jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Vihara

Vihāra (sanskrit; devanagari: विहार) er generelt sett et navn på et buddhistisk kloster for munker. Begrepet er gammelt og i tidlige sanskrit og pali tekster, var det navnet på et arrangement i rom eller fasilitieter for glede og underholdning. Begrepet utviklet seg til et konsept innenfor arkitektur som refererer til et levende kvartal for munker med en delt åpen plass, spesielt innenfor buddhismen. Begrepet er også funnet i Ajivika, hinduistisk og jainistisk klosterlitteratur, og refererer vanligvis til et midlertidig tilfluktsted for vandrende munker eller nonner under de årlige indiske monsumene.


== Referanser ==
Fylkesvei 6623

Fylkesvei 6623 (Fv6623) går mellom Morken og Laugen i Skaun. Veiens lengde er 5,7 km.
Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 var veien del av Fylkesvei 470 (Sør-Trøndelag) sammen med fylkesvei 6488. 


== Kommuner og knutepunkter ==

 SkaunSkaunaskogen 

Byavegen 


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Kartverkets norgeskart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv6623
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Birger Sørensen

Birger Thorvald Sørensen (født 20. desember 1908 i Kristiania, død 11. august 1999) var en norsk fotballspiller og -trener, kjent fra Vålerengens Idrettsforening.
Sørensen hadde hatt tilnavnet «Tuben» siden guttedagene, da han fikk slengt etter seg av en misfornøyd lagkamerat at han «ligna på en Stomatol-tube, breiere over ræva enn over skuldra!». «Tuben» Sørensen spilte for VIF i 14 sesonger fra 1927 til 1940, og ble Oslomester med klubben tre ganger, i 1932, 1933 og 1934. Mange av sesongene var han lagkaptein, og han spilte også de fleste sesongene sammen med de yngre brødrene Ragnar («Ranger'n») og Arne («Lørja»). Etter den aktive karrieren på toppnivå tok slutt ble Ragnar Sørensen lagleder for VIFs juniorlag i fotball, og trente dermed fremtidige VIF-storspillere som Terje «Henger'n» Hellerud, Einar Bruno Larsen og Leif Eriksen.Sørensen hadde arbeiderbakgrunn, men valgte å forbli i VIF etter at Arbeidernes Idrettsforbund (AIF) brøt med den borgerlige idrettsbevegelsen. Dette var kontroversielt på arbeidsplassen hans, der arbeidskameratene nektet å sitte med ham i matpausene, og slang ord som «klasseforræder» og «sosialfascist» etter ham. Likevel var kjærligheten til Vålerenga såpass stor at han aldri meldte overgang til en av AIF-klubbene i nabolaget. Politikken gjorde imidlertid at Sørensen ble tvunget til å meldte forfall til en turné med Oslos bylag til Nazi-Tyskland i 1934; fagforeningsformannen på Sørensen arbeidsplass gjorde det klart at han ville miste jobben om han dro, og Sørensen hadde ikke annet valg enn å droppe turen.Birger Sørensen var tildelt Kongens fortjenstmedalje, VIFs medalje, Oslos idrettskrets diplom og Deltagermedaljen.


