jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Magnus Myhren Kristensen

Magnus Myhren Kristensen (født 24. mars 1996) er en norsk skøyteløper som deltar i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter og representerer Norge og Arendal Skøiteklub.
Kristensen debuterte for Norge i et internasjonalt mesterskap i hurtigløp på skøyter under det første Vinter-OL for ungdom 2012 i Innsbruck, Østerrike. Han deltok på distansene 1 500 meter (9.-plass) og 3 000 meter (7.-plass). Sesongen 2013/14 deltok han under Junior-VM på skøyter 2013 i Collalbo, Italia i allround (18.-plass), 1 500 meter (31.-plass), 5 000 meter (14.-plass) og i lagtempo hvor hans beste plassering fra et junior-VM kom med en 4.-plass. Lagtempolaget besto av Johann Jørgen Sæves og klubbkameraten Simen Spieler Nilsen. Kristensen deltok også i Junior-VM 2014 i Bjugn, Norge og i Junior-VM 2015 i Warszawa, Polen. Sesongen 2015/16 fikk han debutere i verdenscupen på skøyter i Thialf, Heerenveen på 1 000 meter. Han fikk også være med når Norge fikk stille med maksimal kvote under verdenscupstevnet i Sørmarka Arena, Stavanger og dermed være en del av Norges største verdenscuptropp i hurtigløp på skøyter noensinne med 21 deltagere. Den største grunnen til det er at det var første gang at et verdenscupstevne i hurtigløp på skøyter med så mange distanse-øvelser ble arrangert i Norge samtidig.


== Personlige rekorder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Magnus Myhren Kristensen – Olympedia 
(en) Magnus Myhren Kristensen – Speedskatingbase.eu 
(en) Magnus Myhren Kristensen – SpeedSkatingNews.info 
(en) Magnus Myhren Kristensen – SpeedSkatingStats.com 
(en) Myhren&nat=NOR&lm=m Magnus Myhren Kristensen på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Magnus Myhren Kristensen på SpeedskatingResults.com (personlige rekorder og resultater)Bilder(en) Bilder av Magnus Myhren Kristensen på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Kvenske stedsnavn (Nordreisa)

Kvenske stedsnavn i Nordreisa angir geografiske navn i Nordreisa kommune (knr 1942) i Troms, som finnes på det kvenske språket. Ettersom stedsnavn kan referere til geografiske områder av videre utstrekning enn dagens kommunegrenser, kan noen navn være innom andre kommuner også. En oppføring kan ha flere parallelnavn både på kvensk og andre språk som er brukt i området, disse har ikke alltid samme betydning på de ulike språk, selv om de skulle være dekkende for det samme stedet.


== Kvenske stedsnavn ==
Tabellene under er utarbeidet på bakgrunn av informasjon som finnes i kvensk stedsnavndatabase og eventuelle andre kilder. De kvenske stedsnavna finnes i oppslagsform til venstre i tabellen under, og er plassert i alfabetisk rekkefølge.


=== A ===
Artillerigruppe Ålesund

Artillerigruppe Ålesund (tysk:Artilleriegruppe Aalesund) (HKAA III/976) var en artillerigruppe i Heeres Küsten Artillerie. Det var 6 Heeres Küsten Batterier og 1 Marine Artillerie Batteri i gruppen. Gruppen hadde standkvarter i Ålesund.
Artillerigruppen hørte til Heeres Küsten Artillerie Regiment nr. 976 (H.K.A.R 976) som var underlagt Seekommandant Molde.
De ulike batteriene er beskrevet i Jan Egil Fjørtofts bok Tyske kystfort i Norge. Arendal: Agder presse. 1983. s. 166. ISBN 8299087813.
Marzia Kjellberg

