jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hjemmeværnets fortjensttegn

Hjemmeværnets fortjensttegn er en dansk militær utmerkelse innstiftet av  kong Frederik IX i 1959 til belønning av fortjenstfull innsats for det danske Hjemmeværnet.


== Bakgrunn ==
Hjemmeværnets fortjensttegn ble til etter innstilling fra forsvarsminister Poul Hansen. Det ble innstiftet av kong Frederik IX 11. februar 1959. Nærmere bestemmelser er fastsatt 1. juli 1989.


== Utforming ==
Hjemmeværnets fortjensttegn består av en rund medalje i sølv. Diameteren er 30 mm. Aversen har regjerende monarks monogram, mens revers prydes av Hjemmeværnets emblem med ordet «FORTJENT» i en bue over.Medaljen er opphengt i et rødt bånd med åtte smale striper. De hvite stripene symboliserer de åtte heimevernsregionene. For menn har båndet krysslagt form, for kvinner form som en sløyfe.Hjemmeværnets fortjensttegn er utformet av Harald Salomon og produseres av Den Kgl. Mønt.


== Tildeling ==
Hjemmeværnets fortjensttegn tildeles for fortjenstfull innsats for frivillig heimevernsinnsats. Mottakere må ha ulastelig privat vandel.Tildeling skjer ved kongelig resolusjon på bakgrunn av innstilling fra Forsvarsdepartementet, som mottar forslag om dekorering med fortjensttegnet.Heimevernsregionene fremmer forslag om dekorering innenfor et kvotesystem. Vanligvis mottar kompanisjefer fortjensttegnet etter ti års tjeneste, mens nøkkelpersonell mottar det etter 15 års tjeneste. Også personer som ikke tjenestegjør i Hjemmeværnet, mens som har ytt fortjenstfull innsats, kan tildeles utmerkelsen.Overrekkelse finner vanligvis sted på Danmarks frigjøringsdag, 4. mai.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Cirkulære om tildeling af Hjemmeværnets fortjensttegn, Retsinformation
«Medaljer og hæderstegn», Forsvarsministeriet
Tana og Varanger Museumssiida

Tana og Varanger museumssiida (nordsamisk: Deanu ja Várjjat Museasiida) er et museum som er etablert av lokale samiske museer i Sør-Varanger, Tana og Nesseby kommuner øst i Finnmark.
Tana og Varanger museumssiida er en stiftelse som ble etablert 2010 med Sametinget, Sør-Varanger kommune, Nesseby kommune og Tana kommune som stiftere. Den har ansvar for den daglige driften, mens museenes bygninger og samlinger eies av respektive kommune. Organisasjonen har elleve ansatte og har hovedkvarter ved Varanger Samiske Museum i Varangerbotn.
I Tana og Varanger museumssiida inngår:

Varanger Samiske Museum (Várjjat Sámi Musea) i Varangerbotn
Tana museum (Deanu Musea) i Polmak
Äʹvv skoltesamisk museum i Neiden, tidligere Østsamisk museum
Saviomuseet i Kirkenes


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Trine Aalborg

Trine Aalborg er en norsk quizer. Hun har vært i norgestoppen i en årrekke og har flere NM-gull i alle de tre disiplinene  i NM i quiz; singel, par og lag. Hun vant blant annet NM i singel i 2009 og 2010.
Sammen med kollegaene sine i Quiz Park har hun jobbet som spørsmålsforfatter for mange TV-produksjoner, deriblant Vil du bli millionær?, Pengene på bordet, Oppgrader! og QuizDan. Aalborgs faste quiz-lag heter «I dårligste laget».
Hun er én av de tre jegerne i Jaget på TV 2. De to andre jegerne er Jan Arild Breistein og Thomas Kolåsæter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
tv2.no Trine Aalborg lever av quiz 07.09.2014
Soma (andre betydninger)

Soma kan vise til:

Soma, bydel i Sandnes
Soma Gård, besøksgård i Sandnes
Soma (Tyrkia), by i Tyrkia
Soma (hinduisme), drikke og guddom i hinduismen
SOMA, IT-system som benyttes i spesialisthelsetjenesten i Norge
Mitsuko Soma, karakter fra romanen «Battle Royale» og mangaserien og filmen med samme navn
Naoki Soma, japansk tidligere fotballspiller
Ragnvald Soma, norsk fotballspiller
Moderniseringsstyrelsen

