jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Johan Storjohann

Johan Cordt Harmens Storjohann (født 15. august 1832 i Bergen, død 23. april 1914 i Kristiania) var en norsk luthersk prest, i ettertid mest kjent for å ha etablert den norske sjømannsmisjonen (Sjømannskirken) og inspirert etablering av tilsvarende organisasjoner i Sverige og Finland, og han er omtalt som «Sjømannsmisjonens far».


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Johan Storjohann ble født i Bergen i 1832, tok teologisk embetseksamen i 1860 og ble skoleleder. 


=== Prest ===
Han reiste i 1863 til Skottland for å studere skole- og kirkeforholdene og begynte der virksomhet som sjømannsprest. 
Sjømannskirken: Den 31. august 1864 etablerte han i Bergen «Foreningen til evangeliets forkyndelse for skandinaviske sjømænd i fremmede havne», senere kjent som Sjømannskirken.
En rekke år var Storjohann redaktør for organisasjonens blad Bud & Hilsen. 
I år 1866 fikk Sjømannskirken en avlegger også i Sverige, den såkalte Sjömansmissionen. Storjohann hadde også en stor andel i grunnleggensen av Finska sjömansmissionskyrkan.
I årene 1868-1872 var han norsk sjømannsprest i London deretter i årene 1873-1880 sekretær for indremisjonen i Kristiania, hvor han i 1880 opprettet en skole til minne om Hans Nielsen Hauge kalt Hauges Minde. I Kristiania gjorde han seg også bemerket ved å holde sine møter i ulike danselokaler i mangel av kirkerom i den sterkt voksende hovedstaden, noe som ble ansett både utradisjonelt og som ledet til sterke innvendinger fra flere.Under en reise i England mottok han også et større misjonstelt med plass til mange hundre tilhørere i gave fra engelske kvinner, som ble benyttet til møter i Kristiania i flere år, og som blant annet var plassert på Sagene. Fra 1882 til 1890 var han fengselsprest. Pastor Storjohann var vel bereist i sitt virke, og fra 1890 foretok han også en hel reise rundt jorden og besøkte blant annet Lars Skrefsrud i India. I årene 1894-1899 var han sogneprest i Ås i Akershus.
Johan Storjohann hadde et omfattende religiøst forfatterskap og var energisk motstander av moderne bibelkritikk.I Bergen ble det i 1926 etter en nasjonal innsamling avduket en bronsebyste av Storjohann lagd av kunstneren Ambrosia Tønnesen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Schartum, Sv. (1932). Døde som lever: minnekranser i anledning av pastor Storjohanns hundreårsdag 1832 - 15. august - 1932. Bergen: Lunde. 


== Eksterne lenker ==
Om Johan Storjohann, fra Nordisk familjebok, bind 27, utgitt i Stockholm 1918
(no) Digitalt tilgjengelig innhold hos Nasjonalbiblioteket: bøker av Johan Storjohann, bøker om Johan Storjohann, arkiv etter Johan Storjohann
Morea

Morea (gresk: Μωρέας eller Μωριάς, fransk: Morée, italiensk: Morea, tyrkisk: Mora) var navnet på halvøya Peloponnes i det sørlige Hellas i middelalderen og tidlig moderne tid. Navnet henviser også til en bysantinsk provins i regionen, kjent som Despotatet Morea (gresk: Δεσποτάτο του Μυστρά) fra midten av 1300-tallet til midten av 1400-tallet.


== Etymologi ==
Det er en del usikkerhet til opphavet til middelaldernavnet «Morea», som er nedtegnet først på 900-tallet i bysantinske krøniker.
Tradisjonelt har forskere antatt at navnet har sin opprinnelse fra ordet morea (μορέα), i betydningen morus, morbær, et tre som, selv om det var kjent i regionen i antikken, fikk sin verdi først etter 500-tallet da silkeormer ble smuglet inn fra Kina til Det bysantinske rike. Deretter begynte man å plante morbærtrær i så omfattende grad på Peloponnes at området rundt Theben ble kjent som Morokampos og Theben selv ble kjent for sin silke. I dag produseres det ikke silke ved Theben og morbærtrærne er ikke lenger dominerende i landskapet, men sletten rundt har beholdt sitt navn Morokampos fra trærne som i sin tid gjorde byen rik.En britisk forsker på Det bysantinske rike, Steven Runciman, har foreslått at navnet i stedet har sin årsak i at Peloponnes ligner på formen til et blad fra morbærtre. Jakob Philipp Fallmerayers alternative forslag er at navnet kommer fra det slaviske ordet for more, i betydningen «hav».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Mystras: history
Rusken

