jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Khelone

Khelone (gresk: Χελώνη, Khelônê) er i henhold til gresk mytologi en nymfe eller en dødelig kvinne som ble endret til en skilpadde av gudene. Χελώνη (khelone) betyr skilpadde på gresk, og skilpadden var både et symbol på lyren og på stillhet i antikk tid, slik som vist i den antikke gåten Dum vixi tacui mortua dulce cano, «Mens jeg levde var jeg stille, som død synger jeg vakkert.» Sammenhengen er at skilpadden også opptrer i en annen myte om Hermes: det ble tenkt at han lagde den første lyre fra skallet til en skilpadde.Hovedkilden til myten om Khelone er Servius’ kommentar på Vergils Æneiden hvor Khelone er en nymfe som ble forvandlet av Hermes som straff da hun nektet å delta i bryllupet til Hera og Zevs:

«For sitt bryllup til Juno (Hera), beordret Jupiter (Zevs) Merkur (Hermes) om å invitere alle gudene, mennesker og dyrene til bryllupet. Alle som ble invitert av Merkur kom, unntatt for Chelone som ikke nedlot seg til å være der, hånet bryllupet. Da Merkur merket hennes fravær, dro han tilbake til jorden, kastet han i elven huset til Chelone, som sto ved bredden av elven, sammen med Chelone, og forvandlet henne til et dyr som skulle bære hennes navn, og som deretter måtte bære huset sitt på ryggen. Chelone er sagt å være testudo (skilpadde) på latin.»Den samme myten er også gjenfortalt av Æsop i hans fabler, men uten å involvere Hermes. Fabelen er legendarisk forklaring på hvorfor skilpadder i det hele tatt har skall:

«Zevs inviterte alle dyrene til sitt bryllup. Kun skilpadden kom ikke, og da Zevs ikke visste hvorfor, spurte han skilpadden (khelone) hvorfor hun ikke kom til festen. Skilpadden svarte: «Om enn så enkelt, ingen steder er som hjemme.» Zevs ble rasende på skilpadden og beordret at hun alltid skulle bære huset sitt med seg hvor hen hun enn gikk.»


== Referanser ==


== Litteratur ==
Stoll, Heinrich Wilhelm (1886): «Chelone» i: Roscher, Wilhelm Heinrich (red.): Ausführliches Lexikon der griechischen und römischen Mythologie. Bind 1,1, Leipzig, s. 892 (Digitalisert).
Hoefer, Ulrich (1899): «Chelone 2» i: Paulys Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft (RE). Bind III, 2, Stuttgart, s. 2229.


== Eksterne lenker ==
«Khelone», Theoi Project
Sjoria i Tyrkvisjonens sangkonkurranse

Sjoria i Tyrkvisjonens sangkonkurranse er en oversikt over fjellregionen Sjorias deltakelser og resultater i Tyrkvisjonens sangkonkurranse. Sjoria har deltatt i konkurransen én gang, i 2013.


== Bakgrunn ==
Sjoria ligger i den sørlige delen av oblasten Kemerovo i Russland. Området har en befolkning som snakker det tyrkiske språket sjorisk.
Sjoria deltok første gang i konkurransen i 2013. Regionen har ikke deltatt i Tyrkvisjonens sangkonkurranse i påfølgende år. I 2013 ble Sjoria presentert med flagget til byen Kemerovo.


== Historie ==
Tsjyltys Tannagasjeva ble valgt som Sjorias representant i Tyrkvisjonens sangkonkurranse i 2013. Tannagasjeva fremførte en over fem minutter lang melodi - som var konkurransens lengste - der hun ved hjelp av vokale prestasjoner etterlignet lyden av Sjorias natur. Melodien kvalifiserte seg ikke videre fra delfinalen.


