jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Stanislav Osjtsjepkov

Stanislav Osjtsjepkov (russisk: Станислав Ощепков) (født 21. mars 1989 i Perm) er en russisk tidligere skihopper som konkurrerte internasjonalt i årene 2006-2012.
I junior-VM i Štrbské Pleso i 2009 ble han nummer 30 i det individuelle rennet og var på Russlands lag som kom på 15. plass av 18 lag i lagkonkurransen. I VM i skiflyging i Planica i 2010 greide han ikke å kvalifisere seg til den individuelle konkurransen; i lagkonkurransen ble hans russiske lag nummer 9 og nest sist. Osjtsjepkov konkurrerte hovedsakelig i kontinentalcupen, der hans beste sammenlagtplassering var 67. plass i sommer-kontinentalcupen 2010. Beste individuelle resultat i kontinentalcupen var 7. plass i storbakken i Almaty 25. september 2010. Hans eneste tellende resultat i individuelle renn i verdenscupen var 43. plass i Willingen 6. februar 2010.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stanislav Osjtsjepkov – FIS (skihopping)
Galleberg stasjon

Galleberg stasjon var en jernbanestasjon på Vestfoldbanen i tidligere Sande kommune (nå Holmestrand kommune) i Vestfold og Telemark. Stasjonen åpnet i 1881 med strekningen fra Drammen til Larvik. I 1970 ble stasjonen nedgradert til holdeplass. Den mistet persontrafikken i 1973 og ble nedlagt i 1978. Strekningen der Galleberg stasjon lå (mellom Bergsenga og Holm), ble nedlagt og erstattet med en ny dobbeltsporstrekning i 2001. På den nye strekningen finnes Galleberg kryssingsspor på posisjon 68,14 km.Galleberg hadde en stasjonsbygning for mellomstasjon av 4. klasse, i likhet med Barkåker, Råstad, Jåberg og Bjørkedal. Den ble tegnet av Balthazar Lange. Stasjonsbygningen er solgt. Stasjonen hadde også et godshus. Stasjonsbygning og godshus står ennå og brukes til henholdsvis boligformål og atelier/kontor.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbnanemuseum. s. 212–213. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1990). NSBs bygningsregistrering: Drammen distrikt: Vestfoldbanen. NSB Arkitektkontoret. s. 27–34. 


== Eksterne lenker ==
(no) Galleberg stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Vestfoldbanen
Holm stasjon

Holm stasjon var en jernbanestasjon på Vestfoldbanen i Sande kommune i Vestfold. Holm stoppested åpnet den 1. juli 1884, knapt tre år etter strekningen fra Drammen til Larvik. Stoppestedet ble oppgradert til stasjon i 1941 og nedgradert til stoppested igjen i 1969 og til holdeplass i 1971. Holdeplassen mistet persontrafikken i 1973 og ble nedlagt den 28. mai 1978. Linjetraseen forbi Holm ble lagt om i 2001, da en ny dobbeltsporstrekning ble åpnet og førte jernbanen utenfor tettstedet. På den nye strekningen finnes Holm kryssingsspor ved posisjon 76,75 km.Holm hadde først en billettkiosk som er revet. En senere stasjonsbygning skal være revet ca. 1980.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 212–213. ISBN 82-90286-28-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) Holm stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Vestfoldbanen
Smørstein stoppested

Smørstein stoppested var en jernbanestasjon på Vestfoldbanen i Holmestrand kommune i Vestfold. Bogen holdeplass åpnet den 16. juni 1921 og endret navn til Smørstein den 15. desember samme år, samtidig som holdeplassen ble oppgradert til stoppested. Stoppestedet ble nedgradert til holdeplass igjen den 1. juli 1958. Holdeplassen mistet persontrafikken i 1973 og ble nedlagt den 28. mai 1978.
Stasjonsbygningen som stod her, er revet.Den 18. august 1918 gikk et større ras sør for der holdeplassen senere ble anlagt. Etter det ble traseen lagt om, og Smørstein jernbanetunnel åpnet den 21. mai 1921. Hele traseen forbi Smørstein gikk ut av bruk i oktober 2016, fire uker før den nye dobbeltsporstrekningen gjennom Holmestrandsporten ble tatt i bruk.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 212–213. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1990). NSBs bygningsregistrering: Drammen distrikt: Vestfoldbanen. NSB Arkitektkontoret. s. 59. 


