jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Vindu (informatikk)

Et vindu er et begrep innenfor elektronisk databehandling. Innenfor grafiske brukergrensesnitt er det navnet på et grafisk styreelement som består av et visuelt område som er omgitt av en vindusdekorasjon. Vinduer har vanligvis en rektangulær form og kan overlappe andre vinduer. De viser utmatning av data og innmatning fra en eller flere prosesser.
Vinduer er primært knyttet til grafiske skjermer, hvor de kan styres av en peker ved å anvende en eller annen form for pekeredskap, f.eks. en datamus.
Et grafisk brukergrensesnitt som bruker vinduer som en av dets primære grensesnittsmetaforer, blir kalt et vindussystem. Operativsystemet styrer et vindussystem hovedsakelig gjennom  skjermdriveren og vindusbehandleren.
Syltevoks

Syltevoks er omtrent det samme som parafinvoks, men av og til tilsatt atamon, et mildt bakteriedrepende middel. Syltevoks var uunnværlig i eldre tiders hjemmeproduksjon av saft og syltetøy. Når syltetøyet var kokt og fylt på rene glass eller krukker og sto til avkjøling, kunne disse lukkes med et lag smeltet syltevoks. Dette skapte en fullstendig lufttett forsegling, som gjorde at syltetøy kunne holde seg flere år, i kjellerhyller eller boder, eller til og med i vanlig romtemperatur.
Oppkokt saft ble fylt på rene flasker, korket med naturkork, og så ble toppen av flasken dyppet en eller flere ganger i syltevoks som forsegling.
Idag er syltevoks mindre etterspurt. Saft og syltetøy kjøpes ferdig, og hjemmelagde produkter havner oftere i dypfryser enn i matboder. I bærsesongen er syltevoks ennå tilgjengelig i de fleste dagligvareforretninger, men ikke lenger en sterkt etterspurt vare.
Syltevoks er å få kjøpt som pakker med tre til fem plater voks, eller som granulat (stivnede dråper av voks) i passende porsjonsstørrelser. På grunn av en viss brannfare bør syltevoks smeltes i vannbad.


== Eksterne lenker ==
Fra velferd.wordpress.com, om syltevoks
Illustrasjoner fra Norsk Skogmuseum / Digitalmuseum.no
Ole Bornemann Bull (lege)

Se Ole Bull (1810–1880) for den verdensberømte fiolinisten med samme navn.Ole Bornemann Bull (født 31. august 1842 i Arendal, død 10. april 1916) var en norsk øyelege, kjent for sine tegninger og lepraforskning.
Han oppgav sitt ønske om å studere malerkunst og tegning, og ble student hos kirurgen Christen Heiberg (1799-1872) ved Det Kongelige Frederiks Universitet i Kristiania.  Bulls fargetegninger av pasienters øyer ble blant annet brukt til å bestille uekte øyer fra København.Etter cand.med. i 1869 var han på Gaustad og på Rikshospitalet. I 1871 åpnet han også egen praksis som øye- og ørelege, samme året som han gjestet lepraforsker Armauer Hansen (1841–1912) i Bergen og innledet forskning på spedalskhet og øyensykdommer. Arbeidet ledet til en bokutgivelse.  På denne tiden gjeste han også engelske Oxford University og Moorfields Eye Hospital (etablert 1805).I 1873 utvandret han til den amerikanske byen Minneapolis og virket som lege der frem til han flyttet heim igjen i 1876.  Fra 1878 til 1881 jobbet han som reservelege for hudsykeavdelingen på Rikshospitalet i Kristiania.  I 1881 mottok han en dr.med. før han 1882 til 1885 var universitetsstipendiat i oftalmologi.  Sammen med Hjalmar Schiøtz (1850–1927) og Søren Holth (1863–1937), var Bull søker til et nytt professorat i 1901. Schiøtz vant, og Bull ga seg i 1908 etter å i 1903 ha utgitt nok et øyeatlas med egne tegninger.


