jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nibbedalen kraftverk

Nibbedalen kraftverk er et vannkraftverk nær Hellesylt i Stranda kommune i Møre og Romsdal.
Det ligger i samme bygg som Langedalen kraftverk. Navnet på bygget er Litlebø kraftverk.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 62 meter i Nibbedalselva. 
Kraftverket har en francisturbin på 1,7 MW. Årsproduksjon 4,9 GWh.
Cadre AS startet i 2021 med drift og forvaltning av norsk småkraft, i samarbeid med det finske kommunalt eide kraftselskapet Suomen Voima Oy.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase Nibbedalen
Cadre om Tryggestad
Hellesylt.no: Opna Litlebø kraftverk (arkiv)
Hellesylt.no: Litlebø Kraftverk har starta opp (arkiv)
Langedalen kraftverk

Langedalen kraftverk er et vannkraftverk nær Hellesylt i Stranda kommune i Møre og Romsdal.
Det ligger i samme bygg som Nibbedalen kraftverk. Navnet på bygget er Litlebø kraftverk.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 82 meter i Langedalselva. 
Kraftverket har to francisturbiner på henholdsvis 1,5 og 3 MW. Årsproduksjon er 22 GWh.
Cadre AS startet i 2021 med drift og forvaltning av norsk småkraft, i samarbeid med det finske kommunalt eide kraftselskapet Suomen Voima Oy.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase Langedalen
Cadre om Tryggestad
Tryggestad Kraft AS Arkivert 8. august 2019 hos Wayback Machine.
Hellesylt.no: Opna Litlebø kraftverk (arkiv)
Hellesylt.no: Litlebø Kraftverk har starta opp (arkiv)
Nummeropplysning

Nummeropplysning er en tjeneste som formidler informasjon om personers og virksomheters telefonnummer. I tillegg formidles gjerne informasjon om adresse, veibeskrivelse, epostadresse, åpningstider og lignende.
Tjenesten er typisk avgiftsbelagt. Opprinnelig ble nummeropplysning levert direkte av teleoperatøren som hadde monopol, men i de fleste land er nummeropplysning nå deregulert og leveres av ulike konkurrerende tjenestetilbydere.
Den europeiske union har innført den harmoniserte nummerserien 118XXX for nummeropplysningstjenester.
Beniamino Stella

Beniamino Stella (født 18. august 1941 i Pieve di Soligo i provinsen Treviso) er en italiensk kardinal i Den katolske kirke. Han er siden 2013 prefekt for Kongregasjonen for kleresiet.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Det var Beniamino Stellas sogneprest som spilte en viktig rolle for hans inntreden i det forberedende presteseminar. Etter den vanlige skolegang trådte han inn i Det pavelige romerske seminar, der han studerte filosofi og teologi; så studerte han ved Lateranuniversitetet. I 1965 sendte hans biskop, Albino Luciani av Vittorio Veneto (den senere pave Johannes Paul I), til studier ved Det pavelige diplomatakademi (Pontificia Accademia Ecclesiastica) i Roma.


=== Prest ===
Beniamino Stella ble ordinert til prest 19. mars 1966 i Vittorio Veneto bispedømme. Han fortsatte som student ved Pontificia Accademia Ecclesiastica og ble dermed en av Pavestolens diplomater.
Han hadde fra 1970 tjeneste i det pavelige diplomati, med tjeneste i blant annet i Den dominikanske republikk og i Zaire (senere kalt Den demokratiske republikken Kongo), ved Statssekretariatet i Den romerske kurie, før han var på Malta, og til slutt tilbake til Statssekretariatet hvor han var i årene 1983 til 1987.


=== Biskop ===
Han ble utnevnt til biskop 21. august 1987 som titularerkebiskop av Midila og bispeviet 5. september av pave Johannes Paul II. Han var deretter nuntius til republikken Kongo, så Cuba (1992), og så Colombia (1999); frem til han 13. oktober 2007 ble han utnevnt til president for Det pavelige diplomatakademiet.