Rusken er et kommunalt tiltak i Oslo som har til mål å holde byen ren og fri for avfall og etablere gode rutiner til miljøarbeid. Tiltaket ble etablert i 1976 og ledes av Ruskensekretariatet, som er en del av Bymiljøetaten.
Flere ulike kampanjer, prosjekter og aktiviteter ledes av Rusken.
Rusken jobber tverrfaglig og samarbeider med blant annet politikere, bydelene, skoler, barnehager, organisasjoner og næringsliv. Ruskengeneralen kjører rundt i «Rusken-bilen», en gul elektrisk bil med tilhenger.Ruskenpatruljen patruljerer byen og registrerer og videreformidler informasjon om avfall og villfyllinger til ansvarlig virksomhet. Patruljen bidrar også til å fjerne avfallet dersom det er kritisk, blant annet sprøytespisser.Rusken-aksjoner er dugnadprosjekter der frivillige innbyggere, borettslag, sameier, hagelag, barnehager, skoler, organisasjoner og næringslivet bidrar til søppelrydding og andre bymiljøtiltak.


== Se også ==
Olsenbanden: Ruskenaksjonen 1976
Olsenbanden: Ruskenaksjonen 1979


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Talorchestia affinis

Talorchestia affinis er en art i slekten Talorchestia innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.


== Eksterne lenker ==
(en) Talorchestia affinis – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Talorchestia affinis i Global Biodiversity Information Facility
Dean Kamen

Dean L. Kamen (født 5. april 1951) er en amerikansk gründer og oppfinner. Han ble født på Long Island og begynte å studere på Worcester Polytechnic Institute, men sluttet før eksamen etter fem år med privat forskning for legemiddelpumpen «AutoSyringe».
Kamen er kjent for oppfinnelsen av Segway, et elektrisk selvbalanserende kjøretøy med datastyrt gyroskopisk stabilisering.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dean Kamen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Dean Kamen på Internet Movie Database 
(en) Dean Kamen hos The Movie Database
Talorchestia africana

Talorchestia africana er en art i slekten Talorchestia innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.


== Eksterne lenker ==
(en) Talorchestia africana – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Talorchestia africana i Global Biodiversity Information Facility
Talorchestia antennulata

Talorchestia antennulata er en art i slekten Talorchestia innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.


== Eksterne lenker ==
(en) Talorchestia antennulata – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Talorchestia antennulata i Global Biodiversity Information Facility
Talorchestia australis

Talorchestia australis er en art i slekten Talorchestia innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.


== Eksterne lenker ==
(en) Talorchestia australis – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Talorchestia australis i Global Biodiversity Information Facility
Talorchestia brucei

Talorchestia brucei er en art i slekten Talorchestia innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.


== Eksterne lenker ==
(en) Talorchestia brucei – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Talorchestia brucei i Global Biodiversity Information Facility
Talorchestia morinoi

Talorchestia morinoi er en art i slekten Talorchestia innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.


== Eksterne lenker ==
(en) Talorchestia morinoi – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Talorchestia morinoi i Global Biodiversity Information Facility 
B.H.R. Othman & B.A.R. Azman: A new species of Talitridae (Amphipoda: Gammaridea) from Tioman Island, Malaysia. Besøkt 25. mai 2014
Helga Stene

Helga Stene (født 8. oktober 1904 på Notodden, død 2. oktober 1983 i Oslo) var en norsk pedagog og kvinnesakskvinne.


