jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Thorleif Narvestad

Wilhelm Thorleif  Narvestad (født 18. juli 1894 i Oslo, død 11. juni 1950) var en norsk lokomotivfyrbøter, lokomotivfører og fagforeningsmann, fra 1931 til 1950 formann i Norsk Lokomotivmannsforbund.
Han begynte å jobbe i jernbanen som aspirant ved Hovedbanen 18. juli 1912, og ble etter en tid lokomotivfyrbøter. Avansementet til lokomotivfører fikk han fra 1934.
Narvestad var fagorganisert fra 1915. Han hadde tillitsverv som sekretær, kasserer og formann i sin lokale forening i Lokomotivmannsforbundet før han ble medlem av forbundsstyret i 1930. Året etter ble han formann. I den nordiske fellesorganisasjonen, Nordisk Lokomotivmannforbund var Narvestad generalsekretær.Han var fra 1933 medlem av Arbeiderpartiet.Under krigen var Narvestad blant de forbundsformenn som ble arrestert sommeren 1941, etter at han hadde undertegnet et protestskriv på vegne av Lokomotivmannsforbundet. Han ble innbrakt til Møllergata 19 der han satt fra 20. til 31. juni. Han ble arrestert på nytt under unntakstilstanden senere samme året. 10. september ble han plassert på Grini som «fange nr. 597». Denne gangen ble han sittende mer enn et år, til han ble løslatt 21. oktober 1942.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Thorleif Narvestad», side 277, Alfred Skar: Norsk Lokomotivmannsforbund gjennom 60 år, NLF, Oslo 1953
«Thorleif Narvestad», side 196, Olaf Ingebretsen: Først i sporet gjennom 100 år. Norsk lokomotivmannsforbund 1893-1993, Notabene Forlag, Oslo 1993
Byggve

Byggve (norrønt: Byggvir) er guden Frøys tjener i den norrøne mytologien. Byggve nevnes bare i edda-diktet Loketretten sammen den andre tjeneren, Byggves hustru Bøyla. I Loketretten fortelles det om et drikkegilde for gudene hos Æge hvor Loke skjeller ut flere av gudene og kommer med odiøse anklager mot dem. Til slutt blir han jaget ut.
Navnet Byggve er avledet av kornsorten bygg og har sammenheng med tjenerens rolle som ølbrygger og munnskjenk.


== Kilder ==
Loketretten, Eddakvede, Norrøne Bokverk (oversatt av Ivar Mortensson-Egnund), Det norske samlaget, 1974, s 63
Byggve på Store norske leksikon
Isfjellet skøytepalass

Isfjellet skøytepalass (russisk: Дворец Зимнего Спорта Айсберг) er en arena i Sotsji i Russland med plass til tolv tusen tilskuere. Arenan skal brukes til kunstløp og kortbaneløp på skøyter under Vinter-OL 2014 i Sotsji.


== Eksterne lenker ==
(en) Iceberg Skating Palace – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Julikuppet

Julikuppet kan referere til:

Julikuppet (Østerrike) - nasjonalsosialistenes mislykkede kupp i Østerrike som startet 25. juli 1934
Det mislykkede attentatet mot Hitler av 20. juli 1944
Militærkuppet i Egypt som førte til at president Mohammed Mursi fra Det muslimske brorskapet ble avsatt 3. juli 2013
Julikuppet (Østerrike)

