jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sukking

Sukking er en reaksjon på midlertidig oppgitthet. Selv om de aller fleste mennesker sukker fra tid til annen, er sukking svært lite studert i psykologien. Den eneste kjente publikasjon er forfattet av Karl Halvor Teigen, som studerte når og under hvilke betingelser mennesker sukker i dagliglivet. «Sukket uttrykker en form for erkjennelse, idet man har håpet, tenkt eller prøvd på noe, men ikke fått det til og dermed må gi opp, forberede nye forsøk eller eventuelt begynne helt på nytt igjen», antar Teigen. Han vant Ig Nobelprisen i psykologi for denne artikkelen.


== Referanser ==
Yuki Matsuda

Yuki Matsuda (født 29. mai 1987) er en japansk skøyteløper som deltar i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter for Japan.


== Internasjonale mesterskap ==
Sprint-VM på skøyter (deltatt 1 gang)

Heerenveen 2011.Beste resultat 28.-plass sammenlagt i Heerenveen 2011.


== Personlige rekorder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yuki Matsuda – Speedskatingbase.eu 
(en) Yuki Matsuda – SpeedSkatingNews.info 
(en) Yuki Matsuda – SpeedSkatingStats.com 
(en) Profil på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
Profil på (en) www.SpeedSkatingStats.com og på (nl) Schaatsstatistieken.nl med internasjonale mesterskaps-plasseringer (Søster-nettsteder)
(en) Profil (gammel) på data.ISUresults.eu og Profil (ny) på www.ISU.html.infostradasports.com sine nettsider. (distanseresultater (gammel) og kort biografi (ny))
(en) Profil på SpeedskatingResults.com (personlige rekorder og resultater (Ufullstendig, resultater fra sesongen 2007/08 og nyere))
(en) Profil på Speedskatingbase.eu (personlige rekorder)
(en) Profil på The-Sports.org (noen resultater)
(nl) Profil på Effesport.nl (noen resultater, ufullstendig, gir feil personlige rekorder på 1000m, 3000m og 5000m)Bilder(en) Bilder på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Emil Mørch

Emil Johan Leonhard Unger Mørch (født 26. august 1850 i Fredrikstad, død 10. mai 1921) var en norsk industrimann.
Han var sønn av havnefogd Laurits Anker Mørch og Josephine Helene Unger og onkel til industrimannen Arne Stangebye. Mørch hadde examen artium fra 1869 og examen philosophicum fra 1870, hvoretter han tok handelsutdannelse i Belgia, England og Tyskland i tre år. Han ble kontorsjef ved Lisleby fabrikker (M. Peterson & Søn) i Fredrikstad i 1873 og partner i 1879, og solgte seg ut av virksomheten i 1894. I 1898 ble han medeier i sagbruket og høvleriet Selbak Bruk. Mørch hadde en rekke styreverv i trelastbransjens organisasjoner. Han var også medlem av Norsk Arbeidsgiverforenings sentralstyre og styreformann i Fredrikstad Spareskillingsbank.
Mørch var russisk konsul i Fredrikstad og ridder av St. Olavs Orden. Sykehjemmet Emil Mørchs Minne i Borge er oppkalt etter ham. Han er begravet ved Glemmen gamle kirke.


== Se også ==
Liste over norske idrettspersoner på sokkel


== Referanser ==


== Litteratur ==
Steenstrup, Bjørn (1912). «Mørch, Emil Johan Leonhard Unger». Hvem er Hvem?. Kristiania: Aschehoug. s. 187–188.
Nana Takagi

Nana Takagi (født 2. juli 1992 i Makubetsu) er en japansk skøyteløper som deltar i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter for Japan. Hun er en eldre søster av skøyteløperen Miho Takagi.


== Internasjonale mesterskap ==
Junior-VM på skøyter deltatt i 2 VM ved 10 konkurranser.

