jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Utsynsveien (Oslo)

Utsynsveien (1A–11D, 2A–4D) er en vei på Bekkelagshøgda i bydel Nordstrand i Oslo. Den går som blindvei sørøstover fra Raschs vei, og den forgrener seg i to. Det er gangveiforbindelse til Nordseterveien.
Veien het fra 1917 av Utsiktsveien etter husmannsplassen Utsikten, men fikk dagens navn i 1953.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Utsynsveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 606. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (U)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 5. november 2014. Besøkt 25. oktober 2015.
Ullernchausseen (Oslo)

Ullernchausséen (1–119, 2–120J) er en chaussé (vei) fra Smestad (Smestadkrysset eller Smestadtunnelen) til Lilleaker (bydel Ullern) i Oslo. Opprinnelig var vestre del av veien — mellom Lilleakerveien og Ullern kirke — en villavei kalt Kirkeveien. Veien åpnet til Smestad i 1920 og fikk nåværende navn i 1922. Hele veien var lenge en del av Ring 3, men i 1992 åpnet Granfosstunnelen, og vestre del (fra en rundkjøring vest for Ullern kirkegård til Lilleakerveien) ble en boligvei utenfor tunnelen. 


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Ullernchausséen». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 592. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (U)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 5. november 2014. Besøkt 25. oktober 2015.
Ademosynidae

Ademosynidae er en gruppe utdødde, primitive biller.


== Utseende ==
Middelsstore, avlange biller. Av utseende kan de minne om den moderne familien praktbiller (Buprestidae). Dekkvingene hadde tydelige punktstriper. Antennene var korte og trådformede.


== Historie ==
Gruppen er kjent fra fossiler over en lang periode fra sen perm (265 millioner år før nåtid) til kritt, 112 millioner år før nåtid.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Protocoleoptera
Overfamilien Permosynoidea
Familien Ademosynidae Ponomarenko, 1968
Slekten Ademosyne Handlirsch, 1906 - ca. 30 fossile arter
Slekten Archosyne Ponomarenko, Yan & Huang, 2014
Archosyne permiana Ponomarenko, Yan & Huang, 2014
Slekten Atalosyne Ren, 1995
Atalosyne sinuolata Ren, 1995
Slekten Cephalosyne Ponomarenko, 1969
Cephalosyne capitata Ponomarenko, 1969
Slekten Chaocoleus Ponomarenko, Yan & Huang, 2014
Chaocoleus limnebius Ponomarenko, Yan & Huang, 2014
Slekten Dolichosyne Ponomarenko, 1969
Dolichosyne confragosa Ponomarenko, 1969
Dolichosyne rostrata Ponomarenko, 1969
Dolichosyne sulcata Ponomarenko, 1969
Slekten Gnathosyne Ponomarenko, 1969
Gnathosyne akkolkensis Ponomarenko, 1969
Slekten Grammositum Dunstan, 1923
Grammositum bilineatus Dunstan, 1923
Slekten Petrosyne Ponomarenko, 1969
Petrosyne liassica Ponomarenko, 1969
Slekten Polysitum Dunstan, 1923
Polysitum elongatum Ponomarenko, 1985
Polysitum hosbayari Ponomarenko, 1986
Polysitum kuznetskiense Rohdendorf, 1961
Polysitum latum Ponomarenko, 1985
Polysitum majus Ponomarenko, 1990
Polysitum minutus Dunstan, 1923
Polysitum ovale Ponomarenko, 1990
Polysitum punctatus Dunstan, 1923
Polysitum rugosum Ponomarenko, 1986
Polysitum wudenghaoensis Hong, 1976
Slekten Ranis Ponomarenko, 1968
Ranis collevus Ponomarenko, 1969
Ranis ovalis Ponomarenko, 1968
Slekten Shepherdia Dunstan, 1923 - kan også plasseres i Schizocoleidae
Shepherdia quadrivittata Dunstan, 1923
Shepherdia trivittata Ponomarenko, 1990
Slekten Sphaerosyne Ponomarenko, 1969
Sphaerosyne globosa Ponomarenko, 1969