== Premier ==
1886: Innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi
1893: H.K.H. Kronprinsens gullmedalje for en avhandling om perimetri
1902: Konsul Ivar Huitfeldt (1848–1910) sin gave på 2 700 kroner for plansjeboken, utgitt 1903.


== Familie ==
Han var sønn av presten  August Theodor Bull (1809–1882) og Theodora Regina Madsen (1816–1852).  Ole Bornemann var oppkalt etter fiolinisten Ole Bornemann Bull (1810–1880) som også var hans fadder.
Ole Bornemann giftet seg i 1871 med Marie Cathrine Lund (1843–1884) og i 1886 med Kaja Constance Steenberg (1855–1939). Han var far tilblant andre elektroingeniøren Anders Henrik Bull (1875–1898), IT-pionéren Fredrik Rosing Bull (1882–1925), diplomaten Jens Steenberg Bull (1886–1956) og tegneren Johan Bull (1893–1945).

Se Bull for mer om slekta


== Utgivelser ==
The Leprous diseases of the eye, 1873. Med Armauer Hansen.
Granulated Lids, eller øiensygdommen, dens Aarsag og dens Behandling, Skandinavens Forlag, Chicago, 1875
Menieres sygdom, 1877
De paa Lues beroende patologiske Forandringer i Øienbunden, dr.med.-avhandling, 1881
The ophthalmoscope and lues (1884)
Tunghørte og de aandssvage, 1887
Perimetrie, Bonn, 1895 (online utgave)
Krankheiten der Retinalgefässe, 1903. Atlas med 372 fargetegninger av Bull.


== Referanser ==
Grafisk styreelement

Et grafisk styreelement (engelsk: widget) er et begrep innenfor elektronisk databehandling. Det er et element for interaksjon i grafiske brukergrensesnitt. Eksempler er en kommandoknapp, et rullefelt og et vindu. Styreelementene er programvarekomponenter som en datamaskinbruker kommuniserer med gjennom direktemanipulasjon, for å lese eller redigere informasjon om en applikasjon.
Biblioteker som GTK+ og Cocoa, inneholder en samling med grafiske styreenheter og logikk for å knytte disse sammen i et brukergrensesnitt.
Grasåsen skytesenter

Grasåsen skytesenter er et skytesenter i Aurskog-Høland kommune som består av flere skytebaner fordelt på de seks lagene og foreningene Bjørkelangen Jeger- og Fiskerforening, Bjørkelangen Pistolklubb, Hemnes Jeger- og Fiskerforening, Høland & Bjørkelangen Skytterlag, Høland Jaktskytterklubb og Høland Jeger- og Fiskerforening.
Anlegget ble åpnet i 1989 etter at flere spredte og mindre skytebaner hadde kommet i konflikt med bebygde områder. Aurskog-Høland kommune kjøpte derfor opp grunn som ble fordelt på de seks lagene og foreningene.


== Se også ==
Liste over skytebaner i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmesiden til skytesenteret
Nils Rosing Bull

Nils Rosing Bull (født 11. juli 1838 i Bergen, død 31. januar 1915) var en norsk statistiker og historiker.Han studerte til examen philosophicum ved Bergen katedralskole i 1856. Etter å ha oppnådd cand.jur. i 1861 jobbet han som edsvoren fullmektig hos sorenskriveren i Søndre Østerdalen fogderi som hadde blitt etablert i 1859. Bull ble i 1863 ansatt i Indredepartementet, der han i 1874 også ble fullmektig. Han fikk året etter permisjon for å holde på med Folketellingen 1875.  Fra 1878 jobbet han som 2. sekretær for Statistisk sentralbyrå, der han i 1889 ble forfremmet til byråsjef for statistikk om befolkning, kommuner, valg og topografi. Det var Bull som redigerte Norges Statskalender i 1873 og 1875, og etter at byrået gikk over til årlig utgivelse, i årene 1877 til 1912. Den ble nedlagt nøyaktig hundre år senere. Han fikk St. Olavs Orden i 1879 og ble året etter kansellist for ordningen.