== Deltakere, bidrag og resultater ==
Tabellforklaring Vinner 
 Ikke kvalifisert til finalen 
 Deltok ikke/trakk seg/diskvalifisert 
 Ingen konkurranse 
 Opplysning ukjent. Ingen delfinale 


== Kringkasterer og jurymedlemmer ==


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Ole O. Rugstad

Ole Olsen Rugstad (født  8. november 1898 i Solum, død 25. januar 1943 i Skien) var en norsk motstandsmann, sentral i Norges Kommunistiske Parti i Telemark-distriktet.
Rugstad var fabrikkarbeider med korrespondansekurs. Han hadde imidlertid utdannelse fra Kominterns kaderskole i Moskva. Fra 1928 til 1931 studerte han ved KUNMZ, det såkalte «Vesten-universitetet».Da han kom tilbake til Norge i 1931 ble han distriktsinstruktør for NKP i Telemark, senere distriktssekretær. I de siste førkrigsårene drev kommunistene aktivt solidaritetsarbeid for dem som sloss mot Franco-fascistene i Spania, og Rugstad var sekretær i Spaniakomiteen i Skien.Under krigen fungerte han som distriktsleder for NKPs motstandskamp i Telemark. Våren 1942 startet han, sammen med Lars Holm, den illegale avisen Fridom. Avisen ble blant annet spredt blant arbeiderne på Herøya, og blir regnet som en slags forløper for Telefolkets Fridom, NKPs lokale avis de første etterkrigsårene.  
Rugstad ble imidlertid angitt, og arrestert av tysk sikkerhetspoliti i Skien 28. januar 1943. Han tok sitt eget liv på cella samme dag, og unngikk på det vis å gi opplysninger til tyskerne.
På Nordre gravlund i Skien har parti- og fagforeninger i Skiensfjorden reist en bauta over «Kamerat Ole O. Rugstad», med innskripsjonen «Han gav det dyreste han eide, sitt liv, i kampen mot nazismen».


== Referanser ==
Khakasia i Tyrkvisjonens sangkonkurranse

Khakasia i Tyrkvisjonens sangkonkurranse er en oversikt over den russiske republikken Khakasias deltakelser og resultater i Tyrkvisjonens sangkonkurranse. Regionen deltok for første gang i sangkonkurransen i 2013.


== Bakgrunn ==
Det tyrkiske språket khakassisk snakkes av rundt 40 000 mennesker, hovedsakelig i den russiske republikken Khakasia. Republikken har deltatt i Tyrkvisjonens sangkonkurranse siden starten i 2013. I 2015 trakk Khakasia seg fra konkurransen, i likhet med andre deltakere fra de russiske regionene, og i 2020 var de tilbake etter at Tyrkvisjonens sangkonkurranse igjen ble arrangert etter fire år med avlyste konkurranser.
TV-kanalen Respublikanskaja televizionnaja set (TVRTS) i Abakan kringkaster Tyrkvisjonens sangkonkurranse og samarbeider med TMB TV i konkurransesammenheng. TVRTS arrangerer regionale finaler med støtte fra republikkens myndigheter.


== Historie ==
I de to første årene av konkurransen oppnådde ikke Khakasia representanter, henholdsvis Vladimir Dorzju og Sajana Saburova, å kvalifisere seg videre fra delfinalen. I 2014 ble det utpekt to vinnere, Sajana Saburova og Dmitrij Safjanov, i republikkens regionale finale. Opprinnelig skulle de begge delta i Tyrkvisjonens sangkonkurranse med en nyskrevet duett, men det ble senereavgjort at Saburova skulle delta med Aleksej Kazygasjev som støttevokalist. 
I 2015 vant Sajana Saburova og Olga Vasiljeva den regionale finalen, men Khakasia trakk seg deretter fra å delta som følge av det dårlige politiske forholdet som da hadde oppstått mellom Tyrkia og Russland.I 2016 skulle Tyrkvisjonens sangkonkurranse arrangeres i Nur-Sultan i Kasakhstan og Khakasia valgte gruppa Irenek khan, en av deltakerne fra den internasjonale Ot yry-konkurransen for etnisk pop, som representanter dette året. 
Khakasia offentliggjorde senere at de ville trekke seg, før det ble kjent at konkurransen ikke ville bli avholdt i 2016. 
De tre påfølgende årene ble også Tyrkvisjonens sangkonkurranse avlyst, men det ble gjort et internt valg av Olga Vasiljeva og Sajana Karatsjova til konkurransen i  2019.I 2020 ble Tyrkvisjonens sangkonkurranse igjen arrangert. Darja Tatsjejeva ble valgt til å representere Khakasia. Tatsjejeva vant Ot yry i 2019 og i 2020.