Moskva 2010 i sammenlagt, 500 meter, 1 000 meter, 1 500 meter og lagtempo, Obihiro 2012 i sammenlagt, 1 000 meter, 1 500 meter, 3 000 meter og lagtempo.Beste resultat 2.-plass i lagtempo både i Moskva 2010 og i Obihiro 2012, og individuelt 7.-plass sammenlagt og 7.-plass på 1 500 meter begge i Obihiro 2012.


== Personlige rekorder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Nana Takagi – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Nana Takagi – Olympics.com 
(en) Nana Takagi – Olympic.org 
(en) Nana Takagi – Olympedia 
(en) Nana Takagi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Nana Takagi – Speedskatingbase.eu 
(en) Nana Takagi – SpeedSkatingNews.info 
(en) Nana Takagi – SpeedSkatingStats.com 
(en) Nana Takagi – TheSports.org 
(en) Nana Takagi på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Nana Takagi på www.ISU.html.infostradasports.com sine nettsider. (kort biografi)
(en) Nana Takagi på SpeedskatingResults.com (personlige rekorder og resultater (Ufullstendig, resultater fra sesongen 2007/08 og nyere))
(en) Nana Takagi på The-Sports.org (noen resultater)
(nl) Nana Takagi på Effesport.nl (noen resultater, ufullstendig)
«Athletes : Nana Takagi». Sochi2014.com. 5. juli 2014. Arkivert fra originalen 5. juli 2014. Besøkt 25. august 2015.
Suchy Las (kommune)

Suchy Las kommune (tysk: Steimersdorf) er en polsk kommune sentralt i Storpolen fylke, nær grensa til Poznań by.
En statistikkundersøkelse i 2010 viser at kommune har 16597 innbyggere.
Kommunen består av 8 bygder: Suchy Las, Jelonek, Złotniki, Złotkowo, Golęczewo, Zielątkowo, Chludowo og Biedrusko.
I kommunen ligger også et naturreservat som består av 7 meteorittkratere samt en militærbase på Biedrusko med et skytefelt som dekker 62,6% av kommunen sitt totalareal.
Ulrich Stang

Ulrich Herman Fredrik Stang (født 20. januar 1887 i Stavanger, død 23. oktober 1972) var en norsk diplomat. Han var sønn av kjøpmann Aimar (Annar) Theophil Herman Fredrik Stang (1857-1898) og Bertha Rønneberg (1859–1924) fra Stavanger, hvis bror var høyesterettsadvokaten Hans Johndahl Rønneberg (1867-1941), som fra 1928 hadde vært Den norske frimurerordens stormester. Ulrich Stang var elev ved Kongsgård skole i Stavanger.Han ble cand.jur. 1911 og var et par år i ansettelse hos en fjern slektning, skipsreder Jørgen Breder Stang (1874–1950). Fra 1914 var han tilknyttet utenrikstjenesten. 
Han var under krigen medlem av Nasjonal Samling.  
Stang ble i 1949 dømt til 8 års tvangsarbeid, rettighetstap, tap av stillingen som legasjonsråd og inndragning av 15 000 kroner. Han ble frifunnet for tiltalen om å ha holdt tilbake opplysninger om planene for invasjonen av Norge, men ble funnet skyldig i bistand til fienden. Dommen fra 1948 var først på 4 års tvangsarbeid, men dette ble doblet av Høyesterett i 1949 etter en anke fra påtalemyndighetene. Han ble samme år fratatt St. Olavs Orden.


