jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Konrad Blokkum

Konrad Blokkum (1918–1989) var en norsk gårdbruker og lokalpolitiker (V) som var ordfører i Hølonda kommune fra 1952 til 1963. Han var kommunens siste ordfører før den ble slått sammen med Melhus kommune i 1964. Han ble varaordfører i den sammenslåtte kommunen.Blokkum hadde utdannelse fra Gauldal folkehøgskole (1938) og Skjetlein landbruksskole (1940). I 1950 tok han over farsgården Olderøya på Jåren.Politisk markerte han seg blant annet som en kritiker av den planlagte kommunesammenslåingen på 1960-tallet og han gav flere ganger uttrykk for det, blant annet under et møte i Bøndenes hus på Melhus hvor statsråd Cappelen var til stede. Som varaordfører i den nye kommunen uttalte han at: "livslarmens disharmoni at hølondingene skal reise til Melhus for å ta avgjerd i sine lokale saker".Blokkum var også samfunnsengasjert utover det rent politiske og var medlem i flere styrer og nemnder innen bygdas styre og stell og den frilynte ungdomsrørsla. Han var formann i Hølonda branntrygdelag (1960-64), formann i Melhus jordstyre, og medlem av Trøndermeieriet.Han var sønn av Gjertrud (f. 1886, d. 1967) og Petter Blokkum (f. 1887, d. 1962) og hadde syv søsken. Han ble gift i 1946 med Kristine Singstad fra Leinstrand (f. 1921, d. 2011). De fikk ett barn (f. 1953).  Han var barnebarn av Kristen Kulbrandstad (f. 1843, d. 1938), som også var ordfører på Hølonda.


== Referanser ==
Mandalskameratene i 2016

Sesongen 2016 spiller Mandalskameratene i 3. divisjon, slik de også gjorde det sesongen før. Lagets trener er Rolf Hegland.


== Tabellen ==


== Treningskamper ==


== Seriekamper ==


== Cupkamper ==


== Statistikk ==


=== Målscorere ===
Sist oppdatert: ved sesongslutt.


=== Kort ===
Sist oppdatert: ved sesongslutt


== Mandalskameratene 2 ==
Reservelaget til Mandalskameratene spiller i 2016 i 6. divisjon. 


=== 6. divisjon, Agder, avdeling 3 ===


== Spillere ==


=== Spillerstallen 2016 ===


== Se også ==
Mandalskameratene
3. divisjon 2016
Diktafon

En diktafon er en dikteringsmaskin for innspilling og avspilling av lyd. Diktafon brukes i mange yrkessammenhenger, eksempelvis blant helsepersonell, forskere, journalister, sekretærer og studenter. Ordet diktafon kommer av produktet Dictaphone, som fra 1888 ble produsert av Alexander Graham Bells selskap Volta Graphophone Company. I ettertid har produktet blitt synonymt med fabrikatet.


== Historie og utvikling ==

Thomas Edison oppfant fonografen, den første innretningen for lydopptak i 1877. Fonografen graverte inn lyden i en sylinder kledd med tinnfolie. På Bells Dictaphone ble det i stedet benyttet sylindere av bivoks. Voksrullene var mer slitesterke enn tinnfolien. Derfor ble Bells innretning mer suksessfull enn Edisons første fonograf. Thomas Edison forsøkte i midlertid å få en større markedsandel, ved å videreutvikle produktet. Kort tid etter lanserte han sin Ediphone.
Utviklingen av diktafoner ble særlig drevet fram under 2. verdenskrig, da behovet for større kapasitet og sikrere innspilling og avspilling var stort. Det ble etter hvert tatt i bruk magnetiske bånd. I Løpet av 1980-tallet var kassett og mikro-kassett utbredt som diktafon-innretninger. Diktafonene ble etterhvert mindre og mer portable. Fra 1990-tallet ble digital datalagringsteknologi billig og tilgjengelig nok til bruk i diktafoner. I dag finnes diktafoner som små batteridrevne innretninger som lagrer lyd på mp3-filer. Mange smart-telefoner har innebygd diktafon.