== Deltakere, bidrag og resultater ==
Tabellforklaring Vinner 
 Ikke kvalifisert til finalen 
 Deltok ikke/trakk seg/diskvalifisert 
 Ingen konkurranse 
 Opplysning ukjent. Ingen delfinale. 


== Kringkastere og jurymedlemmer ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
TVRTS
Khakasia på turkvizyon.tv
Chamizo

Chamizo er en by i Florida-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har om lag 540 innbyggere.


== Historie ==
Chamizo ble grunnlagt i 1903.


== Befolkning ==
Chamizo har 540 innbyggere (Beregning 2011)
Kilde:


== Transport ==
 Ruta 6 Joaquín Suárez forbinder Chamizo med Canelones, Capilla del Sauce og Sarandí del Yí.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Florida, offisielle sider (spansk)
Kart over Chamizo, Uruguay (INE)
Indonesia AirAsia Flight 8501

Indonesia AirAsia Flight 8501 (QZ8501/AWQ8501) var en flyulykke som rammet flyselskapet Indonesia AirAsia i desember 2014.
AirAsias Airbus A320 styrtet i Javasjøen under en flyvning fra Surabaya til Singapore den 28. desember 2014.
Om bord var 155 passasjerer og syv besetningsmedlemmer. Alle omkom. Etter om lag 45 minutters flyvning anmodet kapteinen om tillatelse til å endre kursen ved å fly høyere. Dette for å unngå å fly gjennom urolig vær som var ventet forut på deres kurs. Flykontrollen kunne ikke gi slik tillatelse, på grunn av annen trafikk. Ulykken er den nest verste i antall omkomne i Indonesia, etter Garuda Indonesia flight 152 i 1997, og nest verste ulykke med en Airbus A320. Dette var AirAsias første dødsulykke siden flyselskapets grunnleggelse i 1996.
To dager etter flyet forsvant ble vrakrester og lik funnet, og den 3. januar 2015 ble vraket lokalisert på havbunnen. Ferdsskriveren og taleregistratoren ble hentet opp 13. januar 2015.
Den 20. januar 2015 ble det kjent at flyet steg raskt og begynte å steile. Taleregistratoren viste også at pilotene strevde med å få kontroll over flyet. Granskingen av taleregistratoren og ferdskiven fortsetter.


== Referanser ==
Goñi (Uruguay)

Goñi eller Estación Goñi er en by i Florida-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har om lag 246 innbyggere.


== Historie ==
Goñi ble grunnlagt av Juan Goñi.


== Befolkning ==
Goñi har 246 innbyggere (Beregning 2011)
Kilde:


== Transport ==
 Ruta 5 Brigadier General Fructuoso Rivera forbinder Goñi (km. 166) med Montevideo, Canelones, Capilla del Sauce, Florida, Durazno, Sarandí del Yí og Rivera.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Florida, offisielle sider (spansk)
Kart over Goñi, Uruguay (INE) Arkivert 30. april 2013 hos Wayback Machine.
Sigurd Lindstrøm