Marzia Kjellberg (født Bisognin 21. oktober 1992), også kjent under sitt YouTube-alias CutiePieMarzia, er en italiensk designer og tidligere youtuber. Kjellbergs videoer handlet hovedsakelig om mote, skjønnhet, videospill, sminke og DIY (Do it yourself/gjør det selv). I november 2015 hadde videoene hennes 446 million visninger, og 6 million abonnenter. Hun har nå avsluttet YouTube-karrieren sin for å fokusere på design av blant annet smykker og keramikk i selskapet hennes Maì [1].
Hun giftet seg med youtuberen Felix Kjellberg (også kjent som «PewDiePie»)  19. august 2019.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) Marzia Bisognin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Marzia Bisognin på Internet Movie Database 
Marzia Bisognin på Twitter 
Marzia Bisognin på Facebook 
Marzia Bisognin på Instagram 
Marzia Bisognin på YouTube
Puente Laguna Garzón

Puente Laguna Garzón er en bro over Laguna Garzón, Uruguay, kjent for sin uvanlige runde form. Broen ligger på Ruta 10 og går mellom departementene Rocha og Maldonado. Den ble designert av Rafael Viñoly.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Article on bridge completion
VM i motbakkeløp 2015

Verdensmesterskapet i motbakkeløp 2015 (World Mountain Running Championship) ble arrangert 12. og 18. september 2015, i Betws-y-Coed i Wales. 
Mesterskapet ble arrangert som en del av Festival of Sport, som varte fra 12. til 20. september. 

VM for masters (alder 35-79 år) ble arrangert 12. september
VM for senior og junior ble arrangert 19. september


== Resultater, herrer ==


=== Senior, 13 km ===

119 utøvere deltok. 


=== Senior, lag ===


=== Junior, 8,9 km ===


=== Junior, lag ===


=== Masters ===
35-39 år, 10,7 km

40-44 år, 10,7 km

45-49 år, 10,7 km

50-54 år, 10,7 km

55-59 år, 8,7 km

60-64 år, 8,7 km

65-69 år, 8,7 km

70-74 år, 8,7 km

75-79 år, 8,7 km


=== Masters, lag ===
35-39 år

40-44 år

45-49 år

50-54 år

55-59 år

60-64 år

65-69 år

70-74 år

75-79 år


== Resultater, kvinner ==


=== Senior, 8,9 km ===

68 utøvere deltok. Danske Katrine Villumsen kom på 42.-plass. 


=== Senior, lag ===


=== Junior, 4,7 km ===


=== Junior, lag ===


=== Masters ===
35-39 år, 10,7 km

40-44 år, 10,7 km

45-49 år, 10,7 km

50-54 år, 10,7 km

55-59 år, 8,7 km

60-64 år, 8,7 km

65-69 år, 8,7 km

70-74 år, 8,7 km

75-79 år, 8,7 kmIngen deltakere


=== Masters, lag ===
35-39 år

40-44 år

45-49 år

50-54 år

55-59 år

60-64 år

65-69 år

70-74 årIngen påmeldte lag

75-79 årIngen påmeldte lag


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
GenereltOffisiell hjemmesideResultaterWMRA - Men individual (13 km/720 m/119 participants) (resultater, herrer senior)
WMRA - Junior Men individual (8,9 km/480 m/63 participants) (resultater, herrer junior)
WMRA - 15th World Masters Mountain Running Championships (resultater, herrer masters)
WMRA - World Mountain Running Championships 2015 (resultater, lag)
WMRA - 15th World Masters - Mountain Running Championships - Teams Results (resultater, masters lag)
WMRA - World Mountain Running Championships 2015 - Women individual (8,9 km/480 m/68 participants) (resultater, kvinner senior)
WMRA - World Mountain Running Championships 2015 - Junior Women individual (4,7 km/240 m/43 participants) (resultater, junior kvinner)
WMRA - 15th - World Masters - Mountain Running Championships - Results – Women (resultater, kvinner masters)
Matsue (Shimane)

Matsue (japansk: 松江市 – Matsue-shi) er hovedstaden i Shimane-prefekturet på den  japanske øya Honshu.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Matsue, Shimane – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Alert