Moderniseringsstyrelsen er et forvaltningsorgan under Finansministeriet i Danmark som ble dannet i 2011 primært ved en sammenslåing av de tidligere forvaltningsorganene Økonomistyrelsen og Personalestyrelsen.
Moderniseringsstyrelsens tar seg av statens overordnede arbeidsgiveroppgaver på det lønn-, pensjons- og personalpolitiske område. Moderniseringsstyrelsen inngår overenskomster med de ca. 180 000 statlig ansattes fagforeninger, samt gir råd og ivaretar konsulentoppgaver for ministerier og forvaltningsorganer. Derutover har Moderniseringsstyrelsen som oppgave å skape de best mulige rammer for en stadig mere effektiv offentlig sektor, herunder bedre styring av de statlige institusjoners økonomi.
Moderniseringsstyrelsen er beliggende på Landgreven i København.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Moderniseringsstyrelsens hjemmeside
Pressemeddelse fra Finansministeriet om reorganisering Arkivert 16. mai 2012 hos Wayback Machine.
Paul Barras

Paul François Jean Nicolas, vicomte av Barras (født 30. juni 1755 i Fox-Amphoux i Provence i Var i Frankrike, død 29. januar 1829 i Chaillot [nå del av Paris]) var en fransk offiser og politiker. 
Under den franske revolusjon ble han innvalgt i nasjonalkonventet og stemte der for dødsdommen mot Ludvig XVI. Barras medvirket som politisk overvåker under jakobinerne da det ble slått ned et blodig opprør i Toulon i det sørlige Frankrike. Han anførte også militæret under thermidorkrisen mot Robespierre i Paris 1794, og slo som kommandant for Parisarméen året deretter ned et rojalistisk opprør. Som leder av Direktoriet hadde han ansvar for innenriks- og sikkerhetsspørsmål fra 1795 til 1799.
Til tross for at Barras var venn til den unge Bonaparte ble han skjøvet ut på sidelinjen under konsulatet og keiserdømmet. Han ble tvunget i landflyktighet til Roma i 1813, men fikk lov til å vende tilbake  under den bourbonske restaurasjonen.
Barras er begravet på Père-Lachaise-kirkegården i Paris. Hans memoarer kom ut ut 1895–1896.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Jacques Vivent: Barras. Le „Roi“ de la République, 1755–1829. Hachette, Paris 1938.
Arnold Steiniger: Ein Lebemann als Staatsmann. Der Vicomte de Barras. Lizenzausgabe. Deutsche Buch-Gemeinschaft, Berlin u. a. 1953.
Adidas Brazuca

Adidas Brazuca er den offisielle matchballen for VM i fotball 2014. Dette er den første VM-ballen i historien som er navngitt av fans.
Brazuca er et nyord som gjenspeiler Brasils syn på fotball, og symboliserer følelser, stolthet og velvilje. Teleskopordet er en sammensmeltning av Brasil og Bazuca (det portugisiske ordet for bazooka).


== Referanser ==
Andreas Snare Bakke

Andreas Snare Bakke (født 10. mars 1975) er en norsk tidligere skøyteløper som deltok i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter for Norge og representerte Kongsvinger Idrettslag.


== Personlige rekorder ==


== Internasjonale mesterskap ==
Junior-VM på skøyter deltatt i ett VM ved en konkurranse.

Berlin 1994 i sammenlagt.Beste resultat 34.-plass sammenlagt i Berlin 1994.


== Sammenlagt i verdenscupen ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andreas Snare Bakke – Speedskatingbase.eu 
(en) Andreas Snare Bakke – SpeedSkatingNews.info 
(en) Andreas Snare Bakke – SpeedSkatingStats.com 
(en) Andreas Snare Bakke på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Andreas Snare Bakke gammel profil på data.ISUresults.eu og ny profil på www.ISU.html.infostradasports.com sine nettsider. (distanseresultater)
Torino-OL blinker i det fjerne Artikkel om Andreas Snare Bakke i Glåmdalens nettavis. Publisert 18. oktober 2004.
Honduras’ sentralbank

Honduras sentralbank (spansk: Banco Central de Honduras) er sentralbanken i Honduras. 