== Eksterne lenker ==
(no) Smørstein stoppested i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Vestfoldbanen
Vintervollen

Vintervollen er ei grend i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Den ligger på østsida av Tamasjokkvatnet. Like nord for Vintervollen ligger fjellknausen Hompen, hvor den eldste bergarten som er funnet i Norge, kalt Jarfjordgneis, ble oppdaget i 1990.
Fylkesvei 8860 passerer gjennom Vintervollen, og her står den vestre sperrebommen for vinterstenging av veien over til Grense Jakobselv. Avstanden til Kirkenes er rundt 30 kilometer.


== Referanser ==
Adal stasjon

Adal stasjon var en jernbanestasjon på Vestfoldbanen i Horten kommune i Vestfold. Før 1894 het den Augedal. Stasjonen åpnet i 1881 med strekningen fra Drammen til Larvik. Stasjonen ble nedgradert til stoppested i 1960 og holdeplass i 1965. Holdeplassen mistet persontrafikken i 1973 og ble nedlagt i 1978.
Adal stasjon hadde en stasjonsbygning for mellomstasjon av 2. klasse, i likhet med Skoger og Stokke. Den ble tegnet av Balthazar Lange. Stasjonsbygningen ble revet i 1991. Stasjonen lå på østsiden av jernbanelinjen nord for planovergangen med fylkesvei 665.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 214–215. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1990). NSBs bygningsregistrering: Drammen distrikt: Vestfoldbanen. NSB Arkitektkontoret. s. 97–104. 


== Eksterne lenker ==
(no) Adal stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Vestfoldbanen
Mihai Bâră

Mihai Bâră (født 5. september 1929 i Predeal) er en rumensk tidligere skiutøver og -trener.
I 1947 ble han nasjonalmester for juniorer og i 1948 nasjonalmester for militærpersonell i alpinski. Han deltok i utfor (i St Moritz i 1948 og i Oslo i 1952), slalåm og storslalåm (i Oslo i 1952) og har vunnet nasjonalmesterskapet 17 ganger. I internasjonale stevner vant han 21 ganger. 
I 1951 ble han verdensmester i Universiaden i spesialslalåm.Han studerte ved Idrettshøyskolen i București og senere rettsvitenskap ved Universitetet i București.
Hans kone, Magdalena Marotineanu-Bâră, ble seniormester i alpinski da hun var 16 år gammel. Hun vant 24 nasjonalmesterskaper, og deltok i vinter-OL i Cortina d'Ampezzo i 1956.Deres sønn, som også heter Mihai, var også skiutøver og deltok for Romania under Vinter-OL 1984 i Sarajevo i alpine grener. Sønnen er kunstmaler og bosatt i Andorra.


== Bøker ==
Statui de zăpadă


== Æresbevisninger ==
Maestru emerit al sportului («fortjent idrettsmester»)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mihai Bâră – Olympics.com 
(en) Mihai Bâră – Olympic.org 
(en) Mihai Bâră – Olympedia 
(en) Mihai Bâră – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Jåberg stasjon

Jåberg stasjon var en jernbanestasjon på Vestfoldbanen i Sandefjord kommune i Vestfold. Joberg stoppested åpnet i 1881 med strekningen fra Drammen til Larvik. Navnet ble skrevet Jaaberg fra 1894 og Jåberg fra 1921. Stoppestedet ble oppgradert til stasjon i 1910 og nedgradert til stoppested igjen i 1966 og til holdeplass i 1969. Holdeplassen ble nedlagt den 28. mai 1978.
Jåberg hadde en stasjonsbygning for mellomstasjon av 4. klasse, i likhet med Galleberg, Barkåker, Råstad  og Bjørkedal. Den ble tegnet av Balthazar Lange. Stasjonsbygningen ble revet i 1991.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 216–217. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1990). NSBs bygningsregistrering: Drammen distrikt: Vestfoldbanen. NSB Arkitektkontoret. s. 191–198. 