== Liv og virke ==
Helga Stene var datter av misjonspresten John Stene og lærer Helga Thomine Stene. I 1905 flyttet Helga Stene sammen med familien til Stavanger. Der bodde hun til 1920 og tok middelskolen ved Kongsgård skole i Stavanger. Stene tok examen artium ved Trondheim katedralskole i 1923, og studerte deretter ved Universitetet i Oslo. I 1932 tok hun språklig-historisk embetseksamen. Hun vikarierte ved Ålesund offentlige høiere almenskole i årene 1932 til 1933 før hun ble dosent i norsk språk og litteratur ved universitetet i Berlin. Etter to år i Tyskland arbeidet hun et par år som universitetslektor i Sverige.
Da hun returnerte til Norge var hun i 30 år i arbeid ved høyskoler i Oslo, fra 1937 til 1966. Hun jobbet som lektor, inspektør og midlertidig rektor. Under krigen var hun engasjert i arbeidet for å hindre tyskernes nazifisering av skolen. Årene 1944 til 1945 tilbrakte hun som flyktning i Sverige, og jobbet for norske myndigheter i Stockholm. Fra 1966 til 1974 var hun inspektør ved Pedagogisk seminar i Oslo.
Stene er spesielt kjent for sitt engasjement for likestilling innen utdanningsvesenet. I 1956 presenterte hun materiale om kjønnsdiskriminering i lærebøkene, og fra 1972 var hun engasjert av Grunnskolerådet for å granske lærebøker fra likestillings- og kjønnsrollesynspunkt. 
I 1949 søkte hun Norges almenvitenskapelige forskningsråd om midler til å skrive om norske kvinners krigsinnsats. Hun søkte 17 år på rad og fikk like mange avslag.Hun var også aktiv i kvinnebevegelsen, og ble æresmedlem både i Norske Kvinners Nasjonalråd og i Internasjonal Kvinneliga for fred og frihet. I perioden fra 1938 til 1945 var hun formann i Oslo krets av Kvinnelige Akademikeres landsforbund.


== Bibliografi ==
Lånord i Thomas Saga Erkibyskups, med en undersøkelse av de kristelige betydnings- og oversettelseslån i samme saga, hovedoppgave, Universitetet i Oslo (1932)
Women's Political Activities in an occupied country – Norway 1940–43 (1946)
Norske kvinner i hjemmefronten. Et lite kapitel av vår egen tids historie, Stockholm (1959)


== Priser ==
1934 Kongens gullmedalje for en språklig avhandling om lånord
1946 Ella Victoria Dobbs pris (USA)
1977 Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Helga Stene i Norsk biografisk leksikon
Talorchestia palawanensis

Talorchestia palawanensis er en art i slekten Talorchestia innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.


== Eksterne lenker ==
(en) Talorchestia palawanensis – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Talorchestia palawanensis i Global Biodiversity Information Facility
Rostockgata (Oslo)

Rostockgata (1-9, 2-68) er en gate i Bjørvika i Oslo. Den går fra Trelastgata til Operagata, mellom en av DNBs bygninger og Sameiet Barcode ABBy i Barcode. Dette er den østligste av disse tverrgatene før Kong Håkon 5.s gate.
Gaten har navn etter hansabyen Rostock. Navnet ble vedtatt i 2007.
Navnet er gjenbruk av et tidligere gatenavn fra området. Gaten Rostockergata/Rostockergaden lå omtrent i samme gateløp med samme orientering nord/syd som dagens gate. I gaten lå tre femetasjes leiegårder med 53 leiligheter, bygget i 1895, og gårdene var i NSBs eie det meste av tiden. De sto fortsatt i 1981, men var da vedtatt revet.I 2019 ble det opprettet en skulpturpark og lekeplass i Rostockgata i regi av Kunsthall Oslo. Tiltaket oppleves som positivt for nærområdet og skaper en møteplass for de som bor, jobber og ferdes i området.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Rostockergata». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 472. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (R)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015. 
Lokalhistoriewiki, hovedsakelig om den tidligere gaten
Norges Curlingforbund

Norges Curlingforbund (NCF) (stiftet 21. februar 1956) er et særforbund under og medlem av Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité (NIF). NCF har kontor i Idrettens Hus på Ullevål, Oslo.
Internasjonalt er NCF medlem av World Curling Federation (WCF) og European Curling Federation (ECF), i tillegg er de også tilsluttet Royal Caledonian Curling Club.
President i curlingforbundet er Dagfinn Loen. Tidligere OL-gull vinner i curling, Pål Trulsen er generalsekretær og sportssjef.
I 2013 er det 32 aktive klubber tilknyttet forbundet og klubbene hadde tilsammen 4 500 medlemmer. De to første curlingklubbene i Norge, Oppdal Curlingklubb og Oslo Curlingklubb, ble stiftet samme dag, den 13. februar 1954.