Sigurd Lindstrøm (født 5. september 1950) er en norsk billedkunstner, bosatt i Risør. Han arbeider i hovedsak med maleri og grafikk.
Lindstrøm har utdannelse fra Statens håndverks- og kunstindustriskole (1972-76). Han er også utdannet ved Statens kunstakademi (1978-82). I perioden 1976-78 arbeidet han som designer ved Hadeland Glassverk, men han har også arbeidet som illustratør for flere forlag og aviser. I årene 1982-84 var han engasjert som utstillingskonsulent for Riksgalleriet. Lindstrøm har i tillegg undervist i forming og visuelle fag ved videregående skoler i Aust-Agder.
Han har hatt flere separatutstillinger lokalt, og deltatt på Sørlandsutstillingen, Østlandsutstillingen og Høstutstillingen. I 2004 hadde Lindstrøm en separatutstilling i Reimanngården i Grimstad med tittelen «Selvbygging», som tematisk handlet om utforskning av menns byggevirksomhet. Lindstrøms kunstuttrykk ble av Grimstad kunstforening beskrevet som figurativt, men samtidig sterkt ekspressivt både i strek og koloritt. Han var representert på Agderbiennalen i Risør kunstforening i 2007. I mai 2009 deltok Sigurd Lindstrøm på en større utstilling i Risør kunstpark sammen med keramiker Eyvind Hermansen fra Tvedestrand. Også der var temaet i kunsten hans selvbygging, og han  uttalte til Aust Agder Blad at selvbyggertrangen er et sunt alternativ til spekulasjonsøkonomien i et samfunn preget av finanskrise og usikkerhet.
Sigurd Lindstøm var styremedlem i Norske billedkunstnere Agder i perioden 1990-91. Han har også vært jurymedlem i Unge Kunstneres Samfund (UKS) i 1974.


== Referanser ==
Storelva (Tjeldsund)

Storelva  er ei elv på Tjeldøya i Tjeldsund kommune i Nordland. Den er 8,0 km lang og har et nedbørfelt på 18,56 km². Middelvannføringen ved munningen er 0,71 m³/s.Elva starter som en rekke små fjellbekker som samles i Trollvatnet (389 moh.), sørøst for Trollfjellet. Elva renner derfra mot sør og passerer gjennom Tindvatnet (357 moh.), før den faller i fosser og stryk ned til Vassbotnmyran, nordøst for Myklebostad. På den siste strekningen renner elva rolig gjennom kulturlandskapet i Myklebostad, før den munner ut i Ofotfjorden lengst øst i bygda.


== Referanser ==
Krim i Tyrkvisjonens sangkonkurranse

Krim i Tyrkvisjonens sangkonkurranse er en oversikt over Krims deltakelser Tyrkvisjonens sangkonkurranse. Krim deltok i 2013 og i 2014. I 2013 ble republikken presentert som en ukrainsk region og i 2014 som en russisk. Krim trakk seg i 2015, og regionen var ikke blant deltakerne i 2020. Krim blir representert av halvøyas krimtatariske befolkning som snakker det tyrkiske språket krimtatarisk. Regionen har en sjetteplass som beste plassering i Tyrkvisjonens sangkonkurranse.


== Hisorikk ==

Elvira Sarıhalil, en krimtatarisk folke- og jazzmusiker født i Usbekistan og bosatt på Krim, ble vinneren av Krims forhåndsfinale i 2013. Hun fikk dermed debutere for regionen i Tyrkvisjonens sangkonkurranse. Sarıhalils bidrag, «Dağlarnıñ yolları», er en eldre krimtatarisk folkesang. I 2014 ble det arrangert opptaksprøver over en periode som til slutt endte med TV-programmet Sjelljale, et program som har blitt sendt på Krim siden 1996.
Vinneren, Darina Rustemovna Sinitsjkina, representerte Krim i den internasjonale konkurransen med sangen «Gider iseñ» og oppnådde en 6.-plass i finalen.
I 2015 overtok TRK Millet som organisator av de regionale finalene etter GTRK Krim. I oktober ble det arrangert en felles finale for å velge deltakere til Tyrkvisjonens sangkonkurranse, som ble vunnet av Safije Denisjajeva, og til Bala Türkvizyon. Denisjajeva deltok også i Sjelljale i 2014. I november ble det kjent at de russiske regionene, inkludert Krim, ville trekke seg fra sangkonkurransen. 
I 2016 ble det arrangert en regional kvalifisering før det ble kjent at Tyrkvisjonens sangkonkurranse ikke ville bli arrangert. Vinneren, Alsejda Sejdalijeva, ble annonsert som Krims representant de påfølgende årene, men Krim returnerte ikke til konkurransen da den igjen ble arrangert i 2020.


