jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ayaka Kikuchi (skøyteløper)

Ayaka Kikuchi (født 28. juni 1987) er en japansk skøyteløper som deltar i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter for Japan.


== Internasjonale mesterskap ==
Allround-VM på skøyter (deltatt to ganger)

Calgary 2011 og Moskva 2012.Beste resultat 19.-plass sammenlagt i Moskva 2012.Enkeltdistanse-VM på skøyter  (deltatt i 2 mesterskap ved 4 konkurranser)

Inzell 2011 på 3 000m og i Heerenveen 2012 på 1 500m, 5 000m og lagtempo.Beste resultat 7.-plass på lagtempo i Heerenveen 2012 og individuelt 10.-plass på 5 000m også i Heerenveen 2012.Hun tok gull under Vinter-OL 2018.


== Personlige rekorder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ayaka Kikuchi – Olympics.com 
(en) Ayaka Kikuchi – Olympic.org 
(en) Ayaka Kikuchi – Olympedia 
(en) Ayaka Kikuchi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ayaka Kikuchi – Speedskatingbase.eu 
(en) Ayaka Kikuchi – SpeedSkatingNews.info 
(en) Ayaka Kikuchi – SpeedSkatingStats.com 
(en) Ayaka Kikuchi – TheSports.org 
(en) Ayaka Kikuchi på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Ayaka Kikuchi : Profil (gammel) på data.ISUresults.eu og Profil (ny) på www.ISU.html.infostradasports.com sine nettsider. (distanseresultater (gammel) og kort biografi (ny))
(en) Ayaka Kikuchi på SpeedskatingResults.com (personlige rekorder og resultater (Ufullstendig, resultater fra februar 2007 og nyere))
(en) Ayaka Kikuchi på The-Sports.org (noen resultater)
(nl) Ayaka Kikuchi på Effesport.nl (noen resultater, ufullstendig)
«Athletes : Ayaka Kikuchi». Sochi2014.com. 28. juni 2014. Arkivert fra originalen 28. juni 2014. Besøkt 26. august 2015. 
«PyeongChang 2018 : Speed Skating Athlete Profile – Ayaka Kikuchi» (engelsk). pyeongchang2018.com. Arkivert fra originalen (.htm) 21. april 2018. Besøkt 2. april 2018. Bilder(en) Bilder av Ayaka Kikuchi på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Charles Piot

Guillaume-Joseph-Charles Piot, (født 17. oktober 1812 i Leuven, død 28. mai 1899 i Saint-Gilles i Brussel), var en belgisk historiker, arkivar, arkeolog og numismatiker.
Piot tok sin akademiske grad ved Riksuniversitet Leuven med dr.jur. i 1834. Han var riksarkivar fra 1886 til 1897.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Digital Library Numis (fransk)
Bustangen

Bustangen er et nes mot Vrengensundet på nordre del av Tjøme i Færder kommune i Vestfold. På neset ligger gården Bustangen med to bruk. Begge hører til matrikkelgården Kråkere. Fra Bustangen er det lett adkomst til Ytre Oslofjord gjennom østre del av Vrengensundet. 
På et høydedrag sør på neset som faller bratt mot vest og nordvest ligger restene av det som sannsynligvis er restene etter en bygdeborg fra eldre jernalder. Det er oppganger til borgplatået i nord og i sør, hvor terrenget er slakere. Rundt sør- og vestsida av kollen er det en rekke steingjerder, men noen av dem er mye yngre enn borgen. Nede i vest, om lag 8 meter over bakkenivå, er det en skytterstilling som er tilknytta borgen.
Kunstmaleren Adolph Claudius Tidemand bodde på begynnelsen av 1900-tallet på en av gårdene på Bustangen. 


== Eksterne lenker ==
«Bustangen». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Valle (Sande)

Valle er et gårdstun fra 1700-tallet ved tettstedet Sande i Holmestrand kommune, Vestfold og Telemark fylke. Det befinner seg om lag én kilometer vest for Sande sentrum, ved ei sidegrein av Sandeelva. Stabburet har status som vedtaksfreda kulturminne.
Hovedbygninga ligger på vestsida av tunet og er staselig utforma med kollonade og inngangsportal i utskåra rokokkostil. Stabburet er godt bevart og et typisk eksempel på et toetasjes «kåpestabbur» fra Vestfod. I gavlene har det halvsirkelforma vinduer, og inngangsdøra har omramming og profilerte kledningsbord i fiskebeinsmønster.