== Referanser ==
Jesu fem sårmerker

Jesu fem sårmerker er en katolsk andakt knyttet til Kristi lidelse og død på korset, og tildels til dåp og nattverd; det er også et motiv i kristen kunst.
Til Jesu fem sårmerker regner man de to sår i håndflatene eller håndleddene, to sår på føttene og ett sår i siden. Disse stammer alle fra korsfestelsen, de fire første fra naglene, og såret i siden fra lansen som ble stukket i Jesu side for å forsikre seg om at Han var død.
I middelalderen, særlig i forbindelse med korstogene og valfarter til Det hellige land ble det populært å meditere over Jesu lidelse. Dette synliggjøres i Jerusalemskorset, som var korsfarernes merke fremfor noe. Det består av fem kors, som hver representerer et av de fem sårmerker. St. Bernhard av Clairvaux og St. Frans av Assisi var store tilhengere av andakten til de hellige fem sår, og bidro sterkt til å gjøre den populær.
Også andre middelalderhelgener holdt meget av fromheten til de hellige sår, blant annet St. Thomas à Kempis, Den hellige Klara, Sta. Birgitta og St. Gjertrud. De to sistnevnte skal ha fått åpenbaringer om at Kristus led under nesten 5500 sår under korsfestelsen, i hovedsak fra tornekronen og hudflettingen. Det ble derfor vanlig i Tyskland på 1300-tallet å be 15 Fadervår hver dag (tilsammen 5475 på ett år) som en «oppreisning» for disse sårene, en skikk som ble fremmet av Sta. Birgitta.
I 1761 fremmet St. Alphonso Maria de Liguori, grunnleggeren av redemptoristordenen en fromhetsøvelse kalt «Den korsfestede Jesu fem sårs rosenkrans». I 1821 utviklet også pasjonistene en slik rosenkransbønn til de hellige fem sår, som bestod av 5 x 5 Ære være til minne om Kristi sår, og 1 x 5 Ave Maria til minne om jomfru Marias sorg i forbindelse med hennes Sønns lidelse. Den franske nonnen Marie Martha Chambon skal ha fått overlevert en rosenkransbønn til De fem sårmerker i en åpenbaring. Den ble godkjent for universell bruk i Kirken i 1924.
Julelva

Julelva (nordsamisk: Juovlajohka, i øvre løp: Fáhccabealjohka) er ei elv i Tana kommune i Finnmark. Julelva har utspring på østsida av Hanglefjellet. Den renner først mot øst, før den snur mot sørvest og fortsetter ned Juladalen. Den renner gjennom bygda Austertana, og munner ut i  Store Leirpollen, en sidefjord til Tanafjorden. Julelva er 39,1 kilometer lang.


== Julelvvassdraget ==
Julelvvassdraget drenerer den sørvestligste delen av Varangerhalvøya. Foruten Julelva består vassdraget av fire større sideelver. Øverst i Juladalen mottar den Riidoveaijohka fra nord og Viercajohka fra sør, mens Basávžžejohka og Hanaelva, kommer inn fra sør lenger nede, i Austertana. Vassdraget har ingen innsjøer av betydning, og de få små vatnene som fins ligger alle høyt til fjells. Det er lite myr og våtmark i nedbørfeltet.Klimaet er kjølig oseanisk til suboseanisk, og årsnedbøren er ca. 500 mm, med nedbørmaksimum på ettersommeren og høsten. Berggrunnen består av sen-prekambrisk sandstein, tillitter og leirskifre. Landformene preges av høyfjell, platåer og daler, og alpine heiområder dekker ca. 2/3 av arealet. Dalene er skogrike og skogen består overveiende av bjørk.I forbindelse med byggingen av Kongsfjord kraftverk ble øvre del av Julelva i 1952 overført mot nord til Kongsfjordvassdraget.
Det bor rundt 200 personer i området, hovedsakelig i bygda Austertana i nedre del av hoveddalen, hvor det er en rekke gårdsbruk. Riksvei 890 mellom Tana og Berlevåg krysser gjennom nedbørfeltet.


