jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Aserbajdsjans statssekretær

Aserbajdsjans statssekretær (aserbajdsjansk: Azərbaycanın Dövlət Katibi) var en politisk stilling, som eksisterte fra 1991 til 1994.
Stillingens betydning økte med tiden. Under president Heydar Aliyev i 1993 steg den til å bli nummer to etter statsoverhodet. Tadeusz Swietochowski skrev: «Helt klart er Aserbajdsjans nummer to-person Lalə-Şövkət Hacıyeva, hvis tittel er statssekretær....»Şövkət fortalte om stillingens omfang i et intervju med magasinet Azerbaijan International: «Der er en stor forskjell mellom USAs Secretary of State [utenriksminister] og Aserbajdsjans. Vår statssekretær er egentlig mer som en visepresident. Men samtidig er også rollene og ansvaret til den amerikanske visepresidenten og den aserbajdsjanske visepresidenten helt forskjellige. Mitt ansvar dekker alle aspekter ved statsstyret – fra strategi og ideologi til krig, forsvar og økonomi. Jeg har hånd om alle alle disse. Jeg må kontrollere og overvåke alt som foregår i hele landet. Jeg leder også alle presidentens rådgivere. Og naturligvis er der internasjonale relasjoner. Presidenten og jeg arbeider sammen og fatter avgjørelser. Hvis han reiser ett eller annet sted utenfor landet, hviler statsstyrets ansvar på meg. Så faktisk har jeg mer ansvar enn USAs visepresident. Imidlertid, ifølge grunnloven: Hvis noe skulle hende med presidenten, Gud forby, så er det parlamentets overhode som tar presidentens plass – ikke statssekretæren».
I januar 1994 skrev Lalə Şövkət et avskjedsbrev i protest mot regjeringens korrupsjon. Etter hennes fratreden har ikke stillingen vært besatt.


== Referanser ==
Columbia University Press

Columbia University Press er et forlag som ble grunnlagt i 1893. Den har sitt hovedkvarter i New York, og er tilknyttet Columbia University. Den er siden 2014 ledet av Jennifer Crewe og utgir bøker innenfor humaniora og vitenskaper, deriblant på feltene litteratur- og kulturhistorie, historie, sosialt arbeid, sosiologi, religion, film og statsvitenskap.


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside
KfW

KfW, opprinnelig Kreditanstalt für Wiederaufbau (norsk: Kredittinstitusjonen for gjenoppbygging), er en tysk, offentlig investerings- og utviklingsbank (Förderbank). Banken eies med 80 % av den tyske stat og 20 % av Tysklands delstater. Banken ble grunnlagt i 1948 for å forvalte lånekapital stilt til rådighet gjennom Marshallplanen (offisielt European Recovery Program (ERP)).
De tyske virksomhetenes tilbakebetaling av lånene, ble av den tyske stat satt i et eget fond kalt ERP-Sondervermögen (norsk: ERP-særformue). Fondet er holdt atskilt fra landets øvrige finanser, og blir forvaltet av KfW for videre utvikling av det tyske samfunnet. Banken hadde i 2016 en balanseverdi på 507 milliarder euro.
KfW var per 2016 den største nasjonale, investerings- og utviklingsbank i verden, og den tredje største banken i Tyskland.