== Eksterne lenker ==
(en) Ademosynidae i Encyclopedia of Life 
(en) Ademosynidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ademosynidae hos Fossilworks 
(en) Kategori:Ademosynidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ademosynidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av Dolichosyne sulcata fra Trias
Bilde av Gnathosyne akkolkensis
Eikelundveien (Oslo)

Eikelundveien (1-21, 2-26) er en vei på Disen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går sørøstover fra Lofthusveien og fortsatte opprinnelig til Traverveien. Nå er imidlertid et stykke nær østenden gangvei, slik at veien i praksis er to blindveier.
Navnet ble vedtatt i 1937.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Eikelundveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 147. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (E)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Eirik Raudes vei (Oslo)

Eirik Raudes vei (11-33, 12-34) er en vei på Kværner i bydel Gamle Oslo. Den går fra Enebakkveien til Konows gate.
Veien fikk navn i 1914 etter Eirik Raude. Veien ligger like ved Kværnerparken.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Eirik Raudes vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 147. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (E)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Agilulf

Agilulf (død 616), hertug av Torino og fra 591 konge i Det langobardiske kongerike i Italia. Han var en slektning, sannsynligvis fetter, av langobardenes kong Authari som regjerte fra 584 til sin død i 590.


== Biografi ==
Agilulf var sønn av hertug Ansvald av Torino.. Ifølge «Langobardenes historie» av Paulus Diaconus ble han i 589, da Authari giftet seg med Theodelinda, spådd av sin slave at han skulle få dronningen til hustru senere.Authari døde i 590, sannsynligvis etter å ha blitt forgiftet under et opphold i Franken (Frankrike). Hans hustru Theodelinda, som var datter av kong (eller hertug) Garibald I av Bayern, beholdt sin dronningstatus etter kongens død. Langobardene syntes så godt om henne at hun ble rådet til selv å velge seg en mann blant langobardene som de mente de var tjent med å ha til ny konge. Valget falt på hertug Agilulf i den langobardiske provinsen Torino.
Agilulf ble gift med Theodelinda i 590 og han ble på langobardenes vis løftet på skjold og hyllet til konge i mai 591. Han ble døpt for å følge sitt folks tro, men antok først den arianske trosretningen, før han i 603 gikk over til katolisismen. Han døpte også sin sønn Adaloald og fikk bygd basilikaen i Monza hvor Theodelinda hadde sin sommerresidens i 595. Lombardias berømte jernkrone oppbevares fortsatt i basilikaen.
Hans regjeringstid var preget av fredsslutning med frankerne. Fredsmegleren Guntram, konge av Burgund, døde i 592 og uten ham oppsto det borgerkrig blant frankerne som satte stopper for angrepene mot Lombardia. Han inngikk også fred med pavedømmet i 598 etter tretti års ufred og konsentrerte sin militære makt mot trusselen fra Det bysantiske riket. Han styrket også sitt rike ved å innlemme de umbriske byene Sutri og Perugia fra eksarkatet av Ravenna, og opprettholdt samtidig gode relasjoner med det tyske hertugdømmet Bayern. Han bekjempet avarer og slavere, og inngikk en våpenhvile med den bysantinske keiseren Maurikios i 598 ved hjelp av pave Gregor I den store.
Siste del av hans lange regjeringstid forløp relativt fredelig. Etter sin død i 616 ble han etterfulgt av sin og Theodelindas sønn Adaloald. Han hadde også en datter Gundeberga som ble gift med Arioald som også hadde tittelen hertug av Torino og var lombardisk konge fra 626 til 636.


== Referanser ==
Deep Blue vs Garri Kasparov

Deep Blue vs Garri Kasparov var to sjakkturneringer hvor daværende verdensmester i sjakk, Garri Kasparov spilte mot IBMs
supercomputer Deep Blue. Matchene ble spilt i 1996 og 1997, begge i USA.
Etter denne matchen har konseptet «mennesket mot maskin» i sjakken blitt sett på som overflødig, da det rett og slett vil være umulig. Datamaskinene utvikler seg stadig og i dag er de aller fleste eksperter enige i at mennesket vil være sjanseløs i matchspill. De beste datamaskinene i 2014 har over 3300 i rating, mer enn 400 ratingpoeng mer enn noe menneske noen gang har hatt.