== Etymologi ==
Ordet diktafon kommer av latin - dikta (det som er diktert), og gresk – fon (lyd).


== Referanser ==
Me and the Julios

Me and the Julios er et norsk indieband bestående av: Sigurd Hollen Elgenes, Sverre Fuglevaag, Herman Friis, Henrik Løvmyr og Pia Alette Pedersen.


== Diskografi ==
Synd for deg - 2014
Me and the Julios EP - 2014
Natten før i går - 2015
Når du blir ung -  2015
Jarle Klepp - 2015
Ingen sjans mot livet - 2015
Skyggen - 2016
Norsk på fest - 2016
Bare biologi -  2017
Mannen i elva - 2017
Astronaut - 2017
Fack, her er jeg - 2018
Så vi løper om kapp - 2018


== Eksterne lenker ==
Me and the Julios', Urørt profil
Me and the Julios Wimp
Erling Strand

Erling Aimar Strand (født i Degernes, Rakkestad 19. oktober 1916, død 4. februar 2004) var en norsk professor i plantekultur ved Landbrukshøgskolen. Hans forskning har hatt stor betydning for norsk kornproduksjon.


== Bakgrunn og utdanning ==
Strand tok vinterlandbruksskolen ved Norges landbrukshøyskole på Ås (nå NMBU) i 1944. Han fikk graden Master of Science ved North Dakota Agricultural University og studerte planteforedling og plantepatologi ved University of Minnesota.


== Virke ==
Strand arbeidet en tid ved Selskapet for Norges Vel fjellbeiteundersøkelser før han i 1946 ble ansatt ved Institutt for plantekultur. Han var professor fra 1966 til 1985 og instituttleder i omkring 20 år.Da den arbeidsbesparende høsteteknikken skurtresking ble tatt i bruk i 1950-årene, egnet de gamle kornsortene så dårlig at norsk matkorndyrking var i ferd med å forsvinne. Tidligere ble kornet høstet tidlig og sto ute på jordet for å tørke før det ble kjørt inn og tresket. Ved skurtresking blir kornet høstet og tresket ute på jordet og det må da være overmodent og tørt. Strand og hans medarbeidere foredlet 10 nye hvete- og byggsorter som i forsøk og i praksis dokumenterte bedre resistens og avkastningsevne. Foredlingen har resultert i at 60 – 70 % av hveteavlingen oppfyller de strenge kravene til norsk matkornkvalitet. 
Stands belyste det genetisk grunnlaget for spiretreghet i korn, dets utvikling og forsvinning, samt hvordan graden av spiretreghet kan måles og utnyttes i praksis.


== Utmerkelser og ettermæle ==
Strand ble belønnet med æresmedlemskap i flere utenlandske forskningsinstitusjoner for sitt arbeid. Han ble Ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske St. Olavs Orden.I tillegg til å være en ledende forsker, var Strand også en kjent formidler. Studentene satte stor pris på hans forelesninger, og han var en etterspurt foredragsholder på foredrag og markdager rundt i landet hvor mange bønder møtte opp.
Strand var under andre verdenskrig aktiv i hjemmefronten og han representerte Senterpartiet i kommunestyret i Ås 1960-1975.