== Deltakere og bidrag ==
Tabellforklaring Vinner 
 Ikke kvalifisert til finalen 
 Deltok ikke/trakk seg/diskvalifisert 
 Ingen konkurranse 
 Opplysning ukjent. Ingen delfinale. 


== Kringkastere og jurymedlemmer ==


== Regionale finaler ==


=== 2015 ===


== Se også ==
Ukraina i Tyrkvisjonens sangkonkurranse
Ukraina i Eurovision Song Contest
Ukraina i Junior Eurovision Song Contest
Russland i Eurovision Song Contest
Russland i Junior Eurovision Song Contest


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
TRK Millet
Eldrid Straume

Eldrid Margrethe Straume (født 1. mars 1929 i Sandane, Gloppen, død 29. desember 2014 i Oslo) var professor i arkeologi ved Universitetet i Oslo.
Straume tok magistergraden ved Universitetet i Bergen i 1956, med en avhandling om eldre jernalder i Nordfjord. Deretter var hun to år i Tyskland for å studere eldre jernalder på kontinentet. I 1964 ble hun ansatt ved Universitetet i Oslo som universitetslektor.Hun tok doktorgraden i 1984 med avhandlingen Fasettslipte glass i nordiske graver fra 4. og 5. århundre e.Kr. En periode fra 1990 var hun ansatt som professor ved Universitetet i Bergen, men vendte tilbake til Oslo der hun ble værende resten av sitt yrkesaktive liv.Professor Eldrid Straume var Norges fremste spesialist på arkeologisk materiale og de kulturelle forbindelsene til kontinentet i århundrene e.Kr., særlig tidsrommet 200-550 e.Kr.


== Referanser ==
Natschbach-Loipersbach

Natschbach-Loipersbach er en kommune i Østerrike. Kommunen har 1727 innbyggere (pr. 1. januar 2014) og er geografisk beliggende i det østerrikske bundeslandet Niederösterreich, like sør for distriktshovedstaden Neunkirchen. Kommunen grenser i nord til Breitenau, i øst til Schwarzau am Steinfeld, i sørøst til Seebenstein, i sør til Scheiblingkirchen-Thernberg og i vest til Wartmannstetten. I Natschbach er det en brannstasjon og i Loipersbach en barnehage. 
Kommunen omfatter følgende tre tettsteder (innbyggertall fra 31. oktober 2011 i parentes ):

Lindgrub (50)
Loipersbach (785)
Natschbach (883)


== Historie ==
Bygdene i kommunen ble allerede tidlig omtalt: I 1130 bevitner en Megnoz de Nedaspach en offergave til kirken i Formbach (i dag Vornbach i Neuhaus am Inn). I 1140 forekommer navnet Luiprantesdorf avledet av grunnleggerens navn, en Luiprant. I 1150 er Lintgraben første gang nevnt. Navnenes skrivemåte har endret seg gjennom tiden. I 1970 ble Natschbach og Loipersbach slått sammen. I 1973 fulgte også en sammenslutning med Lindgrub.


== Befolkning ==


=== Befolkningsutvikling ===
Kilde: Statistik Austria


=== Religion ===
Ifølge data fra folketellingen i 2001 er 78,2 % av befolkningen romersk-katolske, 4,3 % protestanter og 0,7 % ortodokse kristne. 2,1 % er muslimer mens 12,2 % av befolkningen ikke bekjente seg til noen religion.


