jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Cyphonistes latiusculus

Cyphonistes latiusculus er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En middelsstor til stor (ca. 30 millimeter), halvmatt, svart hornbille. Kroppsformen er nokså bred og høyt hvelvet. Hos denne arten er dne ytre forskjellen mellom kjønnene ganske liten. Hannen har et par spisse knøler i pannen og en liten "knekk" på pronotum, forøvrig er hann og hunn ganske like. Dekkvingene har fine punktrader, pronotum er fint punktert.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Somalia og Tanzania.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Oryctini Mulsant, 1842
Slekten Cyphonistes Burmeister, 1847
Cyphonistes latiusculus (Fairmaire, 1887)


== Kilder ==
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.
Coleop-Terra om Cyphonistes, med bilder


== Eksterne lenker ==
Bilder av arten
(en) Cyphonistes latiusculus i Encyclopedia of Life 
(en) Cyphonistes latiusculus i Global Biodiversity Information Facility 
Cyphonistes latiusculus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Cyphonistes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Safranpannekake

Safranpannekake, eller gotlandsk pannekake (på gutamål: saffranspannkake, saffranspannkakå), er en gotlandsk dessert. Ingrediensene er grøtris, fløte, melk, sukker, egg, hakkede mandler og safran. Kaken bakes i en langpanne, og spises lun eller kald og serveres tradisjonelt med blåbringebærsyltetøy og krem.


== Historie ==
Ovnbakte pannekaker var festmat og kjennes på Gotland siden 1700-tallet. Festmat ble de i kraft av tilsetningen av fint mel og egg. På 1800-tallet ble det mere alminnelig med sukker i pannekakene, og også safran og rosiner. Safranpannekaker i den nåværende form (lavet av grøtris og bakt i ovnen) hører til kategorien av puddinger, som ble alminnelige desserter på 1800-tallet, da vedkomfyren gjorde det enklere å tilberede mat i ovnen. Safranpannekaken hadde særlig forbindelse med julen, da den ble lavet av rester av risengrøt, men på 1800- og 1900-tallet begynte man også å servere den på årsdager og ved brylluper og begravelser. Syltetøyet som spises til pannekaken er også en skikk fra 1800-tallet, da sukkeret ble billigere, og syltetøy ble et meget populært tilbehør til desserter.
I dag vites det ikke om safranpannekaken er oppstått på Gotland eller om den er brakt til øya utefra. Safranpannekakens råvarer har røtter tilbake til middelalderens og renessansens tilsmakte og farvede risengrøt, som forekom i de høyere samfunnslag. Nettopp kombinasjonen av ris, mandler, safran og sukker gjorde retten meget eksklusiv, liksom safranbrød, som kjennes siden 1500-tallet. I den senere del av 1900-tallet er safranpannekaken blitt et velkjent turistsymbol for Gotland og serveres gjerne på sommeråpne turistrestauranter og i andre sammenhenger, hvor øyas lokale mat fremheves.


== Referanser ==
Cyphonistes inermicollis

Cyphonistes inermicollis er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En middelsstor til stor (ca. 30 millimeter), halvmatt, svartbrun hornbille. Kroppsformen er nokså bred og litt flat. Hos denne arten har hannen et langt, flatt, gaffelformet horn i pannen med ikke noe framspring på pronotum, som er rundet og fint punktert. Dekkvingene er tett punkterte, punktene danner dalvis rader. Hunnen ligner hannen bortsett fra at hun bare har en liten knøl i pannen.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Ekvatorial-Guinea og Kongo.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Oryctini Mulsant, 1842
Slekten Cyphonistes Burmeister, 1847
Cyphonistes inermicollis Fairmaire, 1894


== Kilder ==
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.
Coleop-Terra om Cyphonistes, med bilder


== Eksterne lenker ==
Bilder av arten
(en) Cyphonistes inermicollis i Encyclopedia of Life 
(en) Cyphonistes inermicollis i Global Biodiversity Information Facility 
Cyphonistes inermicollis – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Cyphonistes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Peyos

Peyos (eller Payot, Peiyoth, Peyot, פאות, «hjørne») er det hebraiske ordet for tinninglokkene som ortodokse jøder er pålagt å bære. Tradisjonen med lange sidekrøller eller kinnskjegg for jødiske menn stammer fra Tredje Mosebok 19, 27 som lyder:
«Dere skal ikke runde av håret på sidene og rake skjegget i kantene.» Påbudet om å ikke klippe håret ved tinningen er ett av 613 Mitzvot, påbud og forbud i Toraen.
Det fins flere varianter av sidelokker og frisyrer som kjennetegner ulike grupper tilknyttet hasidisk jødedom.