== Posteringer ==
1914–1915 sekretær og visekonsul ved konsulatet i Bahia, Brasil.
1915–1922 sekretær i UD, senere byråsjef.Stang var sekretær for Utenrikskommisjonen av 1919 som utredet status og videre retning for den norske utenrikstjeneste.1922–1928 legasjonssekretær ved legasjonen i Berlin
1928–1930 legasjonssekretær ved legasjonen i Stockholm
1930–1934 legasjonssekretær ved legasjonen i Paris
1934–1940 legasjonssekretær ved legasjonen i Berlin under minister Arne ScheelDet var Stang som den 4. april 1940 mottok de første meldinger fra en nederlandsk militærattaché, om at Tyskland planla å angripe Norge, bekreftet den 7. april da Ulrich besøkte den danske legasjonen som kunne fortelle at flåten i Stettin skulle opp til Danmark og Norge.1940–1945 sentraladministrasjonen i Oslo


== Se også ==
Stang (slekt)
Stang (slekt fra Halden)


== Referanser ==
Sjøvott

Sjøvotter har vært brukt av fiskere som har hatt særlig bruk for å holde seg varme på hendene. Sjøvottene blir laget av ull. Ull fra spelsau, fra gammelnorsk sau, eller saueraser krysset med disse, har blitt regnet som den beste ulla. Det spesielle ved sjøvotten er at den blir laget svært stor. Ulla har blitt løst tvinnet, og det har vært brukt store pinner som gir løst strikk. Votten har så blitt tovet før den har blitt tatt i bruk, eller den har blitt tovet gjennom bruk. Nystrikkede sjøvotter kan være opp til en halv meter lang.
Sjøvotter blir produsert noe ulikt alt etter hva de skal brukes til. Vavotter, som skulle brukes til å dra garn eller snøre kunne bli strikket av ull som var iblandet hestetagl eller hår frå andre dyr. Det blir fortalt at hvalfangere kunne ha votter strikket av ull og kvinnehår. De skulle være ekstra varme. Rovottene ble laget av ren ull. Væte, og gnikking mellom hånd og åre, gjorde at de tovet mest.
Sjøvotter kunne være laget med to tomler. De kunne brukes på begge hender, og ble slitt på begge sider. 


== Litteratur ==
Gunvor Ingstad Trætteberg:Skinnhyre og sjøklær Landbruksforlaget 1999
Rørbua

Rørbua, også kjent som «badehuset», er en bygning som ligger i Bjørnevatn i Sør-Varanger kommune
Rørbua ble opprinnelig bygd som et badehus for arbeiderne i AS Sydvaranger som drev med gruvedrift i umiddelbar nærhet.
Det ble både benyttet av vanlige gruvearbeidere og stoll-/stull-arbeiderne som var unge gutter som borret små kanaler i berggrunnen på jakt etter malm. Stull-arbeiderne ble ofte utsatt for silikose noe som uten behandling kunne føre til en lav levealder.
Navnet Rørbua fikk bygget i 1950-årene da det ble benyttet til oppbevaring av rør og annet til bruk i gruvedriften. Rørbua var i bruk til 1980-tallet.


=== 1944 - tunellen ===
Under andre verdenskrig og den tyske tvangsevakueringen og nedbrenningen av Finnmark og Nord-Troms i 1944 motsatte en stor del av befolkningen seg dette og flyktet fra evakueringsmaktene. Rundt 3500 personer valgte å søke tilflukt i en av tunnelene på AS Sydvaranger sitt gruveområde i Bjørnevatn. Tunnelen ble senere kjent som 1944- tunnelen.
Levevilkårene i tunnelen var ikke så gode, det var både trangt og fuktig å oppholde seg der, i tillegg var de hygieniske forholdene ikke gode. Det var allikevel et yrende liv i tunnelen ettersom folk hadde med seg hunder, katter, geiter, kyr og hester inn i tunnelen


=== Frigjøringen av Finnmark ===
Den 25. oktober 1944 kom styrker fra Den røde armé til Bjørnevatn og frigjorde befolkningen som hadde søkt tilflukt i tunnelen. 
Dette resulterte i at Sør-Varanger var den første frie delen av Norge under andre verdenskrig


=== Rørbua ===
Rørbua ligger i umiddelbar nærhet av 1944-tunnelen og det var her befolkningen som hadde søkt tilflukt i tunnelen samlet seg etter frigjøringen. Et norsk flagg ble heist på bygget den 25. oktober 1944, som det første norske flagget i det frie Norge. 
Den 26. samme år oktober ble det første frie herredsmøtet holdt og Sør-Varanger fikk sin ordfører som den første i det frie Norge.