== Flomsikring og tilbakeføring ==
Fra ca 1950 og fram til 1980-årene ble det gjennomført flere store flom- og erosjonssikringsanlegg langs Julelva. Elvebreddene ble rettet ut til jevne svinger og sikret mot erosjon med steinfyllinger. Dette medførte at hastigheten på vannet steg og oppvekst- og gyteområder for sjørøye ble ødelagt. Fra 2012 er det gjennomført flere tiltak for å tilbakeføre vassdraget. Forbygninger har blitt fjernet eller flyttet og det er laget åpninger i forbygningene for å slippe strømmende vann inn på flommarkene bak. I tillegg er sideløp blitt gjenåpnet, terskler er justert og kulper har blitt gravd opp. Arbeidet er gjort på strekninger der ikke dyrka mark, bygninger, veier eller annen infrastruktur vil være truet, og det er utført arbeid både i hovedelva og sideelvene Hanaelva og Basávžžejohka.Gjenopprettingen av de naturlige flommarkene vil føre til bedre forhold for sjørøya ved at vannhastigheten reduseres og oppvekstarealet økes. Sammen med de andre tiltakene vil dette føre til at røyebestanden i vassdraget tar seg opp igjen. Tilbakeføringen vil også bedre forholdene for den sårbare og rødlistede plantearten polarvalmue, som fikk ødelagt naturlige habitater etter utbyggingen av flomsikringsanleggene.


== Vern ==
Vassdraget ble i 1986 vernet mot videre kraftutbygging i Verneplan III for vassdrag. Det er to naturreservater i nedbørfeltet, Julelvdalen naturreservat i hoveddalen og Hanadalen naturreservat i Hanadalen.


== Referanser ==
Liste over presidentene for Namibias nasjonalforsamling

Presidenten for Namibias nasjonalforsamling er leder for underhuset i Namibias parlament.
Valgene 4. og 8. desember 1978 var de første med allmenn stemmerett (Alle de tidligere valgene var kun forbeholdt hvite). De ble utført uten FNs tilsyn og trosset generalforsamlingens anerkjennelse av SWAPO som «den eneste representanten for Namibias befolkning». SWAPO boikottet valgene. FN erklærte dem som ugyldige. 
Nasjonalforsamlingen etterfulgte Sørvest-Afrikas lovgivende forsamling, som kun var for hvite. Blant dens presidenter kan nevnes J.A. Nel og E.T. Meyer.


== Kilder ==
Dierks, Klaus. «Chronology of Namibian History, 1978». Besøkt 29. mars 2018. 
«Democratic Elections in Namibia. An International Experiment in Nation Building» (PDF). National Democratic Institute for International Affairs. Juni 1989. Besøkt 29. mars 2018.
A. F. Klaveness & Co

A. F. Klaveness & Co. var et norsk rederi. Det ble grunnlagt i 1799, og avsluttet sine shippingoperasjoner i 1996. Navnet lever imidlertid videre som et holdingselskap.


== Historie ==

Selskapet ble gunnlagt av Thor Klaveness (1767–1854) i Sandefjord i 1799. Navnet ble endret til A. F. Klaveness i 1869, da Anton Fredrik Klaveness (1839–1904) tok over driften. Da sønnen Anton Fredrik Klaveness (1874–1958) ble partner i 1898 ble navnet endret til A. F. Klaveness & Co.
Hovedkvarteret ble flyttet til Lysaker i 1907. I 1933 ble et moderne kontorbygg tegnet av Magnus Poulsson oppført i Vollsveien 4.A. F. Klaveness & Co var et av Norges største rederier etter første verdenskrig. Sammen med Fearnley & Eger dannet de Fern Line i 1925, som drev transport fra Mexicogolfen til Øst-Asia. I 1929 dannet de Klaveness Line, som drev transport fra den amerikanske vestkysten til Øst-Asia. De var også med på å starte Royal Viking Line.Etter en konkurs i 1983 opererte ikke selskapet lenger skip, og de gikk ut av Norges Rederiforbund. A. F. Klaveness & Co forsøkte å reetablere seg som rederi ved å kjøpe inn nye skip i 1989 og 1991, men disse ble solgt igjen i 1992 og 1996. Hovedkvarteret på Lysaker ble solgt i 1995. A. F. Klaveness & Co hadde igjen gått inn i Rederiforbundet i 1990, men medlemskapet opphørte på nytt i 2002.Navnet A. F. Klaveness & Co ble videreført som et investeringsselskap basert i Haakon VIIs gate 1 i Oslo. Selskapet byttet navn til Ekeberg Finans i 2007. Til samme tid tok imidlertid investeringsselskapet Klaveness Holding (grunnlagt 2001) over navnet A. F. Klaveness & Co, og ble morselskapet til Ekeberg Finans.