== Se også ==
Liste over curlingklubber i Norge


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Talorchestia capensis

Talorchestia capensis er en art i slekten Talorchestia innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.


== Eksterne lenker ==
(en) Talorchestia capensis – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Talorchestia capensis i Global Biodiversity Information Facility
Talorchestia cookii

Talorchestia cookii er en art i slekten Talorchestia innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.


== Eksterne lenker ==
(en) Talorchestia cookii – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Talorchestia cookii i Global Biodiversity Information Facility
Talorchestia dentata

Talorchestia dentata er en art i slekten Talorchestia innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.


== Eksterne lenker ==
(en) Talorchestia dentata – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Talorchestia dentata i Global Biodiversity Information Facility
Klostergata (Oslo)

Klostergata (1-3, 2-6) er en gate i Gamlebyen i bydel Gamle Oslo. Gateløpet er delt i to av jernbanelinjen gjennom området (Hovedbanen, Gjøvikbanen og Gardermobanen). En sørlig del går mellom St. Halvards gate og Arups gate. Så går en fotgjengerundergang under jernbanen og videre til Schweigaards gate ved Harald Hårdrådes plass. På nordsiden av plassen fortsetter gaten til en snuplass ved Nonnegata og Jarlegata.
Navnet ble vedtatt i 1885 og henspiller på Olavsklosteret, som er (eller var) ikke så langt unna. I 1866–79 ble det samme navnet brukt om den delen av Schweigaards gate som er mellom Grønlandsleiret og Tøyenbekken. Alle adresser knyttet til gaten er i stykket nord for Schweigaards gate.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Klostergata». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 307. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (K)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Kostas Manolas

Kostas Manolas (gresk: Κώστας Μανωλάς; født 14. juni 1991) er en gresk fotballspiller som spiller for Olympiakos.Han har tidligere spilt for de greske klubbene Thrasyvoulos, AEK Athen og Olympiakos. Han er nevøen til den greske fotballegenden Stelios Manolas. 


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i bruttotroppen til VM 2010 i Sør-Afrika, men han ble ikke tatt ut i 23-manns troppen. Han representerte Hellas i VM i Brasil 2014.


== Meritter ==
AEK Athen

Den greske fotballcupen: 2010-2011Olympiakos

Superligaen (Hellas) (2): 2012-2013, 2013-2014
Den greske fotballcupen: 2012-2013


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kostas Manolas – FIFA 
(en) Kostas Manolas – UEFA 
(fr) Kostas Manolas – LÉquipe 
(en) Kostas Manolas – Transfermarkt 
(en) Kostas Manolas – national-football-teams.com 
(en) Kostas Manolas – WorldFootball.net 
(en) Kostas Manolas – FootballDatabase.eu 
(en) Kostas Manolas – Soccerway 
(en) Kostas Manolas – EU-Football.info 
(en) Kostas Manolas – PlaymakerStats.com 
ESPN FC profile
Idrettslaget Domen

Idrettslaget Domen fra Kiberg i Vardø kommune i Finnmark ble stiftet 19. juli 1935 under navnet Kiberg Arbeideridrettslag. Klubben er aktiv innen fotball, friidrett og ski, og har også drevet med boksing, bryting og volleyball. Hjemmebanen i fotball er Kiberg stadion (grus).
Initiativtaker til idrettslaget var Einar Nicolaisen fra Vesterålen, som da var på vårfiske i Kiberg. Klubbens navn ble endret til Idrettslaget Domen i 1948, etter fjellet Domen, som ligger mellom Kiberg og Svartnes. Daværende Kiberg AIL ble kretsmestere for Øst-Finnmark i volleyball for kvinner i 1939. Fotballaget for menn ble kretsmestere for Øst-Finnmark klasse B i 1949 og 1953, og i 1970 som vinnere av daværende 4. divisjon (nivå 4). Fra slutten av 1970-tallet og framover slet klubben med å skaffe nok spillere til å stille seniorlag. Siste gang Domen hadde seniorlag i fotball for menn var i 2000, da klubben stilte lag sammen med Vardø IL.
Jon Abrahamsen, som ble cupmester for FK Bodø/Glimt i 1977 og har tre landskamper, spilte tidlig i karrieren for IL Domen. Også handikapidrettsutøveren Terje Roe Hansen, som har tatt to medaljer i friidrett og tre i langrenn i paralympiske leker, har representert Domen.


