jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Amalie Harloff

Amalie Harloff (født 1864 i Bergen, død 1900 i Weimar) var en norsk operasanger.
Etter å ha vakt stor anerkjennelse for sin stemme i hjembyen Bergen, dro hun i 1883 til Paris for å videreutvikle sin sopran. Med seg hadde hun anbefalelsesskriv fra Edvard Grieg og Maurice Strakosch. I Paris tok hun sangtimer hos den anerkjente pedagogen Pauline Viardot. Da hun etter et år ville avslutte studiene hos Madame Viardot, skal pedagogen ha insistert på at hun måtte fortsette, og tilbød henne gratis undervisning. Amalie Harloff ble derfor værende i Paris, og i tillegg til at hun også fortsatte å ta timer i fransk og italiensk, tilføyde hun flere andre fag til sin personlige læreplan. Blant annet fikk hun gratis undervisning i harmonilære og komposisjon hos en anerkjent cellist ved navn Lebouc, fordi han i likhet med Madame Viardot mente at hun hadde et særskilt talent som ikke måtte skusles bort. Hun fikk tilnavnet «La Marguerite norvègienne» på denne tiden; tilnavnet henspilte på at hun mestret til fullkommenhet den såkalte «juvelarien» fra operaen Faust.På slutten av 1880-tallet var hun ansatt ved operaen i Rostock i Mecklenburg.


== Biografiske opplysninger ==
Harloff var datter av komponist og musikklærer Wilhelm Harloff fra Malchin i Tyskland, som hadde slått seg ned i Bergen.
Hun giftet seg i 1889 med den tyske barytonen Rudolf Gmür, og tok navnet Gmür-Harloff.
Hun døde av influensa i Weimar i 1900.


== Referanser ==


== Kilder ==
Aftenposten 30. juni 1900, dødsannonse s. 2
Aftenposten 8. juli 1900, omtale fra utenlandsk media s. 2
​Oslo Files on Defence and Security

Oslo Files on Defence and Security er en skriftserie utgitt av Institutt for forsvarsstudier (IFS). Serien tar sikte på å være et uformelt og fleksibelt forum for studier innenfor instituttets arbeidsområder. Oslo Files utgir større arbeider og bredere fremstillinger rettet mot et allment publikum, online og på papir. Serien utgis på norsk eller engelsk med forfattere fra eller utenfor IFS. Alle synspunkter, vurderinger og konklusjoner som fremkommer i serien, står for forfatteren(e)s egen regning.
Oslo Files har vært utgitt siden 2007. Redaktør er Anna Therese Klingstedt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Utgivelser i serien
Annisette Koppel

Annisette Koppel (tidligere Annisette Hansen; født 29. august 1948) er en dansk sangerinne.
Annisette ble i 1968 vokalist i bandet Savage Rose, som brødrene Thomas Koppel og Anders Koppel hadde dannet året før. De skrev blant annet musikken til Flemming Flindts ballett Dødens Triumf i 1971.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Annisette Koppel på Internet Movie Database 
(da) Annisette Koppel på Filmdatabasen 
(da) Annisette Koppel på Filmdatabasen 
(da) Annisette Koppel på danskefilm.dk 
(da) Annisette Koppel på danskfilmogtv.dk 
(en) Annisette Koppel hos The Movie Database 
(en) Annisette Koppel på Discogs 
(en) Annisette Koppel på MusicBrainz 
(en) Annisette Koppel på Songkick 
(en) Annisette Koppel på AllMusic
Julian Forte

Julian Forte (født 7. januar 1993 i Saint Andrew prestegjeld på Jamaica) er en jamaicansk friidrettsutøver. Han konkurrerte tidligere i lengdesprang og tresteg, men fra 2010 har han hovedsakelig konkurrert i sprint. Han deltok på det jamaicanske laget som vant 4 x 100 meter stafett ved IAAF World Relays 2014. 
Han har også en rekke medaljer fra CARIFTA Games som junior. 