Julikuppet var et mislykket nasjonalsosialistisk kuppforsøk i Østerrike.
Det begynte den 25. juli 1934 med overfallet på Kanslerbygningen i Wien av SS-folk forkledd som forbundshær-soldater og politifolk.
Samtidig trengte en annen gruppe av kuppmakere inn i sendelokalene til RAVAG i Wien og tvang fram sending av en falsk melding om at forbundskansler Engelbert Dollfuß hadde overlatt regjeringsforretningene til den tidligere Landeshauptmann i Steiermark, Anton Rintelen.
Denne nyheten var det avtalte signalet til at nasjonalsosialister i hele Østerrike skulle starte et opprør.
I praksis kom dette først litt forsinket og også bare i deler av Østerrike.
Fremfor alt i Steiermark og  Kärnten samt deler av  Oberösterreich og Salzburg fulgte i dagene etter tildels kraftige trefninger mellom nasjonalsosialistene og forbundsregjeringen, som i tillegg til forbundshæren, politiet og gendarmeriet  omfattet den selvstendige militsen (tysk: Freiwilliges Schutzkorps) og selvstendige enheter av «regjeringslojale» forsvarsforbund, nærmere bestemt Heimwehr.
I de øvrige forbundsstatene forble det i stor grad rolig.
Kuppet, som også noen kamptropper fra den Østerrikske legion, som var stasjonert i det tredje riket, hadde deltatt i, ble slått ned i dagene frem til 30. juli.
Mer enn 200 mennesker ble drept i løpet av kamphandlingene, deriblant forbundskansler Dollfuß som det mest fremtredende offeret.
Etter at juliopprøret var blitt slått ned, ble omtrent 4000 nasjonalsosialister dømt av militærdomstoler som var blitt oppnevnt spesielt for dette formålet den 26. juli, eller de ble øyeblikkelig satt i interneringsleirer (tysk:Anhaltelager). 13 kuppmakere ble henrettet.
Mange andre unngikk arrestasjon og dom ved å flykte til det tredje riket eller til Jugoslavia.
GJ 1061

GJ 1061 er en rød dvergstjerne som ligger omtrent 12 lysår fra Jorden i stjernebildet Uret. Selv om stjernen ligger forholdsvis nær oss, er den veldig lyssvak med en tilsynelatende størrelsesklasse på cirka 13 og kan derfor kun sees med et mellomstort teleskop. GJ 1061 er en veldig liten, lyssvak rød dverg med en masse som ligger nær den nedre massegrensen for en stjerne. Stjernens masse er estimert å være rundt 11,3% av Solens og den er bare 0,1% så lyssterk som sistnevnte. 
Egenbevegelsen til GJ 1061 har vært kjent i noen tid, men stjernen var antatt å være mye lenger unna. Det var først i 1997 at avstanden til stjernen ble målt nøyaktig av RECONS-teamet. På den tiden var det den tjuende nærmeste stjernen til Solen. Teamet som oppdaget dette bemerket at mange flere stjerner av samme type som GJ 1061 sannsynligvis vil bli oppdaget i nærheten av solsystemet. 


== Se også ==
Liste over de nærmeste stjernene


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om LHS 1565/GJ 1061 på solstation.com (en)
YZ Ceti

YZ Ceti er en rød dvergstjerne i stjernebildet Hvalfisken. Selv om stjernen ligger forholdsvis nær Solen i en avstand av kun 12 lysår, kan den ikke sees med det blotte øye. Den er klassifisert som en flarestjerne som fremviser periodevise variasjoner i lysstyrke. Massen av YZ Ceti utgjør bare rundt 8,5% av Solens masse, og stjernen er vanligvis mindre enn 1/5 000 ganger så lyssterk. 
Denne stjernen befinner seg usedvanlig nær Tau Ceti, som er en stjerne av spektralklasse G8. Avstanden mellom dem er kun cirka 1,6 lysår, litt mer enn en tredjedel av avstanden mellom Solen og vår nærmeste nabostjerne, Proxima Centauri.  


== Se også ==
Liste over de nærmeste stjernene


== Referanser ==
Kunståret 2013

Kunståret 2013 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 2013.


== Hendelser ==

Munch-året - Det er 150 år siden den norske kunstneren Edvard Munch ble født.
Marseille-Provence og Košice er europeiske kulturhovedsteder.
Barranquilla er amerikansk kulturhovedstad.
Gjumri, Mahiljow og Qabala er kulturhovedsteder i Samveldet av uavhengige stater.
Eskişehir er den tyrkiske verdens kulturhovedstad.
13. april: Rijksmuseum i Amsterdam ble gjenåpnet etter ti år med oppussing.
26. september: Skulptur- og kulturminneparken på Ekeberg ble offisielt åpnet.