== Familie ==
Bull var sønn av Daniel Moldenauer Bull (1802–1863) og Birgitte Louise Sigholdt (1805–1872). Han ble i 1868 gift i Vestre Aker med Fanny Reinhardt (1842–1910) som var datter av byfogden i Larvik. Bull var oldefar til kunsthistorikeren Reidar Revold (1918–1973).

Se Bull for mer om slekten.


== Utgivelser ==
Bull, N.R. (1886). Stamtavle over den trønderske Slægt Bull. Kristiania: Cammermeyer. Se digitaliserte bøker hos Nasjonalbiblioteket i Mo i Rana


== Referanser ==
Markblomster

Markblomster eller villblomster er en fellesbetegnelse på blomster som ikke er plantet, men vokser fritt i naturen, til forskjell fra hageblomster. Mange av artene er tilknyttet enger og andre mer eller mindre treløse områder, slik som mange kulturlandskaper. Blomsterenger med mange arter markblomster i blomst samtidig er et fenomen man ofte finner i områder der miljøet tvinger mange arter til å utnytte en kort sesong, slik som den korte sommeren i Arktis og regntider i ørkenstrøk. I slike tilfeller vil mange arter konkurrere om de få tilgjengelige insektene som kan pollinere dem, og vil ha en tendens til å utvikle blomster med sterke farger.
I Norge varierer markblomstene med årstidene. Her i nordområdene dominerer fargesterke gule blomster tidlig på året mens det ennå er få insekter. Etter hvert som sommeren kommer, blir blomstrer mange mer unnselige arter, ofte hvite og lilla blomster. De fleste ville plantearter er ferdige med blomstringen i løpet av august.


== Referanser ==
Liste over byer i Arkansas

Liste over byer i Arkansas  er en oversikt over byer i den amerikanske delstaten Arkansas som er en del av Sørstatene i USA. Ifølge 2010 United States Census er Arkansas den 33. mest folkerike staten med 2 915 958 innbyggere og det 27. største landarealet med sine 52 035,48 kvadratmiles (134 771,3 km²) av landområder.
Arkansas er delt inn i 75 fylker og inneholder 502 kommuneselskaper bestående av byer og organiserte tettsteder.Arkansas kommuner er delt inn i tre kategorier basert på befolkningen. Byer av første klasse (City I) har en befolkning over 2 500, byer av andre klasse (City II) har en befolkning på mellom 500 og 2 499 og organiserte tettsteder (Town) har en befolkning på mindre enn 499. Arkansas bruker ikke landsbyer eller civil township som en mulig designering for sine mindre etablerte inndelinger. I Arkansas kommuner strekke seg inn i flere fylker.


== Liste over byer utfra befolkning ==


== Noter ==


== Referanser ==


== Kilder ==
United States Census Bureau, Annual Estimates of the Resident Population for Incorporated Places: April 1, 2010 to July 1, 2013. Arkansas. Besøkt 25. august 2014 (en)
Liste over byer i Connecticut

Liste over byer i Connecticut er en oversikt over de byene i den amerikanske delstaten Connecticut som har over 10 000 innbyggere per 2013.
Folketallet fra 2010 er basert på en folketelling, og tallene fra 2013 er estimater basert på denne folketellingen.

Sist oppdatert i august 2014


== Kilder ==
United States Census Bureau, Annual Estimates of the Resident Population for Incorporated Places: April 1, 2010 to July 1, 2013. Connecticut. Besøkt 25. august 2014 (en)
Sprint-NM på skøyter junior 1974

Sprint-NM på skøyter junior 1974 ble avholdt 16. og 17. februar 1974 på Valle Hovin stadion i bydelen Gamle Oslo i Oslo.Teknisk arrangør var Strømmen Idrettsforening. Dette var det andre norske mesterskapet i sprint for juniorer.
Juniornorgesmestere i sprint ble Anne Gjersem, Gjøvik SK for damene etter fire distanseseire, og Kai Arne Engelstad, Arbeidernes SK for herrene etter fire distanseseire.