== Idrettskarriere ==
Forte begynte med friidrett ved Vaz Preparatory School, og i 2008 satte han ny personlig rekord med 6,90 da han kom på 3.-plass ved det Jamaicanske High School-mesterskapet i friidrett. Hans første internasjonale stevne var CARIFTA Games 2008, der han kom på 3.-plass i tresteg og 8.-plass i lengde i U17-klassen. Han gikk ved Wolmer's Boys' High School, og som 16-åring satte han personlige rekorder på 10,75 på 100 meter og 21,93 på 200 meter. Han deltok også i U17-klassen ved CARIFTA Games 2009 i Vieux Fort på Saint Lucia, der han vant både tresteg (14,77) og lengde (7,25).Året etter endret han fokus over på sprint, og vant både 100 og 200 meter ved det Jamaicanske High School-mesterskapet i friidrett i 2010. Tidene hans ble hhv. 10,49 og 21,32 sekunder. Wolmer's Boys' High School vant lagkonkurransen i dette mesterskapet. Ved CARIFTA Games 2010 (U20) kom han på 6.-plass på 200 meter, men deltok på Jamaicas stafettlag som vant 4 x 100 meter. Han deltok også på Jamaicas lag som kom på 2.-plass på 4 x 100 meter ved junior-CAC-mesterskapet i friidrett 2010. 
Han deltok ved junior-VM i friidrett 2012 der han endte på 8.-plass på 200 meter, med tiden 21,00. 
Ved IAAF World Relays 2014 vant Jamaica 4 x 100 meter, der Forte løp både i innledningsheatet og finalen. Han representerte Jamaica under VM i friidrett 2015, men ble slått ut i smifinalen. Han kom på tresjeplass på 200 meter sammenlagt under Diamond League 2016. I det jamaicanske mesterskapet i friidrett 2016 fikk han bronse på 200 meter. 
I juni 2017 fikk han sølv på 100 meter under Jamaicansk mesterskap i friidrett 2017, bak Yohan Blake. Forte fikk 11. beste tid i semifinalene på 100 meter under VM i friidrett 2017, med tiden 10,13, men han ble ikke kvalifisert til finalen. 
I 2021 representerte han Jamaica under Sommer-OL 2020 i Tokyo, der han ble utslått i forsøksheatet på 200 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Julian Forte – Olympedia 
(en) Julian Forte – Commonwealth Games Federation 
(en) Julian Forte – World Athletics 
(en) Julian Forte – Diamond League 
(en) Julian Forte – Track and Field Statistics 
(en) Profil på All-Athletics.com Arkivert 25. mai 2015 hos Wayback Machine.
Paul Moldenhauer

Paul Moldenhauer (født 2. desember 1876 i Köln, død 1. februar 1947 samme sted) var en tysk jurist, professor og politiker (DVP). Han var i perioden 1929 til 1930 først Tysklands næringsminister og deretter finansminister.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Moldenhauer tok sin juridiske doktorgrad i 1899 og fikk habilitasjon (professorkompetanse) i forsikringsvitenskap i 1901. Han ble ansatt som dosent og senere professor ved handelshøyskolen i Köln.


=== Politisk karrière ===
Moldenhauer gikk inn i politikken i 1918 og var i perioden 1919 til 1921 medlem av Den prøyssiske landdagen. Fra 1920 til 1930 var han medlem av Riksdagen. Moldenhauer kommenterte aktuelle politiske spørsmål i avisen Kölnische Zeitung (1798–1945) og gikk der inn for en gjenforening av Tyskland med områdene Westfalen og Rhinland. Disse områdene var på det tidspunkt okkupert av Frankrike. Moldenhauer anså likevel at den tyske suverenitet over disse områdene var så uthult at det kunne bli tale om særlige fullmakter for de besatte områdene. 
Paul Moldenhauer ble 11. november 1929 utnevnt til Tysklands næringsminister i Hermann Müllers regjering. Han overtok 23. desember 1929 som landets finansminister etter Rudolf Hilferding, en stilling han beholdt også i Heinrich Brünings regjering. Politisk strid omkring arbeidsledighetstrygden og statsbudsjettet, forøvrig også innenfor hans eget parti, førte til Moldenhauers avgang som finansminister 20. juni 1930.


=== Etter den politiske karrière ===
Etter sin politiske karrière underviste Moldenhauer blant annet på Universitetet i Berlin. Han deltok ved nedrustningskonferansen i Genève i 1933. Etter den andre verdenskrigen deltok Moldenhauer i behandlingen av pensjonskassen i selskapet I.G. Farben som da var under avvikling.Selv om Moldenhauer fikk en relativt kort tjenestetid som finansminister, ble han senere nevnt i en rekke politiske memoarbøker i samtiden, blant annet av Heinrich Brüning og Hans Luther.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paul Moldenhauer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Produsentens tomvekt