== Kilder ==
Hjemmeside hos Speaker.no (besøkt 25. mai 2014)
Kibergsiden: Om IL Domen (besøkt 25. mai 2014)
Arne Brustad (red.):  Aktive fotballspillere. Bind 2. Idrettsforlaget, Oslo 1953 (s. 558, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Norges Fotballforbund: IL Domen (besøkt 25. mai 2014)
Terminlister og tabeller hos Norges Fotballforbund (besøkt 25. mai 2014)
Norges Fotballforbund: Norgesmestere menn (besøkt 25. mai 2014)
Norges Fotballforbund: Jon Arne Abrahamsen (besøkt 25. mai 2014)
VG: Mariann (29) skrev seg inn i historien (12. mars 2014, besøkt 25. mai 2014)
Stefanos Kapino

Stefanos Kapino (gresk: Στέφανος Καπίνο; født 18. mars 1994) er en gresk fotballspiller som spiller som for den polske klubben Miedź Legnica.
Han debuterte for det greske landslaget den 15. november 2011 i en treningskamp mot Romania. Han var 17 år og 241 dager når han debuterte. Han ble dermed den yngste fotballspilleren noensinne til å representere Hellas. 


== Meritter ==
Panathinaikos

Den greske fotballcupen (1): 2014


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stefanos Kapino – FIFA 
(en) Stefanos Kapino – UEFA 
(en) Stefanos Kapino – Transfermarkt 
(en) Stefanos Kapino – national-football-teams.com 
(en) Stefanos Kapino – WorldFootball.net 
(en) Stefanos Kapino – FootballDatabase.eu 
(en) Stefanos Kapino – Soccerway 
(en) Stefanos Kapino – EU-Football.info 
(en) Stefanos Kapino – FBref
Johan Ellefsen

Johan Ellefsen er navnet til flere personer:

Johan Ellefsen (arkitekt)
Johan Ellefsen (forfatter)
Johan Ellefsen (forfatter)

Johan Fredrik Ellefsen (født 15. juni 1888, død 18. april 1921) var en norsk forfatter. Han utga de to romanene Doktor Friis og Advokat Wagner.


== Slekt ==
Johan Ellefesen var sønn av Olaf Ellefsen (død 1917) og Birthe Marie von Westen Ellefsen. Faren hadde teologisk utdannelse og virket som lærer ved forskjellige folkeskoler i Kristiania.  Morfaren Carl Arnoldus Müller var rektor ved Kristiania katedralskole og en viktig person i Kristianias teaterverden.


== Liv ==
Ellefsen var elev ved latinlinjen på Kristiania katedralskole og tok examen artium i 1906. Deretter begynte han først å studere filologi ved universitetet, senere statsøkonomi. I studenttiden omgikkes han blant andre Arnulf Øverland og Helge Krog. På grunn av sykdom måtte han avbryte studiene og bestemte seg for å begynne å skrive. Ved siden av skaffet han seg en liten stilling på Universitetsbiblioteket.
Debutromanen, Doktor Friis, utkom i 1914 og ble rost av anmelderne. I 1916 fikk han en ny stilling som sekretær ved Vitenskapsakademiet, som han beholdt til 1919. I 1917 utga han sin andre bok, Advokat Wagner, som er påvirket av den gryende klassekampen. Bokens hovedperson slites mellom sin sosiale bevissthet og frykt for massen, en konflikt som også preget Ellefsen selv.
I 1919 bestemte Ellefsen seg for å leve som fri forfatter, og sa opp stillingen ved Vitenskapsakademiet, som ble overtatt av Sigurd Hoel. Han skrev bokanmeldelser i Norske Intelligenssedler og Dagbladet og teateranmeldelser i Morgenposten. I 1920 arbeidet han på et skuespill, men om vinteren ble han syk, og døde den påfølgende våren.