=== Kardinal ===
22. februar 2014 ble han utnevnt til kadinaldiakon, med Santi Cosma e Damiano som titteldiakonia.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
Pave Leo XII (1760-1829) *1794
Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
Kardinal Beniamino Stella


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi, katolsk.no
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Hans Kristian Wear

Hans Kristian Bøe Wear (født 18. juni 1980) er en norsk skytter fra Styrvoll i Vestfold, som ble skytterkonge på Landsskytterstevnet 2012 på Voss. Wear skyter for Vestfold skyttersamlag i Viken I når han konkurrerer i DFS. Under Landsskytterstevnet 2007 i Steinkjer ble Wear norgesmester i feltskyting, samt i stangskyting.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hans Kristian Wear – ISSF
Voodoo (sang)

«Voodoo» er en norsk sang. Melodi og tekst ble skrevet av Terje Rypdal. Den var ett av bidragene til Melodi Grand Prix 1976, den norske uttagingen til Eurovision Song Contest 1976 i Haag i Nederland.
Sangen ble framført på norsk av Gudny Aspaas og Jahn Teigen med lite orkester og så på nytt av Inger Lise og Jahn Teigen med stort orkester. Den endte på en andreplass med 351 poeng. Det var i denne sangen Jahn Teigen opptrådte med sitt berømte skjelettkostyme.


== Innspilling ==
Inger Lise og Jahn Teigen. Utgitt på singlen Talent TS 045 i 1976.


== Referanser ==
Knut Erik Svarstad

Knut Erik Svarstad (født 12. juni 1991) er en norsk skytter fra Bamble i Telemark, som ble skytterkonge på Landsskytterstevnet 2011 i Bodø etter omskyting med den doble skytterkongen Gunnar Halbjørhus. Svarstad skyter for Bamble Skytterlag når han konkurrerer i Det frivillige Skyttervesen.


== Referanser ==
Anita Rehoff Larsen

Anita Rehoff Larsen (født 26. mai 1977) driver Sant & Usant sammen med Tone Grøttjord, og jobber som filmprodusent i samme selskap.
Hun har sin utdannelse fra universitetet i Sunderland, England, hvor hun studerte film- og TV-produksjon.
Anita har regissert og produsert flere korte dokumentarfilmer for TV- og filmfestivaler, som er blitt vist både nasjonalt og internasjonalt.


== Filmografi ==
Gunda (2020) produsent
When the boys return (2012) produsert
Til ungdommen (film) (2012) produsert
Nok en dag (2010) regissert
Men livet lever (2008) regissert


== Referanser ==


== Kilder ==
Sant & Usant


== Eksterne lenker ==
(en) Anita Rehoff Larsen på Internet Movie Database 
(da) Anita Rehoff Larsen på Filmdatabasen
Café le swing

«Café le swing» er en norsk sang. Melodien ble skrevet av Robert Morley og teksten ble skrevet av ekteparet Eva S. og Finn Jansen. Den var ett av bidragene til Melodi Grand Prix 1990, den norske uttagingen til Eurovision Song Contest 1990 i Zagreb i Jugoslavia.
Før finalen ble sangen annonsert under tittelen Tap Dance, men tittelen ble forandret før finalen.
Sangen ble framført på norsk av Tor Endresen. Den gikk videre til en «superfinale». Sangen endte på en tredjeplass med 312 poeng.


== Innspilling ==
Tor Endresen. Utgitt på singlen Mariann MSN 155 i 1990. Arrangør: Pete Knutsen.


== Referanser ==
Smil (sang)

Se annet sted for Smil (Marcus & Martinus-sang)«Smil» er en norsk sang. Melodien ble skrevet av Nora Buraas og teksten ble skrevet av Ove Borøchstein. Den var ett av bidragene til Melodi Grand Prix 1990, den norske uttagingen til Eurovision Song Contest i Zagreb i Jugoslavia.
Sangen ble framført på norsk av Jahn Teigen. Han overrasket alle ved at han i all hemmelighet hadde fått Anita Skorgan og Carola til å stille opp som kor. Den kvalifiserte seg til «superfinalen». Sangen endte på en andreplass med 316 poeng.


== Innspilling ==
Jahn Teigen. Utgitt på singlen EMI 1375357 i 1990. Produsenter: Jahn Teigen og Bjørn Ole Rasch.


== Referanser ==
Valldøla

Valldøla er ei elv i Fjord kommune i Møre og Romsdal. Den renner gjennom Valldal fra Langvatnet på grensa mellom Fjord og Rauma kommuner til munningen i Norddalsfjorden ved Sylte. Vassdraget drenerer den vestlige delen av Reinheimen, mellom Romsdalen i nord og Tafjorden i sør. Nedbørsfeltet ligger for det mest vest for dalføret der sideelvene strekker seg inne i Tafjordfjella. Vassdraget drenerer også fjellområder og sidedaler mot grensen til Stordal i vest og mot Rauma kommune i nordvest (vannskiller mot Istra og Innfjordselva). Den nordvestlige delen av vassdraget ligger innenfor Trollstigen landskapsvernområde. Høgstolen (1739 moh.) er høyeste punkt innenfor nedbørfeltet. Elva er 43,8 km lang, eller 51,5 km regnet fra fjerneste kilde i Slettflybotnen nord for Langvatnet.