=== Grunnlovsjubileet 2014 ===
I anledning Grunnlovsjubileet i Norge 2014 ble Rørbua valgt ut som Finnmark sitt forslag til markering av jubileet. Ettersom Finnmark ikke fikk sendt noen representanter til Eidsvollsforsamlinga har man valgt å se utviklingen av demokratiet i Norge i et videre perspektiv. På bakgrunn av byggets nasjonale betydning ble det restaurert i forbindelse med jubileet, og Rørbua og 1944-tunnelen ble fredet.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Frigjøring og gjenreising». Besøkt 5. desember 2013. 
Lunde, Aage: Sør-Varangers historie, 1979
Om Rørbua på Grunnlovsjubileets hjemmeside. Besøksdato 31. januar 2014


== Eksterne lenker ==
«Rørbua». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
MS «Ofoten»

MS «Ofoten» kan vise til:

En hurtigbåt bygd i 1988, se MS «Ofoten» (1988)
En hurtigbåt bygd i 1997, se MS «Ofoten» (1997)
En hurtigbåt bygd i 2003, se MS «Ofoten» (2003)Andre betydninger

MS «Ofoten II», se MS «Ofoten» (1988)
William Henry Holmes

William Henry Holmes (født 1. desember 1846 i Harrison County i Ohio, død 10. april 1933 i Royal Oak i Michigan) var en amerikansk arkeolog, antropolog, illustratør og kartograf som var kjent for tekniske illustrasjoner av Vestre USA. Han var sjef ved den arkeologiske og senere den antropologiske avdelingen ved Smithsonian Institution, USAs nasjonalmuseum i Washington.


== Galleri ==

		
		


== Publikasjoner (utvalg) ==
Ancient Art of the Province of Chiriqui, Colombia [Panama]: Sixth Annual Report of the Bureau of American Ethnology to the Secretary of the Smithsonian Institution 1884-1885, Government Printing Office, Washington, 1888, 187 pages
Prehistoric Textile Art of Eastern United States: Thirteenth Annual Report of the Bureau of American Ethnology to the Secretary of the Smithsonian Institution 1891-1892, Government Printing Office, Washington, 1896 pages 3–46.
Natural History of Flaked Stone Implements. In Memoirs of the International Congress of Anthropology, edited by C. S. Wake, pp. 120–139. Schulte, Chicago, Il. (1894)
Archaeological Studies among the Ancient Cities of Mexico (1895)
Stone Implements of the Potomac-Chesapeake Tidewater Province. In Bureau of American Ethnology Annual Report, pp. 13–152. vol. 15. Government Printing Office, Washington, D.C. (1897)
Random Records of a Lifetime, 1846-1931:  Cullings, largely personal, from the scrap heap of three score years and ten, devoted to science, literature and art.  1932.  Description:  21 v. in 22. illus. (mounted, part col.) clippings, letters. 27 cm. Held in the American Art Portrait Gallery Rare Book Collection.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
William Henry Holmes hos Smithsonian
(en) Verker av William Henry Holmes i Prosjekt Gutenberg
(en) Verk av eller om William Henry Holmes i bibliotekene i (WorldCatkatalog)
Holmes' 1895 Monuments of Yucatan, på Reed College sin webside
Works by William Henry Holmes Arkivert hos Internet Archive.
Bergadalstunnelen

Bergadalstunnelen er en tunnel på fylkesvei 48 i Kvam kommune i Vestland. Tunnelen er 188 meter lang.


== Se også ==
Veitunneler i Norge


== Referanser ==
Bjørklundtunnelen

Bjørklundtunnelen er en tunnel på fylkesvei 48/fylkesvei 49 i Kvinnherad kommune i Vestland. Tunnelen er 91 meter lang.