== Verk ==


== Utstillinger ==


== Priser ==
Anders Jahres kulturpris:
Lise Fjeldstad
Stefan Herheim
Eckersbergmedaljen
billedkunstner Bodil Nielsen, arkitekt Kristine Jensen, billedkunstner Frans Jacobi og billedkunstner Søren Martinsen.
Thorvaldsenmedaljen
Kirsten Delholm, billedkunstner
Olafur Eliasson, billedhugger
Veneziabiennalen
Gulløven for oppnåelser i løpet av livstiden: Maria Lassnig og Marisa Merz.
Gulløven for beste artist på internasjonal utstilling: Tino Sehal
Gulløven for beste unge artist: Camille Henrot
Gulløven for beste paviljong: Edson Chagas


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
19. april - Storm Thorgerson (69), britisk grafisk designer
26. mai - Otto Muehl (87), østerriksk kunstner
21. juni - Per Ung (80), norsk billedhugger og grafiker
25. juli - Walter De Maria (77), amerikansk billedhugger
12. oktober - Ulf Linde (84), svensk kunstkritiker, skribent og museumsdirektør
23. oktober - Sir Anthony Caro (89), britisk billedhugger
25. oktober - Arthur Coleman Danto (89), amerikansk kunstkritiker
27. oktober - Lou Reed (71), artist og fotograf


== Referanser ==
Kabinettsekretær

Kabinettsekretær er en stilling ved det kongelige norske hoff, der arbeidsoppgavene er å forestå det å skrive brev for kongelige, åpne innkommende post og å arkivere korrespondansen i et kabinett.  Under eneveldet mellom Danmark og Norge var denne stillingen den mektigste, nest etter selve kongen, og ble innhatt av blant andre Johann Friedrich Struensee (1737–1772) som i 1770 ble kabinettsekretær for dronning Caroline Mathilde (1751–1775), kabinettsekretærens elskerinne. I denne posisjonen fikk Struensee etablert seg et kabinettstyre med seg selv som eneveldig geheimeminister hvorfra han utstedet nye ordrer og lover mens kongen lå i sinnssykdom. Kabinettsekretæren ble dømt til døden i 1772 mens elskerinnen døde i feber i 1775. Senere har tittelen falt litt i anseelse, i og med at kabinettsekretæren nå er underlagt det å lede et kontorfellesskap, det såkalte kabinettsekretariatet.  Kabinettsekretæren følger de kongelige på reiser, som da det norske kongeparet var i New York City i november 2011 og Dronning Sonjas kjole var for bred for rulletrappen. Hennes kabinettsekretær Berit Tversland fikset kjolen, men falt da bakover og måtte reddes av Kong Harald.


== Tidligere kabinettsekretærer ==
1905–1926 Hans Aimar Mow Grønvold (1846–1926)
1927–1940 Christopher von Tangen (1877–1841)
1945–1979 Vincent Bommen (1906–1983), ble kabinettsjef i 1979
1980–2000 Magne Hagen (født 1938), som startet ved kabinettsekretariatet i 1977.
2000–2012 Berit Tversland (født 1950).Fra 1994 har forøvrig Knut Brakstad (født 1955) vært assisterende kabinettsekretær som skrev kongens taler. I 2013 ble han utnevnt til kongens rådgiver.


== Referanser ==
Oscar Hijuelos

Oscar Hijuelos (født 24. august 1951 i New York City i New York, død 12. oktober 2013 i New York, var en amerikansk forfatter. Han var den første forfatteren av latinamerikansk opprinnelse som har vunnet en Pulitzerpris for skjønnlitteratur.
Hijuelos ble født på Morningside Heights på Manhattan i New York som sønn til cubanske immigranter. Han studerte ved Corpus Christi School og seinere ved Bronx Community College, Lehman College og Borough of Manhattan Community College før han begynte sine studier i kreativ skriving ved City College of New York. Deretter hadde han flere ulike yrker før han ble forfatter på heltid. Hans første roman, Our House in the Last World, ble utgitt i 1983 og ble i 1985 belønnet med Prix de Rome, som deles ut av Det amerikanske akademiet i Roma. Hans andre roman, The Mambo Kings Play Songs of Love, ble belønnet med Pulitzerprisen for skjønnlitteratur i 1990. Romanen ble filmatisert som The Mambo Kings 1992 og ble satt opp som en Broadway-musikal i 2005.
Hijuelos underviste ved Hofstra University og bodde i New York City. Hijuelos døde plutselig den 12. oktober 2013, etter å ha kollapset på en tennisbana på Manhattan.