== Første duell, 1996 ==
Første match ble spilt i Philadelphia, Pennsylvania og endte med 4-2-seier til Kasparov etter at maskinen tok ledelsen 1-0 i det første partiet. Dette var første gang i historien der en computer beseirer en sittende verdensmester med full betenkningstid og vanlige turneringsregler. Kasparov slo raskt tilbake, og etter to rolige remiser midt i matchen, avgjorde i de to siste partiene etter å ha funnet ut maskinens svakheter.


== Andre duell, 1997 ==
Andre match, spilt i New York City startet med at Kasparov vant første parti, men computeren slo raskt tilbake, vant 2. parti og avgjorde matchen med en overbevisende seier i sitt siste hvitparti i nest siste runde. Dette var computerens definitive gjennombrudd i sjakken, og første gang en computer beseiret en sittende verdensmester i en match over flere partier.


== Resultattabeller ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside for matchene
Alle partiene på Chessgame.com
Aloysius Lilius

Aloysius Lilius (Luigi Lilio eller Giglio, født ca 1510 i Calabria, død 1576 sannsynligvis i Roma) var en italiensk lege, filosof og kronolog.
Lite er kjent om hans tidlige liv. Man vet at han kom fra Calabria, enten Cirò eller Zirò. Han studerte medisin i Napoli, hvorpå han tjente under hertug Carafa. Han underviste i medisin på universitet i Perugia fra 1552.
Han er først og fremst kjent som den gregorianske kalenderens primære opphavsmann etter å ha forfattet et manuskript ved tittel Compendiuem novae rationis restituendi kalendarium (Kompendium om den nye plan for kalenderens restituering).
Reformen av den nye kalenderen ble imidlertid ikke gjennomført før etter hans død, da hans bror Antonio introduserte manuskriptet for pave Gregor XIII. Manuskriptet ble deretter gitt til reformkommisjonen, og antatt i 1582, etter visse modifikasjoner av Christophorus Clavius. Pavens bulle om innføringen av den nye kalenderen nevner uttrykkelig Lilius som opphavsmann.
Lilius krater på månen er oppkalt etter ham. Innen datavitenskap tilsvarer liliansk dato antallet dager siden 14. oktober 1582.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Giulio Armolo: Papi - Astronomi - Epatte, Luigi Giglio, Napoli 1963 (Biografie)
Jacques Dutka: On the gregorian revision of the Julian Calendar, Mathematical Intelligencer 1988, Nr. 1
August Ziggelaar: The papal bull of 1582 promulgating a reform of the calendar, G.V. Coyne, M.A. Hoskin, O. Pedersen: Gregorian Reform of the Calendar: Proceedings of the Vatican conference to commemorate its 400th anniversary. Specola Vaticana, citta del vaticano 1983 (om Lilius s. 206)


== Eksterne lenker ==
Compendium novae rationis (Lat.)
Catholic Encyclopedia: Aloisius Lilius (Engl.)
Gordon Moyer, Antonius Lilius and the "Compendium novae rationis restituendi Kalendarium"
Bergens Schakklub

Bergens Schakklub, stiftet 11. september 1902 er en sjakklubb i Bergen.
Klubben ble stiftet med bakgrunn i klubben "Den Gode Hensigt", og senere stortingsrepresentant Henrik Ameln var en av stifterne. Senere var også statsminister Christian Michelsen blant medlemmene.Av kjente sjakkspillere kan nevnes:

Oluf Kavlie-Jørgensen, norgesmester 1938
Per Ofstad, juniornorgesmester 1951 og 1953, norgesmester 1961
Roy Harald Fyllingen, Internajonal mester og norgesmester 1998.Hjemmesiden til Bergens Schakklub  har nesten siden starten i 1998 fungert som norsk sjakks hovedside for nasjonale og internasjonale nyheter, hele perioden administrert av Eirik T. Gullaksen.


== Referanser ==
Ragnhild Helseth

Ragnhild Helseth (født 6. desember 1958 i Kristiansund) er en norsk politiker fra Venstre. Helseth er utdannet ergoterapeut fra 1984, med tilleggsstudier i filosofi og økonomi. Hun har praksis fra rehabiliteringssykehus, samt interesseorganisasjon for funksjonshemmede, dagsenter, hjelpemiddelsentral, barnehabiliteringstjenesten og kommunehelsetjenesten, og jobber som ergoterapeut for Kristiansund kommune.
Helseth er også aktiv som medlem av Kristiansund symfoniorkester.