== Eksterne lenker ==
«Valle». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Marie Dølvik

Marie Dølvik Markussen (født 15. februar 1997) er en norsk fotballspiller som spiller for Rosenborg. 


== Klubbkarriere ==
Hun spilte for i Stakkevollan IF i Tromsø og fikk i ung alder oppmerksomhet for sine tekniske ferdigheter. Som tolvåring fikk hun vist fram trikseferdighetene sine for Kong Harald og Dronning Sonja.Dølvik fikk tilbud om å spille for damelaget til Fløya, men ville heller spille med gutta på Stakkevollans G97-lag. Hun fikk også trene med andrelaget til Tromsø IL, hvor hun blant annet imponerte TIL-kaptein Miika Koppinen.Senhøstes 2013 gikk hun til Stabæk Fotball Kvinner i Toppserien, for 10 000 kroner. Hun ble da omtalt som det mest spennende og største talentet i Norge av Stabæks sportslige leder Richard Jansen.Etter tre sesonger i Stabæk ble hun som 19-åring hentet til tyske VfL Wolfsburg som var et av verdens beste lag på kvinnesiden.Oppholdet i Tyskland gikk ikke helt som forventet og før 2018-sesongen vendte Dølvik hjem til Norge igjen og signerte for Vålerenga i Toppserien. I Vålerenga sprudlet hun igjen og i 2020 forlenget hun kontrakten med Oslo-klubben.Hun var med å vinne både seriemesterskapet og cupmesterskapet med Vålerenga i 2020, og i cupfinalen mot LSK Kvinner avgjorde hun kampen med et drømmemål. Også i 2021 var hun svært delaktig i at hun og Vålerenga tok sitt andre cupmesterskap på rad med scoring i cupfinalen mot Sandviken. Etter cupfinalen ble det kjent at Dølvik forlater Vålerenga og hadde signert for den australske klubben Newcastle Jets.I mars 2022 ble det kjent at hun hadde signert for Rosenborg.


== Landslagskarriere ==
Hun var bare fjorten år da hun i 2011 ble tatt ut på J15-landslaget for første gang og scoret hat trick da de vant 7–0 mot England på bortebane.
Hun fikk sin A-landslagsdebut i mars 2015 mot USA i en alder av 18 år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marie Dølvik – UEFA 
(en) Marie Dølvik – WorldFootball.net 
(en) Marie Dølvik – FootballDatabase.eu 
(de) Marie Dølvik – fussballdaten.de 
(en) Marie Dølvik – Soccerway 
(de) Marie Dølvik – Tysklands fotballforbund 
(no) Marie Dølvik – Norges Fotballforbund 
(de) Marie Dølvik – Soccerdonna 
(en) Marie Dølvik – FBref 
Marie Dølvik på Instagram
Lavrants Østtveiten

Lavrants Aslaksson Østtveiten (også skrevet Øvsttveiten) (født 3. mars 1899  i Seljord, død 18. desember 1979 i Seljord) var en norsk kveder. I kvedinga brukte han den såkalte skulemeisterstilen. Østtveiten er kjent for «Kivletone», som senere er utgitt av Per Anders Buen Garnås. 
Lavrants-kvad, en samling opptak av Østtveiten, ble utgitt av Buen Kulturverkstad i 1992.Østtveiten bodde på gården Øvsttveiten, som er det øverste bruket på Seljordshei. Han var nest yngste barn i en søskenflokk på ti stykker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
bildeboka.no: Bilde av Østtveiten som spiller på en langelur
Diporeia

Diporeia er en slekt av krepsdyr, og hører til underordenen Gammaridea. Det er således en slekt i gruppen av amfipoder (amfipoder) som tilhører storkreps. De er flattrykt fra siden. Voksne hunner er 6–9 mm lange. De lever på bunnen i innsjøer og eter detritus i bunnslammet.
Diporeia er utbredt i det nordøstlige Nord-Amerika fra Mackenzievassdraget til De store sjøer og delstaten New York. De regnes til istidskrepsene og spredte seg gjennom bredemte sjøer ved slutten av siste istid. Flatbent istidskreps (Monoporeia affinis) er et europeisk motstykke til Diporeia.
Den sentrale arten, Diporeia hoyi, er en istidskreps eller «istidsrelikt» som lever i ferskvann i omgivelser som har vært større under tidligere glaciale forhold.I løpet av 1990-årene ble det mye mindre Diporeia i De store sjøer. En årsak kan være at sebramusling (Dreissena polymorpha) etablerte seg i sjøene. Denne muslingen filtrerer vannet svært effektivt og fjerner næringstoffene som Diporeia lever av.