== Referanser ==
Kumaragupta III

Kumaragupta III var en senere keiser av Guptariket. Han etterfulgte sin far Narasimhagupta Baladitya i året 530 e.Kr.
Hans sølv-kobber segl ble oppdaget i Bhitari (Ghazipur, Uttar Pradesh) i 1889, som nevner navnene på hans far Narasimhagupta og bestefar Purugupta. Et leirsegl av han ble oppdaget i Nalanda, som også nevner hans far og bestefar.
Nalanda leirsegl av Kumaragupta III nevner Purugupta som Kumaragupta I's sønn av hans dronning Anantadevi.
Guptariket gikk nedover under styret av han og senere konger. Han ble etterfulgt av sin sønn Vishnugupta.


== Referanser ==
Sthaviravāda

Sthaviravāda eller Sthavira nikāya (sanskrit: «sekten til de eldre»; tradisjonell kinesisk: 上座部, pinyin: ’’shàngzuò bù’’) var en av de tidlige buddhistiske skolene. Splittelsen mellom Sthavira nikāya og Mahasanghikaene under det andre buddhistsiske konsil førte til det første skisme i  det buddhistiske munke- og nonnefellesskapet (Sangha).Den nåværende skolen Theravāda på Sri Lanka og Sørøst-Asia betrakter seg selv som direkte etterfølgere av Sthavira nikāya.


== Referanser ==
Kari Bay Haugen

Kari Bay Haugen (født 3. mai 1937 i Hamar, død 23. mars 2018 i Gudbrandsdalen) var en norsk journalist, programsekretær og programleder i NRK.
Haugen var oppvokst på Hamar, tok examen artium ved Hamar katedralskole i 1955 og deretter jobb som journalist i Hamar Stiftstidende. Etter videre studier ved Journalistakademiet ble hun ansatt i VG rundt 1957.Tidlig i 1970-årene jobben hun frilans med blant annet kåseri i Reiseradioen. Hun fikk i 1975 fast jobb, først stasjonert hos Opplandsradioen på Lillehammer. Etter å ha vikariert litt for Nitimen, startet hun i 1978 å jobbe med programmet Lykkeboden, som en del av NRKs underholdningsavdeling, men fra Lillehammer-kontoret.
Senere jobbet hun i Oslo i NRKs underholdningsavdeling, og var med Richard Herrmann og andre med på å bygge opp den nye radiokanalen P2 i 1980-årene. I 1984–1885 laget hun 35 episoder av Du verden, for en natur med Rolf Kirkvaag. Fra 1987 jobbet hun med programmet Søndagsosten med blant andre Erik Bye.I 1990 var hun tilbake i P1, fra 1993 i Naturens verden. Hun var også programleder i Norge Rundt og Nitimen.
I 1993 fikk hun Eidsvold Værks skogpris, og i 2006 mottok hun Den norske friluftslivprisen. I 2007 pensjonerte hun seg, og i 2015 ble hun æresmedlem i Norsk Bonde- og Småbrukarlag.
Hun bodde på gården Forr i Frya i Gudbrandsdalen, familiegården til ektemannen.


== Referanser ==
Pascal Dagnan-Bouveret

Pascal Adolphe Jean Dagnan-Bouveret opprinnelig etternavn Dagnan (født 7. januar 1852 i Paris, død 3. juli 1929 i Quincey i departementet Haute-Saône) var en fransk kunstner innenfor den naturalistiske retning.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var sønn av skredderen Bernard Dagnan. Da faren i 1868 utvandret til Brasil, ble han hos sin morfar, Henry Bouveret. Denne til ære endret han senere sitt etternavn til Dagnan-Bouveret.