== Vannføring ==
Den har et nedbørfelt på 359,3 km² og middelvannføringen ved munningen er 16,8 m³/s. Tilsiget kommer i stor grad fra høyfjellsområder og sen snøsmeltingen gir god vannføring om sommeren. I nedbørfeltet er det også en del mindre breer. Det er ingen innsjøer i lavere deler av vassdraget. I sidedalene fra omkring 700 meters høyde og oppover finnes en del mellomstore vann. Elven danner i liten grad våtmarksområder og bare i fjelldalene er det en liten tendens til meanderdanning. Nedbørfeltet grenser til Raumavassdraget og Tafjordvassdraget.I dalbunnen faller det omkring 1000 mm nedbør i året, mens en del fjellområder i vest mottar oppmot 2500 mm.Hovedelven går for det meste i stryk med tydelige fosser blant annet ved Holsbrua, gjennom Gudbrandsjuvet og nedenfor Øvstesølen. Sideelvene er tildels bratte og har mange fosser. Gjennom Meiadalen går hovedelven i kraftige stryk over nakent berg, mens den i Skjerdsura ovenfor Gudbrandsjuvet går i kraftige stryk blant grove steinblokker. Turistattraksjonen Gudbrandsjuvet er en del av hovedelven.


== Tekniske inngrep ==
Elva er vernet mot kraftutbygging gjennom Verneplan I for vassdrag vedtatt i 1973.
Langvatnet er regulert og noe av vannføringen overføres til i Verma kraftverk. Hoelsfossen elverk utnytter fallet i Hoelsfossen og der er det også anlagt en laksetrapp forbi fossen, og ovenfor ved Berlifossen og Kyrfonnfossen. Elven er forbygd over lange strekninger og i nedre del er det tatt masser i stort omfang. Elvedeltatet ved fjorden er sterkt omformet ved forbygging og utbygging av sentrumsområdet og industritomter.Broer over hovedelven på fylkesvei 63 (veien er for øvrig ikke bygget ut i elven): 

Byksebrua
Krikebrua
Gudbrandsjuvet bro
Holsbrua
Uribrua
Muri bruI tillegg krysses elven av kommunale og private broer.


== Fisk ==
Valldøla er en av de største lakseførende elvene på Sunnmøre, laks og sjøørret går 15 km oppover elven. I Holsfossen og et par andre fosser ovenfor er det bygget laksetrapp. Den ble i 1990 behandlet med rotenon for å utrydde lakseparasitten gyrodactylus salaris.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Valldøla – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Loukkos

Loukkos (واد لوكوس) er ei 176 km lang elv i nordlige Marokko. Den springer ut i Riffjellene sør for Chefchaouen og munner ut i Atlanterhavet i havnebyen Larache. Slaget ved Alcácer Quibir i 1578 ble utkjempet ved bielven Oued Makhazine.
Nedre del av elva er et ramsarområde. Her finnes internasjonalt rødlistede fuglearter som marmorand og hvitøyeand og lokalt truede arter som topphegre, purpurhegre, rødhodeand og gressugle. Uvanlig for Marokko er hvit nøkkerose og de store pilekrattene.


== Kilder ==
Ramsar – Morocco names 20 varied new Ramsar sites Besøkt 8. august 2014.


== Eksterne lenker ==
(en) Loukkos River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Optimist (sang)

«Optimist» er en norsk popsang som ble fremført av Jahn Teigen. Han komponerte melodien, og han skrev teksten sammen med Ove Borøchstein og Knut Meiner. Sangen var ett av bidragene i Melodi Grand Prix 1989, men tok seg ikke videre til superfinalen – til publikums store overraskelse og frustrasjon. «Optimist» er en av Teigens aller mest kjente sanger, og var ifølge Teigen selv den låten flest trakk frem når de skulle nevne én Teigen-låt.