== Historie ==
I 1926 etablerte Honduras sin egen valuta, Lempira, og 3. februar 1950 ble etableringen av Honduras' sentralbank vedtatt. Sentralbanken var i drift 1. juli samme år. Dette var et viktig tiltak for å få en nasjonal utsteder av valutaen, de to bankene som opererte før sentralbanken dekket ikke hele landet. 
Sentralbankloven ble revidert i 1996, for å styrke sentralbankens selvstendighet.


== Sentralbanksjef ==
Per mai 2016 er Manuel de Jesús Bautista sentralbanksjef (Presidente).  Han overtok etter Marlon Tábora Muñoz i januar 2016, etter at han sluttet i juli 2015.


== Se også ==
Liste over verdens sentralbanker


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Psebiini

Psebiini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore, blanke, mer eller mindre brunlige trebukker. Antennene er av varierende lengde, gjerne omtrent så lange som kroppen. Dekkvingene er forkortede og dekker ikke bakkroppen, flygevingene (bakvingene) stikker ut bak dekkvingene og gjør at disse billene overflatisk minner om små veps. Lårene er gjerne mer eller mindre kølleformede, også leggene (tibiae) på bakbeina kan være kølleformede.


== Utbredelse ==
Gruppen er hovdesaklig utbredt i Afrika, men det er også noen få arter i Asia og én (Nathrius brevipennis) i Europa. Sistnevnte art er også spredt med mennesker til noen områder i Nord- og Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Psebiini Lacordaire, 1869
Slekten Australopsebium Bjørnstad, 2016
Slekten Bostrychopsebium Quentin & Villiers, 1971
Slekten Bottegia Gestro, 1895
Slekten Capepsebium Adlbauer, 2000
Slekten Chorotyse Pascoe, 1867
Slekten Cleptopsebium Quentin & Villiers, 1971
Slekten Dodecocerus Dalens & Tourolt, 2008
Slekten Duffyia Quentin & Villiers, 1971
Slekten Frondipedia Martins & Napp, 1984
Slekten Haplopsebium Aurivillius, 1891
Slekten Hovorea Chemsak & Noguera, 1993
Slekten Idiopsebium Quentin & Villiers, 1971
Slekten Macropsebium Bates, 1878
Slekten Malayopsebium Niisato, 2016
Slekten Mourgliana Holzschuh, 1993
Slekten Nathriobrium Hovore, 1980
Slekten Nathrius Brethes, 1916
Nathrius brevipennis (Mulsant, 1839)
Slekten Neopsebium Fairmaire, 1894
Slekten Nephithea Pascoe, 1867
Slekten Paraleptidea Gounelle, 1913
Slekten Pectinopsebium Adlbauer & Bjørnstad, 2012
Slekten Pembius Quentin & Villiers, 1971
Slekten Plectopsebium Boppe, 1914
Slekten Psebium Pascoe, 1864
Slekten Pseudobottegia Duffy, 1955


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 24. september 2016 hos Wayback Machine.
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 9. august 2017 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(no) Psebiini hos Artsdatabanken 
(sv) Psebiini hos Dyntaxa 
(en) Psebiini hos ITIS 
(en) Psebiini hos NCBI 
(en) Kategori:Psebiini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Psebiini – detaljert informasjon på Wikispecies
Cymodocea nodosa

Cymodocea nodosa er en art av sjøgras. Den er utbredt i Middelhavet, langs atlanterhavskysten fra Portugal til Senegal og ved Kanariøyene, Madeira og Kapp Verde.
Den vokser under vann, som regel på grunt vann ned til 2,5 m dyp, men av og til ned til 35–40 m. Den horisontale jordstengelen er kraftig og har korte, vertikale stilker med 2–5 blader. Bladene er 10–30 cm lange og 2–4 mm brede. Cymodocea nodosa vokser i tette bestander, ofte sammen med grønnalgen Caulerpa prolifera. Bestandene er viktige skjulesteder for sjøhester og andre dyr.
Arten er en pionerplante som dukker opp etter at sjøbunnen er blitt forstyrret. Når bunnsedimentene har stabilisert seg, etablerer Posidonia oceanica seg og fortrenger etter noen år C. nodosa.


== Referanser ==


== Litteratur ==
E.P. Green og F.T. Short, red. (2003). World Atlas of Seagrasses. University of California. ISBN 978-0-520-24047-6. 
P. Guidetti og S. Bussotti (2000). «Fish fauna of a mixed meadow composed by the seagrasses Cymodocea nodosa and Zostera noltii in the Western Mediterranean» (PDF). Oceanologica Acta. 23 (7): 759–770. ISSN 0399-1784. 


