen og byen (Norsk (bokmål)). Oslo: H. Aschehoug & Co. 


== Eksterne lenker ==
«Fredriksten festning». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Major League Soccer 2014

Major League Soccer 2014 var den 19. sesongen av Major League Soccer. Ligaen består av 19 lag, 16 fra USA og 3 fra Canada. Lagene er delt i en vestlig avdeling og en østlig avdeling. De 5 beste lagene fra hver avdeling ved slutten av den ordinære sesongen kvalifiserte seg for MLS-cupen. Sesongen startet den 8. mars da Sporting Kansas City møtte Seattle Sounders.


== Tabell ==


=== Eastern Conference ===


=== Western Conference ===


== MLS Cup ==


=== Play-Off kamp ===
Play off-kampene ble spilt mellom nummer 4 og 5 i den vestlige avdelingen og nummer 4 og 5 fra den østlige avdelingen


=== Kvartfinale ===


=== Semifinale ===


=== Finale ===


== Målscorere ==
Kilde:  


=== 27 mål ===
Bradley Wright-Phillips, New York Red Bulls


=== 22 mål ===
Dom Dwyer, Sporting Kansas City


=== 19 mål ===
Robbie Keane, LA Galaxy


=== 18 mål ===
Lee Nguyen, New England Revolution


=== 17 mål ===
Obafemi Martins, Seattle Sounders


=== 16 mål ===
Gyasi Zardes, LA Galaxy


=== 15 mål ===
Erick Torres, CD Chivas
Clint Dempsey, Seattle Sounders


=== 14 mål ===
Chris Wondolowski, San Jose Earthquakes


=== 13 mål ===
João Plata, Real Salt Lake


== Referanser ==
Deutscher Soldatenfriedhof Menen

Deutscher Soldatenfriedhof Menen (Menen tyske soldatgravlund) er en krigskirkegård ved den belgiske by Menen og delvis inn i Wevelgem. Her er 47 864 tyske soldater fra første verdenskrig gravlagt. Dermed er den Flanderns største krigskirkegård. De fleste var falne fra de fire store slag i nætheten av byen Ieper.
Gravfeltet går tilbake til 1917. Mellom 1956 og 1958 ble 128 små tyske krigskirkegårder spredt rundt i Flandern konsolidert til fire. Levningene fra dem ble ekshumert og overført til gravlundene Langemark, Vladslo, Hooglede og Menen. Menens døde kom fra 53 små gravfelt.
Den tyske arkitekt R. Tischler tegnet det oktagonale mausoleet her, og mottakelsebygningen. Rundt kapellet er åtte steinplater som oppgir navn og beliggenhet til de aller fleste av de 53 opprinnelige gravundene.
Gravlunden administreres av Volksbund Deutsche Kriegsgräberfürsorge.


== De opprinnelige gravlundene nevnt på steintavlene ==
Steintavlene ved mausoleet nevner de følgende opprinnelige gravlunder:


== Bilder ==

		
		
		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Deutscher Soldatenfriedhof Menen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Menen at Find A Grave50°48′33″N 3°9′7″Ø
Joseph Sonnleithner

Joseph Ferdinand Sonnleithner (født 3. mars 1766 i Wien, død 25. eller 26. desember 1835 i Wien) var en østerriksk librettist, teaterdirektør, arkivar, advokat og regjeringsråd.


== Liv ==
Sonnleithner var sønn av Christoph Sonnleithner, bror av Ignaz von Sonnleithner og onkel til Franz Grillparzer og Leopold von Sonnleithner. Han var gift med Wilhelmine Mariboe, som tilhørte en jødisk familie fra København. Datteren Hedwig Sonnleithner var gift med sin fetter, den norske juristen Wilhelm Adelsten Maribo.Fra 1804 til 1814 var Sonnleithner sekretær ved hoffteateret i Wien. Han skrev en rekke libretti, blant annet til Beethovens Fidelio, Faniska av Luigi Cherubini og Agnes Sorel av Adalbert Gyrowetz. Sonnleithner var medgrunnlegger av Gesellschaft der Musikfreunde i Wien og en av de tidligste innsamlerne av folkemelodier i Østerrike. Han knyttet et nært vennskap med Franz Schubert og sin nevø Grillparzer, og var Beethovens venn og advokat.