== Eksterne lenker ==
(no) Jåberg stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Vestfoldbanen
Rico Parpan

Rico Parpan (født 14. april 1979 i St. Moritz) er en sveitsisk tidligere skihopper som representerte Skiclub Alpina St. Moritz. Han konkurrerte internasjonalt i årene 1993-2001.
Parpan deltok i junior-VM 1995, 1996 og 1997, med 31. plass i Gällivare i 1995 som beste individuelle resultat. I VM i skiflyging i Oberstdorf i 1998 ble han sist av 45 deltakere. Bare to ganger tok han poeng i verdenscupen - 23.-plassen i storbakken i Sapporo 23. januar 1999 og 27.-plassen i storbakken i Oberhof 12. desember 1998 ga 74. plass sammenlagt sesongen 1998/99. Det meste av tida konkurrerte han i kontinentalcupen, der 92. plass i 1998/99 var hans beste sammenlagtplassering. Hans beste rennresultat i kontinentalcupen var 5. plass i storbakken i Courchevel 10. mars 1999.Plasseringer i junior-VM:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rico Parpan – FIS (skihopping)
Viksfjord stoppested

Viksfjord stoppsted var en jernbanestasjon på Vestfoldbanen i Tjølling (nå Larvik) kommune i Vestfold og Telemark. Stoppested åpnet i 1904 under navnet Østby, men endret navn til Viksfjord i 1914. Stoppestedet ble nedgradert til holdeplass i 1971, og denne ble nedlagt i 1978.
Det ser ut til at ekspedisjonen fant sted fra en vokterbolig i begynnelsen, før Viksfjord fikk egen ekspedisjonsbygning (av samme type som ved Holm) i 1952. Bygningen ble revet i 1984.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 216–217. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1990). NSBs bygningsregistrering: Drammen distrikt: Vestfoldbanen. NSB Arkitektkontoret. s. 207–214. 


== Eksterne lenker ==
(no) Viksfjord stoppested i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Vestfoldbanen
Bjørkedal stasjon

Bjørkedal stasjon var en jernbanestasjon på Vestfoldbanen i Porsgrunn kommune i Telemark. Den åpnet i 1882 med strekningen Larvik–Skien. Navnet var Birkedalen i begynnelsen, så Bjørkedalen fra 1894 og Bjørkedal fra 1921. Stasjonen ble nedgradert til stoppested i 1925 og holdeplass i 1965. Holdeplassen mistet persontrafikken i 1973 og ble nedlagt i 1978.
Stasjonsanlegget ble tegnet av Balthazar Lange og representerer banens mellomstasjon av 4. klasse, i likhet med stasjonene Galleberg, Barkåker, Jåberg og Råstad. Bygningene er solgt.Høsten 2018 åpnet den nye traséen med dobbeltspor på Vestfoldbanen på strekningen Farriseidet – Porsgrunn langs E18. Banestrekningen hvor Bjørkedal stasjon ligger ble da lagt ned og skinnegangen er fjernet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 218–219. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1990). NSBs bygningsregistrering: Drammen distrikt: Vestfoldbanen. NSB Arkitektkontoret. s. 287–296. 


== Eksterne lenker ==
(no) Bjørkedal stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Vestfoldbanen
Osebakken stoppested

Osebakken stoppested var en jernbanestasjon på Vestfoldbanen og Bratsbergbanen i Porsgrunn kommune i Telemark. Den åpnet som holdeplass 9. april 1883 og ble oppgradert til stoppested i juni samme år. Stoppestedet ble nedgradert til holdeplass i 1964, og holdeplassen ble nedlagt i 1978.
En billettkiosk på stedet ble revet i 1985.


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 220–221. ISBN 82-90286-28-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) Osebakken stoppested i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Vestfoldbanen
Codonocera goniacantha

Codonocera goniacantha er en art i slekten Codonocera. Den slekten er en av tretten slekter i familien Cypridinidae. Den igjen er en av fem familier innenfor ordenen Myodocopida, under klassen av muslingkreps som er små krepsdyr. Mye av den tidlige forskningen, inklusive beskrivelsen av Myodocopida-gruppen, er gjort av den norske marinbiologen og havforskeren Georg Ossian Sars.
Gruppen Cypridinidae har arter med mykt skall (carapax) på overkroppen (thorax) og lang ytter-gren (i stedet for lang inner-gren) på andre antenne-par. Det særegne for artene er at antennen sitter på et feste med en nebb-liknende utvekst (rostrum). Individene er små.