== Sammenlagt damer junior ==


== Sammenlagt herrer junior ==


== Kilder ==
Eng, Trond og Teigen, Magne, red. (2005). «Kvinner, Junior – Sprint». Norske Mesterskap på skøyter 1894–2005 (norsk) (3 utg.). Askim / Veggli. s. 176. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 25. august 2014. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)
Eng, Trond og Teigen, Magne, red. (2005). «Menn, Junior – Sprint». Norske Mesterskap på skøyter 1894–2005 (norsk) (3 utg.). Askim / Veggli. s. 135. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 25. august 2014. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)


== Eksterne lenker ==
(en) Sprint-NM på skøyter 1974, Junior kvinner – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
(en) Sprint-NM på skøyter 1974, Junior menn – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
Liste over byer i Arizona

Liste over byer i Arizona er en oversikt over de byene i den amerikanske delstaten Arkansas som har over 10 000 innbyggere per 2013.
Folketallet fra 2010 er basert på en folketelling, og tallene fra 2013 er estimater basert på denne folketellingen.

Sist oppdatert i august 2014


== Kilder ==
United States Census Bureau, Annual Estimates of the Resident Population for Incorporated Places: April 1, 2010 to July 1, 2013. Arizona. Besøkt 25. august 2014 (en)
Californiatåken

Californiatåken (NGC 1499) er en emisjonståke beliggende i stjernebildet Persevs. Den har fått det navnet den har fordi den synes å ligne omrisset av delstaten California på langeksponerte bilder. Tåken strekker seg nesten 2,5° over himmelen og, fordi den har en svært lav overflatelysstyrke, er den ekstremt vanskelig å observere visuelt.
Californiatåken ble oppdaget av E.E. Barnard i 1884.


== Eksterne lenker ==
(en) California Nebula – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(engelsk) NGC 1499 at SEDS
(engelsk) Menkhib and the California Nebula by the Wide-field Infrared Survey Explorer (WISE)
Howeitat

Howeitat eller howaytat (arabisk: قبيلة الحويطات|) er en stor stammekonføderasjon i regionen Transjordan, et område i dagens  Jordan og Saudi-Arabia. Howeitat-gruppen har flere grener, hvorav de sentrale er stammene Ibn Jazi, Abu Tayi og Sulaymanniyin, foruten et antall assosierte stammer.
Howeitat anser seg å nedstamme fra én enkelt stamfar, en egypter ved navn Huwayt. Men deres nærvær i Transjordan synes å gå tilbake til 1700-tallet, da noen beduinstammer i den nordarabiske ørken ble fortrengt nordover av wahhabi-assosiserte beduiner fra Sentralarabia. Mot slutten av 1700-tallet hadde howeitatene allerede begynt å betrakte som strøkene rundt Akaba og nordenfor som sine; og de gjorde også anspråk på områder i Egypt. De utviklet seg til en tildels bofast stamme som kombinerte jordbruk i Jabal Sharas fruktbare deler med pastoralisme, men tidlig på 1900-tallet ble de gjort mer eller mindre nomadiske av de to rivaliserende sjeikene Abtan ibn Jazi og Auda abu Tayi, som konsentrerte seg om røvertokter, tributtinnkreving og kameldrift.Abu Tayi og Ibn Jazi-klanene støttet den hadsjemittiske sak under araberopprøret, der de inngikk som viktige elementer i Faisals styrker. Auda Abu Tayi og Hamad Ibn Jazi klarte å mønstre en styrke beduiner som var villig til å rykke frem mot Akaba under prins Feisal bin Husseins banner. Senere vebdte howeitatene tilbake til jordbreuk. De var også fremstående i den arabiske legion, da Ibn Jazi-seksjonen ble føderasjonens mektigste komponent.  
Howeitatene er fremdeles i besittelse av store områder rundt Wadi Rum og inn i Saudi-Arabia; de har historisk vært en viktig rekrutteringsbasis for den saudiarabiske nasjonalgarde og The Royal Jordanian Land Force. 