== Historie ==
Etter andre verdenskrig var en firedel av Tysklands boliger, og mer enn en femdel av landets industri- og håndverksbedrifter ødelagt. Åtte millioner tyske fordrevne og flyktninger befant seg i de vestlige okkupasjonssonene.Marshallplanen ble vedtatt av den amerikanske Kongressen 3. april 1948. De allierte okkupasjonsmaktene diskuterte deretter hvordan disse midlene skulle videredistribueres i det tyske samfunnet. Storbritannia ønsket en sentral gjenoppbygningsinstitusjon, mens USA ville opprette et desentralisert banksystem i delstatene. Kompromisset ble en «utlånssentral» («Loan Corporation»), og KfW ble stiftet ved en egen lov 18. november samme år. Selskapet er et offentlig foretak (Anstalt des öffentlichen Rechts). Banken startet sin virksomhet 2. januar 1949. Bankens første styreleder var Otto Schniewind og nestleder Hermann Josef Abs.
I Londonavtalen om tysk utenlandsgjeld ble det avtalt at Tyskland skulle tilbakebetale i underkant av 1 milliard dollar av sin gjeld under Marshallhjelpen. Den tyske stat sto for betalingen til USA, mens innbetalingene av avdrag fra de private låntakerne til den tyske stat, ble satt på egen konto. Det ble ved lov vedtatt at disse midlene skulle holdes atskilt fra Tysklands øvrige midler. De skulle på nytt lånes ut i det tyske samfunnet. Fondet ble kalt ERP-Sondervermögen (ERP-særformue), og forvaltes fremdeles (2018) av KfW.Etter at den egentlige gjenoppbyggingen av Tyskland var gjennomført, ble ERP-kreditter gitt som støtte for eksportvirksomhet, særlig for små og midlere virksomheter. Etter Tysklands gjenforening ble ERP-midler brukt for å støtte investeringer av virksomheter i det tidligere DDR.


== Virksomhet ==
KfW finansierer næringslivet (Mittelstand) ved lån og støtte til nye og etablerte virksomheter i Tyskland og andre steder i verden. I tillegg finansierer den privatpersoner og kommuner.Banken ledes av et styre og et representantskap (Verwaltungsrat). Representantskapet ledes av Tysklands næringsminister og Tysklands finansminister, vekselvis som leder og nestleder.KfW hadde i 2016 en balanse i regnskapet som summerte seg til 508 milliarder euro, og den ga lån og støtte samme år med 81 milliarder euro.KfW er per 2016 den største nasjonale, investerings- og utviklingsbank i verden, og den tredje største banken i Tyskland.


== Referanser ==
White Heat

White Heat er en amerikansk gangsterfilm fra 1949, regissert av Raoul Walsh. James Cagney, Virginia Mayo, Edmond O'Brien, Margaret Wycherly og Steve Cochran spiller hovedrollene. Manuset ble skrevet av Ivan Goff og Ben Roberts, og filmen er basert på en historie skrevet av Virginia Kellogg.
Kellogg ble nominert til en Oscar for historien som filmen er basert på. White Heat ble innlemmet i National Film Registry i 2003, et utvalg av filmer til bevaring i det amerikanske nasjonalbiblioteket Library of Congress. Det amerikanske filminstituttet kåret rollefiguren Cody Jarrett til filmhistoriens 26. beste skurkeskikkelse. Replikken «Made it, Ma! Top of the World!» er også med på filminstituttets sitatliste, og filmen ligger på fjerdeplass over de beste gangsterfilmene.


== Handling ==
Cody Jarrett (James Cagney) er den sadistiske lederen for en beryktet gangstergjeng. Han er likevel svært avhengig av sin mor, og hun er den eneste personen Cody stoler på. Cody deltar i et brutalt togran, men blir nødt til å erkjenne skyld i en annen straffesak for å få et falskt alibi. Han blir dømt til tre år i fengsel. En av hans gangsterkolleger, Big Ed (Steve Cochran), prøver å ta over ledelsen av gangstergjengen mens Cody sitter i fengsel. Big Ed prøver seg også på Codys hustru Verna (Virginia Mayo). Cody bestemmer seg for å flykte fra fengselet for å ta saken i egne hender.