Alert er det nordligste permanent bosatte stedet i verden. Stedet er i Qikiqtaaluk Region i Nunavut i Canada, 817 kilometer fra Nordpolen. Stedets permanente befolkning var offisielt rapportert som null i folketellingen i 2011, men det var militære og vitenskapsfolk til stede når de telte, bare ikke offisielt permanent bosatt. Stedet tar sitt navn fra skipet HMS «Alert», som overvintret mellom 1875 og 1876 ti kilometer øst fra der hvor værstasjonen er i dag.
Alert har mange midlertidige innbyggere, siden stedet har en militær-radiobase, en værstasjon, en stasjon for global atmosfærisk overvåking og en flyplass.
Stedet er kjent for å ha mange militære som driver med amatørradio, mange der bruker det for å holde kontakt med familie og ellers drive tidsfordriv siden de er langt unna resten av verden.


== Historie ==
Alert fikk navnet sitt fra skipet HMS «Alert», et britisk skip som overvintret ti kilometer fra stedet. Skipets kaptein, George Nares, og mannskapet hans er de første som utforsket de nordlige delene av Ellesmereøya.
Kort tid etter andre verdenskrig begynte Charles J. Hubbard å få interesse i å etablere arktiske baser i USA og Canada. Planen hans var å etablere to hovedstasjoner, en på Grønland og en nord i det kanadiske arkipel, og begge to skulle være mulige å nå med skip. Disse stasjonene skulle da være hovedbaser for en del mindre stasjoner som bare ville være mulige å nå med fly. Disse mindre stasjonene skulle i starten bare være værstasjoner, men ville senere også fungere som mellomstajsoner for transport, kommunikasjon og andre befolkede områder, som ville hjelpe forskning i de arktiske områdene.
Værstasjonen i Alert ble etablert i 1950, mens den militære basen ble etablert i 1958.


== Geografi ==
Alert er 12 kilometer vest for Cape Sheridan, den nordøsterlige tuppen av the northeastern tip of Ellesmereøya, , på kysten mot Lincolnsjøen. Alert ligger 817 kilometer fra Nordpolen, den nærmeste byen er Iqaluit, 2092 kilometer unna.Stedet er omringet av bakker og daler. Bakken nær kysten består av skifer og leirskifer. Sjøen er for det meste dekket av is, men under sommeren smelter den. Temperaturen er minusgrader året rundt unntatt i juli og august.Det er noen andre baser i nærheten av Alert, blant annet en forskningsbase i Eureka, 500 kilometer unna, og en inuittbeboelse i Grise Fiord, 800 kilometer sørøst.


== Referanser ==
Tottori (by)

Tottori (japansk: 鳥取市 – Tottori-shi) er hovedstaden i Tottori-prefekturet på den  japanske øya Honshu.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Tottori, Tottori – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 鳥取市 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Ōtsu (Shiga)

Ōtsu (japansk: 大津市 – Ōtsu-shi) er hovedstaden i Shiga-prefekturet på den  japanske øya Honshu.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Otsu, Shiga – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 大津市 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Wakayama (Wakayama)

Wakayama (japansk: 和歌山市 – Wakayama-shi) er hovedstaden i Wakayama-prefekturet på den  japanske øya Honshu.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Wakayama, Wakayama – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 和歌山市 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Kanazawa (Ishikawa)

Kanazawa (japansk: 金沢市 – Kanazawa-shi) er hovedstaden i Ishikawa-prefekturet på den  japanske øya Honshu.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(zh) Offisielt nettsted 
(ko) Offisielt nettsted 
(en) Kanazawa, Ishikawa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 金沢市 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Kate McKinnon

Kate McKinnon Berthold (født 6. januar 1984 i Sea Cliff i New York), eller bedre kjent som Kate McKinnon, er en amerikansk skuespiller og komiker.
McKinnon er mest kjent som skuespiller i komiseren Saturday Night Live der hun gjør sketsjer og kjendisetterligninger. Hun har også vært med i filmer som Ghostbusters (2016), Ted 2 (2015) og Angry Birds Filmen (2016).