== Eksterne lenker ==
Ragnhild Helseth, hjemmesiden til Kristiansund Venstre
Johnny Ingebrigtsen

Johnny Ingebrigtsen (født 18. september 1959) er en norsk politiker fra Sosialistisk Venstreparti. Ingebrigtsen var vararepresentant i Stortinget fra Finnmark i periodene 2005–2009 og 2013–2017. I forbindelse med Kirsti Bergstøs fødselspermisjon møtte Ingebrigtsen fast på stortinget i nesten et år fra valget 2013 til stortinget tok sommerferie.Han kommer fra Nordkapp og har der vært medlem av byrådet. Han var også leder av Finnmark SV til 2015, da han ble avløst av Tommy Berg.Ingebrigtsen ble i august 2018 dømt for miljøkriminalitet. Han skal i august 2017 ha senket sin egen sjark «Ternen» utenfor Gjesvær i Nordkapp kommune. Han hevdet den sank ved et uhell under slep, men tingretten mener Ingebrigtsen senket den bevisst ved blant annet å bore hull i, og feste store steiner til skroget. Ingebrigtsen hevdet at han gjorde dette i etterkant fordi deler av skroget befant seg over overflaten og dette utgjorde en fare. Han hevet den i november 2017. Sjarken var ikke forsikret. Han ble ilagt en bot på 18 000 kroner, subsidiært 36 dager fengsel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Johnny Ingebrigtsen hos Stortinget 
(no) Johnny Ingebrigtsen hos Norsk senter for forskningsdata
Tord Hustveit

Tord Hustveit (født 1992) er en norsk politiker for Venstre, fra Eidsvoll. Han var fra 2013 til 2017 leder av Unge Venstre. og fra 2015 er medlem av fylkestinget i Akershus. Hustveit har tidligere vært fylkesleder i Akershus Unge Venstre og som sentralstyremedlem i ungdomspartiet. Hustveit har studert samfunnsøkonomi, og det er særlig i økonomiske spørsmål han har markert seg som ungdomspartileder, i tillegg til i klima- og flyktningesaker. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tord Hustveit (22) – Leder i Unge Venstre, presentasjon på Unge Venstres hjemmeside
Dorje Shugden

Dorje Shugden, også kjent som Dolgyal og Gyalchen Shugden, er en beskyttende ånd innenfor tibetansk buddhisme. Han er betraktet forskjellig, som en beskyttende ånd (gyalpo), som en mundan mindre beskytter, som en mundan større beskytter, som en stor beskytter som har oppnådd opplysthet, eller som en større beskytter som utad opptrer som opplyst.
Den såkalte Dorje Shugden kontroversen oppstod innenfor alle skoler av tibetansk buddhisme, men er mest forbundet med skolen Gelug. Kontroversen dreier seg om hans status av opplysthet, avvik fra tradisjonelle Gelug-lærdommer, hans erstatning for tradisjonelle Gelug-beskyttere, sekteriske funksjoner, og religiøse handlinger utført av vestlige tilhengere av Den Nye Kadampa-tradisjonen.


== Eksterne lenker ==
Dreyfus, Georges (1998). «The Shuk-Den Affair: Origins of a Controversy». Journal of the International Association of Buddhist Studies (Vol., 21, no. 2 [Fall 1998]:227-270). Arkivert fra originalen 16. januar 2013. Besøkt 4. desember 2013.  Arkivert 16. januar 2013 hos Wayback Machine.von Brück, Michael (2001). «Canonicity and Divine Interference: The Tulkus and the Shugden-Controversy». Oxford University Press,. Besøkt 4. desember 2013. Watt, Jeff (desember 2010). «Buddhist Deity: Dorje Shugden Main Page». Himalayan Art Resources. Besøkt 22. november 2013. «Dorje Shugden: Outline page». Himalayan Art Resources. udatert. Besøkt 22. november 2013.
Engveien (Oslo)

Engveien (5-31, 8-74) er en vei på Grefsen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den begynte opprinnelig ved Kjelsåsveien, men begynner nå som blindvei sør for Grefsenveien. Derfra går den mot nord-nordvest til den ender i en snuplass ca. 400 meter nord for Morells vei.
Navnet ble vedtatt i 1915