== Referanser ==


== Litteratur ==
A. Brandtner: «Sonnleithner Joseph Ferdinand». I Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950 (ÖBL). Bind 12, Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, Wien 2005, ISBN 3-7001-3580-7, s. 426.
(de) E. Mandyczewski: «Sonnleithner». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 34, Duncker & Humblot, Leipzig 1892, s. 640.
Anna Schirlbauer: «Joseph Sonnleithners Sammlung in der Portraitgalerie der Gesellschaft der Musikfreunde in Wien. Neue Erkenntnisse über ihren Begründer, ihre Bilder und Maler. Mit Abschnitten über die Maler Mähler, Kupelwieser und Depauly und Details über die Entstehung der Sammlung». I Wiener Geschichtsblätter 62 (2007), H. 1, s. 29–64.


== Eksterne lenker ==
(en) Joseph Sonnleithner – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Joseph Sonnleithner på Internet Movie Database 
(en) Joseph Sonnleithner på AllMovie 
(en) Joseph Sonnleithner på Discogs 
(en) Joseph Sonnleithner på MusicBrainz
Skistua skole

Skistua skole er en offentlig barneskole i bydelen Skistua i Narvik i Nordland. Skolen har ca 250 elever (2013-14), en skolefritidsordning med plass til om lag 90 elever og en avdeling for funksjonshemmede barn. Rektor er Torunn Hov (per august 2019).
Skolebygningen ble tegnet av arkitektfirmaet Snøhetta. I 2018 ble skolen oppusset med blant annet nye vegger og tak, samt tak over inngangspartiene. Skolen rommer ikke bare elever, deriblant kan du finne både sølvkre og skjeggkre, som for alvor ble et problem i begynnelsen av 2018. Det ble senere dette året satt inn store tiltak for å prøve å utrydde disse skapningene, som per april 2019 har blitt drastisk reduserte i antall. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Skistua skole Arkivert 14. juli 2014 hos Wayback Machine.
Narvik kommune, skolene
Skjomen skole

Skjomen skole, også Skjomen skole og barnehage og Skjomen oppvekstsenter, er en offentlig barne- og ungdomsskole på Elvegård i Narvik i Nordland. Skolen har 33 elever (2013-14) og en barnehageavdeling i samme bygg. Rektor er Camilla Irene Davidsen (per 2022).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Narvik kommune, Skjomen skole og barnehage
Litteraturåret 1450

Litteraturåret 1450 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1450.


== Hendelser ==
1450 – Johannes Gutenberg har installert en trykkepresse med bevegelige typer som et kommersielt  foretak i Mainz på dette tidspunktet og et tyskspråklig dikt er blitt trykket.
ca. 1450 – Llyfr Gwyn Hergest, en samling av prosaverk og dikt på walisisk blir sammenstilt.


== Nye verk og første gangs trykk av eldre verk ==
Reginald Pecock – Represser of over-much weeting [blaming] of the Clergie
ca. 1450 – Balladene "A Gest of Robyn Hode" og "Robin Hood and the Monk"


== Poesi ==


== Fødsler ==
27. juli - Jakob Wimpheling, tysk forfatter (død 1528)
Andrea Bernardi, italiensk historiker (død 1522)
Lucas Brandis, tysk boktrykker og typograf (død etter 1500)
Hieronymus Brunschwig, tysk lege og forfatter (død 1512)
Jurij Drohobyč, ukrainsk filosof, astrolog og forfatter (død 1494)
Alessandro Minuziano, italiensk forlegger (død 1532)
Garci Rodríguez de Montalvo, spansk forfatter (død 1504)
ca. 1450 – Andrés Bernáldez, spansk geistlig og historikerskriver (død ca. 1513)
ca. 1450 – Marinus Barletius (Marino Barlezio, Marin Barleti), italiensk historiker, forfatter, humanist og katolsk prest  av albansk opprinnelse (død ca. 1513)
ca. 1450 - Jan Smeken, nederlandsk retoriker og poet (død 1517)


== Dødsfall ==
Giovanni Cavalcanti, italiensk historiker (født 1381)
Ahmad ibn Arabschah, syrisk historiker og oversetter (født 1389)


== Referanser ==
Beisfjord skole

Beisfjord skole, eller Beisfjord barneskole, er en barneskole i Beisfjord i Narvik kommune i Nordland. Skolen har 101 elever (2018-19), og rektor er Heidi Liljebakk (per 2018).
Skolen ble oppført med seks klasserom i 1974. I 1984 ble det bygd på en gymsal og i 1997 en personalavdeling. Etter at det ble vedtatt ny skolestruktur for Narvik i 2012, ble ungdomsstrinnene ved Beisfjord skole nedlagt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside Arkivert 14. juli 2014 hos Wayback Machine.
Narvik kommune, skolene
Håkvik skole

Håkvik skole, eller Håkvik barneskole, er en barneskole i Håkvik i Narvik kommune i Nordland. Skolen har 164 elever (2013-14) hvorav 45 elever benytter skolefritidsordningen. Rektor er Heidi Olsen Sværd (per 2016).


