jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Storebusen

Storebusen er et delvis snødekt fjell, 1 890 moh., som ligger 2 km sør for Veslebusen ved sørenden av Lomonosovfjella i Dronning Maud Land i Antarktis. Det ble oppdaget og først kartlagt etter  flyfoto tatt av Den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39. Det ble senere kartlagt fra flyfoto under Den norske antarktisekspedisjonen 1956–60. En sovjetiske antarktisekspedisjon kartla det på ny i 1960–61, og navnga det Gora Vystrel (Skuddfjellet).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Storebusen Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Kenneth Ridge

Kenneth Ridge er det nordligste av tre bergfremspring nord i Manning Nunataks. Nunatakene. Det ble fotografert under U.S. Navy Operasjon Highjump (1946–47) og av ANARE (Australian National Antarctic Research Expeditions) (1957). Det ble besøkt av Den sovjetiske antarktisekspedisjonen i 1965 og av ANARE i 1969 og navngitt av Australian Antarctic Names and Medals Committee (ANCA) etter Kenneth A. Smith, en radiotelegrafist ved Mawson-stasjonen i 1969, et medlem av gruppen fra ANARE som besøkte Prince Charles Mountains i 1969.
Timber Peak

Timber Peak er et høyt fjell (3 070 moh.) som ligger på sørsiden av Priestleybreen i Victoria Land i Antarktis. Fjellet ligger fire kilometer vest-nordvest for toppen av Mount New Zealand i Eisenhower Range. Det ble navnsatt av den sørlige geolog-gruppen fra New Zealand Geological Survey Antarctic Expedition (NZGSAE) (1962–63) fordi forsteina tregreiner ble funnet i sandsteinavleiringer på dette stedet. Timber er engelsk for «tømmer».


== Referanser ==
Woolam Peak

Woolam Peak er et lite fjell langs den sørlige kraterkanten av Mount Cumming i Executive Committee Range i Marie Byrd Land i Antarktis. Det ble kartlagt av U.S. Geological Survey (USGS) fra landmålinger og flyfoto tatt av U.S. Navy i perioden 1958-60. Det ble navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter Alvis E. Woolam, en ionosfæreforsker ved Byrd-stasjonen i 1959.


== Referanser ==
Wangiri

Wangiri (på japansk, ワン切り, «ett (ring) og kutt») er en form for telefonsvindel ved å lure motparten til å ringe tilbake til et dyrt betalingsnummer.Opplegget fungerer ved at det settes opp en automatisert oppringing til et stort antall telefonnummere, hvor oppkallet avsluttes etter ett ring for å etterlate et ubesvart anrop, alternativt i form av en SMS med oppfordring om å ta kontakt. 
De som ringer tilbake uten først å undersøke hvilket nummer det er snakk om, kommer typisk til et betalingsnummer hvor kostnadene ved oppringingen kan være høye.


== Referanser ==
Tears Always Win

«Tears Always Win» er en sang spilt inn av den amerikanske sangeren Alicia Keys i forbindelse med hennes femte studioalbum, Girl on Fire (2012). Den ble skrevet av Keys sammen med Bruno Mars, Jeff Bhasker og Philip Lawrence, og produsert av Keys og Bhasker. Den ble utgitt digitalt den 7. mai 2013 som den femte singelen fra Girl on Fire. Keys fremførte sangen under en forestilling for American Idol 9. mai 2013. Sangen har blitt møtt med gode kritikker. Keys inkluderte sangen i sin femte konsertturné, Set the World on Fire Tour.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
youtube.no Musikkvideo.
Impulsgenerator

En impulsgenerator er et elektrisk apparat som skaper særdeles korte støt med høyspenning eller kraftig strøm. Slike apparater kan deles inn i to typer: impuls spenningsgeneratorer og impuls strømgeneratorer. Høye impulsspenninger blir benyttet til å teste styrken til elektrisk utstyr for overspenning. Den maksimale spenningen kan bli opp til ti millioner volt og strømstøtene opp til over hundre tusen ampere.
Slike apparater blir blant  annet benyttet i store lasere og i forskningen på hvordan en kan produsere fusjonsenergi.
Chavez Island

Chavez Island er en øy som ligger like vest for Magnier Peninsula, mellom Leroux Bay og Bigo Bay, utenfor vestkysten av Graham Land. Den ble oppdaget og navngitt av Den franske antarktisekspedisjonen, 1908–10, under ledelse av  Jean-Baptiste Charcot, trolig etter kommandør Alfonso Chaves i Ponta Delgada på Asorene, men stavelsen Chavez har blitt brukt i lang tid.