== Taksonomisk plassering av gruppen ==
Taksonomien til muslingkrepsene er omstridt og inneholder vanskelig systamiserte grupper. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. Skillene mellom de ulike gruppene av muslingkreps er usikre, og stort sett basert på  morfologi snarere enn molekylær analyse. En vanlig oppdeling anerkjenner muslingkreps som en av seks ulike klasser av krepsdyr. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin and Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger Catalogue of Life: - og detaljene gis etter WoRMS-databasen.
Rekke: krepsdyr (Crustacea) - 67 000 arter Brünnich, 1772
Klasse muslingkreps (Ostracoda) - 4 ordener, 13 000 arter Latreille, 1802
Familie Leguminocythereididae - 2 arter
Slekt Leguminocythereis
Orden Palaeocopida - 1 art
Familie Punciidae
Slekt Puncia N. de B. Hornibrook, 1949
Underklasse Myodocopa  Sars, 1866
Orden Myodocopida - 3 overfamilier, 5 familier, 228 arter Sars, 1866
Underorden Myodocopina Sars, 1866
Overfamilie Cypridinoidea Baird, 1850
Familie Cypridinidae - 27 arter Baird, 1850
Slekt Codonocera Brady, 1902
Codonocera cruenta Brady, 1902
Codonocera crueta Brady, 1902
Codonocera cuspidata Kornicker, 1986
Codonocera elongata Poulsen, 1962
Codonocera goniacantha Mueller, 1906
Codonocera mortenseni Poulsen, 1962
Codonocera penicillum Mueller, 1906
Codonocera phoenix Kornicker, 1992
Codonocera polygonia Mueller, 1906
Codonocera pusilla Mueller, 1906
Codonocera stellifera Claus, 1873
Codonocera suensoni Poulsen, 1962
Codonocera weberi Mueller, 1906


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Codonocera goniacantha – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Codonocera goniacantha i Global Biodiversity Information Facility
Bøle stoppested

Bøle stoppested var en jernbanestasjon på Vestfoldbanen og Bratsbergbanen i Skien kommune i Telemark. Bøhle holdeplass åpnet i september 1883. Holdeplassen ble oppgradert til stoppested i februar 1884, og fra april samme år ble navnet skrevet Bøle. Stoppestedet ble nedgradert til holdeplass i 1933, og denne ble nedlagt i 1978.
En billettkiosk som stod på stedet, er revet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 220–221. ISBN 82-90286-28-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) Bøle stoppested i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Vestfoldbanen
Flyt (selskap)

Flyt AS er Norges nest største AutoPASS-utsteder med omtrent 775.000 kunder, og er et heleid datterselskap av Gjensidige Forsikring ASA. Selskapet ble stiftet 12. januar 2021 og har kontor i Bergen.En utsteder har ansvar for AutoPASS-avtaler, og hovedoppgaven for et utstederselskap er å håndtere AutoPASS-avtale, brikkedistribusjon og fakturering for bompasseringer. Flyt har som mål å være den foretrukne leverandøren av AutoPASS avtaler. Flyt har også godkjenning som EETS-utsteder, som skal sikre interoperabilitet i hele EU/EØS. AutoPASS-brikker fra Flyt kan brukes i bompengeanlegg som deltar i EasyGo