Produsentens tomvekt, også kjent som de engelske uttrykkene manufacturer's empty weight (MEW) eller manufacturer's weight empty (MWE), er vekten et luftfartøy har slik det er bygget (engelsk as built) og når det forlater fabrikken, og omfatter vekten av skroget, motorer, innredning, installasjoner, systemer og annet utstyr som anses å være en integrert del av fartøyet, før mer operatørspesifikke løsninger og utstyr blir lagt til ved idriftsettelse. Dette er den offisielle tomvekten slik den oppgis fra produsenten av luftfartøyet, derav navnet.
Basic empty weight (BEW) er i hovedsak det samme, og ekskluderer all bagasje, passasjerer og nyttbart drivstoff. Avhengig av flyprodusenten kan denne vekten i enkelte tilfeller inkludere vekten av all olje, og piloten må undersøke vekt- og balanserapporten før avgang for å avgjøre om olje er tatt med i vekten.


== Spesifisering av MEW ==
Dette er MEW slik den står beskrevet i produsentens standardspesifikasjonsdokumenter. MEW utgjør den standardiserte tørrvekten av et luftfartøy hvorpå alle andre standardspesifikasjoner og ytelser fra produsentens side baserer seg.
Spesifikasjonen av MEW inkluderer vekten av:
Flyskrog – alle bevegelige mekaniske deler, både primære og sekundære (flykropp, vinger, hale, rorflater, naceller og landingsstell)
Motorer
Hjelpemotor (auxiliary power unit)
Systemer (instrumenter, navigasjon, hydraulikk, pneumatikk, drivstoffsystemer (men ikke drivstoff i seg selv), elektrisk system, elektronikk, fast innredning (men ikke operatørspesifikk), klimaanlegg, antiisingssystem og så videre)
Fastmonterte løsninger og utstyr som betraktes som en integrert del av luftfartøyet
Fast ballast (hvis til stede)
Væsker i lukkede systemer (for eksempel hydraulikkvæske)For småfly kan unyttbar olje og drivstoff være inkludert i MEW.
Spesifikasjonen av MEW ekskluderer vekten av:
Alt drivstoff (både nyttbart og unyttbart)
Drikkevann, avisingsmiddel og kjemikalier i toaletter
Motorolje og APU-olje
Alle gjenstander, løsninger og installasjoner med spesifikasjoner som ikke er standard (det vil si valgfrie løsninger)
Operatørspesifikke løsninger, installasjoner og tilpasninger
Operatør- og driftsrelatert utstyr
Avtagbare løsninger og utstyr som betraktes som tilleggsutstyr
Nyttelast (gods, bagasje og passasjerer)For småfly er spesifikasjonen av MEW kjent som standard empty weight eller standard weight empty.


== Se også ==
Aircraft gross weight (bruttovekt)
Operating empty weight (operativ egenvekt)
Maximum takeoff weight (maksimal startvekt)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Aircraft weight and balance – pilotfriend.com (engelsk)
Aircraft Design: Synthesis and Analysis – Stanford University (engelsk)
Pulham (Dorset)

Pulham er en landsby og verdslig sogn i det administrative distriktet North Dorset grevskapet Dorset i sørøstlige England. Den er beliggende i dalen Blackmore Vale, 11 km sørøst for byen Sherborne. I henhold til folketellingen i 2011 hadde sognet 105 boliger, 103 husholdninger og en befolkning på 269 innbyggere.


== Historie ==
Pulham er omtalt i Domesday Book for 1086. Den var en gang eid av klosteret Cirencester Abbey, en forbindelse som minnes i navnet Cannings Court Farm («Court of the Canons» = kannikenes gård). Prester fra det nærliggende klosteret Milton Abbey pleide også å gå til landsbykirken; de bodde da over bislaget i et presterom med adkomst via en trapp innenfor veggen.


== Referanser ==
FYR Makedonia under Sommer-OL 2016

FYR Makedonia deltok under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, Brasil i perioden 5. – 21. august 2016.


== Friidrett ==


== Judo ==


== Skyting ==


== Svømming ==


== Referanser ==
Luftskipet R100

His Majesty's Airship R100, kjent som R100, var et privat konstruert og bygget stivt (rigid) britisk luftskip bygget som en følge av en konkurranse mellom to fabrikker om å utvikle og bygge et kommersielt luftskip for bruk innen Det britiske imperiet på ruter som en del av Imperial Airship Scheme. Det andre, R101, ble bygget av Airspeed, men begge luftskip ble finansiert av regjeringen.
R100 ble bygget av Airship Guarantee Company, et selskap som ble opprettet for formålet av Vickers-Armstrong ledet av Dennis Burney, med et design-team under Barnes Wallis' ledelse, kjent for sin oppfinnelse av den senere berømte hoppbombe. Konstruksjonsteamet omfattet også Nevil Shute Norway som var ansvarlig for beregning av belastninger.
Luftskipet R100 fløy første gang i november 1929. Det ble gjennomført en serie av prøveflyvninger med en vellykket tur frem og tilbake over Atlanterhavet. I juli–august 1930, men etter havariet med søsterskipet R101 i oktober 1930, ble Imperial Airship Scheme avsluttet og begge skip ble opphugget.