== Se også ==
Liste over øyer i Antarktis


== Referanser ==
Førsteperson (videospill)

Et videospill som spilles i førsteperson er et spill der man ser handlingen fra øynene på hovedpersonen(e). Den mest notable sjangeren videospill som bruker dette, er førstepersonsskytespill, men det finnes flere andre typer spill som bruker dette, blant annet eventyrspill og rollespill.
Et slikt perspektiv kan være unaturlig for visse, og kan derfor forårsake kvalme.


== Referanser ==
Worcester Summit

Worcester Summit er en fjellrygg med en høyde opp mot om lag  2 030 moh ved østsiden av Jaeger Table i Dufek Massif i Pensacolafjellene. Den ble navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) i 1979 etter Robin D. Worcester som sammen med David W. Bennett, dannet det første satellitt-kartleggingslaget i U.S. Geological Survey (USGS) ved Amundsen-Scott-stasjonen vinteren 1973.


== Referanser ==
Clesotrus

Clesotrus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En middelsstor (25-30 millimeter), avlang, mørkbrun trebukk. Antennene er kraftige, men ikke sagtakkede. Hodet er stort og bredt med store, flate fasettøyne. Pronotum er sekskantet, mye bredere enn langt, blankt, fint og spredt punktert. Dekkvingene er parallellsidige med avrundede "skuldre" og litt diffuse, opphøyde lengderibber.


== Utbredelse ==
Arten er endemisk for Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Closterini Lacordaire, 1868
Slekten Clesotrus Quentin & Villiers, 1974
Clesotrus janus (Thomson, 1877)


== Kilder ==
Liste over artene
Prioninae of the World - Closterini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Clesotrus i Encyclopedia of Life 
(en) Clesotrus i Global Biodiversity Information Facility 
Clesotrus – detaljert informasjon på Wikispecies
Sommerdansen

Sommerdansen  (orig: Hon dansade en sommar) er en svensk romantisk dramafilm fra 1951 regissert av Arne Mattsson, etter en roman av Per Olof Ekström. Filmen handler om hvordan en sneversynt og religiøs preget befolkning i ei svensk bygd legger unødige hinder for ungdommens trang til moro og fest. Prestens strenge forkynnelse får tilslutt et tragisk utfall. Filmen er i sort-hvitt.
Filmen ble vist under Filmfestivalen i Berlin i 1952, hvor den vant hovedprisen under den første utdelingen av Gullbjørnen.
Den ble sendt som Mandagsfilm på NRK i 1989 under tittelen Hun danset en sommer.


== Medvirkende ==
Ulla Jacobsson - Kerstin, gårdsjente, 17 år
Folke Sundquist - Göran Stendal, student, 19 år
Edvin Adolphson - Anders Persson, bonde, Görans farbror
John Elfström - Presten
Erik Hell - Torsten, tilbakestående gårdsgutt
Irma Christenson - Sigrid, Anders hjemmeværende datter
Sten Lindgren - Stendal, Görans far
Nils Hallberg - Nisse, ung gårdsarbeider
Sten Mattsson - Olle, ung gårdsarbeider


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sommerdansen på Internet Movie Database 
(no) Sommerdansen hos Filmfront 
(sv) Sommerdansen i Svensk Filmdatabas 
(da) Sommerdansen i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Sommerdansen på Allociné 
(nl) Sommerdansen på MovieMeter 
(en) Sommerdansen på AllMovie 
(en) Sommerdansen på Turner Classic Movies 
(en) Sommerdansen på Rotten Tomatoes
Johann Baptist Jenger

Johann Baptist Jenger (1793–1856) var en østerriksk komponist, musiker og sekretær for Musikverein für Steiermark og medlem av styret for Gesellschaft der Musikfreunde  i Wien.
Jenger var en fremragende pianist og organist. Han tilhørte kretsen rundt komponisten Franz Schubert, og musisiserte ofte sammen med ham eller i hans påhør.


== Kilder ==
Barbara Boisits: «Jenger, Johann» i Oesterreichisches Musiklexikon. Onlineutgaven, Wien 2002 ff., ISBN 3-7001-3077-5.
«Jenger Johann Baptist». I Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950 (ÖBL). Bind 3, Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, Wien 1965, s. 104.