== Eksterne lenker ==
(en) Cymodocea nodosa – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Cymodocea nodosa i Encyclopedia of Life 
(en) Cymodocea nodosa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cymodocea nodosa hos Fossilworks 
(en) Cymodocea nodosa hos NCBI 
(en) Cymodocea nodosa hos The International Plant Names Index 
(en) Cymodocea nodosa hos Tropicos 
(en) Kategori:Cymodocea nodosa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cymodocea nodosa – detaljert informasjon på Wikispecies 
Seagrass Recovery – Cymodocea nodosa
Nitril

Nitriler er kjemiske organiske forbindelser som inneholder cyanogruppe (-C≡N). Nitriler kan i en viss mening ses som organiske cyanider og enkelte kan under gitte omstendigheter frigi det svært giftige cyanidionet (CN-). Nitriler har mange bruksområder og forekommer tildels naturlig i flere forbindelser fra vekst- og dyreriket samt i menneskeskapte syntetiske forbindelser.
Statens ungdoms- og idrettskontor

Statens ungdoms- og idrettskontor var et departementskontor i Kirke- og undervisningsdepartementet. Kontoret skulle sørge for samordning av idrettsarbeidet og være bindeledd mellom staten og Norges idrettsforbund. Kontoret var rådgivingsorgan for departementet i idrettssaker og forvaltet dessuten idrettens andel av tippemidlene. Tippemidlene skulle gå til idrettsanlegg, men fra 1953 gikk det også tippemidler til NIFs administrasjon.
Kontoret ble etablert som Statens idrettskontor i 1946. I 1950 fikk kontoret i tillegg ungdomssaker som arbeidsfelt og fikk navnet Statens ungdoms- og idrettskontor. Dette omfattet blant annet bygging av samfunnshus og administrasjon av ”Ungdommens arbeidstiltak”. Kontoret hadde dessuten sekretariatsfunksjon både for Statens idrettsråd og Statens ungdomsråd.
Kontoret ble opprinnelig etablert i Sosialdepartementet i 1946, men ble i 1948 overført til Kommunaldepartementet og året etter, i 1949, videreført til Kirke- og undervisningsdepartementet ved kongelig resolusjon den 17. juni. Rolf Hofmo var kontorets sjef fra 1946 og til sin død i 1966. I denne perioden var han den dominerende idrettspolitiske skikkelsen i Norge.
I 1984 ble kontoret omgjort til Ungdoms- og idrettsavdelingen i Kulturdepartementet. I 1991 ble ungdomssakene flyttet til det nyopprettede Barne- og familiedepartementet, mens Idrettsavdelingen ble værende i Kulturdepartementet.


== Arkiv ==
Arkivet til kontoret er i Riksarkivet og er på til sammen 63.5 hyllemeter.


== Litteratur ==
Andersen, Espen; Asdal, Kristin (1996).  Goksøyr, Matti, red. Kropp, kultur og tippekamp: Statens idrettskontor, STUI og Idrettsavdelingen 1946-1996. Oslo: Universitetsforlaget. ISBN 8200429598. 


== Eksterne lenker ==
(no) Statens ungdoms- og idrettskontor på Arkivportalen
Direktoratet for spesialskolene

Direktoratet for spesialskolene var en organisastorisk enhet i Kirke- og undervisningsdepartementet som hadde ansvaret for spesialskolevesenet og spesialskolene (døveskoler, blindeskoler og åndsvakeskoler, skolehjem, guttehjem, osv.). Direktoratet ble opprettet i 1951 da Direktoratet for døve-, blinde og åndssvakeskolene og Direktoratet for skolehjemmene ble slått sammen til ett direktorat og organisert i departementet mot før utenfor departementet. En del av sakområdet til direktoratet kom fra 5. skolekontor T. Lov 23.11.1951 om spesialskoler har en rekke bestemmelser om spesialskoler og spesialskoledrift, det samme gjelder tilhørende departementale forskrifter. Etter innføringen av lov 17.7.1953 om barnevern ble en del skolehjem overført Sosialdepartementets administrasjon.