== Historie ==
Som del av bompengereformen ble det i stortingsmelding 25 (2014-2015) tydeliggjort at utstederrollen skulle skilles ut fra bompengeselskapene for å etablere uavhengige utstedere. Forskrift om utstedervirksomhet for bompenger og ferjebilletter (utstederforskriften) ble vedtatt 14. desember 2018 med ikrafttredelse 1. januar 2019. Selskapene som opererte som utstedere før forskriften trådte i kraft fikk dispensasjon fra forskriften, begrenset til 18 måneder, og i løpet av denne perioden måtte de avhende sin utstedervirksomhet. Utstederforskriften § 37 ga mulighet til å gi dispensasjon frem til 31. desember 2020. Fristen ble senere forlenget til 31. desember 2021.Ferde, det regionale bompengeselskapet eid av Agder, Rogaland og Vestland fylkeskommuner startet i 2019 forberedelsene for salg av utstedervirksomheten til en ekstern markedsaktør. Ferde flyttet alle AutoPASS-kundene i selskapet i samme kunderegister, Ferde – Brikkeutsteder (tidligere Ferde – Bomringen i Bergen). De sendte i mars 2020 ut ny brikke til de med avtaler hos Ferde AS – Aust-Agder, Ferde AS – Halsnøysambandet og Ferde AS – Listerpakken, i april til de med avtale hos Ferde AS – Stordalstunnelen (Åkrafjorden), Finnfast og Jondalstunnelen, i mai/juni til de med avtale hos Ferde AS – Bømlopakken, Kvammapakken og Vossapakko, i september til de med avtale i Haugalandspakken og bomringen i Kristiansand og i oktober til de med avtale i Bymiljøpakken på Nord-Jæren.I februar 2021 skilte Ferde ut utstedervirksomheten til en egen divisjon kalt Flyt. Flyt ble deretter et datterselskap, før utstedervirksomheten skulle selges til en ekstern aktør. Aktivitetene og eiendelene i divisjonen ble overført fra Ferde til Flyt AS den 1. mai 2021, og man regnet med at dette selges i løpet av første halvdel av 2021. Den 30. juni 2021 ble det gjort kjent at forsikringsselskapet Gjensidige kjøper Flyt, Ferdes utstedervirksomhet med omtrent 550.000 kunder.Gjensidige har også kjøpt over 226.000 Autopass-avtalekunder fra Vegamot, det regionale bompengeselskapet i Møre og Romsdal og Trøndelag, noe som ble gjort kjent den 7. mai 2021. Den 1. november 2021 tok Flyt AS over alle Vegamots kunder da kjøpene av utstederselskaper fra Vegamot og Ferde ble gjennomført.Flyt og Norbit har inngått avtale om at Norbit skal levere AutoPASS brikker (On-Board Units) til Flyt.


== Se også ==
Fremtind Service
SkyttelPASS
BroBizz


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
(en) Toll roads in Norway – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Follestad stoppested

Follestad stoppested var en jernbanestasjon på Bratsbergbanen i Skien kommune i Vestfold og Telemark — langs en strekning som i dag regnes til Vestfoldbanen. Etter at de to banene ble sammenkoblet, ble stoppestedet anlagt mellom Eikonrød og den nye stasjonen på Nylende i Skien, altså nord for forgreningspunktet og dermed ikke på den gamle traseen ned til Skien G. Stoppestedet ble nedgradert til holdeplass i 1962. Denne mistet persontrafikken i 1986 og ble nedlagt i 1988.
Stasjonsbygningen ble opprinnelig oppført som tomannsbolig og ombygget for jernbaneformål. Den er siden solgt.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 220–221. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1988). NSBs bygningsregistrering: Drammen distrikt: Bratsbergbanen, Sørlandsbanen. NSB Arkitektkontoret. s. 201–206. 


== Eksterne lenker ==
(no) Follestad stoppested i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Bratsbergbanen
Codonocera penicillum

Codonocera penicillum er en art i slekten Codonocera. Den slekten er en av tretten slekter i familien Cypridinidae. Den igjen er en av fem familier innenfor ordenen Myodocopida, under klassen av muslingkreps som er små krepsdyr. Mye av den tidlige forskningen, inklusive beskrivelsen av Myodocopida-gruppen, er gjort av den norske marinbiologen og havforskeren Georg Ossian Sars.
Gruppen Cypridinidae har arter med mykt skall (carapax) på overkroppen (thorax) og lang ytter-gren (i stedet for lang inner-gren) på andre antenne-par. Det særegne for artene er at antennen sitter på et feste med en nebb-liknende utvekst (rostrum). Individene er små.