== Referanser ==
Hundefisker

Hundefisker (Umbridae) er en familie av ferskvannsfisker.
De minner om sine slektninger gjeddene, men snuten er avrundet og ikke spadeformet. Halefinnen er ikke kløftet, men avrundet, og har bare 20–30 stråler. Dallia blir opptil 33 cm, men de andre artene er mye mindre. Alle hundefisker lever i ferskvann med bløt bunn og mye vegetasjon.
Hundefiskene er disjunkt utbredt i den holarktiske regionen. Slekten Umbra har to arter i det østlige USA og én art i Europa. Novumbra hubbsi finnes bare i delstaten Washington i det vestlige USA. De tre artene i Dallia lever i Alaska, på øyene i Beringhavet og på den russiske Tsjuktsjerhalvøya.
Flere fossile arter er kjent, fra Europa Proumbra irthyshensis (oligocen) og Umbra perpusilla (miocen). I Oregon i USA har en funnet Novumbra oregonensis fra oligocen.


== Kilder ==
(en) Family Umbridae - Mudminnows - FishBase Besøkt 25. august 2014.
Fishindex – Esociformes Besøkt 31. august 2014.
P. Pethon (2005). Aschehougs store fiskebok (5 utg.). Oslo. s. 165. ISBN 82-03-23247-7. 
T. Cavender (1969). «An Oligocene mudminnow (family Umbridae) from Oregon with remarks on relationships within the Esocoidei». Occasional papers of the Museum of Zoology, University of Michigan. 660: 1–33. ISSN 0076-8413. 


== Eksterne lenker ==
(en) Hundefisker – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Hundefisker i Encyclopedia of Life 
(en) Hundefisker i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Hundefisker hos Artsdatabanken 
(sv) Hundefisker hos Dyntaxa 
(en) Hundefisker hos Fauna Europaea 
(en) Hundefisker hos Fossilworks 
(en) Hundefisker hos ITIS 
(en) Hundefisker hos NCBI 
(en) Kategori:Umbridae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Umbridae – detaljert informasjon på Wikispecies
Braut-Anund

Braut-Anund, Braut-Ånund, (norrønt: Braut-Önundr) var en legendarisk svensk konge i ynglingeætten. Navnet betyr «Vei-Anund», dvs. den som bryter vei «... idet braut betyder i en skog brudt vei (af brjóta, bryde)». Han levde sannsynligvis midt på 600-tallet.


== Ynglingesagaen ==
Snorre Sturlasson forteller i Ynglingesagaen at Anund var sønn av kong Yngvar Øysteinsson («Yngvar den hårete») og sønnesønns sønn av den myteomspunne kong Adils. Da Yngvar falt i et felttog i Estland overtok Anund kongemakten i Svitjod (Sverige). Anund rådde i Tiundaland, det var ifølge Snorre Uppsala der hvor «Alle-svears-ting» ble holdt. Uppsalakongen var en slags «overkonge» over de mange bygdekongene i Svitjod. I Anunds tid var det gode år og stor rikdom i landet. Han dro også på plyndringstokt til Estland og skaffet seg store rikdommer derfra. Anund fikk bygd ut veinettet gjennom store skogsområder og lot dyrke opp nytt land mange steder. Gjennom veibyggingen fikk han tilnavnet Braut-Anund. 
Anund ble ifølge sagaen drept i et steinras under en reise mellom gardene sine.
Han hadde en sønn, Ingjald, senere kalt Ingjald Illråde, som på Anunds forordning ble gift med Gauthild, datter til Algaut i Gøtaland.