== Taksonomi ==
Tidligere ble alle arter i Diporeia regnet som én art, Pontoporeia hoyi. Slekten Diporeia ble opprettet i 1989, men det er uklart hvor mange arter det er i denne slekten. ITIS regner med seks arter, men flere av disse er synonymer for Diporeia hoyi. En rekke synonyme navn henføres nå til arten Diporeia hoyi, og i moderne taksonomi er det en tendens til å regne alle Dopireia-varientene til enne ene arten.


== Litteratur ==
R. Väinöla og S.-L. Varvio (1989). «Molecular divergence and evolutionary relationships in Pontoporeia (Crustacea: Amphipoda)». Can. J. Fish. Aquat. Sci. 46 (10): 1705–1713. ISSN 0706-652X. doi:10.1139/f89-216. 
E.L. Bousfield (1989). «Revised morphological relationships within the amphipod genera Pontoporeia and Gammaracanthus and the "glacial relict" significance of their postglacial distributions». Can. J. Fish. Aquat. Sci. 46 (10): 1714–1725. ISSN 0706-652X. doi:10.1139/f89-217. 
R. Dermott, R. Bonnell og P. Jarvis (2006). «Changes in abundance of deep water amphipod Diporeia in eastern North American lakes with or without Dreissena mussels» (PDF). Can. Tech. Rep. Fish. Aquat. Sci. (2636): 1–88. ISSN 0706-6457. Arkivert fra originalen (PDF) 6. oktober 2013. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Diporeia – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Diporeia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Diporeia hos ITIS 
(en) Diporeia hos NCBI 
(en) Kategori:Diporeia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Diporeia – detaljert informasjon på Wikispecies 
Zooplankton of the Great Lakes – Diporeia
Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist – Diporeia
NM i troppsgymnastikk for senior 2013

Se også: NM i troppsgymnastikk for junior 2013NM i troppsgymnastikk for senior 2013 ble arrangert 26. - 27. juni 2013, i Nordlyshallen på Hamar i Norge.
Mesterskapet ble arrangert i forbindelse med Landsturnstevnet, og fungerte også som andre kvalifiseringsrunde til Nordisk mesterskap 2013.
Det ble konkurrert i;

TeamGym - frittstående, tumbling og trampett sammenlagt (lørdag)
Nasjonale klasser - frittstående, tumbling og trampett som separate konkurranser (søndag)


== Resultater, TeamGym ==


=== Kvinner ===


=== Herrer ===


=== Mix ===


== Resultater, nasjonale klasser ==


=== Kvinner ===


==== Frittstående ====


==== Tumbling ====


==== Trampett ====


=== Menn ===


==== Frittstående ====


==== Tumbling ====


==== Trampett ====


=== Mix ===


==== Frittstående ====


==== Tumbling ====


==== Trampett ====


== Eksterne lenker ==
NGTF - Resultater NM TeamGym senior 26. juni 2013, Landsturnstevnet, Hamar (PDF)
NGTF - Resultater NM Nasjonale klasser senior 27. juni 2013, Landsturnstevnet, Hamar (PDF)
Mochi

Mochi (餅) er en japansk matrett laget av mochigome (kleberis) som benyttes som ingrediens i en rekke japanske matretter, alternativt spises for seg. Mochi spises året rundt i Japan, men framfor alt av tradisjon ved det japanske nyttår. Mochi er ekstremt klebrig og det rapporteres ikke sjeldent i de japanske medier om hvordan framfor alt eldre personer får kvelning etter at de har spist mochi, gjerne i samband med nyttår (bare i Kanto-området ble det rapportert fire dødsfall omkring nyttårshelgen 2006.Mochi er egentlig også en kinesisk matrett, som i Kina kalles «Ma Chi». Den er en tradisjonell dessert i Kina. Men den ganske lignende varianten som kinesere forbinder med nyttår, kalles nian gao.
Mochi er også utbredt på Taiwan, der den heter máshu (麻糬). Det benyttes japanske oppskrifter, og tradisjonene stammer fra den tiden Japan koloniserte øya.Mochi tilberedes ved at man knuser mochigome i en tradisjonell usu-morter (alternativt benytter en moderne elektronisk maskin) og deretter former det, vanligvis i runde eller firkantede former.
Mochi kan spises kokt, grillet, stekt (gjerne med smør og soyasaus, «shoyuu bataa»), fritert, rå eller som en ingrediens i en annen matrett. Den spises for eksempel pudret med kinako (japansk røstet soyamel) og sukker, med soyasaus (med eller uten sukker), i suppe (zoni, japansk nyttårsrett). Mochi sammen med anko (en postei bestående av røde azukibønner og sukker) er en dessertrett.