== Eksterne lenker ==
Portrett, daguerreotype-gallery.de
Nathan Hills

Nathan Hills er en rekke åser øst i Arrowhead Range av Southern Cross Mountains i Victoria Land. De ble navngitt av den sørlige geolog-gruppen fra New Zealand Geological Survey Antarctic Expedition (NZGSAE), 1966–67, etter Simon Nathan, geolog i denne gruppen.
Lynch Island

Lynch Island er en øy som ligger øst i Marshall Bay, like utenfor sørkysten av Coronation Island i Sør-Orknøyene i Antarktis. Den ble grovt kartlagt i 1912-13 av Petter Sørlle, en norsk hvalfanger, og kartlagt i 1933 av Discovery Investigations. Den ble kartlagt på nytt i 1948-49 av Falkland Islands Dependencies Survey (FIDS) og ble navngitt av UK Antarctic Place-Names Committee (UK-APC) etter Thomas B. Lynch, en amerikansk selfanger som besøkte Sør-Orknøyene i skonnerten «Express» i 1880.


== Referanser ==
Ancistrotus

Ancistrotus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Store (40-75 millimeter), brunlige trebukker. Hode, pronotum, antenner og bein er svarte. Kjevene er litt forlengede, men ganske spinkle. Antennene er lange og tynne, hos hannen lengre enn kroppen, hos hunnen litt kortere enn kroppen. Fasettøynene er rundete og litt utstående. Pronotum har to skarpe pigger langs sidekantens fremre del, den bakerste av disse er krokformet. Langs forkanten er det en brem av gulaktige hår som danner en krage bak hodet. Dekkvingene er litt hvelvede med rundede sider og stumpvinklede "skuldre", overflaten er læraktig og fargen mer eller mindre gulbrun.


== Levevis ==
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Macrodontiini Thomson, 1861
Slekten Macrodontia Latreille, 1830 - 11 arter
Stammen Acanthinoderini - noen ganger slått sammen med Macrodontiini
Slekten Ancistrotus Audinet-Serville, 1832
Ancistrotus aduncus Buquet, 1853
Ancistrotus uncinatus (Klug, 1825)


== Kilder ==
Liste over artene
Prioninae of the World - Macrodontini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Ancistrotus i Encyclopedia of Life 
(en) Ancistrotus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Ancistrotus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ancistrotus – detaljert informasjon på Wikispecies
Fryktens lønn

Fryktens lønn  (fransk: Le salaire de la peur, i Norge også kjent som Eksplosive krefter) er en fransk langfilm fra 1953 regissert av Henri-Georges Clouzot.
Filmen ble vist på Filmfestivalen i Berlin i 1953, hvor den vant Gullbjørnen. Den vant også Gullpalmen på Filmfestivalen i Cannes samme år.


== Handling ==
Franskmennene Mario og Jo, tyske Bimba og italienske Luigi sitter fast i den isolerte byen Las Piedras. Byen ligger midt i ørkenen, men har en enkel flystripe som sørger for forbindelse med omverdenen. Det er mangel på arbeidsplasser, bortsett fra den amerikanske hjørnestensbedriften Southern Oil Company (SOC), som drifter oljefeltene i nærheten av byen. SOC er mistenkt for uetisk virksomhet og for å utnytte lokale arbeidere, og ta loven i sine egne hender. Men byens befolkning er fullstendig avhengige av bedriften, og de lider derfor i stillhet. 
Mario er en sarkastisk korsikansk playboy, som behandler sin hengivne kjæreste Linda med forakt. Jo er en eldre tidligere gangster, som nylig ble strandet i området. Bimba er en intens, stille mann hvis far ble myrdet av nazistene, og som selv jobbet i tre år i en saltgruve. Luigi, Marios romkamerat, er en munter, hardtarbeidende mann, som nettopp har fått vite at han kommer til å dø på grunn av sementstøv i lungene. Mario blir venner med Jo etter at det viser seg at de begge har bodd i Paris. En massiv brann bryter ut på et av SOCs oljefelt. Den eneste måten å slukke flammene på, er å dekke brønnen ved hjelp av eksplosjon forårsaket av nitroglyserin, noe som er en ekstremt risikabel oppgave. SOC-sjefen Bill O'Brien rekrutterer lastebilsjåfører fra lokalsamfunnet til å transportere nitroglyserinet. Til tross for den enorme risikoen melder mange fra lokalbefolkningen seg frivillig, lokket av den høye betalingen som O'Brien lokker med: 2 000 dollar til hver sjåfør. Dette er en formue for lokalbefolkningen, og for mange representerer pengene deres eneste mulighet til å legge livet i Las Piedras bak seg. 
Fire sjåfører blir snart plukket ut: Mario, Bimba, Luigi og en tysker ved navn Smerloff. Men Smerloff dukker ikke opp, og blir erstattet av Jo. De andre sjåførene mistenker Jo for å ha skremt bort Smerloff på en eller annen måte, slik at han selv kunne få jobben. De bruker to biler fullastet med nitroglyserin; Jo og Mario kjører den ene bilen, og Luigi og Bimba den andre. Operasjonen blir en stor utfordring for dem alle, både fysisk og mentalt.