== Medvirkende ==
James Cagney som Arthur «Cody» Jarrett
Virginia Mayo som Verna Jarrett
Edmond O'Brien som Hank Fallon, alias «Vic Pardo»
Margaret Wycherly som «Ma» Jarrett
Steve Cochran som «Big Ed» Somers
John Archer som Philip Evans
Wally Cassell som «Cotton» Valletti
Fred Clark som Daniel «The Trader» Winston
G. Pat Collins som «Reader» Curtin
Paul Guilfoyle som Roy Parker
Ian MacDonald som «Bo» Creel
Robert Osterloh som Tommy Ryley
Ford Rainey som «Zuckie» Hommel


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) White Heat på Internet Movie Database 
(sv) White Heat i Svensk Filmdatabas 
(fr) White Heat på Allociné 
(nl) White Heat på MovieMeter 
(en) White Heat på AllMovie 
(en) White Heat på Turner Classic Movies 
(en) White Heat på Rotten Tomatoes
Bernd Meinunger

Bernd Meinunger (født 30. september 1944 i Meiningen i Tyskland) er en tysk tekstforfatter og plateprodusent. Siden starten av 1970-årene har han skrevet og produsert en rekke popsanger, hiter og slagere – som regel sammen med låtskrivere som Ralph Siegel og David Brandes. Siden 1979 har han vært blant opphavsmennene til 19 bidrag i Eurovision Song Contest.


== Bakgrunn ==
Meinunger har per 2018 vært delaktig i rundt 5500 sanger, og 200 av disse har nådd den tyske topp 100-singellisten.


== Deltakelser i Eurovision Song Contest ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bernd Meinunger på Internet Movie Database 
(en) Bernd Meinunger på Discogs 
(en) Bernd Meinunger på MusicBrainz 
(en) Bernd Meinunger på MusicBrainz 
(en) Bernd Meinunger på MusicBrainz 
(en) Bernd Meinunger på MusicBrainz 
(en) Bernd Meinunger på MusicBrainz
Ørjan Albrigtsen

Ørjan Albrigtsen (født 1975) er en norsk gårdbruker og politiker (KrF, tidligere Kystpartiet). Han har vært Skjervøys ordfører siden kommunevalget 2015.
Albrigtsen ble først valgt inn i kommunestyret i 2001, da for Kristelig Folkeparti. Han meldte overgang fra KrF til Kystpartiet i 2004, sammen med daværende ordfører Roy Waage og resten av KrF-gruppen. I hans tredje og fjerde periode i kommunestyret var han gruppeleder for Kystpartiet og satt i formannskapet, før han ble ordførerkandidaten til felleslisten til Kystpartiet og KrF før valget i 2015. Som ordfører meldte Albrigtsen overgang tilbake til KrF i mars 2017.


== Referanser ==
Yeshe Tsogyal

Yeshe Tsogyal (tibetansk: ཡེ་ཤེས་མཚོ་རྒྱལ, wylie: ye shes mtsho rgya, tradisjonell kinesisk: 益西措杰, pinyin: Yìxī Cuòjié, født i Kharcen, Tibet i 757, død 817), også kjent «fru Kharchen» og «visdomsoseanet» på sanskrit (Jñānasāgara, devanāgarī: ज्ञानसागर)  var en tibetansk prinsesse. Det tibetanske navnet betyr «det seirende visdomshavet» eller «visdomssjøens dronning».
Ifølge tibetansk buddhisme var hun den som avslørte en terma, en «skjult skatt» eller hemmelig lære, for Padmasambhava som innførte buddhismen i Tibet. Hun var også hovedskribenten for denne terma. I Nyingma regnes hun som den som utførte karmamudrā sammen med Padmasambhava og kalles «mor til tibetansk buddhisme».