== Se også ==
Veitunneler i Norge


== Referanser ==
Natalja Gorbanevskaja

Natalja Evgenevna Gorbanevskaja (russisk Наталья Евгеньевна Горбаневская, født 26. mai 1936 i Moskva, død 29. november 2013 i Paris) var en russisk dikter, oversetter, menneskerettighetsaktivist og medlem av den russiske dissidentbevegelsen. Hun studerte ved Leningrad-universitetet. Etter studiene arbeidet hun i Moskva som bibliotekar og oversetter og grunnla det hemmelige samizdat-tidsskriftet Krønike over de løpende begivenheter (russisk Хроника текущих событий).
Den 25. august 1968 protesterte hun mot undertrykkelsen av Prahavåren. Den 24. desember 1969 ble hun arrestert og satt i forvaring med diagnosen «svak schizofreni». Frem til 22. februar 1972 ble hun tvangsbehandlet. Allerede før hun selv ble tvangsbehandlet, beskrev Gorbanevskaya påstått misbruk av psykiatrien i jakten på dissidenter i artikkelen «Gratis medisinsk hjelp» (russisk Бесплатная медицинская помощь) som ble utgitt i 1971 i samizdat.
Den 17. desember 1975 kom Gorbanevskaja til Paris. Hun ble ansatt i redaksjonen i den russiskspråklige utgaven av tidsskriftet Kontinent og avisen Russkaja Mys'l. I 1999 ble hun medarbeider i det Warszawa-baserte tidsskriftet Nye Polen (russisk Новая Польша).
Den 28. oktober 2008 ble hun utnevnt til æresdoktor ved Marie Curie-Skłodowska-universitetet i Lublin.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lexikon der russischen Literatur ab 1917, Stuttgart: Kröner 1976; 2. Aufl. unter dem Titel Lexikon der russischen Literatur des 20. Jahrhunderts, München: Sagner 1992, ISBN 3-87690-459-5; Ergänzungsband Bibliographische und biographische Ergänzungen, München: Sagner 2000, ISBN 3-87690-761-6


== Eksterne lenker ==
(en) Natalya Gorbanevskaya – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Verk av og om Natalja Gorbanevskaja i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Biografi
Kjole for Skole

Kjole for Skole var en innsamlingsaksjon som pågikk høsten 2013. Prosjektet Kjole for Skole samlet inn kjoler fra hele landet, auksjonerte de bort på nett, og pengene var påtenkt organisasjonen Cigiit Manyatta. Prosjektet oppsto som en samtale på Twitter under #KjoleForSkole, og ble utelukkende drevet av frivillige. Kjoleauksjonen besto av to deler. Først en nettauksjon på bazar.no, før en avsluttende fysisk auksjon. Litt over 300 kjoler ble samlet inn og auksjoner bort på nett og ved liveauksjonen den 23.september 2013.Prosjektet ble markedsført og driftet i sosiale medier. Flere kjente personer ble utfordret om å bidra med kjoler til auksjonen. Blant de som bidro med kjole var blant annet prinsesse Ingrid Alexandra, Gunhild Stordalen, Anita Krohn Traaseth, Karita Bekkemellem, Erna Solberg, Jenny Skavlan, Henriette Bruusgaard, Mia Gundersen, Ingrid Bjørnov, Anne-Grete Strøm-Erichsen, Inga Marte Thorkildsen og Kristin Halvorsen. Prosjektet samlet inn i underkant av 200 000 kr. I en kronikk i avisen Dagbladet ble aksjonen kritisert for å bidra til et tvilsomt bistandsprosjekt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettside for prosjektet
Nettsted for organisasjonen Cigiit Manyatta
Kristenberget kulvert

Kristenberget kulvert er en veitunnel på den såkalte Solasplitten, Riksvei 509 i Sola i Rogaland. Tunnelen ble åpnet 18. desember 2012. Den er 300 meter lang.