== Referanser ==
Bak choy

Pak choy, eller stilkkål (Brassica rapa subsp. chinensis) blir også kalt bak choy, paksoi og tai tsai, er en asiatisk kålvekst som brukes som salat eller kokt grønnsak.Veksten danner en bladrosett av 8–10 grønne blader, med en lang hvit stilk og hvite bladnerver. Utseendet minner om kinakål og mangold, men den er lengre og løsere enn kinakål, og skiller seg fra mangold ved at bladene er helt jevne og runde i ytterkant.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) stilkkål i Global Biodiversity Information Facility 
(en) stilkkål hos NCBI 
(en) stilkkål hos The International Plant Names Index 
(en) Kategori:Brassica rapa subsp. chinensis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Brassica rapa subsp. chinensis – detaljert informasjon på Wikispecies
Ecuadorianske centavo

Ecuadorianske  centavo ble innført i år 2000 da Ecuador devaluerterte sin valuta fra  sucre til amerikansk dollar. Myntene er i valørene  1, 5, 10, 25 og 50 centavos og er identisk i størrelse og verdi til amerikanske mynter. De sirkulerer innen  Ecuador sammen med mynter og sedler fra USA. Selv om dollarmynter er lite brukt i USA, er de vanlige i  Ecuador. Ecuador klarte å introdusere en-dollar mynt  (un sucre) men bestemte seg for ikke å  sette den i sirkulasjon. Bare  2 000 mynter ble satt i omløp. De er ettertraktet av numismatikere. Ecuador trykker ikke sedler, men bruker de amerikanske.


== Beskrivelse ==
Ecuadorianske centavos bærer på den adverse side beløpet med tall og bokstaver på spansk og Ecuadors sentralbanks logo. På reversen er det preget et portrett og navn til en framstående ecuadorianer, teksten «República del Ecuador» samt landets riksvåpen. Unntaket er en-cent mynten som i stedet for et portrett, er preget et kart over Amerika og Ecuadors valgspråk «Luz de América» (Ecuador, Amerikas lys).
Med unntak av en-cent mynten er de sølvfarget. Encentavomynten er vanligvis messingfarget, selv om noen ble preget med kobberfarge. Myntene er slått ved  Det kongelige canadiske myntverket og Det meksikanske myntverket.


== Referanser ==
Norske toppartister

Norske toppartister er et samlealbum som ble gitt ut i 1972.


== Sporliste ==
Side 1:

«Sussebass» (Oslo Harmonikvartett)
«Klara og Sara og Trine» (Oslo Harmonikvartett)
«Jeg vil ha en verdensmester» (Wenche Myhre)
«Tyve år, sol og vår» (Wenche Myhre)
«Tør aldri bli forelsket mer» (Wenche Myhre)
«Kom september» (Wenche Myhre)Side 2:

«Edelweiss» (Sølvi Wang)
«Sånt liker jeg best» (Sølvi Wang)
«Verden går videre» (Sølvi Wang)
«Klovnens sang» (Sølvi Wang)
«Kom, ta min hånd» (Grynet Molvig)
«Skrift i sand» (Grynet Molvig)


== Referanser ==
Radioåret 2016

Radioåret 2016 er en oversikt over hendelser, radioprogram, fødte og avdøde personer med tilknytning til radio i 2016.


== Hendelser ==
10. februar: Kronprins Håkon gjør sitt første direkteintervju da han var gjest i NRKs P3morgen.
22. februar: Luxembourgs første franskspråklige radio, L'essentiel Radio, ble lansert.
26.–28. april: ABU Radio Song Festival i Beijing.


== Programmer ==


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Lindset

Lindset er en bygd i Vefsn kommune i Nordland. Lindset strekker seg fra Kleivaråsen i sør (mot Søfting), og til Holandsbekken (Lindsetbekken) i nord (mot Holand (Vefsn), fra Vefsnfjorden i vest, og til Vetfjellet (Veto) i øst. Bygda som i dag regnes som Lindset, omfatter rundt 3500 dekar land, hvorav halvparten er produktiv skog. Lindsetgårdene ligger på toppen av en bakke som ikke synes så lett fra riksvei eller jernbane. I dag er det 4 aktive bruk med husdyr på Lindset.


== Historie ==

Arkeologiske spor vitner om en jordbrukskultur som strekker seg meir enn 1500 tilbake i tid.