== Referanser ==


== Litteratur ==
Dowman, Keith. (1984). Sky Dancer: The Secret Life and Songs of the Lady Yeshe Tsogyel. Routledge & Kegan Paul, Boston, MA. ISBN 0-7100-9576-7.
Gyalwa Changchub, and Namkhai Nyingpo. (1999) Lady of the Lotus-born: The Life and Enlightenment of Yeshe Tsogyal. Translated by the Padmakara Translation Group. Shambhala, Boston & London. ISBN 1-57062-384-8.
Kunga, Drime and Yeshe Tsogyal. Chonyi Drolma, translator. (2017) The Life and Visions of Yeshe Tsogyal: The Autobiography of the Great Wisdom Queen.Snow Lion Publications. ISBN 978-1611804348.
Nam-mkha'i snying-po (translated by Tarthang Tulku). (1983). Mother of Knowledge: The Enlightenment of Ye-shes mTsho-rgyal. Dharma Publishing, Berkeley, CA. ISBN 978-0913546918.
Anne Carolyn Klein. (2008). Meeting The Great Bliss Queen: Buddhists, Feminists, and the Art of the Self. Snow Lion Publications. ISBN 978-1559392914
Allione, Tsültrim. (2000) Women of Wisdom. Snow Lion Publications, ISBN 1-55939-141-3, EAN 9781559391412`
Vajra Love—Essays from the Sites of Keith Dowman
Drolma, Chonyi, translator. (forthcoming in 2017). The Supreme Secret Biography of Yeshe Tsogyal: The Exceptional Inner Meaning of Symbols. Shambhala Publications. https://web.archive.org/web/20160530131222/http://www.jnanasukha.org/news-blog?category=Translation
Gross, Rita M. "Yeshe Tsogyal: Enlightened Consort, Great Teacher, Female Role Model." The Tibet Journal, vol. 12, no. 4 (winter 1987), pp. 1–18.
Mikles, Natasha L. "A Tantrika in the Modern World: The Sexual Agency of Yeshe Tsogyal." The Monitor (fall 2007), pp. 28–39.
Terton Drime Kunga. "The Secret Symbolic Biography of Yeshe Tsogyal." http://skydancerpress.com/index.php?option=com_content&task=view&id=79&Itemid=107
Holdningsklær

Holdningsklær er et fenomen som dukket opp på 2010-tallet og som angivelig skal korrigere menneskers kroppsholdning og derved motvirke helseplager. Plaggene har særlig blitt populære blant idrettsutøvere. Det finnes også varianter av slike klær med sensorer som varsler brukeren om at holdningen ikke er optimal.Det vitenskapelige grunnlaget for at slike plagg medfører positive helseeffekter er tynt, og selgere av slike plagg har fått kritikk fra faglig ekspertise for å underbygge og profittere på helseangst i befolkningen.


== Referanser ==
The Blue Poster

The Blue Poster er en norsk miniserie, som første gang ble sendt i Skolefjernsynet på NRK i 1978. Regissør og produsent var Egil Eikvil. Manuset ble skrevet av engelske Lewis Jones og Michael Smee. Seriens hovedpersoner er fire unge skuespillere som danner en teatergruppe og reiser omkring med kanalbåt. De blir spilt av Bernard Finch, Paul Lavers, Sue Bovell og Elisabeth Sinclair.


== Om serien ==
Handlingen er lagt til byen Ironbridge, som er oppkalt etter verdens første jernbru som ble bygd over elva Severn. Distriktet rundt Ironbridge ble selve hjertet i den industrielle revolusjonen. Mysteriet som utspiller seg der er knyttet til en blå plakat som blir stjålet.


== Innspillingsfakta ==
Opptakene ble foretatt i Ironbridge og på industrimuséet like utenfor byen. Det er et museum for distriktets industrihistorie og  inneholder en liten gjenreist viktoriansk by.


== Episodetitler ==
1. episode: A Job for Dodd
2. episode: Dodd Does It
3. episode: Happy Birthday