== Se også ==
Åsnuttunnelen
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Nattlandstunnelen

Nattlandstunnelen er en tunnel på fylkesvei 188 i Bergen kommune i Hordaland. Tunnelen er 290 meter lang.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Sædalstunnelen

Sædalstunnelen er en tunnel på fylkesvei 188 i Bergen kommune i Hordaland. Tunnelen er 327 meter lang.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge
Aun den gamle

Aun den gamle (Åne, Auchun) var en mytisk konge av ynglingeætten i Uppsala i Sverige. Han er omtalt i Snorre Sturlasons Ynglingesagaen og er sannsynligvis også identisk med den Auchun som nevnes i Historia Norvegiæ fra 1100-tallet.


== Ynglingesagaen ==
Snorre beretter at Aun var sønn til kong Jørund Yngvesson som var sønn av Yngve Alreksson. Dette er mytiske figurer som inngår i anetavla til kong Harald Hårfagre. Diktet Ynglingatal av Tjodolv den kvinværske gir Hårfagreætten en slags legitimitet ved å si at de stammer fra gudene, nærmere bestemt Yngve-Frøy som har gitt navn til ynglingene.
Aun beskrives som en klok konge og en stor blotmann, men ingen typisk hærmann. Han skal ha levd samtidig med den danske kong Dan den storlåtne og hans sønn, Frode. Disse opplysningene er imidlertid ikke til å stole på; Frode nevnes som samtidig med både Fjolne flere århundrer før Aun, og også Auns sønnesønn Ottar Vendelkråke. Navnet Frode kobles til fruktbarhetsguden Frøy. Aun ble to ganger drevet på flukt fra Uppsala av danske kongssønner, men kom tilbake begge gangene. Han blotet hver gang en av sine ti sønner til Odin for at han skulle leve videre. Odin hadde gitt ham løfte om at han skulle leve i ti år for hver sønn han blotet til guden. Etter at han hadde blotet den niende sønnen var han så gammel og skral at han lå til sengs og drakk «av horn som et spedbarn». Han ville blote den siste sønnen sin, men svearne forbød ham dette, og dermed døde Aun. Den siste sønnen hans Egil ble konge etter ham.
Tjodolv den kvinværske skriver om Aun:

Aun, en gang,
i Uppsala
Ånesott
tåle kunne
seiglivet
sugde han
spebarnsmat
for annen gang.
Smalenden
av stutens horn,
kvass mot hans
munn var vendt;
av plogdyrets
spisse verge
ættmenns øder
liggende drakk,
grånet konge
mer ei maktet
sjøl å heve
oksehornet.


== Andre kilder ==
Kongekrøniken Historia Norwegiæ omtaler ham som kong Auchun og skriver at han «ble så gammel og svak at han i ni år før han døde ikke kunne ta til seg fast føde, men suget melk av et horn som et spebarn.».


== Referanser ==
Bogatunet

Bogatunet er et kulturminne i Radøy kommune i Nordhordland. Bogatunet er et såkalt sammenbygd anlegg; flere tømmerkjerner med ulike funksjoner er satt sammen og danner til sammen en bygning. Historien forteller at det tidligere var mange slike hus i Nordhordland, men bare få av dem er bevart. Bogatunet ble på 1940-tallet overtatt av Nord- og Midhordland sogelag og tilhører fremdeles dette historielaget.
Sammenbygde anlegg hadde gjerne bolig og fjøs under samme tak, på Boga er det ulike innhus som er bygd sammen: Eldhus, to stuer og matbu med lem (loftsetasje). I den eldste stua og eldhuset er det ljore. Bogatunet er datert med dendrokronologi, og årringene i tømmeret viser at de eldste deler av huset er bygd omkring år 1600. Loftet ble tatt ned tidlig på 1900-tallet, og restaurert om lag år 1950. I 2004 ble loftet på ny restaurert, og da på grunnlag av mer nøyaktige studier.Stua i Bogatunet er dekorert med kroting, slik det var vanlig i røykstuer. Det bodde folk i huset til 1905 da eieren bygde nytt hus et annet sted på gården. Den siste krotingen som var utført i stua ble bevart ved at den ble overmalt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Bogatunet». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Foto av Bogatunet på Flickr
Syltastova