== Rolleliste ==
Yves Montand – Mario
Charles Vanel – Jo
Peter van Eyck – Bimba
Folco Lulli – Luigi
Véra Clouzot – Linda
William Tubbs – Bill O'Brien
Dario Moreno – Hernández, patron d'un bar
Antonio Centa – leirsjefen
Jo Dest – Smerloff
Luis de Lima – Bernardo
Darling Légitimus – Rosa


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fryktens lønn på Internet Movie Database 
(no) Fryktens lønn hos Filmfront 
(sv) Fryktens lønn i Svensk Filmdatabas 
(da) Fryktens lønn i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Fryktens lønn på Allociné 
(nl) Fryktens lønn på MovieMeter 
(en) Fryktens lønn på AllMovie 
(en) Fryktens lønn på Turner Classic Movies 
(en) Fryktens lønn på Rotten Tomatoes 
(en) Fryktens lønn på Metacritic
Johann Mayrhofer

Johann Baptist Mayrhofer (1787–1836) var en østerriksk dikter og en av komponisten Franz Schuberts nærmeste venner.


== Referanser ==


== Kilder ==
(de) Anton Schlossar: «Mayrhofer, Johann». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 52, Duncker & Humblot, Leipzig 1906, s. 281 f.
V. Hanus: «Mayrhofer Johann». I Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950 (ÖBL). Bind 6, Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, Wien 1975, ISBN 3-7001-0128-7, s. 13 f. (Direkte lenker: s. 13, s. 14)
(de) Walburga Litschauer: «Mayrhofer, Johann.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 16, Duncker & Humblot, Berlin 1990, ISBN 3-428-00197-4, s. 574 f. (digitalisering).


== Litteratur ==
Ferdinand Brunold: Dichter und Componist, i Die Gartenlaube, 1866, hefte 39
Constantin von Wurzbach: Mayrhofer, Johann, i Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich.  Bind 17. Verlag L. C. Zamarski, Wien 1867, s. 186–190


== Eksterne lenker ==
(en) Johann Mayrhofer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Johann Mayrhofer på Discogs 
(en) Johann Mayrhofer på MusicBrainz 
(de) Verk av og om Johann Mayrhofer i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(de) Mayrhofer, Johann (Baptist), austria-forum.org
Ørnen Rocks

Ørnen Rocks er en gruppe skjær 2 km nordøst for Cape Melville på King George Island i Sør-Shetlandsøyene Det er oppkalt etter den norske hvalbåten «Ørnen» som gikk på grunn her i 1908 eller 1909.
Lippmann Islands

Lippmann Islands er en gruppe småøyer som strekker seg over fire kilometer like nordvest for Lahille Island utenfor vestkysten av Antarktishalvøya. Den ble opprinnelig kartlagt som en enkel øy av Den franske antarktisekspedisjonen 1903–05 under ledelse av Jean-Baptiste Charcot og ble navngitt av ham etter Gabriel Lippmann, fransk fysiker og nobelprisvinner.


== Referanser ==
Aplagiognathus

Aplagiognathus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Store (ca. 40 millimeter) trebukker, brune til svarte på farge. Kroppen er langstrakt og noe flat. Kjevene er store og fremstrakte, særlig hos hannene, antennene omtrent halvparten så lange som kroppslengden. Pronotum er mye bredere enn langt, med rundede, fint piggete eller sagtakkede sider. Dekkvingene er parallellsidige med stumpvinklede "skuldre", blanke, nokså fint punkterte, uten påfallende lengderibber.


== Levevis ==
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika (Mexico, Guatemala, Honduras).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Mallodontini Thomson, 1861 eller Macrodontiini
Slekten Aplagiognathus Thomson, 1860 - 2 arter, kan også plasseres i
Aplagiognathus hybostoma Bates, 1879
Aplagiognathus spinosus (Newman, 1840)


== Kilder ==
Liste over artene
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
(en) Aplagiognathus i Encyclopedia of Life 
(en) Aplagiognathus i Global Biodiversity Information Facility 
Aplagiognathus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Mallodon spinibarbis - to hanner og en hunn
Bilde av Stenodontes exsertus, hann
Poecilopyrodes

Poecilopyrodes er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).  Slekten omfatter bare én art.