== Populære matretter som inneholder mochi ==
Zoni, en suppe som inneholder riskaker. Zoni spises tradisjonelt på den japanske nyttårsdagen, ganjitsu. Foruten mochi inneholder zoni gulrøtter og et par stykk tradisjonelle japanske grønnsaker.
Yakimochi, en grillet riskake som spises med nori og soyasaus.
Shiruko, en søt azukibønnbasert suppe med biter av riskake i.
Daifuku, en myk riskake fylt med bønnesyltetøy eller noe annet søtt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mochi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gïeleaernie

Gïeleaernie (sørsamisk for språklig arnested) er et sørsamisk språk- og kultursenter i Røyrvik kommune i Nord-Trøndelag; senteret presenterer seg som «et arnested for sørsamisk språk og kultur». Senteret ble opprettet i 2013, i forbindelse med at Røyrvik kommune ble en del av forvaltningsområdet for samisk språk, som den andre sørsamiske kommunen. Senteret, som er en kommunal etat, har status som språksenter under Sametinget. Tove Mette Jåma Wigdahl er leder for senteret.
Senteret arrangerer kurs i samisk språk og ivaretar de rettighetene innbyggerne har i språkforvaltningsområdet. Blant de første arbeidsoppgavene er en lommeordbok for helseansatte, og prosjektet Gïele våarhkoe, som skal dokumentere sørsamiske ord og uttrykk fra dialektområdet i Røyrvik.

Senterets logo er en viser (viejhkie) som har tilhørt ei runebomme (gievrie); den eies av Norsk Folkemuseum, men har vært eid av Sofie Jomafjeld, som har bakgrunn fra Røyrvikdistriktet.


== Referanser ==
Nidarå Tømmersalslag

Nidarå Tømmersalslag ble stiftet i 1930. Laget var en regional skogeierforening tilknyttet Norges Skogeierforbund. Medlemmene kom fra både Aust-Agder og Telemark. Foreningen bygget på medlemmene i Arendalsvassdragets skogeigarlag og gikk i begynnelsen under navnet Nidarå Salslag. Foreningen endret offisielt navnet i 1936. Første formann var Targei Kateraas.


== Historikk ==
Nidarå Tømmersalslag ble stått sammen med Østre Nedenes skogeierforening i 1946, noe som førte til at medlemstallet økte. I oppstartsåret hadde Nidarå Tømmersalslag 474 medlemmer. Ved 50 års jubileet i 1980 var antallet steget til om lag 2600 medlemmer.
Blant skogeierlagene som var tilknyttet Nidarå Tømmersalslag var blant annet:

Austre Moland skogeierlag
Dypvåg Skogeierlag
Fjære skogeierlag
Flosta skogeierlag
Tromøy skogeierlag
Søndeled skogeierlag


== Sagbruk ==
I 1971 etablerte foreningen et eget sagbruk på Simonstad i Åmli. Nidarå Trelast ble åpnet av statsminister Trygve Bratteli 26. oktober 1971 og var et av landets mest moderne sagbruk. Det ble solgt til Bergene Holm i 1985.Nidarå Tømmersalslag ble i 2000 slått sammen med tilsvarende selskap i Vest-Agder og Telemark til Agder og Telemark skogeierforening i 2000. Hovedkvarteret ble flyttet fra Arendal til Skien. Denne skogeierforeningen endret i 2006 navn til AT skog og ble omgjort til et andelslag.