=== Kunstnerutdannelse ===
Etter studier hos Jean-Léon Gérôme fant Dagnan-Bouveret sin egen retning og fremstilte scener fra de bretonske bønders liv. Hos i Gérômes atelier traff han også Jean Lecomte du Noüy, og han tok også klasser hos Alexandre Cabanel.


=== Maler ===
Hans fremste arbeide, En ulykke (Un accident, 1880), ble prisbelønt. Blant hans øvrige verker kan fremheves Prosesjon av bretonske bønder og religiøse fremstillinger fra senere leveår, blant annet Nattverden (1896). E april 1888 reiste han på en studiekskursjon sammen med Louis-Auguste Girardot og Jules-Alexis Muenier til Tétouan i Nord-Afrika (Marokko).

I hans malerier merkes også innflytelse fra Jules Bastien-Lepage. Han var en av de første for å nyttiggjøre seg fotografier for å tilføre sine malerier større realisme. Dagnan-Bouveret malte også portretter.
Blant hans elever er den katalanske maler Jean Sala, den engelske Sara Page og den kinesiske maler Xu Beihong.
Han ble æret blant annet med at han den 27. oktober 1900 ble valgt til medlem av Académie des beaux-arts i Paris, og til æresmedlem (Hon. RA) av Royal Academy of Arts i London i 1908.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Gabriel P. Weisberg: Against the Modern. Dagnan-Bouveret and the Transformation of the Academic Tradition. University Press, New York 2002, ISBN 0-8135-3155-1 (Katalog der gleichnamigen Ausstellung, Dalesh Museum of Art, New York).


== Kilder ==
Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.
Josh Misiewicz

Joshua «Josh» Misiewicz (født 25. juni 1998 i Berwyn i Illinois) er en kjelkehockeyspiller fra USA. Han har én paralympisk gullmedalje i kjelkehockey for USA, og et VM-gull. 


== Bakgrunn ==
Misiewicz' funksjonshemming skyldes en skade han pådro seg da han tjenestegjorde for US Marines i Afghanistan i 2011. Han tråkket på en improvisert bombe da han var på patrulje, og mistet begge beina over kneet. Han begynte med kjelkehockey i 2011.


== Idrettskarriere ==
Han deltok i VM i kjelkehockey 2015, som ble arrangert i Buffalo i USA, og USA vant mesterskapet etter at de slo Canada 3-0 i finalen. USA vant også World Sledge Hockey Challenge 2015. USA vant også Stillehavsmesterskapet i kjelkehockey (IPC Pan-Pacific Championship) i 2016. USA vant World Sledge Hockey Challenge 2017. 
I 2018 deltok han i Turin Para Ice Hockey International Tournament, som USA vant. Han representerte USA under Paralympiske vinterleker 2018 i Pyeongchang. USA vant der finalen 2-1 over Canada.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi hos IPC
Profil hos Team USA
Profil hos Team USA Hockey
Profil hos Pyeongchang 2018 Arkivert 30. mars 2018 hos Wayback Machine. (PL 2018)
Prisolrør

Husvannledninger er alle ledninger eller rør som trengs for å transportere varmt og kaldt vann inne i byginger (inklusive armatur) og ledningene fra hovedvannledningen til bygningen.I husinstallasjoner benyttes det rør utformet av flere forskjellige materialer avhengig av bruksområde, mekanisk påkjenning økonomi mv.. Rørsystemer må utføres slik at de ikke avgir giftige eller helsefarlige stoffer til vannet. I tillegg er det påkrevd en høy grad av korrosjonsbestandighet. Mest benyttet i hustinstallasjoner i dag er rør-i-rør system etter at dette ble innført i som krav i teknisk forskrift i 1995 (TEK10).