==== Gravhaugen, Haugknuben ====
Haugen (Hå`jen) er den eneste gravhaugen vi med sikkerhet kjenner til i Vefsn. Fra gammelt av skal denne gravhaugen ha vært 12-14 meter lang, 7-8 meter brei og 3-4 meter høg. Det ligger en stor stein 30 meter vest for gravhaugen, som framstår som en bautastein av hard granitt. Bautasteiner av denne typen knyttes vanligvis til eldre jernalder - før år 550 f.kr. Det ble funnet to bronsespenner på 10–15 cm lange under en utgravning av Haugknuben i 1903.


==== Gårdsdrift i gamle dager ====
I Vefsn bygdebok - særbind VIIb sies det at: "Ola på Lindset betalte 5 lodd sølv i tiendepengeskatt i 1521. Dette var en ekstraskatt Kristian II krevde inn for å finansiere sin kongstanke: Å bygge en felles statsmakt i Danmark, Norge og Sverige. Alle skulle betale en tidel av formuen sin i skatt. Ola på Lindset betalte en ukjend mengde fisk i tillegg til sølvet.


== Samferdsel ==
Fylkesvei 78 mellom Mosjøen og Sandnessjøen går forbi Lindset. Veien var tidligere riksvei, men fik status som fylkesvei fra og med 1. januar 2010. Det finnes en gjennomgående gårdsvei Lindsetveien, som gir tilkomst til de 4 gårdene på LIndset, samt til en del andre husstander i bygda.
Nordlandsbanen mellom Mosjøen og Elsfjord ble åpnet for trafikk i 1942. denne strekningen passerer forbi Lindset.


== Skolekretser ==
I 1846 var Holand (Vefsn) og Lindset en skolekrets. Ansvaret for å holde undervisningslokale gikk på omgang mellom gårdene. Læreren kom til bygda, og underviste et par uker i året.
I 1861 ble denne ordningen endret, Nyland ble tatt inn i dette samarbeidet, og det ble leidd fast lokale for undervisning.Fra 1870 ble LIndset og Holand (Vefsn) på nytt en skolekrets, med undervisning på omgang. Denne ordningen varte fram til Lindset ble en del av skolekretsen på Skaland i 1907.
Fra 1907 hadde elevene på Lindset undervisning på en fast etablert skolebygning på Skaland, med en skolevei på 3,3 km. Denne ordningen varte til 1953, da ble det etablert skolebussordning som fraktet elever fra Lindset i nord, og til folkeskolene på Halsøya og Olderskog. Fra 1969 ble elever fra Lindset knyttet til barneskolen på Granmo og skolebusskyssen ble endret i samsvar med dette.


== Referanser ==
Promotering

Promotering er en fornorsket versjon av det engelske ordet promotion. På norsk er det vanlig å bruke det i betydningen "kommunikasjon av et leveringstilbud" for å utvide reklamebegrepet. Det dekker både reklame som arbeidsform og andre salgsformer med samme formål. Markedsføringsloven regulerer bruken av reklame.


== Promoteringsformer ==
De vanligste promoteringsformene er reklame, messer, direkte salg og merkevarebygging. Også eksponering i tradisjonelle handlegater og lokalisering i mer moderne kjøpesentre er en del av bedriftenes markedsaktivitet.


== Reklame ==
Reklame er et grafisk formet budskap som formidles til potensielle kjøpere av et produkt eller en tjeneste. I aviser og blader brukes en del av spalteplassen til annonser der leverandøren viser et leveringstilbud. Reklame kan også formidles med andre trykksaker som brosjyrer med informasjon om produktet. Direct mail er reklame som sendes direkte i posten til utvalgte mottakere. En nyere formidlingskanal enn trykksaker er internett som har fått stor betydning som reklameform.


== Messer ==
Messer er kortvarige betjente utstillinger som arrangeres av messearrangører rettet mot forskjellige typer kunder.