== Konstruksjon og utvikling ==

R100 ble bygget ved den tidligere RNAS Air Station Howden,  Yorkshire. 3 mi (4,8 km) fra Howden og 25 mi (40 km) fra Hull. Konstruksjonsarbeidene negynte i 1925 samtidig som det ble bygget anlegg for produksjon av hydrogen.


== Luftskipet i bruk ==


=== Første flyvning ===
R100 gjennomførte sin jomfrutur 16 desember 1929. Etter avgang fra Howden fløy hun langsomt mot York og senere Royal Airship Works i Cardington, Bedfordshire, på fem motorer da en av motorene hadde brutt sammen etter brudd i vannkappen.. 
En ny tur var planlagt neste dag. intensjonen var å fly til London, men uhell førte til at det måtte begrenses til tur rundt Bedfordshire.


=== Slutten på det britiske luftskip ===
Historien om R100 og dets påståtte overlegenhet i forhold til R101 er fortalt i Nevil Shutes selvbiografi  Slide Rule: Autobiography of an Engineer, (ikke oversatt til norsk) fra 1954. Muligens ikke  fullt så overlegen som Shute beskriver, representerte R100 det beste av konvensjonell luftskipsteknologi som England på den tid kunne fremvise. Begge var underlegne i forhold til der tyske  LZ 127 «Graf Zeppelin»
Etter at R101 havarerte og brant i Frankrike på vei til India 5. oktober 1930,  ble R100 satt på bakken. Hun ble tømt for hydrogen og lagret i et skur. Tilslutt ble hun solgt som skrap for mindre enn £600.


== Referanser ==
Les Indes galantes

Les Indes galantes er en operaballet av den franske komponisten Jean-Philippe Rameau med libretto av Louis Fuzelier.Operaen hadde premiere i Théâtre du Palais-Royal med Académie Royale de Musique i 1735, ble oppført mere enn 60 ganger og ble en av Rameaus mest populære. Opprinnelig besto verket av prolog og to entrées, som senere fikk tillagt Les Fleurs og avslutningen Les Sauvages. Settingen er en nordamerikansk skog med indianere, bygget omkring en fredspipeseremoni.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Les Indes galantes. Les Sauvages. youtube.com
Militære studier

Militære studier utgis av Forsvarets stabsskole (FSTS). Den er en militærfaglig tidsskriftserie innenfor FSTS ulike fagområder. Skriftserien belyser aktuelle tema knyttet til militær virksomhet. Serien er et forum der militærteori møter operasjonell virksomhet.
Første utgave av Militære studier ble utgitt i 2014. Ansvarlig redaktør er Tormod Heier.


== Bibliografisk informasjon ==
Utgiver: Forsvarets stabsskole
Redaksjon: Tormod Heier (red.) og Yngvild Sørbye (ass. red.)
Grafisk design: commandogroup.no
ISSN: 1894-2547
Trykk: 07 Media  - 07.no


== Eksterne lenker ==
Militære studier 
Commandogroup
07 Media
Tsutomu Hioki

Tsutomu Hioki (日置 努) er en japansk astronom og en profilert oppdager av asteroider. Han arbeider ved observatoriet i Okutama, Tokyo, hvor han mellom 1988 og 1993 har oppdaget 56 asteroider, herav 38 sammen med Shuji Hayakawa og 18 sammen med Nobuhiro Kawasato.Asteroiden (5072) Hioki er oppkalt etter han.


== Referanser ==
Eric Larsson

Jan Eric Anton Larsson (født 15. juli 1991) er en svensk fotballspiller som spiller for Malmö FF.


== Karriere som klubbspiller ==
Larsson startet karrieren i Gävle GIK, før han gikk til Gefle IF. Han spilte første kamp i Allsvenskan i 2010, og spilte sammenlagt 36 seriekamper og scoret ett mål for klubben før han i 2013 gikk til GIF Sundsvall. Han tilbragte de to første sesongene for klubben i Superettan, men ble med da klubben rykket opp i Allsvenskan etter 2014-sesongen.