== Arkivet ==
Arkivet etter Nidarå Tømmersalslag befinner seg ved KUBEN i Arendal. Arkivet omfatter om lag 25 hyllemeter og inneholder møtebøker, saksarkiv, fotografier, jubileumsskrift og avisutklipp fra lagets historie.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Arkiv etter Nidarå Tømmersalslag på Arkivportalen
MB Trac

MB Trac er en traktor produsert av Mercedes-Benz fra 1972 til 1991.


== Modellene og antall produserte ==

		
		
		
		


== Eksterne lenker ==
(en) MB-Trac – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jens Brostrup

Jens Brostrup (død 3. juni 1497 i Fliginge) var en dansk riksråd samt erkebiskop i Lund i årene 1472–97.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Brostrup ble født på Sjælland som sønn av adelsmannen Henning Brostrup til Tommerup og Karen Teusdatter Rosengaard.


=== Kannik, prost, erkebiskop ===
I ung alder ble han kannik i Roskilde og senere kapellan hos Christian I. I 1468 var han prior og i 1457 prost i Dalby kloster i Skåne. Han ble som kongens kansler og erkedegn i Lunds kapittel valgt til erkebiskop i Lund i 1472, etter Tuve Nielsen. Brostrups makt ble innskrenket, idet han ble tvunget til å avlegge ed på en  strengere håndfestning enn sine forgjengere. Han måtte også betale dyrt for stadfestelsen, da paven hadde lovet Lunds stift til en av sine kardinaler, hvorfor denne måtte utkjøpes. Dertil kom prisen for den pavelige stadfestelse, hvilket alt sammen satte Brostrup i dyp gjeld, som han siden hadde vanskeligheter med å komme ut av. 


=== Kong Hans ===
Sammen med riksmarsk Claus Rønnow fikk han i 1478 det ærefulle oppdrag å hente den utvalgte prins Hans kommende frue Christine av Sachsen i Warnemünde, hvoretter han viet paret i Vor Frue Kirke i København den 6. september samme år. I 1481 spilte han en fremtredende rolle ved forhandlingene i Halmsted omkring gjenopprettelsen av Kalmarunionen. Han oppnådde dog ikke å få Hans valgt av svenskene. Pinsedag i 1483 kronte han kong Hans og dronning Christine i København.Han var også virksom ved opprettelsen av Københavns Universitet, hvor han i 1479 gav institusjonen dets første statutter. Videre var han leder av riksrådet, samtidig som han lot slottet Fliginge (Flyinge) befeste og sto for istandsettelsen av flere av erkebiskopens slott. 


=== Død og ettermæle ===
Etter få dagers sykeleie døde han av pest på Fliginge den 3. juni 1497. Han ble begravet i Vor Frue Kapel i Lund domkirke. Ettersom han både hadde pantsatt og bortforlent flere av Lunds stifts gods til slekt og venner, samt pga. ødselhet brakt uorden i erkesetets økonomi, fikk han et mindre godt ettermæle.


== Referanser ==
Dyad

Dyad eller Dyade betegner et forhold mellom to mennesker i psykologisk antropologi. Når denne relasjonen er eksklusiv og fortrolig, kan den kalles en «dyadisk relasjon».


== Dyadisering ==
Dyadisering er etableringen av et eksklusivt forhold mellom to mennesker. Selv om dyadisering alltid har forekommet i menneskesamfunn, har slike forhold dårligere betingelser under den mer kollektive livsform som landsbyfellesskaper. Tosidige forhold virker som oftest utfordrende på kollektivet. Presset på en dyade, eller på et eksklusivt par, innenfor rammen av et kollektiv, er av samme art som det som rettes mot en einstøing.


== Kilder ==
Jan Brøgger (1999). Psykologisk antropologi. Cappelen akademisk forlag. ISBN 9788245607680.
NM i troppsgymnastikk 2012 (TeamGym)

NM i troppsgymnastikk 2012 i TeamGym for senior og junior ble arrangert 9. - 10. juni 2012, i Leikvollhallen i Asker. Arrangør var Holmen Tropp og Turn.Konkurranseformen TeamGym betyr at man konkurrerer sammenlagt i frittstående, tumbling og trampett.
Mesterskapet var andre kvalifiseringsrunde for EM i troppsgymnastikk 2012 for senior og junior.