== Bibliografi ==
Our House in the Last World (1983)
The Mambo Kings Play Songs of Love (1990)
The Fourteen Sisters of Emilio Montez O'Brien (1993)
Mr. Ives' Christmas (1995)
Empress of the Splendid Season (1999)
A Simple Habana Melody (2002)


=== Utgitt på norsk ===
Sangen om den vakre María (1992), ny tittel: The Mambo Kings spiller opp! (2012) (The Mambo Kings Play Songs of Love) - Isak Rogde (oversetter)
Keiserinne av den skjønne årstid (2000) (Empress of the Splendid Season)    Isak Rogde (Oversetter)


=== Utgitt på svensk ===
Mambo kings spelar och sjunger om kärlek 1990
Emilio Montez O'Briens fjorton systrar 1993
Kärlekens härskarinna 1999
En enkel Havannamelodi 2004


== Priser og utmerkelser ==
Pulitzerprisen for skjønnlitteratur 1990 for The Mambo Kings Play Songs of Love


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Oscar Hijuelos på Internet Movie Database 
(en) Oscar Hijuelos hos The Movie Database 
(en) Oscar Hijuelos på Discogs 
(en) Oscar Hijuelos på MusicBrainz
Skilling posthorn

Skilling posthorn var en norsk serie med posthornfrimerker som utkom i årene 1872–1875. Dette var de første posthornfrimerkene i verden – frimerker med et posthorn som sentralt motiv. Motivet ble tegnet av den tyskfødte norske arkitekten og grafikeren Andreas Friedrich Wilhelm von Hanno i 1871. Originalstempelet ble laget av den danske gravøren Philip Christian Batz fra København. Frimerkene ble trykket som  boktrykk av P. Petersens trykkeri i Christiania, med papir fra Bentse Brug nær Akerselva.
Skilling posthorn utkom i seks ulike valører: 1 skilling grønn, 2 skilling blå, 3 skilling rød, 4 skilling fiolett, 6 skilling oransjebrun og 7 skilling brun. Portotakstene på denne tiden var 3 skilling på alminnelige innenlandsbrev, og 2 skilling på post sendt lokalt i hovedstaden (Christiania bypost). Taksten til Danmark var 4 skilling, og til andre europeiske land 6 skilling.
Dvergtapir

Dvergtapir (Tapirus kabomani) er en tapirart som første gang ble påvist av forskere i 2013. Tapirer er hovdyr og denne arten lever i delstatene Amazonas, Rondônia og Mato Grosso i Brasil og i departementet Amazonas sør i Colombia. Den trives på våtmark og i regnskog og er minst blant tapirene.


== Beskrivelse ==
Dvergtapiren skiller seg fra de andre tapirene gjennom en rekke anatomiske forskjeller. Arten er dessuten fysisk mindre enn de andre tapirartene. Kroppslengden utgjør cirka 130 cm, skulderhøyden cirka 90 cm, og vekten ligger på omkring 110 kg. Behåringen er mørk, fra mørk grå til mørk brun. Den har en kortvokst, men definert man som vokser på en sagittalkam som begynner på hodet og ender ved skuldrene. Kammen er imidlertid mindre definert enn hos amazonastapiren (T. terrestris)
Arten er basal i den linja som fører fram til amazonastapir (T. terrestris) og andestapir (T. pinchaque).


== Økologi ==
Lite er kjent om artens økologi, annet enn at forskere har funnet spor av løv og frø fra ulike palmer (Atalea maripa, Orbignya phalerata, og Astrocaryum aculeatum) i avføringen. Som de andre tapirene er den natt- og skumringsaktiv og godt tilpasset et liv med nærhet til vann. Alle tapirer er gode svømmere som lett krysser over hurtigflytende elver og vann.
Arten jaktes jevnlig av det lokale karitianafolket, som kaller den liten svart tapir. Den antas å være relativt vanlig i det området den lever.