== Filmografi ==


=== Film ===


=== Fjernsyn ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kate McKinnon på Internet Movie Database 
(da) Kate McKinnon på Filmdatabasen 
(da) Kate McKinnon på Scope 
(fr) Kate McKinnon på Allociné 
(en) Kate McKinnon på AllMovie 
(en) Kate McKinnon hos Rotten Tomatoes 
(en) Kate McKinnon hos The Movie Database 
(en) Kate McKinnon hos Behind The Voice Actors
Hoplideres

Hoplideres er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae). Slekten er endemisk for Madagaskar.


== Utseende ==
Store (30-75 millimeter), kraftige, matte, mørkt rødbrune trebukker. Pronotum har lange, skarpe pigger langs ytterkanten. Langs forkanten er det en brem av gulaktige hår som danner en påfallende, gul krage.


== Levevis ==
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.


== Utbredelse ==
Slekten lever på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==
Artlisten følger 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Callipogonini Lameere, 1904
Gruppen Hopliderina - noen ganger regnet som en egen stammen, Hopliderini
Slekten Hoplideres Audinet-Serville, 1832 - Afrika
Hoplideres aquilus Coquerel, 1859 - Madagaskar
Hoplideres curtipes Quentin & Villiers, 1972 - Madagaskar
Hoplideres laevipennis Lameere, 1906 - Madagaskar
Hoplideres punctatus Quentin & Villiers, 1972 - Madagaskar
Hoplideres spinipennis Audinet-Serville, 1832 - Madagaskar


== Referanser ==


== Kilder ==
Liste over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Hoplideres i Encyclopedia of Life 
(en) Hoplideres i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hoplideres hos NCBI 
(en) Kategori:Hoplideres – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hoplideres – detaljert informasjon på Wikispecies 
Hoskovec, M. og Rezek, M. Cerambycidae. Longicorn Beetles of the West Palaearctic Region. Stort fotogalleri med bilder av ca. 600 arter.
Prionacalus

Prionacalus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Store (35-60 millimeter), langbeinte, matt svarte eller brunsvarte trebukker. Særlig hos hannene er kroppen påfallende kort og bred, med sine lange bein minner billene nærmest om store edderkopper. Hodet er ganske stort, kjevene er forstøtrrede hos begge kjønn, men særlig hos hannene. Antennene er omtrent så lange som kroppen og ganske kraftige. Oversiden har en læraktig skulptur. Pronotum er mye bredere enn langt og har vanligvis et par kraftige pigger på sidekanten, noen ganger er det en slik pigg også på bakhodet. Dekkvingene er korte, særlig hos hannene, og nærmest pæreformede.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det nordvestlige Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==
Artsoversikten følger 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802 
Stammen Prionini
Slekten Prionacalus White, 1845
Prionacalus atys White, 1850 - Ecuador, Peru
Prionacalus cacicus White, 1845 - Ecuador, Peru
Prionacalus demelti Quentin & Villiers, 1983 - Colombia
Prionacalus inermus Komiya & Santos-Silva, 2018
Prionacalus iphis White, 1850 - Ecuador
Prionacalus uniformis Waterhouse, 1900 - Peru
Prionacalus whymperi Bates, 1891
Prionacalus woytkowskii Heyrovsky, 1960


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Oversikt over artene
Bilder av artene
(en) Prionacalus i Encyclopedia of Life 
(en) Prionacalus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Prionacalus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Prionacalus – detaljert informasjon på Wikispecies
Kōfu

Kōfu (japansk: 甲府市 – Kōfu-shi) er hovedstaden i Yamanashi-prefekturet på den  japanske øya Honshu.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Kofu, Yamanashi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Prionoplus

Prionoplus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én art, som lever på New Zealand der den er en av de største billene. Av maoriene ble den kalt "huhu".


== Utseende ==
En stor, brun trebukk. Kjevene er ikke påfallende forstørrede. Antennene er ganske tynne og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er kledt med tett, ullaktig, brungul behåring. Dekkvingene er mørkbrune med et lyst nettmønster.