== Politikk ==
Borgermester er Günther Stellwag, viseborgermester er Franz Birnbauer (begge Österreichische Volkspartei). Kontorsjef er Renate Dürauer. Kommunestyret består av 19 medlemmer valgt ved kommunevalget 25. januar 2015, og er satt sammen på følgende måte:


=== Vennskapsby ===
Siden 1987: Cornuda i Italia.


== Kultur og severdigheter ==
Kapell St. Michael, Loipersbach: Nygotisk bygg 1873, tilbygg 1962
Vegkapell, Ramplacherstrasse, Natschbach
Kapell St. Florian, Natschbach: Nygotisk bygg 1898.I Natschbach-Loipersbach er det et lokalt musikklag og fotballklubben UPS Natschbach-Loipersbach har tilhold i kommunen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Natschbach-Loipersbach – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Paraschizognathus

Paraschizognathus er en slekt av biller som hører til underfamilien praktskarabider (Rutelinae) i den store familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, grønne skarabider.


== Levevis ==
Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. Noen arter kan gjøre betydelig skade ved å beite ned løvverk. Disse billene flyr godt og er mest aktive om dagen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien Praktskarabider, (Rutelinae) MacLeay, 1819
Stammen Anoplognathini MacLeay, 1819
Gruppen Anoplognathina MacLeay, 1819 - Australia
Slekten Paraschizognathus Ohaus, 1904
Paraschizognathus brittoni Carne, 1974
Paraschizognathus brunneus Carne, 1958
Paraschizognathus elegatus Carne, 1958
Paraschizognathus frazieri Carne, 1974
Paraschizognathus marcus Allsopp & Carne, 1986
Paraschizognathus miskoi Carne, 1974
Paraschizognathus ocularis Carne, 1958
Paraschizognathus olivaceus Ohaus, 1904
Paraschizognathus pinarus Carne, 1958
Paraschizognathus prasinicollis Ohaus, 1904
Paraschizognathus prasinus (Boisduval, 1835)
Paraschizognathus queenslandicus Carne, 1958
Paraschizognathus tubrabuccae Carne, 1958


== Kilder ==
Sjekkliste over Anoplognathini


== Eksterne lenker ==
Bilde av Paraschizognathus olivaceus
(en) Paraschizognathus i Encyclopedia of Life 
(en) Paraschizognathus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Paraschizognathus hos NCBI 
(en) Kategori:Paraschizognathus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Paraschizognathus – detaljert informasjon på Wikispecies
Jordsalgssjef

Jordsalgssjefen var leder for jordsalgskontoret. Dette kontoret var ansvarlig for forvaltning av statsgrunn i Finnmark fylke. Forvaltningen skjedde i medhold av jordsalgsloven. Jordsalgskontoret, som var en del av Statskog, ble nedlagt ved iverksettelsen av Finnmarksloven og opprettelsen av Finnmarkseiendommen 1. juli 2006.
Jordsalgskontoret

Jordsalgskontoret var ansvarlig for å forvalte statsgrunn i Finnmark fylke i tråd med jordsalgsloven. Kontoret ble ledet av en jordsalgssjef. Kontoret var en videreføring av den tidligere jordsalgskommisjonen. Kontoret ble formelt opprettet i medhold av jordsalgsloven av 1965 og hadde sitt kontorsted i Vadsø by i Vadsø kommune. Jordsalgsstyret var overordnet jordsalgssjefen og jordsalgskontoret og hadde som oppgave å føre tilsyn med at kontoret løste sine oppgaver i tråd med jordsalgsloven. Kontoret var en del av Statskog og ble lagt ned ved iverksettelsen av finnmarksloven. Forvaltningen ble fra 1. juli 2006 overført til Finnmarkseiendommen (FeFo). Samtidig ble grunnbokshjemmelen til tidligere statsgrunn i Finnmark overført til FeFo.
Jordsalgsstyret