== Resultater, senior ==


=== Kvinner ===


=== Herrer ===


=== Mix ===


== Resultater, junior ==


=== Kvinner ===


=== Herrer ===


=== Mix ===


== Se også ==
NM i troppsgymnastikk 2012 (nasjonale klasser)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Holmen Tropp og Turn - NM TeamGym 2012 junior og senior Arkivert 9. oktober 2013 hos Wayback Machine. (lenke til resultater)
Gratian (kanonist)

Gratian, også kjent som Magister Gratianus eller Gratianus de Clusio, (født mot slutten av 1000-tallet i Chiusi i Italia, død før 1160 i Bologna) går for å være den nyere kirkeretts far. Han er forfatter av Decretum Gratiani fra ca 1140, den mest innflytelsesrike samling lovtekster innen middelaldersk kirkerett. Fra om lag  1126/27 var han biskop av Chiusi.


== Virke ==
Lite er kjent om Gratian. At han var kamaldulensermunk anses av mange for bare en legende eller formodning. Enda mindre sikkert er det at fornavnet hans var Johannes.
Gratians virksomhet er knyttet til at Rettsskolen i Bologna var blitt fast institusjonalisert. Her underviste Gratian i jus.
Det ekstisterte allerede en Corpus Iuris Civilis, en kompilasjon av tidens borgerlige rett, og Gratian utarbeidet en tilsvarende samling for kirkeretten. Han kalte denne samlingen Concordia Discordantium Canonum. Men i ettertiden ble det hovedsakelig kjent som «Gratians dekret», Decretum Gratiani. Denne samlingen omfattet 3600 tekster: Konsilsdekreter, pavelige erklæringer, tekster fra kirkefedrene og apostoliske skriv, og Gratians egne omfattende glosser satte materialet i sammenheng, løste opp i motsigelser i tekstene ved hjelp av kriterier om overordnet/underordnet lov eller lovautoriet, tidligere eller senere lov og så videre.
At samlingen sannsynligvis var ferdigstilt ca 1140 skyldes at det er medtatt tekster fra Andre Laterankonsil av 1139.


== Gratian presentert og plassert av Dante ==
I Divina Commedia, fra tidlig 1300-tall, plasserer Dante på litt av en hedersplass. I Paradisets tiende sang (canto) lar han Thomas av Aquino presentere ham som en strålende eksponent for de høylærde ånder:  

« quell'altro fiammeggiare esce del riso
di Grazïan, che l'uno e l'altro foro
aiutò sì che piace in paradiso.»
(Dante Alighieri: Den guddommelige komedie - Paradiso, canto X, vv.103-105)


== Referanser ==


== Litteratur ==
(de) Friedrich Wilhelm Bautz: «Gratian» i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Bind 2, Hamm 1990, ISBN 3-88309-032-8, sp. 288–289.
Francis Fukuyama: The Origins of Political Order, Profile Books, 2011, s. 268-270 ISBN 9781847652812.
Kerstin A. Jacobi: Der Ehetraktat des Magisters Rolandus von Bologna. Redaktionsgeschichtliche Untersuchung und Edition (= Schriften zur Mediävistik 3) Hamburg 2004 ISBN 3-8300-1193-8.
Peter Landau: Gratian (von Bologna), i: Theologische Realenzyklopädie 14 (1985), s. 124-130 (Überblick mit weiterer Lit.)
Francesco Reali: «Magister Gratianus e le origini del diritto civile europeo», i Graziano da Chiusi e la sua opera, Edizioni Luì, 2009
Anders Winroth: The Making of Gratian's Decretum, Cambridge 2000.


== Eksterne lenker ==
Domus Gratiani - Homepage for Gratian Studies
Digitalisierte Handschriften in Schweizer Bibliotheken
Lei Gong

Lei Gong (kinesisk: 雷公; pinyin: Léi gōng; Wade–Giles: Lei2 kung1, «tordenhertugen») eller Lei Shen (kinesisk: 雷神; pinyin: Léi shén, «tordenguden») er den kinesiske daoismes og folkereligions tordengud. Han bærer hammer og meisel, og har fuglenebb, -vinger og -føtter. 
Hans kone er Dian Mu. Hun har speil i hver hånd, og hun ledsager sin mann med lyn. 


== Litteratur ==
Rachel Storm: The Encyclopedia of Eastern Mythology: Legends of the East: Myths and Tales of the Heroes, Gods and Warriors of Ancient Egypt, Arabia, Persia, India, Tibet, China and Japan. ISBN 978-0-7548-0069-9