== Historia Norvegiae ==
I Historia Norvegiae, som er eldre enn Snorres saga og som bygger på Ynglingatal heter det at Anund «[...] ble drept av broren Sigurd på Himinheid». Stedet Himinhei (eller Himmelhei som det heter i den norske utgave av Ynglingesagaen) er ikke kjent. I Ynglingatal heter det at Anund døde «und Himinfjöllum». Det har vært diskutert om Snorres påstand om steinskred var riktig, eller om han ble drept av sin bror med en stein. Det er kjent fra sagaene at steinkasting inngikk som regelrett kampsport blant krigere.


== Torstein Vikingssons saga ==
Torstein Vikingssons saga hevder at Anund ikke var sønn av Yngvar, men av Øystein og at han hadde en bror Olav som var konge i Firdafylke i Vest-Norge. Også denne kilden oppgir at Anund er far til Ingjald Illråde.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ynglingatal, norrønt etter Finnur Jónsson
Ynglingesagaen, til norsk ved Gustav Storm
Historia Norwegiae, Thorleif Dahls kulturbibliotek, Oslo (1990), ISBN 82-03-03388-1
David George Hogarth

David George Hogarth (født 23. mai 1862 i Barton-upon-Humber i Lincolnshire i England, død 6. november 1927 i Oxford) var en britisk arkeolog og hettittolog. Han samarbeifet daglig med T. E. Lawrence og Arthur Evans. I 1916 var han fungerende direktør av The Arab Bureau, og var senere ansvarlig for å dra til Meke og overbringe the Hogarth message, som den ble kalt, som skulle forklare for saudiene meningen med Balfourerklæringen.


== Leiv og virke ==


=== Bakgrunn ===
D.G. Hogarth var sønn av den anglikanske sogneprest George Hogarth av Barton-upon-Humber, og Jane Elizabeth (Uppleby) Hogarth. Hans yngre søster Janet E. Courtney ble en feministisk forfatterinne. 


=== Arkeolog og hettittolog ===
Mellom 1887 og 1907 var Hogarth med på utgravninger på Kypros, Kreta og i Egypt, Syria, Melos og Efesos (Artemistempelet). På Kreta utgravde han Zakros og Psychro-hulen. 
Hogarth ble direktør for British School i Athen i 1897 og innehadde denne stilling til 1900. Han var ansvarlig for The Ashmolean Museum i Oxford fra 1909 til sin død i 1927. I 1915, under første verdenskrig, ble Hogarth med i den geografiske seksjon i Naval Intelligence Division. 
Han var også fungerende direktør for The Arab Bureau i en periode under krigen, med Kinahan Cornwallis som assistent. Hogarth stod T.E. Lawrence nær. De samarbeidet mot de samme mål under araberoppstanden.Fra 1925 til1927 var han president for The Royal Geographical Society


== Verker ==


=== Av Hogarth ===
Hogarth, David George (1889). Devia Cypria: notes of an archaeological journey in Cyprus in 1888. London: H. Frowde. 
Hogarth, David George (1896). The wandering scholar in the Levant (2nd utg.). London: J. Murray. 
Hogarth, David George (1897). Philip and Alexander of Macedon: two essays in biography. New York: C. Scribner's Sons. 
The Nearer East (1905)
Hogarth, David George (1904). The penetration of Arabia : a record of the development of Western knowledge concerning the Arabian peninsula. London: Lawrence and Bullen. 
The Archaic Artemisia of Ephesus (1908)
Hogarth, David George (1909). Ionia and the East; six lectures delivered before the University of London. Oxford: Clarendon Press. 
Hogarth, David George (1910). Accidents of an antiquary's life. London: MacMillen and Co., Limited. 
The Ancient East (1914)
The Balkans  (1915)
Hogarth, David George (1920). Hittite seals, with particular reference to the Ashmolean collection. Oxford: Clarendon Press. 
Arabia (1922) (also as A History of Arabia)
Kings of the Hittites (1926)  (Schweich Lectures for 1924)
The Life of Charles M. Doughty (1928)