== Rørtyper ==


=== Kobberrør ===
Kobberrør er mye brukt på grunn av god korrosjonsbestandighet og gode mekaniske egenskaper både i form av bestandighet og at de er lette å jobbe med. Kobberrør utvider seg med 0,0165mm/m per grad celsius oppvarming, det er derfor viktig å ta høyde for dette i montasjen av anlegg for å unngå tretthetsbrudd. Kobberrør forhandles i hovedsak som harde rør i heltrukne stangemner og i halvharde eller glødde rør.
Kobberør leveres også i forkrommet utgave som er en foretrukken løsning ved åpent anlegg av estetiske årsaker.


=== Isolerte kobberrør ===
Isolerte kobberrør er en type mykglødet kobberrør med mantel av plast (som regel hvit celle-polyetelen). Rørene sammenkobles med myklodding, hardlodding, ved bruk av støttehylse kan også kompresjonskobling eller presskobling benyttes. Rørtypen ble mye brukt på 80-tallet og er fremdeles i bruk i dag, men rør-i-rør-systemer dominerer i dagens husinstallasjoner til skjult opplegg.


=== Plastrør ===
Plast innbefatter en stor mengde materialer med forskjellige egenskaper. Mest benyttet i husinstallasjoner er PEX-rør som er laget av tverrbundet polyetylen. Det er denne rørtypen som benyttes i de fleste kommersielle rør-i-rør-systemer. Plastrør er svært hurtige å montere, veldig håndterbare, rimelige og har stabile mekaniske egenskaper. Videre er korrosjonsbestandigheten svært god og plasten har isolerende egenskaper.


=== Galvaniserte stålrør ===
Galvaniserte stålrør har et belegg av sink utenpå, inni eller på begge sider av rørveggene. Dette er et tiltalt for å øke bestandigheten mot korrosjon. Galvaniserte stålrør tåler dårlig varmt vann.


== Referanser ==
Jack Wallace

Jack Wallace (født 24. juni 1998 i Ridgewood i New Jersey) er en kjelkehockeyspiller fra USA. Han har én paralympisk gullmedalje i kjelkehockey for USA, og et VM-sølv. 


== Bakgrunn ==
Wallace skadet seg i juli 2008, i en båtulykke på Lake George i New York. Han måtte amputere høyre fot over kneet på grunn av skadene han pådro seg. Han begynte med kjelkehockey i 2009, og debuterte på USAs landslag i 2016.


== Idrettskarriere ==
Han deltok i World Sledge Hockey Challenge i desember 2016, der USA vant. USA vant World Sledge Hockey Challenge 2017, og han deltok i VM i kjelkehockey 2017, der USA tapte finalen 1-4 mot Canada. 
I 2018 deltok han i Turin Para Ice Hockey International Tournament, som USA vant. Han representerte USA under Paralympiske vinterleker 2018 i Pyeongchang. USA vant der finalen 2-1 over Canada.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi hos IPC
Profil hos Team USA
Profil hos Team USA Hockey
Profil hos Pyeongchang 2018 Arkivert 30. mars 2018 hos Wayback Machine. (PL 2018)
Billy Hanning jr.

Billy Hanning jr. (født 18. april 1985 i St. Louis i Missouri) er en kjelkehockeyspiller fra USA. Han har én paralympisk gullmedalje i kjelkehockey for USA, og et VM-gull. 


== Bakgrunn ==
Hanning måtte operere bort nedre del av høyre bein da han var 18 år gammel, på grunn av kreft. Han begynte med kjelkehockey i 2008, og debuterte på USAs landslag i 2012.Han er gift og har to døtre. 