== Levevis ==
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på New Zealand.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Meroscelisini Thomson, 1861
Slekten Prionoplus White, 1846
Prionoplus reticularis (White, 1843)


== Kilder ==
Liste over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Prionoplus i Encyclopedia of Life 
(en) Prionoplus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Prionoplus hos NCBI 
(en) Kategori:Prionoplus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Prionoplus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Hoskovec, M. og Rezek, M. Cerambycidae. Longicorn Beetles of the West Palaearctic Region. Stort fotogalleri med bilder av ca. 600 arter.
Bilde av en hunn
Bilde av en hann
Mito (Ibaraki)

Mito (japansk: 水戸市 – Mito-shi) er hovedstaden i Ibaraki-prefekturet på den  japanske øya Honshu.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Mito, Ibaraki – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Amerikaplatan

Amerikaplatan (Platanus occidentalis) er et stort, løvfellende tre som vokser i østlige Nord-Amerika.
Det blir over 50 m høyt, og stammen kan ha en diameter på mer enn 4 m. Barken skaller av i uregelmessige flak. Bladene er håndflikete med som regel 5 fliker. Treet er sambu med adskilte hann- og hunnblomster på samme tre. Frukten er en kulerund samling av smånøtter med en diameter på 25–30 mm. Én eller to frukter henger på samme stilk.
Amerikaplatan vokser som regel på fuktig jord nær elver og innsjøer. Den trives best på åpen sandjord som ikke er mettet av vann i vekstsesongen. Den kan også være en pionerplante når tidligere dyrket mark gror igjen. Innenfor det store utbredelsesområdet varierer gjennomsnittlig årstemperatur fra 4 °C til 21 °C, og årsnedbøren er mellom 760–2030 mm. Arten vokser som regel sammen med andre tresorter, og det er bare i sør at det finnes store, rene bestander. Treslag som vokser på de samme stedene er blant annet ambratre, virginiapoppel, rødlønn, asklønn, grønnask, Celtis laevigata, sølvlønn, vasseik og svartbjørk.
Nordgrensen for utbredelsen går fra sørvestre Maine, gjennom New York, lengst sør i Ontario, sentrale Michigan og sørlige Wisconsin. Vestgrensen går fra Iowa og østre Nebraska til østre Kansas, Oklahoma og sentrale Texas. I sørøst finnes den til nordvestre Florida og sørøstre Georgia. Den finnes også i fjellene i nordøstre Mexico.
Amerikaplatan er et viktig tømmertre og plantes også for den tette skyggen. På amerikansk engelsk kalles dette treet sycamore, noe som åpner for forveksling både med den egentlige sykomor, morbærfiken (Ficus sycomorus), og platanlønn (sycamore maple).


== Bilder ==

		
		
		
		


== Kilder ==
O.O. Wells og R.C. Schmidtling. «Sycamore». Silvics of North America. Besøkt 31. januar 2016. 
«Platanus occidentalis». Flora of North America. Besøkt 31. januar 2016. 


== Eksterne lenker ==
(en) Amerikaplatan i Encyclopedia of Life 
(en) Amerikaplatan i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Amerikaplatan hos ITIS 
(en) Amerikaplatan hos NCBI 
(en) Amerikaplatan hos The International Plant Names Index 
(en) Amerikaplatan hos Tropicos 
(en) Kategori:Platanus occidentalis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Platanus occidentalis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Platanus occidentalis – detaljert informasjon på Wikispecies
St. Olavsspranget