== Handling ==
Dodd får i oppdrag av en mann, som ikke vil si navnet sitt, til å stjele en blå plakat. Den ligger inn i en konvolutt i en safe i Ironbridge. Han får £200 på forskudd og £200 når jobben er utført. En omreisende teatergruppe, «The River Show», ankommer Ironbridge i båt. Den skal holde en forestilling i puben «The Swan» klokken 18 samme ettermiddag. Mrs. Norton ber medlemmene av gruppa om å fjerne båten, da den er lagt til på hennes eiendom. Hun opplyser også at det ikke skal holdes en forestilling i puben, selv om gruppa har opptrådt der hvert eneste år. Norton har nemlig kjøpt puben.
Museumsdirektør Harold Baker er faren til Jenny, som er én av de kvinnelige medlemmene av gruppa. Han eier safen, som det skal begås tyveri fra. Dodds kvinnelige medhjelper setter fra seg varebilen på en reservert parkeringsplass utenfor museet. Mens Baker tilsnakker henne, låner Dodd en nøkkel fra Bakers bil og tar et avtrykk av den.
Baker ordner så at gruppen kan opptre utendørs på Blists Hill Open Air Museum. Mens Dodds medhjelper avleder Bakers assistent, låser han seg inn på Bakers kontor med en falsk nøkkel og åpner safen. Han finner konvolutten med plakaten inni. Dodd blir fortørnet når han senere oppdager at muséet selger fotostatkopier av plakaten for blott 20 pence. Dodd møter senere sin oppdragsgiver, overleverer ham konvolutten og mottar de resterende £200. Det viser seg at oppdragsgiveren er ingen ringere enn Harold Bakers bror, Ken, som driver en antikvitetsbutikk.


== I rollene ==
Jonathan Blake – Dodd
Kevin Brennan – Ken Baker
Harry Geldard – Harold Baker
Elizabeth Sinclair – Jenny
Sue Bovell – Bee
Paul Lavers – Alan
Bernard Finch – Merlin
Anne Ridler – Mrs. Norton
Beatice Aston – Helen
Pat Terry – Sally
Richard Carter – Skelton


== Kilder ==
«NRK Undervisning · English by Crime». www.nrk.no. Besøkt 7. april 2018. 
«Skolefjernsyn A Job for Dodd». tv.nrk.no. Besøkt 7. april 2018. 
«Skolefjernsyn Dodd Does It». tv.nrk.no. Besøkt 11. april 2018. 
«Skolefjernsyn Happy Birthday». tv.nrk.no. Besøkt 12. april 2018.
Julius Maada Wonie Bio

Julius Maada Wonie Bio (født 12. mai 1964) er en sierraleonsk offiser og politiker (Sierra Leones Folkeparti). Han ble 4. april 2018 tatt i ed som sitt lands president. Julius Maada Wonie Bio hadde det samme embete en kort periode av 1996.


== Referanser ==
Norgesmesterskapet i basketball for kvinner

Norgesmesterskapet i basketball for kvinner er et årlig norgesmesterskap i basketball for kvinner i Norge.
Kongepokalen ble for første gang delt ut til Norgesmesteren i 1970.Siden 2008 har vinneren av sluttspillet i Kvinneligaen blitt tildelt Norgesmesterskapstittelen.


== Norgesmesterskap ==


== Antall mesterskap ==


== Referanser ==
Norgesmesterskapet i skiskyting 2018

Norgesmesterskapet i skiskyting 2018 ble arrangert som to arrangementer. NM i normaldistanse og mix-stafett ble arrangert på Voss fra 8. til 11. mars 2018, og NM sprint, jaktstart, fellesstart og stafett blir arrangert på Lillehammer fra 4. til 8. april. 


== Resultater ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


=== Mix ===


== Kilder ==
Resultater mennStafett Arkivert 8. april 2018 hos Wayback Machine.
Sprint Arkivert 8. april 2018 hos Wayback Machine.
Normal Arkivert 8. april 2018 hos Wayback Machine.
Jaktstart Arkivert 10. april 2018 hos Wayback Machine.
Fellesstart Arkivert 10. april 2018 hos Wayback Machine.Resultater kvinnerStafett 3 x 6 km Arkivert 8. april 2018 hos Wayback Machine.
Sprint Arkivert 8. april 2018 hos Wayback Machine.
Normal Arkivert 8. april 2018 hos Wayback Machine.
Jaktstart Arkivert 10. april 2018 hos Wayback Machine.
Fellesstart Arkivert 10. april 2018 hos Wayback Machine.Resultater mixMix-stafett