== Arkiv ==
Direktoratets arkiv oppbevares i Riksarkivet og er på 28 hyllemeter


== Eksterne lenker ==
(no) Arkiv etter Direktoratet for spesialskolene på Arkivportalen
Theon av Alexandria

Theon av Alexandria (født ca. 335, død ca. 405) var en astronom og matematiker. Han er den første kjent ved navn fra Biblioteket i Alexandria i det såkalte museion. Theon var far til den kvinnelige matematiker og filosof Hypatia.
Theons viktigste arbeid var hans redigerte utgave av Euklids Elementer ca 364; alle Euklid-oversettelse som var kjent frem til inn på 1800-tallet baserer seg på Theons bearbeidelse. Like kjent er hans 11 bind store kommentarverk til Ptolemæus' Almagest.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
NASA: Den partielle solformørkelse 16. juni 364 e.Kr. (sett av Theon av Alexandria)
NASA: Den totale måneformørkelse 26. november 364 e.Kr. Arkivert 20. september 2008 hos Wayback Machine. (sett av Theon av Alexandria)
Mount Bird

Mount Bird er en 1 765 meter høy skjoldvulkan som ligger omkring 13 km sør for Cape Bird, som er den nordlige enden av Rossøya i Antarktis. Det er det minste fjellet på Rossøya og ble kartlagt av Discovery-ekspedisjonen (1901−04) under ledelse av Robert Falcon Scott. Vulkanen ble tilsynelatende kalt opp av ekspedisjonen etter Cape Bird. 
Vulkanen har en kuppelformet topp med en tydelig markert lengdeakse mot nord. Den består dessuten av en fjellrygg vest for hovedtoppen med tre mindre, mørke topper som er de eneste nakne steinformasjonene som kan ses fra McMurdo-stredet. Den nordlige fjellsiden av Mount Bird har en veldig slak høydeprofil. Shellbreen og Endeavour forlandsbre ligger i fjellsiden.


== Se også ==
Liste over vulkaner i Antarktis


== Referanser ==


== Kilder ==
LeMasurier, W. E. (1990). Volcanoes of the Antarctic Plate and Southern Oceans. American Geophysical Union. s. 512 ff. ISBN 0-87590-172-7. 
Mount Bird på Volcano World Arkivert 29. oktober 2013 hos Wayback Machine. (en)
Mount Bird SCAR Composite Gazetteer of Antarctica (New Zealand). Katalognr. 1355Mount Bird SCAR Composite Gazetteer of Antarctica (USA). Katalognr. 1355 Denne artikkelen inneholder stoff fra United States Geological Survey-artikkelen «Mount Bird» som er i offentlig eie (innhold fra Geographic Names Information System).
Cheng Sui

Cheng Sui (kinesisk:  程邃, pinyin: Chéng su, Wade-Giles: Ch'eng Sui; født 1605 i She fylke i provinsen Anhui i Kina, døde 1691) var en kinesisk landskapsmaler, poet, seglgravør og kalligraf under Ming- og Qing-dynastiene. Han hadde stilnavnet «Muqian» og kallenavnet «Gou daoren». Cheng Suis landskap ble malt med tørre og mørke penselstrøk.


== Referanser ==


== Litteratur ==
China on site: Cheng Sui Arkivert 3. mars 2014 hos Wayback Machine. (Besøkt 16. mai 2014)
J. S. Lee Memorial Fellowship Programme – Chang, Joseph: «Calligraphy, Painting, and Seal: An Initial Survey of the Permanent Collections of the Asian Art Museum of San Francisco» (Asian Art Museum, Chong-Moon Lee Center for Asian Art and Culture Arkivert 10. mars 2014 hos Wayback Machine. (Besøkt 16. mai 2014)
Larry Murphy

Lawrence Thomas Murphy (født 8. mars 1961 i Scarborough, Ontario) er en tidligere canadisk ishockeyspiller som spilte aktivt mellom 1980 og 2001. Han spilte for klubbene Los Angeles Kings, Washington Capitals, Minnesota North Stars, Pittsburgh Penguins, Toronto Maple Leafs og Detroit Red Wings. Han spilte totalt 1 615 kamper og fikk totalt 1 286 poeng. Han vant fire Stanley-Cup seiere to med Pittsburgh i 1991 og 1992 og med Detroit i 1997 og 1998. Internasjonalt tok han sølv med Canada i 1985 under VM. Han var også med i tre all-star kamper og ble med i Hockey Hall of Fame i 2004.