== Rektor ==
Silje Pettersen (2020-)
Heidi Olsen Sværd (-2020) 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside Arkivert 14. juli 2014 hos Wayback Machine.
Narvik kommune, skolene
Deutscher Soldatenfriedhof Langemark

Deutscher Soldatenfriedhof Langemark (tidligere stavet Langemarck), eller den tyske soldatgravlund Langemark, ligger nær landsbyen Langemark i den belgiske provins Vest-Flandern. Mer enn 44 000 soldater er gravlagt her. Landsbyen var åsted for de første tyske angrep med stridsgass under første verdenskrig, ved innledningen av det andre slaget ved Ypres i april 1915.
Gravlunden har sin opprinnelse i 1915, og ble mange ganger endret og utvidet. Den ble formelt innviet i 1932. Her ligger falne fra perioden 1915–1918. En del av dem flyttet hit på 1950-tallet, da et stort antall mindre tyske krigsgravlunder i området ble konsolidert i fire større gravfelt; Vladslo, Hooglede, Menen og Langemark.
Ved inngangen ligger en massegrav, kameratgraven med 24 917 døde, blant dem flyveresset Werner Voss. Det betyr at godt under halvparten av de døde har egne gravsteiner, – og av dem er det mange tusen uten navn.
De 3 000 skoleelevene som falt under det første slaget ved Ypres er begravet på Langemark.
Gravlunden administreres av Volksbund Deutsche Kriegsgräberfürsorge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Deutscher Soldatenfriedhof Langemark – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
YouTube video made at Langemark
Langemark at Find A Grave
Langemark cemetery at Volksbund Deutsche Kriegsgraeberfuersorge > Weiterlesen
Langemark at wo1.be50°55′14″N 2°55′0″Ø
Sverre Stove

Sverre Stove (født 31. oktober 1905 på Gjeving i Aust-Agder, død 4. juli 1988 i Oslo) var en norsk journalist, offentlig tjenestemann og politiker (Ap).
Han vokste opp på Gjeving utenfor Tvedestrand, dit farfaren fra Færøyene hadde innvandret med familien. Faren omkom i en ulykke på sjøen da gutten var 3 år gammel, og som 16-åring mistet han moren. Han søkte kontakt med slektninger på Færøyene, og bodde hos dem i de neste tre årene. Tilbake i Norge gikk han middelskolen og ble ansatt som assistent i Riksrevisjonen i 1925. Han avanserte til sekretær, personalsjef og til sist byråsjef 1962–1973. Ved siden av dette virket han som journalist 1928–1978, og skrev et sekstitall artikler om færøyske forhold, særlig i Aftenposten. Han utgav en bok om Færøyenes historie, kultur og næringsliv i 1944.
Stove var medlem av Asker kommunestyre fra 1934, formann i Asker kommunale folkeopplysningsråd, stifter og formann i Foreningen Norden i Asker 1948–1958 og en drivende kraft bak å gjenreise vennskapsforeningen Norsk-færøysk lag i 1954.
I 1983 ble han tildelt stipendet fra Sokneprest Alfred Andersson-Ryssts fond for sitt arbeid for norsk-færøysk vennskap og opplysningsarbeid om Færøyene.


== Referanser ==


== Kilder ==
Lundeby, Einar (15. juli 1988). «Nekrologer. Sverre Stove». Aftenposten (morgen utg.): 13. 
«Dagens navn». Aftenposten (morgen utg.). NTB: 18. 31. oktober 1985. 


== Litteratur ==
Stove, Sverre og Jacobsen, Jacob (1944). Færøyane. En skildring av landet og folket, dets historie, kultur og næringsliv. Oslo: Tanum. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Ankenes skole

Ankenes skole er en barne- og ungdomsskole på Ankenes i Narvik kommune i Nordland. Skolen har 481 elever (2019-20), og er den største skolen i Narvik kommune. Elever og ansatte er fordelt på tre bygg: Lilleskolen for elever fra 1. til 3. klasse og brukere av skolefritidsordningen, Storskolen med elever fra 4. til 7. klasse og Ungdomsskolen med elever fra 8. til 10. klasse. Rektor er Vera Olaussen (per 2020).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Narvik kommune, skolene