== Litteratur ==
Fredrik Christian Wildhagen: Johan Ellefsen. Oslo: Aschehoug, 1961.
A. H. Winsnes: Norges litteratur fra 1880-årene til første verdenskrig. Oslo: Aschehoug, 1961.


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Johan Ellefsen (forfatter) i BIBSYS
Halfdan Møller

Halfdan Fredrik Sibbern Møller (født 22. mai 1862 i Brønnøy, død 20. april 1925) var en norsk prest.
Halfdan Møller var sønn av distriktslegen Wolfgang Arthur William Møller. Han ble student i 1880 og cand. theol. i 1886. I 1887 ble han residerende kapellan i Volda, i 1890 i Stavanger. Fra 1891 var han reisende sekretær for Norges kristelige ungdomsforbund, før han i 1891 ble residerende kapellan på Sagene i Kristiania. Fra 1919 til sin død var han sogneprest i Ullern.
Møller deltok i en lang rekke kristelige og sosiale foreninger, blant annet Sagenes ungdomsforening, soldathjemmet på Gardermoen og Norsk søndagsskoleforening. Han utga det nynorske tidsskriftet Norsk huspostill og andre oppbyggelsesskrifter. Han skrev også oversettelser av utdrag fra norrøn litteratur, blant annet første del av Kongespeilet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Christopher Brinchmann: Hvem er hvem? Kristiania: Aschehoug, 1912.


== Eksterne lenker ==
(no) Digitalt tilgjengelig innhold hos Nasjonalbiblioteket: bøker av Halfdan Møller
Leif Christian Hartsang

Leif Christian Hartsang (1906–2002) var en norsk jurist.
Hartsang ble cand. jur. i 1931. I 1935 ble han advokat. Sammen med Odd Seim-Haugen hadde han eget advokatkontor i Oslo fra 1946.
Han var juridisk sekretær i Norges Hypotekbank fra 1934 til 1946 og skrev sammen med Alf Kaartvedt bankens historie til 100-årsjubileet i 1952. Fra 1946 til 1976 var han foreleser ved Bedriftsøkonomisk Institutt (BI). Han var også generalsekretær i Norges Huseierforbund.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Den norske advokatforening: Aktive medlemmer 1. juli 1982. Oslo: Den norske advokatforening, 1983.


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Leif Christian Hartsang i BIBSYS
Talorchestia diemenensis

Talorchestia diemenensis er en art i slekten Talorchestia innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.


== Eksterne lenker ==
(en) Talorchestia diemenensis – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Talorchestia diemenensis i Global Biodiversity Information Facility
Talorchestia franchetti

Talorchestia franchetti er en art i slekten Talorchestia innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.


== Eksterne lenker ==
(en) Talorchestia franchetti – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Talorchestia franchetti i Global Biodiversity Information Facility
Talorchestia fritzi

Talorchestia fritzi er en art i slekten Talorchestia innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.


== Eksterne lenker ==
(en) Talorchestia fritzi – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Talorchestia fritzi i Global Biodiversity Information Facility
Jarlegata (Oslo)

Jarlegata (19-25) er en gate i bydel Gamle Oslo. Den går fra Klostergata i Gamlebyen til Åkebergveien, like ved der Jarlen kino lå i sin tid. En bom hindrer gjennomgangstrafikk, og bare gamlebyenden av gaten har alminnelig biltrafikk.
Navnet henspiller på vikingtidens jarler og ble vedtatt i 1901.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Jarlegata». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 280. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (J)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Talorchestia gracilis

Talorchestia gracilis er en art i slekten Talorchestia innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.


== Eksterne lenker ==
(en) Talorchestia gracilis – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Talorchestia gracilis i Global Biodiversity Information Facility
Talorchestia quadrimana

Talorchestia quadrimana er en art i slekten Talorchestia innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.


== Eksterne lenker ==
(en) Talorchestia quadrimana – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Talorchestia quadrimana i Global Biodiversity Information Facility