== Direkte salg ==
Direkte salg er arbeid som utføres av reisende selgere.


== Merkevarebygging ==
Merkevarebygging og public relation er uttrykk som brukes om det å bygge kjennskap til et leveringstilbud og etablere et renommé. I nyere tid er også ordet omdømme tatt i bruk i den samme betydningen.
Police ICT Company

Police ICT Company (PICT) er en britisk bedrift som ble etablert i 2015 for å gi IKT-støtte og -tjenester til Storbritannias politi. Bedriften leverer drift- og rådgivningstjenester innen IKT-løsninger, offentlige anskaffelser og nasjonale systemer for automatisk skiltgjenkjennelse, forensisk vitenskap, DNA-prøver og strafferegistre.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettside
Bill Stealey

John Wilbur «Wild Bill» Stealey (1947) er en pensjonert oberstløytnant fra US Air Force og er administrerende direktør i Entertainment Network.
Stealey ble ferdig ved United States Air Force Academy i 1970, og etter noen år som flyger og var med i Pensylvania Air National Guard mens han studerte på Wharton School of Business ved universitetet i Pensylvania fra 1976. Etter dette gikk han masterstudier i markedsføring ved Leonard Stern School of Business.Mens han var major i flyvåpenet grunnla han MicroProse sammen med Sid Meier i 1982, og styrte selskapet til det ble solgt i 1993. I 1995 grunnla han Interactive Magic som enere ble til iEntertainment Network. Stealey forlot selskapet i 1999, men kom tilbake som administrerende direktør og styreformann i 2002.Stealey fløy T-28 Trojan i 15 år, og ledet formasjonen på Oshkosh Air Shows hver juli i flere år.


== Referanser ==
Knut Ørvig

Knut Ørvig (født 8. mai 1924, død 31. mars 2016) var en norsk skuespiller. Ørvig blir regnet som en av pionerene i Riksteatret hvor han arbeidet i nærmere 30 år.Ørvig var fra Moss og var elev ved Nationaltheatrets elevskole i to år fra 1947 til 1949.
Han debuterte på Nationaltheatret i 1947 i Shakespeares Julius Cæsar.
Han arbeidet ved Komediateatret i Bergen fra 1949 til 1952.
Han var ansatt sammenhengende ved Riksteatret fra 1952-1972 og fra 1983-1994.
I perioden 1973-1983 var han skuespiller og turnéleder ved Teatret Vårt i Molde.Ørvig har blant annet spilt både Jakob Skomaker i Jeppe på Bjerget, Skomaker Fingalsen i Det lykkelige valg, Mikkel Borgen i Ordet, Baloo i Mowgli og tittelrollen i Ole Brumm samt hatt flere filmroller.
Noen av hans siste roller var som Polonius i Hamlet (1986), Kraler i Anne Franks dagbok (1987) og Forfatteren i Finnes det tigre i Kongo (1988).Ørvigs mange år ved Riksteateret kunne innebære et dramatisk turneliv og han fortalte til Romsdals Folkeblad i 1991: 

«En gang vi var på vei til Nord-Norge, skjedde det en heller dramatisk episode med bussen som fraktet alt av kulisser og kostymer. Det var tre mann med i bilen, og heldigvis var alle ute da sjåføren skiftet kjettinger. Plutselig tar vinden bilen og 'kaster' den utenfor veien og 300 meter lenger nede blir den knust til pinneved sammen med utstyr for 100 000 kroner. Ved et mirakel klarte alle tre å klamre seg fast til steiner på kanten av stupet og unnslapp døden. På tross av dette ble bare en forestilling avlyst, vi spilte først i privatklær, helt til vi fikk nye kostymer tilsendt.»Knut Ørvig var en allsidig og energisk skuespiller og ingen dramatisk sjanger var fremmed for ham.Knut Ørvig var gift med skuespilleren Ada Hjersing Ørvig (1926-1991) som han traff på Komedieteatret i Bergen.