St. Olavsspranget er et stup og opparbeidet utkikkspunkt over Trondheimsfjorden som ligger i overkant av 200 moh nord i Bymarka i Trondheim, mellom Klemetsaune og Løften samt vest for Holstvollen. Navnet stammer fra et sagn om at Olav den hellige angivelig skal ha hoppet over kløften.
Fra Damhaugen går det en mye brukt tursti mot nord forbi Holstvollen mot St. Olavsspranget. Denne stien ble anlagt som driftsvei fra nordre Tømmerdal til Klemetsaunet av forstmann Johannes Schiøtz i 1904. Ved St. Olavsspranget ble det satt opp sikringstiltak i form av et jerngelender i 1908. Høsten 1917 sviktet byens vedforsyning og det ble igangsatt store ved- og ryddehogster flere steder i Bymarka, blant annet i området rundt St. Olavsspranget. En stygg ulykke inntraff ved stupet denne høsten da en tømmerarbeider under fremlunning av tømmer falt utfor stupet og omkom.Berget under St. Olavsspranget er utsatt for steinsprang, både fra fjellhammere og skjæringer, noe som flere ganger har ført til ras ned mot fylkesvei 715 (Bynesveien). Statens vegvesen utførte i den forbindelse rassikring av St. Olavsspranget høsten 2009. Ifølge Statens vegvesens rassikringsplan for riks- og fylkesveger i Midt-Norge er det vurdert å bygge en tunnel forbi St. Olavsspranget som permanent sikringstiltak.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 467. ISBN 978-82-573-1762-1. 
Christensen, Per R., Sandnes, Jørn og Sætre, Ole-Johan (2006). Fra takmark til byens grønne lunge – Trondheim bymark fra de eldste tider til i dag. Trondheim: Tapir akademisk forlag. ISBN 82-519-2122-8. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Myhre, Gaute: Tidsbilder fra Bymarka. Trondheim: Trondhjem Kommunikasjoner Forlag - 2004. ISBN 82-997019-0-2


== Eksterne lenker ==
Wikioppføring «St. Olavsspranget» hos Strinda historielag
Aegolipton

Aegolipton er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore til store (20-45 millimeter), avlange, brunlige (brungule til svartbrune) trebukker. Denne gruppen har hodet noe fremstrakt, tydelig innsnevret bak fasettøynene (med tydelig "hals"). Antennene har et kraftig, sylindrisk, innerste ledd, det andre leddet er lite og knappformet, det tredje leddet svært langt, litt krumt og tykkere enn de følgende leddene. Pronotum er forholdsvis lite uten tenner langs ytterkanten. Dekkvingene har opphøyde lengdekjøler. Artene ligner mye på slekte Aegosoma, men er gjerne noe mindre enn disse.


== Levevis ==
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, med de fleste artene i Indonesia. Utenom dette området lever det én art på Hawaii.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Aegosomatini Thomson, 1860
Slekten Aegolipton Gressitt, 1940
Aegolipton acehense Komiya, 2005 - Sumatra
Aegolipton argopuronum Komiya, 2005 - Java
Aegolipton babai (Komiya & Makihara, 2001) - Sumatra
Aegolipton bawangum Komiya, 2005 - Borneo
Aegolipton costatum (Lansberge, 1884) - Sumatra, Java, Øst-Timor
Aegolipton dvoraceki Do & Drumont, 2018 - Vietnam
Aegolipton fimbriatum (Lansberge, 1884) - Sumatra, Java, Borneo
Aegolipton gahani (Lameere, 1909) - Nikobarene
Aegolipton gracile Komiya, 2005 - Borneo
Aegolipton kinabalum Komiya, 2005 - Borneo
Aegolipton kolleri (Lameere, 1909) - Sumatra, Borneo
Aegolipton kumei Komiya, 2005 - Vietnam
Aegolipton lackerbecki Komiya, 2005 - Sumatra
Aegolipton marginale (Fabricius, 1775) - fra Bangladesh til Java og Borneo
Aegolipton meiyingae Drumont & Bi, 2015 - Hainan
Aegolipton mizunumai Komiya, 2005 - Thailand, Vietnam
Aegolipton peninsulare Komiya, 2005 - Malaysia
Aegolipton pustuliferum Komiya, 2005 - Borneo
Aegolipton reflexum (Karsch, 1881) - Hawaii
Aegolipton roubali Komiya, Drumont & Lorenc, 2012 - Vietnam
Aegolipton sauteri (Lameere, 1913) - Taiwan
Aegolipton tavakiliani Drumont & Do, 2017 - Vietnam


== Kilder ==
Liste over artene
Prioninae of the World - Aegosomatini. Med bilder av mange av artene


== Eksterne lenker ==
(en) Aegolipton i Encyclopedia of Life 
(en) Aegolipton i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Aegolipton hos NCBI 
(en) Kategori:Aegolipton – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aegolipton – detaljert informasjon på Wikispecies