=== Med Hogarth som redaktør ===
Authority and Archaeology – Sacred and Profane – Essays on the relation of monuments to Biblical and Classical Literature (1899 2nd Edition)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Verker av David George Hogarth i Prosjekt Gutenberg
Sebastian Stenqvist

Sebastian Stenqvist (født 19. februar 1991 i Lysekil i Sverige) er en svensk fotballspiller som spiller for Øystese IL. Han kom til Hamarkameratene fra Jonsereds IF midtveis i 2014-sesongen, da Ham-Kam hadde en omfattende utskiftning av spillere.
Stenqvist har tidligere spilt for Jonsereds IF og Valdres FK.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sebastian Stenqvist – Transfermarkt 
Spillerprofil hos Altomfotball.no
Henrik Lehne Olsen

Henrik Lehne Olsen (født 23. juli 1997 i Moelv) er en norsk fotballspiller som spiller for Lyn.Lehne Olsen kom til Hamarkameratene fra Moelven IL foran 2014-sesongen. Han er forøvrig lillebror til fotballspiller Thomas Lehne Olsen. I juli 2016 ble han lånt ut til Brumunddal ut høstsesongen 2016 som en del av en samarbeidsavtale mellom klubbene. Overgangen ble gjort permanent i november samme år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henrik Lehne Olsen – Transfermarkt 
Spillerprofil hos HamKam.no
Spillerprofil hos Altomfotball.no
Liten hundefisk

Liten hundefisk (Umbra pygmaea) er en fiskeart.
Den ligner på sin europeiske slektning hundefisk, men har 10–14 striper langs kroppen. Ved haleroten er det et svart bånd. Ryggfinnen er avrundet. Maksimal lengde er 11,5 cm hos hannene og 15,0 cm hos hunnene. Den lever i ferskvann med bløt bunn og mye vegetasjon.
Arten er naturlig utbredt i områdene ved Nord-Amerikas kyst mot Atlanterhavet og Mexicogolfen fra sørøstre New York til St. Johns i Florida og vestover til elva Aucilla i Florida og Georgia.
Liten hundefisk er blitt brukt som akvariefisk og finnes forvillet noen steder i Europa, som i Frankrike og Nord-Tyskland. I Danmark finnes det reproduserende bestander i Vestjylland. I Europa finnes den helst i små, isolerte dammer og i vannhull på myrer. 
Artsdatabanken regner liten hundefisk som en dørstokkart i Norge. Det vil si at det er en viss mulighet for at arten kan spre seg til Norge.


== Referanser ==


== Kilder ==
(en) Umbra pygmaea (DeKay, 1842) Eastern mudminnow - FishBase Besøkt 25. august 2014.
R. Gerstmeier og T. Romig (1998). Die Süßwasserfische Europas: für Naturfreunde und Angler. Stuttgart: Kosmos. s. 201–203. ISBN 3-440-07068-9. 
H. Carl, J.G. Nielsen og P.R. Møller (2004). «En kommenteret og revideret oversigt over danske fisk» (PDF). Flora og Fauna. 110 (2): 33. ISSN 0015-3818. 
O.T. Sandlund, T. Hesthagen og L. Saksgård (2013). Tiltaksrettet overvåking av spredning og introduksjon av ferskvannsfisk (PDF). NINA Rapport 908. ISBN 978-82-426-2512-0. 


== Eksterne lenker ==
(en) Liten hundefisk – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Liten hundefisk i Encyclopedia of Life 
(en) Liten hundefisk i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Liten hundefisk hos Artsdatabanken 
(sv) Liten hundefisk hos Dyntaxa 
(en) Liten hundefisk hos Fauna Europaea 
(en) Liten hundefisk hos FishBase 
(en) Liten hundefisk hos ITIS 
(en) Liten hundefisk hos NCBI 
(en) Kategori:Umbra pygmaea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Umbra pygmaea – detaljert informasjon på Wikispecies