== Filmografi ==
1987: Is-slottet ... En eldre mann
1987: Carl Lange ... Eldre mann
1985: Alma ... Fangevokter
1985: Orions belte ... Russian Consul
1979: Kjærleikens ferjereiser ... Olver Kretsen
1974: Bortreist på ubestemt tid ... Butikkekspeditør
1968: Bare et liv – Historien om Fridtjof Nansen ... Hjalmar Johansen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Knut Ørvig på Internet Movie Database 
(no) Knut Ørvig hos Nationaltheatret 
(no) Knut Ørvig hos Sceneweb
Paige O’Hara

Donna Paige O'Hara (født Donna Paige Helmintoller 10. mai 1956) er en amerikansk skuespiller, sanger og maler. O'Hara ble en Broadway-skuespiller i 1983 da hun spilte Ellie May Chipley i scenemusikalen Show Boat (Teaterbåten). I 1991 hadde hun filmdebuten sin i Disneys animasjonsfilm Skjønnheten og udret. Hun ga stemmen til hovedrollen i filmen, bokormen Belle. Hun ga også stemmen til Belle i oppfølgerne Skjønnheten og Udyret – Den fortryllende julen (1997) og Skjønnheten og udyret – Belles magiske verden (1998). Skuespilleren Judy Garland er en av O'Haras forbilder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Paige O'Hara – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Paige O'Hara på Internet Movie Database 
(en) Paige O'Hara på AllMovie 
(en) Paige O'Hara hos The Movie Database 
(en) Paige O'Hara hos Internet Broadway Database 
(en) Paige O’Hara på Internet Broadway Database
Paige O'Hara hos Disney Legends
Paige O'Haras offisielle nettsted
Ouijabrett

Ouijabrett er et brett, vanligvis av tre, med alfabetets bokstaver innprentet. Det anvendes som et verktøy ved spiritistiske seanser og påstås å kunne kontakte åndeverdenen på et vis som i stor grad ligner ånden i glasset. Deltagerne plasserer fingrene på en plate, vanligvis av tre, med et tittehull eller en gjennomskinnelig linse som ligger på ouijabrettet. Deltagerne stiller et spørsmål til åndene og lar platten vandre over det innprentede alfabetet. Der platen stanser noteres bokstaven for å på så vis få meddelelser fra det overnaturlige.
Navnet ouija kommer fra fransk oui og tysk ja, er et varemerke som eies av leketøyprodusenten Parker Brothers.


== Litteratur ==
Stoker Hunt: Ouija. The Most Dangerous Game. HarperCollins, New York 1992, ISBN 0-06-092350-4.
Kathleen M. Dillon: Ouija. In: Gero von Randow (Hrsg.): Der Fremdling im Glas und weitere Anlässe zur Skepsis, entdeckt im „Skeptical Inquirer“. Rowohlt, Reinbek 1996, S. 107–121; zuerst engl. (1993): Facilitated Communication, Autism, and Ouija. In: Skeptical Inquirer. Band 17 (3), S. 281–287
Eleonore Jacobi: Ouija. Channeln und Lebenshilfe mit dem Magischen Brett. Ansata, München 2003, ISBN 3-7787-7225-2. (aus Esoterikersicht)
Nerthus von Norderney: Ouija. Tore zu anderen Welten durch Rituale und Seancen. Bohmeier, Leipzig 2007, ISBN 3-89094-545-7. (aus Esoterikersicht)
J. Edward Cornelius: Aleister Crowley and the Ouija Board. Feral House, Los Angeles 2005, ISBN 1-932595-10-4. (aus okkultistischer Sicht)


== Eksterne lenker ==
Ouija på paranormal.se
Om ideomotorisk effekt
Karelius August Arntzen