== Eksterne lenker ==
Norges skiskytterforbund
NM på Voss
NM på Lillehammer Arkivert 8. april 2018 hos Wayback Machine.
Elias Ryssdal

Elias Ryssdal (født 14. oktober 1888, død 17. april 1937) var den første rektor ved  Firda Gymnas fra 1922 til 1927.
Ryssdal er født i Gloppen på gården Ryssdal, sønn av bonden Lars R Ryssdal. Han gikk først vinterjordbruksskolen og senere gymnas i Oslo. I 1908 han lærereksamen ved Volda Lærerskule. Han tok deretter embetseksamen ved Universitetet i Oslo. Ryssdal var først lærer ved Amtsskolen på Hemnesberget fra 1909-1910. Fra 1910-1914 ved Volda lærerskole, ved Haugesunds høyere almennskole fra 1914 til 1917, før han ble lærer ved den nye skolen Hornes Landsgymnas i Setesdal. Fra 1922 gikk han fra fast ansettelse ved Hornes til utrygg stilling som styrer ved Firda Gymnas. Det er reist en minnestein for Ryssdal ved Firda videregående skole. Etter 5 år som leder gikk han fra 1927 over til lektorpost ved Firda.


== Litteratur ==
flere 30-årsskrift, red. (1952). «Elias Ryssdal». Firda Gymnas og Realskule. Gloppen. s. 22-23.
Lāsma Kauniste

Lāsma Khermanovna Kauniste (født Lāsma Khermanovna Avotiņa, den 19. april 1942 i Riga i daværende Latvia SSR) er en tidligere skøyteløper som representerte Sovjetunionen. Hun ble verdensmester i 1969.
Kauniste ble nummer to i allround-VM 1967 i Deventer i Nederland og nummer tre i det sovjetiske mesterskapet samme sesong. Sesongene 1967/68, 1968/69 og 1969/70 endte hun årlig på andreplassen i det sovjetiske mesterskapet. Under Vinter-OL 1968 i Grenoble i Frankrike deltok hun på tre av distansene og ble som best nummer fem på 1 500 meter. Ved allround-VM 1969 på olympia-arenaen i Grenoble gikk hun fire gode distanser, noe som sikret henne laurbærkransen foran den daværende regjerende dobbelte nederlandske verdensmesteren Stien Kaiser.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lāsma Kauniste – Olympics.com 
(en) Lāsma Kauniste – Olympic.org 
(en) Lāsma Kauniste – Olympedia 
(en) Lāsma Kauniste – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(lv) Lāsma Kauniste – Latvias olympiske komité 
(en) Lāsma Kauniste – Speedskatingbase.eu 
(en) Lāsma Kauniste – SpeedSkatingNews.info 
(en) Lāsma Kauniste – SpeedSkatingStats.com 
(en) Lāsma Kauniste – TheSports.org
Mjølfjellet

Mjølfjellet eller Mjølfjell er et fjell og hytteområde beliggende øst i Raundalen i Voss kommune i Vestland fylke.
Mjølfjellet er først og fremst navnet på fjelltoppen, som har en høyde på 1 470 meter over havet, og ligger sørøst for og rett ovenfor Mjølfjell Ungdomsherberge i Voss kommune, og delvis i Ulvik kommune.
Mjølfjell er et turiststed og hytteområde. I Mjølfjell-området ligger butikken Mjølfjelltunet, Mjølfjell kapell og et militært skyte- og øvingsfelt. Det ligger om lag 500 hytter i området (mai 2014).


== Navnet ==
Navnet henger sammen med «mjøl» og skyldes den hvite anortositten i berggrunnen. Denne strekker seg nordover til Gudvangen i Sogn.


== Geologi ==
Mjølfjell består av hvit mylonittisk kvartsitt som ble dannet under Sveconorvegiske fjellkjededannelse i prekambriumtiden.