Syltastova eller stua på Sylta er et hus fra slutten av 1500-tallet, beliggende på gården Utsylta i Radøy kommune i Nordhordland. Stuehuset på Sylta er automatisk fredet etter kulturminneloven.
Stua er laftet av fem omfar stort ovalteljet tømmer og er plassert på et fundament av syllstein. Inngangspartiet, et lite rom som kalles framstova eller døra, er ny. I dette rommet er det en stor grue med skorstein, murt av gråstein. En går ut fra at stua opprinnelig er bygd som røykstue, og har hatt åre eller røykovn. Bordtak og sperrer er nye. Om bygningen har vært del av et sammenbygd anlegg vet en ikke.Dateringen er basert på dendrokronologi, utført i 2006. Året 1580 er sannsynlig fellingsår for tømmeret, og huset er uansett ikke eldre enn 1550, eller nyere enn 1610.
Huset har vært bolig, men trolig også forrådsrom.Nord- og Midhordland sogelag eier huset og har restaurert det, mens Radøy sogelag har tilsyn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Syltastova». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Aslak Reiersson Midhassel

Aslak Reiersson Midhassel (født 17. juli 1798, død 15. januar 1882) var en norsk skipper, gårdbruker og stortingsmann fra Vanse i Vest-Agder.
Midhassel reiste til sjøs i yngre år og tok senere styrmannseksamen. Senere tok han over farsgården Midhassel og Reiersson Midhassel drev gården til han ble gammel. Han var medlem av kommunestyret i Vanse og var ordfører i flere år. Han hadde også verv som forlikskommissær samt flere andre verv.
Midhassel var 1. representant fra Lister og Mandals amt på Stortinget i 1842. Han var medlem av kriminallovkomiteen.
Han døde på gården sin i 1882.


== Referanser ==


== Kilder ==
Lindstøl, Tallak:Stortinget og Statsraadet 1814-1914. Kristiania, 1914


== Eksterne lenker ==
(no) Aslak Reiersson Midhassel hos Norsk senter for forskningsdata
Richterdalen-Ulladalen

Må ikke forveksles med Ulladalen i Ryfylke.
Richterdalen-Ulladalen er to daler som dannes av de to, seks kilometer lange elvene Ulla og Richterelva, og som renner sammen i et morenedekt delta 2 km innenfor Dugurdneset innen det når ut i Van Keulenfjorden i Nathorst Land på sentrale Spitsbergen, Svalbard. De har utspring fra henholdsves Instebreen og Richterbreen. Mellom dalene stiger Gyllenskiöldfjellet (746 m) opp. I vest Ullaberget (524 m) og litt lengre øst Såta (958 m), Ekholmfjellet (597 m) og Kolthoffberget (676 m).
Vest i deltaet ligger Annahamna med rester av en fangst-lokalitet, og umiddelbart vest for denne et nyere monument fra etterkrigstiden. Øst i deltaet ligger Svendsenhamna med rester av en bolig og fangstplass. 
I Ulladalen stod et hus bygd i 1919 av kaptein Johannessen, da han reiste oppover med motorkutteren «Duen». Utreder og oppdragsgiver for huset var A7S Stavanger Spitsbergen. Huset tjente som norsk fangsthytte (bistasjon) Anlegget inngikk i det som utgjorde Fangstfelt 5 (Midterhuken). Hytta ble brukt til norsk pelsdyrfangst i tiden før andre verdenskrig.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ulladalen Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Richterdalen Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Annahamna, gravminnets beskrivelse i Riksantikvarens kulturminnesøk.
Svendsenhamna, gravminnets beskrivelse i Riksantikvaren kulturminnesøk.