== Landslagskarriere ==
Larsson har fire kamper for Sveriges U17 lag, samtlige i 2006.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eric Larsson – Transfermarkt 
(en) Eric Larsson – Soccerway 
(en) Eric Larsson – FBref 
«Eric Larsson», profil på SvFFs hjemmeside (sv)
Takuo Kojima

Takuo Kojima (日置 努) er en japansk astronom og en profilert oppdager av asteroider. Totalt har han oppdaget 45 asteroider.Asteroiden 3644 Kojitaku er oppkalt etter han.Kojima er også en regulær skribent av artikler i det astronomiske tidsskriftet Gekkan Temmon under tittelen Comet Observers Guide.


== Referanser ==
Akimasa Nakamura

Akimasa Nakamura (中村 彰正, født 1961) er en japansk astronom og en profilert oppdager av asteroider. Totalt har han oppdaget 112 asteroider. Han har arbeidet mye ved Kuma Kogen astronomiske observatorium hvor han er medlem av ledelsen. Han er også velkjent for sine observasjoner av asteroiders albedo.
Asteroiden 10633 Akimasa, som beveger seg mellom Mars og Jupiter, er oppkalt etter ham.


== Referanser ==
Felix Aguilar Observatory

Félix Aguilar Observatory er et astronomisk observatorium i ørkenprovinsen San Juan i Argentina. Observatoriet ble grunnlagt i 1960 og dets primære observasjonsfasilitet er lokalisert i El Leoncito nasjonalpark.


== Eksterne lenker ==

Facultad de Ciencias Exactas Físicas y Naturales på spansk
PACEM

PACEM utgis av Feltprestkorpset i Forsvaret. PACEM er et militært tidsskrift for etisk og teologisk refleksjon.
PACEM har utkommet med 1-3 nummer i året siden førsteutgaven i 1998. Tidsskriftes første redaktør var den gang feltprest ved Krigsskolen Bård Mæland. Redaktøransvaret går i dag på rundgang i redaksjonskomiteen. 


== Bibliografisk informasjon ==
Utgiver: Feltprestkorpset
Redaksjonen: Nils Terje Lunde, Tor Arne Berntsen, Gudmund Waaler, Are Eidhamar og Morten Kilde
ISSN: 1500-2322


== Eksterne lenker ==
Utgivelser i serien
Guy Sebastian

Guy Theodore Sebastian (født 26. oktober 1981 i Klang, Malaysia) er en malaysisk-australsk sanger, låtskriver og produsent. Han var den første vinneren av Australian Idol i 2003 og endte på sjuendeplass i den første og foreløpig eneste utgaven av World Idol i 2004. Fra 2010 til 2012 var Sebastian dommer i The X Factor på Seven Network. Sebastian har gitt ut åtte topp ti-album og to nummer én-album. 
I 2015 representerte han Australia i Eurovision Song Contest med låten «Tonight Again». Dette var landets første deltakelse i konkurransen. Sebastian endte på en femteplass med 196 poeng.
Sebastian ble i 2019 utnevnt til medlem av Order of Australia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Guy Sebastian – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Guy Sebastian på Internet Movie Database 
(en) Guy Sebastian hos The Movie Database 
(en) Guy Sebastian på Apple Music 
(en) Guy Sebastian på Discogs 
(en) Guy Sebastian på MusicBrainz 
(en) Guy Sebastian på SoundCloud 
(en) Guy Sebastian på Spotify 
(en) Guy Sebastian på Songkick 
(en) Guy Sebastian på Last.fm 
(en) Guy Sebastian på Genius — sangtekster 
(en) Guy Sebastian på AllMusic 
Guy Sebastian på Twitter 
Guy Sebastian på Facebook 
Guy Sebastian på Instagram 
Guy Sebastian på YouTube 
Guy Sebastian på YouTube 
Guy Sebastian på Myspace 
Guy Sebastian på Myspace
Stig Rästa

Raul-Stig Rästa (født 24. februar 1980), er en estlandsk sanger og låtskriver som representerte Estland i Eurovision Song Contest 2015 sammen med Elina Born og låten «Goodbye to Yesterday».
Mellom 2002 og 2006 dannet han bandet Slobodan River med Ithaka Maria og Tomi Rahula. Siden 2006 har han spilt i Traffic og også i Outloudz siden 2010. I 2011 var han deltaker i den femte sesongen av Let's Dance i Estland, hvor han og hans partner Karina Vesman endte på fjerdeplass. I 2012 spilte Stig rollefiguren Moritz i den estiske versjonen av musikalen Spring Awakening.
Rästa skrev også Estlands bidrag i Eurovision Song Contest 2016, og «Storm» med Victor Crone i 2019. 