== Melodi Grand Prix ==
Sangen var én av ni låter som deltok i norske Melodi Grand Prix 1989 i Stavanger Forum. Av de ni skulle tre låter avansere til superfinalen. Den endelige vinneren skulle få representere Norge i Eurovision Song Contest 1989 i Lausanne i Sveits.
På forhånd var «Optimist» den store favoritten til å vinne den norske finalen, men juryene ville det annerledes. Da de tre superfinalistene ble offentliggjort, og «Optimist» ikke var blant dem, satte et skuffet publikum i gang med å bue og pipe. Til slutt måtte Teigen løpe ut på scenen og ta imot publikums hyllest, mens programleder Øystein Bache prøvde å få sendingen videre. Den svenske journalisten Måns Ivarsson kalte resultatet for en skandale og sammenlignet Teigens fall som «om brudgommen ble kastet ut fra bryllupsfesten», mens rasende seere mente juryene hadde boikottet Teigen. Til slutt vant Britt-Synnøve Johansen med «Venners nærhet».
Mens vinnerlåten ble raskt glemt, ble «Optimist» en salgssuksess og ble etter hvert en av Teigens mest kjente og kjære låter. Da Nettavisen i 2016 spurte Teigen om hvilken sang folk trakk frem når de møtte ham, svarte Teigen: «Optimist».


== Listeplasseringer ==
I motsetning til vinneren, gikk «Optimist» inn på VG-lista og nådde der en fjerdeplass. Dette var den beste plasseringen til en Melodi Grand Prix-låt siden «La det swinge» toppet lista fire år tidligere. «Optimist» lå 17 uker på Norsktoppen, mens vinneren «Venners nærhet» lå to uker på samme liste.


== Referanser ==
Spørreliste

En spørreliste er en liste med ulike spørsmål av kvalitativ art, og har blitt brukt til å samle inn kunnskap om ulike dagligdagse tema. I Norge i dag er det hovedsakelig Norsk etnologisk gransking som står for en regelmessig utsending av spørrelister. Spørrelisten har som formål å samle en kvalitativ bredde i erfaringer på temaene det blir spurt om. Svarene egner seg dermed i liten grad for å gjøre kvantitative undersøkelser.
Wilhelm Mannhardt var en av de første som brukte spørrelister i Norge. Det var på 1860-tallet. Formålet for Mannhardt var kartlegging av folkekulturen. På samme tid brukte Eilert Sundt spørrelister for blant annet å se nærmere på renslighetsstellet i Norge.    


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bø, Olav 1996. «Norsk etnologisk gransking – 50 år.» I: Minnet Foredrag ved Norsk etnologisk gransking’s 50-års jubileumssymposium 18.19.4 1996. Oslo
Kjus, Audun 2013. «Hvorfor spørre? Norsk etnologisk gransking og spørrelistas framtid». I: Tidsskrift for kulturforskning Vol 12, Nr 1 (2013)
Lid, Nils 1931: «Wilhelm Mannhardt og hans Samling av norske Folkeminne». NFL nr. 24. Oslo.
Lilja, Agneta 1996: Föreställningen om den ideala uppteckningen. En studie av ide och praktik ved traditionssamlande arkiv – ett exempel från Uppsala 1914-1945. Uppsala.
Moestue, Anne 1998: «Spørrelistearbeidet ved norsk etnologisk gransking.» I: Moestue, Anne og Reimund Kvideland (red.): «Verden var hennes tekst.» Forskeren Lily Weiser-Aall. En minebok 1898 – 1998. NFL nr. 144. Oslo.
Skjelbred, Ann Helene Bolstad 2006: «Hva slags svar. Om spørrelister som metode og materialet som kilde.» I: Kunnskapssamtaler. By og Bygd årgang 39
Tobiassen, Anna Helene 1988: «Spørrelistesvar som del av kildetilfanget i etnologiske undersøkelser.» I: Norveg 31.
Bou Regreg

Bou Regreg (أبو رقراق‎) er ei ca. 240 km lang elv i Marokko. Den springer ut i Mellom-Atlas og munner ut i Atlanterhavet mellom byene Rabat og Salé.


== Eksterne lenker ==
(en) Bou Regreg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tone Grøttjord

Tone Annette Grøttjord-Glenne (født 13. januar 1977) ble uteksaminert ved National Film and Television School, London i 2003. Eksamensfilmen Brothers (2002) vant studentprisen på den norske dokumentarfilmfestivalen i Volda 2003, og hennes debutfilm Prirechnyy (2006) ble vist på festivaler verden over og nominert til IDFA 2007.
I 2005 startet hun dokumentarfilmselskapet Sant & Usant, som hun i dag driver sammen med Anita Rehoff Larsen og hvor hun også jobber som filmprodusent og filmregissør. 