== Idrettskarriere ==
Han deltok i World Sledge Hockey Challenge i 2012 og 2015, der USA vant. Han deltok også i VM i kjelkehockey 2015, der USA vant, etter seier 3-0 over Canada i finalen. 
USA vant begge World Sledge Hockey Challenge-turneringene i 2016, og Hanning deltok i begge disse. USA vant også Stillehavsmesterskapet i kjelkehockey (IPC Pan-Pacific Championship) i 2016, der han spilte i alle fem kampene for USA. 
USA vant World Sledge Hockey Challenge 2017, og han deltok i VM i kjelkehockey 2017, der USA tapte finalen 1-4 mot Canada. 
I 2018 deltok han i Turin Para Ice Hockey International Tournament, som USA vant. Han representerte USA under Paralympiske vinterleker 2018 i Pyeongchang. USA vant der finalen 2-1 over Canada.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi hos IPC
Profil hos Team USA
Profil hos Team USA Hockey
Profil hos Pyeongchang 2018 Arkivert 30. mars 2018 hos Wayback Machine. (PL 2018)
Liste over Hordalands fylkesmiljøvernledere

Liste over Hordalands fylkesmiljøvernledere omfatter avdelingssjefer ved miljøvernavdelingen til Hordaland Fylkesmannsembete, fra dens opprettelse 1. september 1982 til dags dato.Fylkesmannsembetet har sete i Bergen.


== Historie ==
I 1982 ble det opprettet miljøvernavdelinger i fylkesmannsembetene. En del av oppgavene til fylkesmannsembetenes miljøvernavdelinger var tidligere fra 1977 blitt utført av fylkeskommunene ved hjelp av fagstillinger med lønnsrefusjon fra staten. Fra 1982 ble disse stillingene i stedet overført til Fylkesmannen.


== Referanser ==
VM i viltmål 1967

VM i viltmål 1967 (verdensmesterskapet i skyting) ble arrangert i Bologna i Italia i 1967.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
Liste over formennene for Republikken Komis statsråd

Formannen for Republikken Komis statsråd er leder for parlamentet. Dets forløpere var Sovjetkongressen etterfulgt av Det øverste sovjet (1938–1995). Navnene er transkribert fra russisk. 


== Kilder ==
Jevgenija Pestovskaja, leder for «Document Support Administration» ved Republikken Komis statsråd.
Bernt E. Bauge

Bernt E. Bauge (født 18. september 1957) er en norsk siviløkonom. Han er administrerende direktør for stiftelsen Musikkselskapet Harmonien, som driver Bergen Filharmoniske Orkester, Bergen Filharmoniske Ungdomsorkester, Bergen Filharmoniske Kor og strømmetjenesten Bergenphilive.no, fra 2010 til 2024.Bauge var direktør ved Trøndelag Teater 1985-1989.
I 1989 ble han direktør ved Den Norske Opera hvor han også var Operaens representant i prosjektet for bygging av Operahuset i Oslo fra 1999. 
For dette arbeidet mottok han Det Norske Operafonds ærespris - Augusta Jervells premie samt Den Norske Operas ærespris.Bauge har hatt flere styreverv. Han har vært styremedlem i Norsk teater- og orkesterforening (NTO) i over 20 år og var foreningens styreleder fra 2004-2015. Han har vært leder av styret for Oslo musikk- og kulturskole. Han var styremedlem ved Norges musikkhøgskole fra 2010 til 2016. Han har også vært styremedlem og rådsleder for Dronning Sonja Internasjonale Musikkonkurranse, der han fra 2022 er styreleder. Han er nå igjen styremedlem i Norsk teater- og orkesterforening og i Kultur Vest, og han er styremedlem i Edvard Grieg Korene as. Bauge er en av initiativtakerne til å få bygget nytt musikkteater i Bergen på Edvard Griegs plass, og han inngår i den forbindelse i ledelsen av Grieghallen Utbygging as. 
Bauge er utdannet siviløkonom fra Norges Handelshøyskole. Han er gift med sangeren og sangpedagogen Åshild Kyvik Bauge, og de har barna Sverre Kyvik Bauge (cellist), Einar Kyvik Bauge (bratsjist)  og Ragnhild Kyvik Bauge (fiolinist).


== Referanser ==