== Referanser ==
Kuma Kogen astronomiske observatorium

Kuma Kogen astronomiske observatorium er et astronomisk observatorium som befinner seg i Kumakōgen i prefekturet Ehime i Japan. Observatoriet har et 60 cm apertur optisk teleskop.


== Eksterne lenker ==
Kuma Kogen Observatory hjemmeside
Vollebakken

Vollebakken (1-23, 2-20A) er en vei i bydelen Lund i Kristiansand som har sitt løp fra enden av Østerveiens tidligere trasé til Vollevannets utløp i Vollebekkens ved Vollestemmen. 27 eiendommer er matrikulert til Vollebakken. 
Tidligere var Vollebakken del av traseen for hovedveien ut av Kristiansand i retning øst, daværende Riksvei 40 også kalt Sørlandske hovedvei. I dag gir veien tilgang til boligeiendommene, til Bjørndalsheia og er også gang- og sykkelvei.


== Eksterne lenker ==
Faktaark 228229 fra Statens kartverk
Arditi

Arditi var et kallenavn på en spesialstyrke innen den kongelige italienske hær under første verdenskrig. Navnet Arditi kommer fra det italienske verbet ardire («å våge»), og navnet Arditi kan oversettes med «de modige». De ble også kalt Fiamme Nere («svarte flammer») etter de svarte kragemerkene på uniformene. Soldatene bar i tillegg svarte, myke fesser med dusk og et merke som forestilte en hodeskalle med dolk i munnen.


== Organisasjon ==
Reparti d'assalto («angrepsenheter») ble opprettet 29. juli 1917 under ledelse av Giuseppe Bassi, og skulle ha en taktisk rolle som fremrykkende infanteri, som skulle bryte gjennom fiendtlige forsvarslinjer for å åpne for større infanteristyrker. Arditi var ikke underlagt det italienske infanteriet, men ble sett på som en egen gren. Hver arditi-enhet var tilknyttet et armekorps, og fikk sine ordre direkte fra korpskommandøren , ulikt de tilsvarende tyske og østerrikske Sturmtruppen som var en del av infanteriet.
Styrken besto av rundt 600 mann, inkludert offiserer, og var organisert i tre kompanier av 150 mann. Styrken var altså noe mindre enn en italiensk bataljon, som vanligvis besto av 1 000 mann. Hvert kompani besto av fire tropper, som igjen besto av fire lag, et angrepslag i front, to lag på flankene som var utstyrt med maskinpistoler, og et lag som ga dekning.


== Kamper ==
Reparti d'assalto lyktes i å få en bevegelse i den fastlåste skyttergravskrigen på Italiafronten. De ble først satt inn i Caporetto-offensiven, deretter i slaget ved Piave, og var særlig viktig under slaget ved Vittorio Veneto. Arditi er en enhet som ble ansett som vellykket og seierrik i den italienske militærhistorien. Styrken ble demobilisert i 1920.


== Senere bruk av ordet ==
Betegnelsen ble senere benyttet om fascistiske svartskjortegrupper og andre frikorpsenheter. I perioden like etter første verdenskrig, sluttet mange tidligere arditi seg til 'National Association Arditi d'Italia' (ANAI), grunnlagt av kaptein Mario Carli, men også forfatter, diplomat og journalist som var sterkt involvert i futurismebevegelsen i kunst. Carli skrev essayet «Arditi er ikke gendarmeri» sammen med Filippo Tommaso Marinetti.Mange arditi sluttet seg til den italienske fascistbevegelsen, men denne støtten gjaldt ikke alle. Også den antifascistiske Arditi del Popolo, en fløy som brøt ut fra ANAI, lente seg politisk mot den marxistiske delen av sosialismen. Mange av de arditi som hadde sluttet seg til ANAI, gikk ikke med inn i Partito Nazionale Fascista da dette ble stiftet av Benito Mussolini 23. oktober 1922. ANAI ble senere lagt ned.
Også styrken til Gabriele D'Annunzio som inntok havnebyen Fiume i 1920 og etablerte Reggenza Italiana del Carnaro ble kalt Arditi.


== Referanser ==