== Filmografi ==
Alt det jeg er (2020) regissert
Gunda (2020) (executive produsent)
69 minutter av 86 dager (2017) produsent
Fra barn til borger (2016) (executive produsent)
Varicella (2015) produsent
Maiko (2015) produsent
Jeg er Kuba (2015) produsent
 When the boys return  (2012) produsert
Til ungdommen (film) (2012) produsert
Ahmed almost 13 (2011) produsert
Selger 329 (2011) produsert
Knut Sigve fra Folkestad (2010) produsert
Nok en dag (2010) produsert
Vår mann i Kirkenes (2010) produsert
Men livet lever (2008) produsert
Prirechnyy (2006) regissert
Brothers (2002) regissert


== Kilder ==
nfi
Sant & Usant
Tal Afar

Tal Afar  ( arabisk :  تلعفر  eller  تل عفر,   tyrkisk: Telafer) er en by i det nordvestlige Irak  i provinsen Ninawa, 50 km vest for Mosul og 200 km nordvest  for Kirkuk.
Befolkningen består for en stor del  av turkomaner som tilhører  sjia-islam og av kurdere. Tal Afar begynte som et osmansk militært støttepunkt på en høyde [en tal, tell). Rundt denne garnisonen vokste så byen frem.
Tal Afar ligger på slettelandet sør for Aedeafjellene. Byen ligger om lag 40 km øst for  Jebel Sinjar. En hovedvei fører fra øst til vest og knytter byen til Mosul.
Sommeren 2014 ble byen erobret av islamister fra ISIL, og store  deler av befolkningen flyktet.


== Eksterne lenker ==
(en) Tal Afar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nattergal (sang)

«Nattergal» er en norsk sang. Melodien ble skrevet av Jonas Fjeld og teksten ble skrevet av Astor Andersen. Den var ett av bidragene til Melodi Grand Prix 1985, den norske uttagingen til Eurovision Song Contest 1985 i Göteborg i Sverige.
Sangen ble framført på norsk av Mia Gundersen og Olav Stedje. Den endte på en fjerdeplass med 56 poeng.


== Innspilling ==
Mia/Olav Stedje. Utgitt på singlen EMI 006-1374747. Produsert av Jonas Fjeld.


== Referanser ==
Ole Jacobsen Nordbye

Ole Jacobsen Nordbye (født 1782 på Nordby i Ås, død 23. april 1824 samme sted) var gårdbruker og stortingsrepresentant i én periode.Nordbye var bonde på farsgården i Ås. Han var 2. representant fra Akershus amt til Stortinget i 1818. Han var medlem av fem komiteer, blant dem om husmannsvesenet og om skyssloven.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Ole Jacobsen Nordbye hos Norsk senter for forskningsdata
Uzo Aduba

Uzoamaka Nwaneka «Uzo» Aduba (født 7. mars 1980) er en amerikansk skuespiller av nigeriansk opprinnelse. Hun ble internasjonalt kjent for rollen som Suzanne «Crazy Eyes» Warren i Netflix’ dramakomedie Orange Is the New Black.


== Biografi ==
Uzo Aduba er født og oppvokst i Medfield i Massachusetts og gikk ut fra Medfield High School i 1999. Hun gikk siden på Boston University, hvor hun studerte klassisk sang og konkurrerte i friidrett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Uzo Aduba – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Uzo Aduba på Internet Movie Database 
(en) Uzo Aduba på AllMovie 
(en) Uzo Aduba hos The Movie Database 
(en) Uzo Aduba hos Internet Broadway Database 
(en) Uzo Aduba hos Behind The Voice Actors
Hassuna

Hassuna (arabisk: حسونة, Ḥasūna) er en mesopotamisk boplass i de nordlige deler av Irak, datert til om lag 6000 f.Kr. Det arkeologiske funnstedet har sitt navn etter det moderne stedsnavnet Tell Hassuna. Hassunakulturen behersket jordbruk og produserte enklere keramikk. Den arkeologiske kulturen kjennemerkes av den særpregede keramikken i rødaktig ler med kremhvite detaljer.
Tell Hassuna ble funnet av 1942 av Fuad Safar. Haugen ble utgravet i 1943 og 1945 av et team fra det irakiske generaldirektorat for oldsaker, ledet av Seton Lloyd.
Utgravningene viser at det her var en avansert landsbykultur som var utbredt over hele det nordlige Mesopotamia. På Hassuna ble seks distinkte lag hus avdekket, med potter og kar fra ~5600-5350 f.Kr. Gjenstander funnet annetsteds over store områder i Midtøsten ble funnet å være av samme typer. 