== Taksonomisk plassering av gruppen ==
Taksonomien til muslingkrepsene er omstridt og inneholder vanskelig systamiserte grupper. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. Skillene mellom de ulike gruppene av muslingkreps er usikre, og stort sett basert på  morfologi snarere enn molekylær analyse. En vanlig oppdeling anerkjenner muslingkreps som en av seks ulike klasser av krepsdyr. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin and Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger Catalogue of Life: - og detaljene gis etter WoRMS-databasen.
Rekke: krepsdyr (Crustacea) - 67 000 arter Brünnich, 1772
Klasse muslingkreps (Ostracoda) - 4 ordener, 13 000 arter Latreille, 1802
Familie Leguminocythereididae - 2 arter
Slekt Leguminocythereis
Orden Palaeocopida - 1 art
Familie Punciidae
Slekt Puncia N. de B. Hornibrook, 1949
Underklasse Myodocopa  Sars, 1866
Orden Myodocopida - 3 overfamilier, 5 familier, 228 arter Sars, 1866
Underorden Myodocopina Sars, 1866
Overfamilie Cypridinoidea Baird, 1850
Familie Cypridinidae - 27 arter Baird, 1850
Slekt Codonocera Brady, 1902
Codonocera cruenta Brady, 1902
Codonocera crueta Brady, 1902
Codonocera cuspidata Kornicker, 1986
Codonocera elongata Poulsen, 1962
Codonocera goniacantha Mueller, 1906
Codonocera mortenseni Poulsen, 1962
Codonocera penicillum Mueller, 1906
Codonocera phoenix Kornicker, 1992
Codonocera polygonia Mueller, 1906
Codonocera pusilla Mueller, 1906
Codonocera stellifera Claus, 1873
Codonocera suensoni Poulsen, 1962
Codonocera weberi Mueller, 1906


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Codonocera penicillum – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Codonocera penicillum i Global Biodiversity Information Facility
Biuro Ochrony Rządu

Biuro Ochrony Rządu (BOR) (Statens beskyttelsebyrå) er en polsk sivil politietat ansvarlig for beskyttelse av enkeltpersoner, bygninger og andre gjenstander som tilhører den polske presidenten, regjeringen og parlamentet, samt polske ambassader i utlandet.


== Grader og distinksjoner ==

Menigkorpset: Szeregowy Menig
 Starszy szeregowy Ledende menig
Underoffiserkorpset: Kapral Visekorporal
 Plutonowy Korporal
 Sierżant Sersjant
 Starszy sierżant Oversersjant
Befalkorpset: Młodszy chorąży Kommandersersjant
 Chorąży Kommandersersjant
 Starszy chorąży Kommandersersjant
Offiserkorpset: Podporucznik Fenrik
 Porucznik Løytnant
 Kapitan Kaptein
 Major Major
 Podpułkownik Oberstløytnant
 Pułkownik Oberst
 Generał brygady Brigader
 Generał dywizji Generalmajor


== Referanser ==
Sandsværmoen stoppested

Sandsværmoen stoppested på Sørlandsbanen åpnet som holdeplass den 11. februar 1920 og ble oppgradert til stoppested 1. juli samme år. Stoppestedet ble nedgradert til holdeplass igjen 1. november 1970, og denne mistet persontrafikken i mai 1989 og ble nedlagt året etter.
Stasjonsbygning og privet ble tegnet av Gudmund Hoel og Niels Winge Grimnes ved NSB Arkitektkontor og oppført i 1918. Bygningene er solgt til private.


== Kilder ==
Thor Bjerke, Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 236–237. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1990). NSBs bygningsregistrering: Drammen distrikt: Randsfjordbanen med sidelinjer. s. 365–372. 


== Eksterne lenker ==
(no) Sandsværmoen stoppested i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Sørlandsbanen (Drm.)
Akkerhaugen stasjon

Akkerhaugen stasjon var en jernbanestasjon på Sørlandsbanen i Sauherad i Telemark. Stasjonen åpnet som Akkerhaugene den 18. desember 1922 da banen ble forlenget fra Nordagutu til Gvarv. Navnet ble endret til Akkerhaugen fra 26. juli 1924. Fra 1928 til 1952 var statusen stoppested. Den 29. mars 1968 ble kryssingssporet fjernet, og fra 25. november samme år var statusen offisielt nedgradert til stoppested. Fra 1970 var Akkerhaugen holdeplass, og denne ble nedlagt i 1990. Holdeplassen ble gjenopprettet i 1992, men mistet trafikken igjen i 2002.
Stasjonsbygningen ble tegnet av Gudmund Hoel og Jens Flor ved NSB Arkitektkontor og oppført i 1920. Bygningen er solgt til private.


== Kilder ==
Thor Bjerke, Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 238–239. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1988). NSBs bygningsregistrering: Drammen distrikt: Bratsbergbanen. s. 249–256. 


== Eksterne lenker ==
(no) Akkerhaugen stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Sørlandsbanen (Drm.)