== Hotellhistorie ==

Ved åpningen av Bergensbanen i 1909, ble Stadheim Høifjellhotel bygget. Det var i drift fra rundt 1910 til det brant ned i 1963. Kårdal pensjonat ble bygget i 1934, og var populært i 1960- og 1970-årene. Mjølfjell Feriekoloni ble benyttet som friluftskole og feriekoloni for folkeskolene i Bergen kommune fra 1925 til rundt 1965. Koloni-bygningene ble revet høsten 1994.


=== Liste over hoteller ===
Stadheims Høifjellhotel (senere Mjølfjell Høifjellhotell), 1910
Mjølfjell Feriekoloni, 1925
Kårdal Pensjonat, Ivar Kårdal, 1938
Mjølfjell Ungdomsherberge, Johan T. Paulsen, 1939


=== Privathytter ===
Rundt år 1912 startet utbyggingene av privathytter på Mjølfjell. Det fantes 10-12 hytter i 1920-årene, i områdene Almenningene og Hellene, før det etter hvert ble bygget hytter i større nærhet til hotellet. Senere bygget bedrifter og institusjoner hytter og hus, før man på slutten av 1900-tallet har et «sammenhengende belte» av hytter fra Mjølfjell stasjon i vest til Mjølfjell Ungdomsherberge i øst.


== Tilgjengelighet ==
Mjølfjell er betjent av Mjølfjell stasjon, både lokale tog fra Voss, og sjeldnere – Bergen til Oslo-tog har regelmessige stopp her. Denne nærheten til Bergensbanen gjør Mjølfjell til et populært rekreasjons- og turistmål.


== Litteratur ==
Mjølfjell i fjern og nær fortid : glimt fra Mjølfjell-områdets historie og Mjølfjell vels virke 1962-1995. Mjølfjell vel. 1996. ISBN 8271282387. 
Reime, Reime (2012). Mjølfjell og menneskene. Bergen: John Grieg forlag. ISBN 9788253303062. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mjølfjell, Voss – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Mjølfjelltunets offisielle nettsted Arkivert 12. juni 2021 hos Wayback Machine.
Parlamentsvalget i Ungarn 2018

Parlamentsvalget i Ungarn 2018 ble avholdt 8. april 2018. Som ved valget i 2014 velges det 199 seter i Ungarns parlament, og det trengs 100 seter for å oppnå flertall.


== Resultater ==


== Meningsmålinger ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
(en) Hungarian parliamentary elections (2018) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Iceland Foods

Iceland Foods Ltd er en britisk supermarkedkjede som fokuserer på salg av frossenmat, inkludert ferdigmåltider og grønnsaker. De selger også ikke-frosne dagligvarer som råvarer, kjøtt, meieriprodukter og tørrvarer. Selskapet har omtrent 2,2 prosent av det britiske matmarkedet.


== Historie ==

Iceland startet virksomheten i 1970, da Malcolm Walker åpnet den første butikken i Leg Street i Oswestry i Shropshire i England, med sin forretningspartner Peter Hinchcliffe som investerte 59 pund for en måneds husleie i butikken. De var fortsatt ansatt i Woolworths på den tiden, og arbeidsforholdet ble avsluttet da arbeidsgiver oppdaget deres jobb på siden. Iceland spesialiserte seg i utgangspunktet på løs frossenmat. I løpet av 1977 hadde de åpnet en ny butikk i Manchester som solgte egen merkepakket mat, og innen 1978 hadde ytterligere 28 butikker fått navnet.
I 1983 vokste virksomheten gjennom oppkjøp av 18 butikker fra kjeden St. Catherine's Freezer Centres, og i 1984 ble virksomheten børsnotert for første gang. Investeringen ble brukt til å kjøpe Orchard Frozen Foods i 1986, og kjøp av den større rivalen Bejam i 1988. I 1993 tok Iceland over mathallene i Littlewoods varehus og kjøpte den franske Au Gel-kjeden. Sistnevnte viste seg å bli mislykket, og butikkene ble stengt i løpet av et år.I 2018 åpnet kjeden butikker i Norge.


== Se også ==
Picard Surgelés


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Iceland (UK)
Iceland (Irland)