== Litteratur ==
M.H. Abdul Aziz og J. Slipka: «Twins from Tell Hassuna», i Sumer, vol. 22, no. 11, s. 45–50, 1966
Peder Mortensen: Tell Shimshara, the Hassuna Period. København: Munksgaard, 1970.
Seton Lloyd og Fuʼād Safar: «Tell Hassuna: Excavations by the Iraq Government Directorate General of Antiquities in 1943 and 1944». Chicago: Journal of Near Eastern Studies, 1944.
Leddved

Leddved (Lonicera xylosteum) er en 1-2 m høy bladfellende busk med motsatte, ovale, kortstilkede blader som er dunhårete og blågrønne med lys underside og mørkegrønn overside. Parvise blomster på felles stilk fra basis av de øvre blad. Rørformet og to lepet krone, sammenvokst neden til. De uspiselige røde bærene sitter parvis, men er ikke sammenvokst. Blomstrer fra mai til juni. 


== Vekstmiljø ==
Urterike løv- og blandingsskoger, hekker, tørre steder.


== Utbredelse ==
Vanlig i nesten hele Europa. Forekommer i Norge på Østlandet fra Telemark til Tolga i Hedmark, ellers enkelte forekomster i Aust-Agder, Sogn og Fjordane og i Sør-Trøndelag. 


== Galleri ==

		
		
		
		
		
		
		


== Litteratur ==
Blomsterleksikon, Richard Fitter, Alistair Fitter og Marjorie Blamey, Norsk utgave av Inger Gjærevoll, Tiden Norsk Forlag 1975, ISBN 82-10-00940-0
Cappelens Flora. Thomas Schauer & Claus Caspari, Norsk utgave av Birger Grenager. Cappelen forlag, 1982. ISBN 82-02-04697-1


== Eksterne lenker ==
(en) leddved i Encyclopedia of Life 
(en) leddved i Global Biodiversity Information Facility 
(no) leddved hos Artsdatabanken 
(sv) leddved hos Dyntaxa 
(en) leddved hos ITIS 
(en) leddved hos NCBI 
(en) leddved hos The International Plant Names Index 
(en) leddved hos Tropicos 
(en) Kategori:Lonicera xylosteum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Lonicera xylosteum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lonicera xylosteum – detaljert informasjon på Wikispecies 
http://snl.no/leddved
http://www.allkunne.no/default.aspx?menu=300&id=8867
http://www.kristvi.net/flora/L/leddved.htm
http://www.markblomster.com/Markblomster/Flora/L/Leddved.html
https://helsenorge.no/Giftinformasjon/planter-og-bar/leddved
Singara

Singara (også Sjiggar; egyptisk Senger; gresk: Σίγγαρα τὰ) var en oldtidsby i Mesopotamia (i dag Sinjar i det nordlige Irak), sør for Nisibis. 
Byen, ved foten av Sinjarfjellene, hadde strategisk betydning.
Byen ble først erobret av romerne undfer keiser Trajans felttog i Østen, da general Lusius Quietus tok byen uten kamp vinteren 114; Den ble oppgitt da romerne trakk seg fra Mesopotamia i 117, men ble atter en del av Romerriket under Septimius Severus' felttog i 197. Byen ble av Severus opphøyet til status som romersk koloni, noe som også fremgår av penger myntet der under Gordian III: ΑΥΡ. CΕΠ. ΚΟΛ. CΙΝΓΑΡΑ., som er gresk skrift for byens latinske navn, Aurelia Septimia Colonia Singara.  I romersk tid ble Singara tungt befestet og var legionsstandort (for eksempel en tid for Legio I Parthica). Byen var en av romernes østligste utposter gjennom here 200-tallet.
I senantikken var byen flere ganger angrepet av sassanidene. I 344 stod det et stort slag her, som den romerske keiser Constantius II nesten vant - men seieren glapp på grunn av hans egne styrkers dårlige disiplin. I freden av 363 ble byen tildelt til sassanidekongen Shapur II. 
Det må på den tiden allerede ha vårt etablert en større kristen menighet der. Derfra stammet blant annet Gabriel av Sjiggar, som ble kong Khosrau IIs livlege. 
Det finnes fremdeles noen ruiner fra romertiden i Sinjar.
Det er sannsynlig at Singara er identisk med den Sinear som nevnes i Bibelen, selv om det der synes å benyttes som et områdenavn, for hele Babylonia.


== Litteratur ==
David Oates: Studies in the Ancient History of Northern Iraq. London 1968.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Archäologische Funde (Fotos)