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 30-35 millimeter), bred, brunlig trebukk. Antennene er tynne bortsett fra det innerste leddet, betydelig lengre enn kroppen hos hannen. Antenner og bein er brune. Hodet er firkantet, minst så langt som bredt, med en bred, grunn V-formet midtfure i pannen. Fasettøynene er ganske små og sitter langt framme på hodet. Kjevene er ikke forstørrede. Pronotum er sekskantet med en skarp pigg midt på sidekanten. Pronotum har et par gule lengdestriper for fortsetter forover på hodet like til fasettøynene, og sidefeltene er gule. Scutellum er nokså stort, bredt trekantet, den fremre delen med gul bestøvning. Dekkvingene er avsmalnede bakover, "skuldrene" står ut som en spiss tann. De er rødbrune, hver med tre avlange, gule flekker som til sammen danner et stjernemønster.


== Levevis ==
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Bolivia og Brasil.


== Systematisk inndeling ==
Arten har vært plassert i slekten Pyrodes. 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Mallaspini Thomson, 1861
Slekten Poecilopyrodes Galileo & Martins, 1992
Poecilopyrodes pictus (Perty, 1832)


== Kilder ==
Liste over artene
Prioninae of the World - Poecilopyrodes pictus


== Eksterne lenker ==
(en) Poecilopyrodes i Encyclopedia of Life 
(en) Poecilopyrodes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Poecilopyrodes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Poecilopyrodes – detaljert informasjon på Wikispecies
Weiss Amphitheater

Weiss Amphitheater er et amfiteater-liknende kaldera, 3,7 km bredt med et brudd på sørsiden, sentralt i Mount Sidley i Executive Committee Range i Marie Byrd Land. Det ble kartlagt av U.S. Geological Survey (USGS) etter landmålinger og flyfoto tatt av U.S. Navy 1958-60. Det ble navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter Bernard D. Weiss, som var sjefsmeteorolog ved Byrd-stasjonen i 1959.


== Kilder ==
 Denne artikkelen inneholder stoff som er offentlig eiendom fra nettside eller dokument fra United States Geological Survey-artikkelen (innhold fra Geographic Names Information System).
Neomallodon

Neomallodon er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).  Slekten omfatter bare en kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, blank, rødbrun trebukk. Kroppen er langstrakt og noe flat. Kjevene hos hannen er forstørrede, kraftige, antennene omtrent halvparten så lange som kroppslengden. Pronotum er omtrent traspeformet med noe rundede, fint sagtakkede sider. Dekkvingene er parallellsidige med nær rettvinklede "skuldre", med utydelige lengderibber.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Arizona.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Mallodontini Thomson, 1861
Slekten Neomallodon Linsley, 1957
Neomallodon arizonicum (Casey, 1912)


== Kilder ==
Liste over artene
Prioninae of the World - Neomallodon arizonicum [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Neomallodon i Encyclopedia of Life 
(en) Neomallodon i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Neomallodon hos ITIS 
Neomallodon – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av arten
Herre i eget hus

Herre i eget hus  (Hobson's Choice) er en britisk romantisk komedie fra 1954 regissert av David Lean.
Filmen ble vist under Filmfestivalen i Berlin i 1955, hvor den vant Gullbjørnen.


== Handling ==
Willie Mossop er ansatt av den tyranniske Henry Horatio Hobson i en eksklusiv butikk i Salford, Lancashire. Hobson, en enkemann, er en beryktet alkoholiker som har tre voksne døtre: Maggie, Alice og Vicky.
Alice har lagt merke til Albert Prosser, en ung, fremadstormende advokat. Men Vicky foretrekker Freddy Beenstock, sønn av en respektabel mais-selger. Hobson bryr seg ikke om å miste Alice og Vicky. Men Maggie er alt for nyttig i butikken hans, og faren ønsker ikke at hun skal flytte vekk.


== Medvirkende ==
Charles Laughton - Henry Horatio Hobson
John Mills - Will Mossop
Brenda De Banzie - Maggie Hobson
Daphne Anderson - Alice Hobson
Prunella Scales - Vickey Hobson
Richard Wattis - Albert Prosser
Derek Blomfield - Freddy Beenstock
Helen Haye - Mrs. Hepworth, the financial backer
Jack Howarth - Tubby Wadlow, another Hobson employee
Joseph Tomelty - Jim Heeler
Julien Mitchell - Sam Minns, the publican
Gibb McLaughlin - Tudsbury
Philip Stainton - Denton
John Laurie - Dr. MacFarlane
Dorothy Gordon - Ada Figgins


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Herre i eget hus på Internet Movie Database 
(sv) Herre i eget hus i Svensk Filmdatabas 
(fr) Herre i eget hus på Allociné 
(nl) Herre i eget hus på MovieMeter 
(en) Herre i eget hus på AllMovie 
(en) Herre i eget hus på Turner Classic Movies 
(en) Herre i eget hus på Rotten Tomatoes