== Slektstre ==
Slektstreet nedenfor er i henhold til Cozzuol m. fl. (2013).


== Annet ==
Tapirus kabomani mangler fortsatt internasjonal anerkjennelse som en selvstendig art og er ennå ikke oppført i Catalogue of Life. Den står heller ikke oppført på IUCNs rødliste. Navnet «dvergtapir» er ikke offisielt i Norge, men kun ett av flere tenkelige navnealternativer. To andre er «liten svart tapir» og «kabomanitapir».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tapirus kabomani i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Tapirus kabomani hos ITIS 
(en) Tapirus kabomani hos NCBI 
(en) Kategori:Tapirus kabomani – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tapirus kabomani – detaljert informasjon på Wikispecies
NM i troppsgymnastikk 2010 (TeamGym)

NM i troppsgymnastikk 2010 i TeamGym for senior og junior ble arrangert 29. - 30. mai 2010, i Haugesund. Arrangør var Haugesund Turnforening.
Konkurranseformen TeamGym betyr at man konkurrerer sammenlagt i frittstående, tumbling og trampett, i motsetning til nasjonale klasser, der man konkurrerer i enkeltapparater.
Mesterskapet var andre kvalifiseringsrunde for EM i troppsgymnastikk 2010.


== Resultater, senior ==


=== Kvinner ===


=== Herrer ===


=== Mix ===


== Resultater, junior ==


=== Kvinner ===


=== Herrer ===


=== Mix ===


== Se også ==
NM i troppsgymnastikk 2010 (nasjonale klasser)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
NGTF - Resultatoverskt, troppsgymnastikk
NGTF - Resultater NM TeamGym junior og senior 29.-30.05.2010, Haugesund (xls)
Amaro Pargo

Amaro Rodríguez Felipe y Tejera Machado (født i San Cristóbal de La Laguna på Tenerife, 3. mai 1678, død 4. oktober 1747, San Cristóbal de La Laguna), også kjent som Amaro Pargo, var en spansk kaper, sjøkaptein, navigatør og marinehelt.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Amaro var sønn av Juan Rodríguez Felipe de Barrios og Beatriz Tejera Machado. Han ble døpt i kirken Nuestra Señora de los Remedios, som nå er katedral for San Cristóbal de La Laguna. Han hadde syv søsken.
Hans ungdom var påvirket av piratvirksomheten som var et økende problem i farvannene rundt Kanariøyene.


=== Tilnavnet ===
Det er ikke helt avklart hvorfor Rodríguez Felipe fikk tilnavnet «Pargo». Tradisjonelt er det blitt antatt at psevdonymet skyldes at han som angriper var rask og smidig i kamp og beveger seg til sjøs som fisken kjent som pargo på spansk. Senere er det blitt påstått at det hadde med hans ansiktstrekk å gjøre. Men også andre teorier har blitt lansert. Professor Manuel de Paz ved Universitetet i La Laguna og forskeren og bibliotekaren Daniel García Pulido mener at det var hele slekten hans som var kjent under dette kallenavnet.


=== Virksomhet ===

Han tilpasset lasterom på sine fartøyer for å transportere slaver, som ofte ble transportert under umennesklige forhold (dette var i og for seg vanlig på denne tid). Slaver ble benyttet på plantasjer i Vestindia eller sukkerbruk på Kanariøyene. Amaro Pargo tjente en formue på denne virksomheten, og ble til slutt Kanariøyenes rikeste mann.Han var en venn av dominikanernonnen María de León Bello y Delgado, og hun inspirerte ham til å utøve veldedighet i lokalsamfunnet, særlig for å få slutt på fattigdommen.Han døde den 4. oktober 1747 i hjembyen San Cristóbal de La Laguna, og ble begravd i klosteret Santo Domingo de Guzmán.