Karelius August Arntzen (født 10. november 1802 i København, død 25. mai 1875 i Christiania) var en norsk embetsmann. Han var stiftamtmann i Trondheim fra 1840 til 1857 og i Christiania fra 1857 til 1874.
Arntzen var sønn av Andreas Arntzen og bror av juristen Carl Arntzen. Han ble student ved Universitetet i København i 1820 og kom til Norge i 1821. Her studerte han medisin, men måtte oppgi studiet på grunn av dårlig hørsel. I 1824 ble han ansatt som kopist i Justisdepartementet, hvor han i 1826 ble fullmektig. I 1827 tok han juridisk embetseksamen. I 1831 ble han byråsjef og i 1833 ekspedisjonssekretær.
I 1840 ble Arntzen stiftamtmann i Trondheim og amtmann i Søndre Trondhjems amt. I 1857 ble han stiftamtmann i Christiania. Han tok avskjed fra dette embetet i 1874.
Arntzen ble oppnevnt som medlem av interimsregjeringen i 1861.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Norsk Forfatter-Lexikon 1814–1880


== Eksterne lenker ==
(no) Karelius August Arntzen hos Norsk senter for forskningsdata
Kardinaltall

Kardinaltall eller grunntall er tall som brukes til å angi størrelsen på en mengde. En slik størrelse kalles kardinalitet. 
Dersom det eksisterer en bijeksjon mellom to mengder har de samme kardinalitet. For å finne størrelsen på en mengde forsøker man ofte å finne en bijeksjen til en mengde med en allerede kjent kardinalitet. Kardinaltallene er en utvidelse av de naturlige tallene og inneholder i tillegg de uendelige kardinaltallene  (Alef-tall).


== Kilder ==
(no) Kardinaltall i Store norske leksikon


== Eksterne lenker ==
(en) Cardinal numbers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Eric W. Weisstein, Cardinal number i MathWorld.
Youyang Zazu

Youyang zazu (kinesisk: 酉阳杂俎; pinyin: Yǒuyáng Zázǔ, «Blandede smuler fra Youyang», på engelsk kalt Miscellaneous Morsels From Youyang) er en blandet samling av kinesiske og utenlandske legender og hørensagen, beregninger om naturfenomener, korte anektoter, fortellinger underfulle og mondene, og nedtegnelser vedrørende emner som medisinurter og tatoveringer.
Youyang er sørhellingen av fjellet You, en liten høyde i det som nå er Huaihua i Hunan. Verket ble skrevet av Duan Chengshi fra Zibo i Shandong på 800-tallet. Den er 30 bind sterk, med et uvanlig variert innhold under 1300 oppslag som beskriver verden slik Duan Chengshi hadde hørt eller lest om den, eller personlig opplevd den.
Ye Xian, en fortelling som ligner på eventyret om askepott, er å finne i kapittel 21. Historien fortelles her angivelig fra Duans tjener Li Shiyuan; han stammet fra den ny som nå heter Nanning. Den er lagt til 200-tallet f.Kr. Det helt nøyaktige åstedet er ikke kjent, men mest sannsunlig mulighet er Guangxi, og der fant skoen etterhvert veien til en konge fra en øy.


== Litteratur ==
Cihai; ISBN 7-5326-0839-5
Carrie Elizabeth Reed, A Tang miscellany : an introduction to Youyang zazu; New York, NY [u.a.] : Lang, 2003 (Asian thought and culture ; 57); ISBN 0-8204-6747-2
Edward H. Schafer: „Notes on Tuan Ch’eng-shih and his Writings.“ Asiatische Studien 16 (1963): 14-33.
Zhongguo pengren cidian, S. 660
Zhongguo pengren wenxian tiyao, Nr. 20
Ding Naitong (1974). The Cinderella cycle in China and Indo-China. Helsinki: Suomalainen Tiedeakatemia. ISBN 951-41-0121-9. 
Duan Chengshi (2001). Youyang Zazu. Beijing: Xueyuan Chubanshe. ISBN 7-5077-1467-5.