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Engveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 157. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Ensjøsvingen (Oslo)

Ensjøsvingen (2–10D; ingen oddetallsadresser) er en vei på Ensjø i bydel Gamle Oslo. Det er en blindvei på vestsiden av Ensjøveien.
Navnet ble vedtatt i 1955. Veien har blokkbebyggelse fra 1950-årene.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Ensjøsvingen». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 157. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Ensjøveien (Oslo)

Ensjøveien (3-31, 4-34) er en vei på Ensjø i bydel Gamle Oslo. Den går fra Økernveien til Strømsveien.
Navnet hadde vært i bruk en stund da det ble offisielt vedtatt i 1947. Veien har tidligere hatt et noe annet løp. Det har for øvrig vært stor byggevirksomhet i veien og området på 2010-tallet.
Tøyen transformatorstasjon er i nr. 2. Ved nr. 21 lå hovedbølet til Normannsløkka, og i nr. 23 var eiendommen Gladengen, som har gitt navn til Gladengveien.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Ensjøveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 157. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Antenneveien (Oslo)

Antenneveien (1-9, 2-22 og 28-32) er en vei på Lambertseter i bydel Nordstrand i Oslo. Den går mellom Lambertseterveien og Feltspatveien.
Veien fikk navn i 1952 etter antennemastene for Oslo storkringkaster, som lå like sør for veien.
Veien har blokkbebyggelse fra 1950-tallet. Adressene nr. 24-26 og 34-40 ble overført til Vaskeribakken i 2014.


== Referanser ==


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (A)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Anton Tschudis vei (Oslo)

Anton Tschudis vei (1-29, 2-28) er en vei på Risløkka i bydel Bjerke i Oslo. Den går fra Nordalveien mot Brobekkveien. Enden mot sistnevnte er imidlertid stengt for biltrafikk og har bare gangveiforbindelse.
Veien fikk navn i 1925 etter Anton Tschudi (1848–1914), som eide bl.a. gårdene Høybråten og Økern.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (A)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Apalløkkveien (Oslo)

Apalløkkveien (1-31, 6-14) er en vei på Rødtvet i bydel Grorud i Oslo. Den går nordover fra Sandåsveien og ender som blindvei like sør for Greibanen, med gangveiforbindelse videre mot Apalløkka skole.
Veien fikk navn i 1961 etter Apalløkka, tidligere en husmannsplass under Rødtvet gård.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (A)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Arilds vei (Oslo)

Arilds vei (1-31, 2-30) er en vei på Grefsenplatået i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra Lyngåsveien til Myrerskogveien.
Navnet ble vedtatt i 1930.
Meieribestyrer Synnøve Finden bodde i sin tid i nr. 1.


== Referanser ==


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Arildsvingen (Oslo)

Arilds vei (1-31, 2-30) er en vei på Grefsenplatået i bydel Nordre Aker i Oslo. Det er en blindvei på vestsiden av Arilds vei.
Veien fikk navn i 1969.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (A)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Arkitekt Steckmests vei (Oslo)

Arkitekt Steckmests vei (2A-8I; ingen oddetallsadresser) er en vei på Ormøya i bydel Nordstrand i Oslo. Den går som blindvei nordover fra Singasteinveien.
Veien fikk navn i 1977 etter arkitekt Bernhard Steckmest, som blant annet tegnet Ormøy kirke og villaen Ormøykollen (Singasteinveien 20). All bebyggelse med adresse i veien ligger på vestsiden.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (A)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Bakketoppen (Oslo)

Bakketoppen (1-21B, 2A-16) er en vei på Nordstrandshøgda i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Ljabrubakken til Munkerudveien.
Veien fikk navn i 1926 etter plassen Bakketoppen i nr. 1.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Bakkeveien (Oslo)

Bakkeveien (3-21, 2A-4) er en vei på Bestum i bydel Ullern i Oslo. Den går som blindvei sørover fra Bestumveien og har gangveiforbindelse til Øvre Skogvei.
Navnet ble vedtatt i 1917.