== Meritter ==
VM-sølv 1985 med Canada
Stanley-Cup seiere med Pittsburgh Penguins i 1991 og 1992 og med Detroit Red Wings i 1997 og 1998.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Larry Murphy – National Hockey League (NHL) 
(en) Larry Murphy – Hockeydb.com 
(en) Larry Murphy – Hockey-Reference.com 
(en) Larry Murphy – Eliteprospects.com
Ulf Samuelsson

Ulf Bo Samuelsson (født 26. mars 1964 i Fagersta) er en pensjonert svensk/amerikansk ishockeyspiller som spilte aktivt fra 1981 til 2000. Han spilte totalt 1080 NHL-kamper for klubbene Hartford Whalers, Pittsburgh Penguins, New York Rangers, Detroit Red Wings og Philadelphia Flyers og fikk totalt 332 poeng og 2453 utvisningsminutter. Han ble kalt for Tuffe Uffe grunnet sin tøffe og ydmykende spillestil. Han vant to Stanley Cup-seiere med Pittsburgh Penguins i 1991 og 1992 og internasjonalt vant han VM-sølv med Sverige i 1990 og han deltok også i OL i Nagano i 1998. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ulf Samuelsson – Olympedia 
(en) Ulf Samuelsson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Ulf Samuelsson – Sveriges olympiske komité 
(en) Ulf Samuelsson – National Hockey League (NHL) 
(en) Ulf Samuelsson – Eurohockey.com 
(en) Ulf Samuelsson – Hockeydb.com 
(en) Ulf Samuelsson – Hockey-Reference.com 
(en) Ulf Samuelsson – Eliteprospects.com 
(en) Ulf Samuelsson – Eliteprospects.com (personale)
Magnus Heunicke

Magnus Johannes Heunicke (født 28. januar 1975 i Næstved) er en dansk politiker (S). Han har vært sundheds- og ældreminister i Regjeringen Mette Frederiksen fra 2019.Han har vært medlem av Folketinget siden 2005 og transportminister i Helle Thorning-Schmidts andre regjering fra 2014 til 2015. 
Han er sønn av den sosialdemokratiske politikeren Henning Jensen, som var borgermester i Næstved kommune 1988–2011, og spesialklasselærer Inger Heunicke. Magnus Heunicke er gift med direktør Nina Groes, som han har barn med. Etter studentereksamen ved Næstved Gymnasium i 1995 utdannet han seg til journalist ved Danmarks Journalisthøjskole. Heunicke var prosjektmedarbeider i Kommunernes Landsforening 1995–1996 og journalist i DR 2001–2005.
Etter å ha vært formann i Danmarks Socialdemokratiske Ungdom i Næstved i gymnastiden, var Heunicke reisesekretær for DSU i amtene Vestsjælland, Storstrøm og Bornholm 1996–1998 og nestformann i DSU i Århus amt 1998–1999. Han har vært medlem av Folketinget siden 2005; han var 2005–2007 valgt fra Storstrøms amtskrets, som ved strukturreformen i 2007 ble en del av Sjællands storkrets, som Heunicke siden har vært valgt fra.
Heunicke var Socialdemokraternes IT- og telepolitiske ordfører i Folketinget 2005–2007, deretter transportpolitisk ordfører 2007–2011 og politisk ordfører 2011–2014. I 2014 ble Heunicke utnevnt til transportminister. Regjeringen avgikk etter at den mistet sitt parlamentariske grunnlag ved folketingsvalget i juni 2015.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Magnus Heunicke – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(da) Magnus Heunicke hos Folketinget 
(en) Magnus Heunicke på Internet Movie Database 
Magnus Heunicke på Twitter 
Magnus Heunicke på Mastodon
Düsum Khyenpa

Düsum Khyenpa (tibetansk: དུས་གསུམ་མཁྱེན་པ་།, Wylie: dus gsum mkhyen pa, født 1110 i Østtibet, død 1193) var en tibetansk lama som grunnla Karma-Kagyü-skolen innen tibetansk buddhisme og som erkjennes som den første Karmapa.
Ved sin død erklærte Düsum Khyenpa at han skulle reinkarneres som sin egen ettertreder. Dette anses ha lagt grunnen för tradisjonen med reinkarnerte lamaer i den tibetanske buddhismen og Karma-kagyü-linjen av reinkarnerte lamaer har fortsatt inn i våre dager.


== Litteratur ==
Martin Brauen Martin (red.): The Dalai Lamas: a visual history. Zürich: Ethnographic Museum of the University of Zürich. 2005. ISBN 1-932476-22-9


== Referanser ==