Jordsalgsstyret var et organ som skulle føre tilsyn med at jordsalgskontoret løste sine oppgaver med å forvalte statsgrunn i Finnmark fylke i tråd med jordsalgsloven og tilhørende regelverk. Styret besto av 7 medlemmer, hvor fylkesmannen i Finnmark var leder og Finnmark fylkesting og Landbruks- og matdepartementet(LMD), som oppnevnte 3 representanter hver. Funksjonstiden for styremedlemmene var 4 år. Styret behandlet saker av prinsipiell karakter, saker av større økonomisk betydning og klagesaker. Styret behandlet ellers saker som det ble forelagt av overordnet myndighet og jordsalgssjefen og var direkte underlagt LMD. Etter at Statens landbruksforvaltning ble opprettet overførte LMD klagebehandlingen etter jordsalgsloven til dette organet. Unntaket var klager på saker som hadde med forvaltning av jakt- og fiskerettigheter. Disse klagene gikk til Direktoratet for naturforvaltning for endelig avgjørelse. Jordsalgsstyret opphørte ved iverksettelsen av finnmarksloven og etablering av Finnmarkseiendommen den 1. juli 2006.
Fridom

Fridom kan bety flere ting:

Fridom, illegal avis i Telemark-området
Fridom, illegal avis i Buskerud-området
Telefolkets Fridom, NKP-avis som opprinnelig ble lansert under navnet Fridom
Finnjolle

Finnjolle er en enmanns seiljolle, og OL-klasse i seiling for menn. Den er konstruert av den svenske kanodesigneren Rickard Sarby i 1949 til bruk under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Siden debuten i 1952 har den vært olympisk klasse, noe som gjør den til en av de båtene som har vært lengst som OL-klasse.Skroget har omtrent ikke vært endret siden 1949, men riggen har fått enkelte utviklinger. Masten som før var i tre ble gjennom 60- og 70-tallet byttet ut med aluminium-master. Aluminium er mer fleksibelt, og gjør det lettere å forme seilet slik man ønsker. Master i karbonfiber har de siste årene blitt mer og mer vanlig, og nå finnes det også seil av kevlar. 


== Referanser ==
Bergselva (Larvik)

Bergselva (også kalt Halleelva) er ei elv i Larvik kommune i Vestfold. Den renner fra Hallevannet til Hummerbakkfjorden. Elva er 5,97 km lang, og har et nedbørfelt på 58,35 km². Middelvannføringen ved munningen er 0,94 m³/s.


== Referanser ==
UiSI

UiSI er studentidrettslaget ved Universitetet i Stavanger og for Studentsamskipnaden i Stavanger. UiSI har ca. 680 medlemmer og et bredt spekter av utøvere på alle ferdighetsnivåer innen 15 ulike sportsgrener. Idrettslaget er en av de største ikke-akademiske organisasjonene ved UiS, og samarbeider tett med Studentorganisasjonen StOr. UiSI samarbeider også med SiS Sportssenter som er datterselskapet til Studentsamskipnaden i Stavanger.
Per 31. desember 2014 hadde idrettslaget over 400 betalende medlemmer.


== Historie ==
Studentidrettslaget ble stiftet 10. oktober 1969 ved det som på den tiden het Høyskolen i Stavanger, under navnet STIL-HiST. Da Høyskolen i Stavanger fikk universitetsstatus i 2005, ble navnet endret til STIL-UiS. I 2014 ble det vedtatt en navneendring til UiSI – Universitetet i Stavangers Idrettslag.


== Idretter ==
UiSI tilbyr per 1.1.2022 følgende idretter:
Håndball, Basketball, Salsa, Swing, Friluftsliv, Golf, Futsal, Fotball, Klatring, Innebandy, Lacrosse, Muay Thai, Badmington, Bortennis, Tennis og Volleyball
I tillegg til disse idrettene, arbeides det med å opprette et tilbud for enda flere studenter.


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Kristin Ma Berg

Kristin Margreta Berg er en norsk journalist med bakgrunn som redaktør i blant annet Det Nye og Tique.


== Referanser ==