== Referanser ==


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Biskop Heuchs vei (Oslo)

Biskop Heuchs vei (1-43B, 2A-52) er en vei på Bakkehaugen ved Tåsen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går mellom Tåsenveien og Maridalsveien på nordsiden av Voldsløkka. Det opprinnelige rette løpet mot Maridalsveien er avstengt, og nåværende løp går rett østover, på sørsiden av Shell-stasjonen i Maridalsveien 262.
Veien fikk navn i 1943 etter biskop Johan Christian Heuch, som var kapellan i Vestre Aker.
Det meste av veien har villabebyggelse, med enkelte tomannsboliger og rekkehus. Det er en viss fortetning med to husrader i vestenden på nordsiden. I nr. 6 er en avdeling av Hakkebakkeskogen familiebarnehage.


== Referanser ==


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Anapanasati

Ānāpānasati (pāli, sanskrit: ānāpānasmṛti; kinesisk: 安那般那; pinyin: ānnàbānnà; singalesisk:  ආනා පානා සති) er et begrep innenfor buddhismen. Det betyr «årvåkenhet» (sati) overfor pusten eller «innånding og utånding» (ānāpāna) og er en form for buddhistisk meditasjon som er vanlig innenfor tibetansk buddhisme, Zen, Tiāntái og Theravada, såvel som innenfor vestlig baserte årvåkenhetskurs. Ānāpānasati hentyder til årvåkenheten overfor pustens bevegelser i kroppen. Ifølge tradisjonen ble den opprinnelig overlevert fra Gautama Buddha i flere sutraer, deriblant Ānāpānasatisutta (MN 118).


== Eksterne lenker ==
Mindfulness with Breathing av Buddhadāsa Bhikkhu. Wisdom Publications, Boston, 1996. ISBN 0-86171-111-4.
Breath by Breath av Larry Rosenberg. Shambhala Classics, Boston, 1998. ISBN 1-59030-136-6.
Tranquillity and Insight av Amadeo Sole-Leris. Shambhala, 1986. ISBN 0-87773-385-6.
Bjørnveien (Oslo)

Bjørnveien (1-129, 2-104) er en vei på Holmen i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går nordover fra en snuplass på nordsiden av Østre Holmen gård (i nr. 2). (Det er fysisk veiforbindelse helt fra Holmenkollveien i sør, men det er stengt av med flere bommer.) Et stykke nord for Stasjonsveien dreier veien mot vest og deretter sør, før den ender opp i Stasjonsveien igjen ved Gressbanen.
Navnet ble vedtatt i 1952. Veien har for det meste villabebyggelse, noen rekkehus samt enkelte idrettsanlegg.


== Referanser ==


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Bjølsengata (Oslo)

Bjølsengata (1-17C, 12-20) er en gate på Bjølsen i bydel Sagene i Oslo. Den går fra Advokat Dehlis plass til Sarpsborggata, øst for Bjølsen skole og Bjølsenparken. Hele gaten er imidlertid avstengt for biltrafikk og fremstår dermed som gangvei.
Navnet ble vedtatt i 1864. Gata er imidlertid svært gammel, og kan gjenfinnes på kart i alle fall tilbake til 1700-tallet. Gata gikk da fra Maridalsveien opp til hovedbølet på Bjølsen gård. Navnet "Bjølsengrinda" vært brukt på bebyggelse i den nedre delen av gata.
I Bjølsengata finner man noen av de siste restene av trehusbebyggelsen som en gang var karakteristisk for nabolaget Bjølsenjordet, et arbeiderstrøk mellom Bjølsenparken og Maridalsveien. Et av disse husene er almueskolen fra 1870-tallet, som i dag er et leilighetskompleks med adressen Kongsberggata 2. 


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Dalbakkveien (Oslo)

Dalbakkveien (1-75, 2-106) er en vei på Godlia i bydel Østensjø i Oslo. Den går sørover fra Låveveien og krysser Promenaden og Terrasseveien før den også krysser Låveveien og ender opp som blindvei på østsiden av denne.
Navnet ble vedtatt i 1917. Godlia tennisklubb har et anlegg i nr. 33, og i nr. 39 er Søndre Skøyen kapell. Ellers er dette en utpreget boligvei.


== Kilder ==
Oslo byleksikon: Dalbakkveien


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (D)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.