== Ettermæle ==
Amaro Pargo var en figur som en gang hadde samme rykte og popularitet som Svartskjegg (Edward Teach) og Francis Drake. På grunn av sin støtte til den spanske kronens kamp mot utenlandske fiender ble Amaro Pargo en nasjonalhelt. Han kjempet mot noen av de mest beryktede og fryktede pirater i sin samtid, blant andre Svartskjegg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
El corsario Amaro Pargo
Hans Aimar Mow Grønvold

Hans Aimar Mow Grønvold (født 29. juni 1846 i Sauherad, Telemark, død 25. juli 1926) var en norsk jurist og embetsmann, som var den første kabinettsekretær til det nye kongehuset.Han var sønn av residerende kapellan Bernt Olaus Christian Grønvold (1819–1900) og Johnine Christine Høst (1821–1894).  Hans brorsønn var ambassadør Lauritz Grønvold, som ble gift i Berlin i 1932 med en datter av sendemannen i Berlin, Arne Scheel. 
Etter examen artium 1866 og cand.jur. 1871 ble han i 1873 ansatt i Justisdepartementet og i 1878 kongelig fullmektig i Indredepartementet der han ble byråsjef i 1884, før han i 1885 ble ekspedisjonssjef i Arbeidsdepartementet.  Etter at Norge ble løsrevet ble han første kabinettsekretær til kong Haakon VII som han satt som til sin død, etterfulgt av Christopher von Tangen.
Ellers var han en Chopin-kjenner som skrev bøker om musikk, og ellers fikk antatt kritikker i Aftenbladet fra 1867 til 1881 og i Aftenposten fra 1881 til 1886.  Fra 1904 satt han også i direksjonen for Hovedbanen fra Oslo til Eidsvoll.


== Utgivelser ==
Aimar Grønvold (1878). Fredrik Chopin, en biografisk skizze. Ukjent forlag. 
Aimar Grønvold (1883). Norske musikere 1 : Halfdan Kjerulf, Joh. Svendsen, Ole Bull, Edv. Grieg. Aschehoug. 


== Utmerkelser ==
St. Olavs Orden fra Norge
Kroningsmedaljen 1906
Æreslegionen fra Frankrike
Den røde ørns orden fra Preussen
Victoriaordenen fra Storbritannia
Dannebrogordenen fra Danmark
Vasaordenen fra Sverige


== Referanser ==
Sommerhit

Sommerhit er en poplåt som nyter stor popularitet om sommeren. 
Da radiokanalen P4 Radio Hele Norge i 2007 kåret tidenes sommerhit vant «Seasons in the Sun» med Terry Jacks. I Dagbladets kåring i 2003 vant «Idyll» med Postgirobygget foran «Sommartider» med Gyllene Tider og «Summer of '69» med Bryan Adams.


== Sjangre ==
Sommerhits er ofte lett pop eller disco, her er de mest dominerende sjangrene: 

Latinopop: «Lambada», «Bailando», «Macarena», «Mambo No. 5» og «The Ketchup Song»
Eurovision Song Contest: Når Eurovision Song Contest avholdes i mai, blir låter derfra ofte sommerhits i Europa.
Eurodance: Ofte høylytt spilt av russen i mai, eksempelvis «Dragostea Din Tei» og «Boten Anna».Fordi sommerhits som regel er glade sanger, blir mer melankolske ballader som slår igjennom i sommerhalvåret ofte ikke oppfattet som typiske sommerhits av publikum i ettertid. Typiske sommerhits er i større grad enn andre hits sunget på andre språk enn engelsk, og slett ikke sjelden av såkalte one-hit wonders som forsvinner ut av rampelyset igjen. En god del sommerhits er også coverutgaver av tidligere hits.


== Årets sommerhit ==
Disse sangene har ledet VG-lista i uke 30, midt i fellesferien:

1982: David Bowie: «Cat People»
1983: Mike Oldfield: «Moonlight Shadow»
1984: Wham!: «Wake Me Up Before You Go-Go»
1985: Paul Hardcastle: «19»
1986: Samantha Fox: «Touch Me»
1987: A-ha: «The Living Daylights»
1988: Tindrum: «Drums of War»
1989: Franklin: «Bombadilla Life»
1990: Roxette: «It Must Have Been Love»
1991: Bryan Adams: «(Everything I Do) I Do It for You»
1992: Maggie Reilly: «Everytime We Touch»
1993: Culture Beat: «Mr Vain»
1994: Wet Wet Wet: «Love Is All Around»
1995: The Connells: «'74–'75»
1996: The Fugees: «Killing Me Softly»
1997: Puff Daddy & Faith Evans: «I'll Be Missing You»
1998: Pras & Mya: «Ghetto Supastar»
1999: Lou Bega: «Mambo No. 5»
2000: Darude: «Sandstorm»
2001: Shaggy: «Angel»
2002: Elvis vs JXL: «A Little Less Conversation»
2003: Kurt Nilsen: «She's So High»
2004: O-Zone: «Dragostea Din Tei»
2005: Axel F: «Crazy Frog»
2006: Ravi: «Neste såmr»
2007: Rihanna: «Umbrella»
2008: Jason Mraz: «I'm Yours»
2009: Donkeyboy: «Ambitions»
2010: Madcon: «Glow»
2011: Gabrielle: «Ring meg»
2012: Alina Devecerski: «Flytta på dej»
2013: Avicii: «Wake Me Up»
2014: Anders Nilsen: «Salsa Tequila»
2015: Morgan Sulele: «Bare min»
2016: Freddy Kalas: «Jovial»
2017: Luis Fonsi og Daddy Yankee med Justin Bieber: «Despacito (Remix)»
2018: Mads Hansen: «Sommerkroppen»
2019: Shawn Mendes & Camila Cabello: «Señorita»
2020: Victor Leksell: «Svag»
2021: The Kid Laroi & Justin Bieber: «Stay»
Paul Ernst Jablonski

Paul Ernst Jablonski (født 28. desember 1693 i Berlin, død 13. september 1757) var en tysk reformert (kalvinistisk) teolog og orientalist.


== Bakgrunn og virke ==
Han var sønn av den tyske hovpredikant Daniel Ernst Jablonski og fikk sin utdannelse først ved Das Joachimsthalsche Gymnasium og i teologi ved Universität Frankfurt/Oder og i hjembyen. 
I 1714 utgav ham sin Disquisitio de lingua Lycaonica, og dreiste så frem til 1720 rundt i Tyskland, Nederlandene, England og Frankrike. I Liebenberg ble han tilsatt som predikant. I 1721 ble han professor i filologi og ekstraordinær professor i teologi i Frankfurt (Oder), tillike med predikant der. Han ble doktor og ordentlig professor i teologi i 1727.
I 1741 ble han etter eget ønske entlediget fra predikantembedet. 
Jablonski var medlem av Berliner Akademie der Wissenschaften. 


== Verker ==
Disquisitio de lingua Lycaonica
Remphah Aegyptiorum deus ab Israelitis in deserto cultus (1731)
Pantheon Aegyptiorum, sive de diis eorum commentarius, cum prolegomenis de religione et theologia aegyptiorum (1750)
De Memnone Graecorum et Aegyptiorum syntagmata 3 (1753)
Institutiones historiae christianae antiquioris (1754)


== Referanser ==


== Litteratur ==
(de) Gustav Moritz Redslob: «Jablonski, Paul Ernst». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 13, Duncker & Humblot, Leipzig 1881, s. 526.
Caroline Martens

Caroline Martens (født 27. desember 1986) var lenge en av Norges beste profesjonelle golfspillere. Hun spilte og representerte Norge på landslaget fra 2001 til 2019. Caroline spilte på Ladies European Tour (LET) fra 2012 til 2019, men deltok også på en rekke LPGA Tour turneringer.
Hun har flere topp-plasseringer hvoriblant en niendeplass i Handa British Masters i 2012 og en seier fra LET Q-School i 2013.
Caroline la opp karrieren som profesjonell golfspiller i 2019 og satset videre på en ny karriere som rekrutterer. Hun jobber i dag for Panamera IMD hvor hun har spesialisert seg innen Tech domenet. 
Hun var elev ved NTG Bærum i årene 2002-2005 og Louisiana State University i årene 2005-2009, hvor hun tok en bachelor i Psykologi. 
Caroline har lenge vært involvert i en rekke veldedige organisasjoner og er i dag ambassadør for Right to Play.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Profil på ladieseuropeantour.com
Offisielt nettsted 
(en) Caroline Martens – kategori av bilder, video eller lyd på Commons