== Se også ==
Jødisk klesdrakt
Kinnskjegg


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Payots – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Dichodontus croesus

Dichodontus croesus er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En ganske stor (35-45 millimeter) og kraftig, blank, svart hornbille. Kroppsformen er nokså bred. Hannen har et langt, krumt horn i pannen, pronotum er svært bredt, i midten med et høyt, i spissen litt kløvet framspring. Framspringet er svært blankt, pronotum forøvrig med kraftig mikroskulptur. Dekkvingene er glatte og blanke, fint punkterte. Undersiden er kledt med korte, gule hår. Hunnen mangler horn og pronotum er rundet med et blankt felt i midten.


== Utbredelse ==
Arten lever på Java.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Oryctini Mulsant, 1842
Slekten Dichodontus Burmeister, 1847
Dichodontus croesus (Fabricius, 1801)


== Kilder ==
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.
Nettside om arten


== Eksterne lenker ==
Bilde av Dichodontus coronatus, hann
(en) Dichodontus croesus i Encyclopedia of Life 
(en) Dichodontus croesus i Global Biodiversity Information Facility 
Dichodontus croesus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Dichodontus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bupleurum falcatum

Bupleurum falcatum er en flerårig urt i skjermplantefamilien. 
Den har et variabelt utseende og blir 60–150 cm høy. Stengelen er hul. De nedre bladene er avlange til elliptiske, har stilk og 5–7 nerver. Stengelbladene er lansett- til linjeformede, ofte sigdformede, uten bladstilk, og de omslutter stengelen halvveis. Blomstene er gule og sitter i skjermer med 3–15 stråler og 2–5 storsvøpblad. Frukten er avlang og 3–4 mm lang. Blomstringstiden er juli–oktober.Planten vokser på tørre enger og i åpen skog. I Sveits er den en karakterart for plantesamfunnet Geranion sanguinei, sammen med blant annet filtsymre, småsandlilje, engklokke, stivranke, askrot, nakkebær, kammarimjelle, Coronilla coronata, blodstorkenebb, Peucedanum cervaria, tysk mure, hjorterot, kystfrøstjerne, fuglevikke, hvitrot og legefirtann.Den er utbredt i Sør- og Mellom-Europa og Vest-Asia nordover til Belgia, Tyskland, Polen, Ukraina og sørlige Russland. Den finnes på Korsika, men mangler på de andre middelhavsøyene. Arten finnes ikke naturlig i Storbritannia, men er forvillet flere steder. Den var helt naturalisert i Essex i sørøstlige England, men ble utryddet på dette stedet i 1962.Flere lignende arter i Øst-Asia ble tidligere regnet som underarter av Bupleurum falcatum. Det gjelder B. gracillimum, B. scorzonerifolium, B. angustissimum, B. komarovianum, B. chinense og B. exaltatum.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Bupleurum falcatum i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Bupleurum falcatum hos Dyntaxa 
(en) Bupleurum falcatum hos NCBI 
(en) Bupleurum falcatum hos The International Plant Names Index 
(en) Bupleurum falcatum hos Tropicos 
(en) Kategori:Bupleurum falcatum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Bupleurum falcatum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bupleurum falcatum – detaljert informasjon på Wikispecies
Dichodontus coronatus

Dichodontus coronatus er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En ganske stor (ca. 40 millimeter) og kraftig, blank, svart hornbille. Kroppsformen er nokså bred. Hannen har et langt, krumt horn (gjerne med en tann midt på oversiden) i pannen, pronotum er nokså bredt, i midten med et høyt, i spissen litt kløvet framspring. Framspringet er svært blankt, pronotum forøvrig med kraftig, nettmasket mikroskulptur. Dekkvingene er glatte og blanke, knapt synlig punkterte. Undersiden er kledt med korte, gule hår. Hunnen mangler horn og pronotum er rundet med et noe blankt felt i midten.


== Utbredelse ==
Arten lever i Malaysia, på Sumatra og Borneo og skal dessuten forekomme i India.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Oryctini Mulsant, 1842
Slekten Dichodontus Burmeister, 1847
Dichodontus coronatus Burmeister, 1847


== Kilder ==
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.
Nettside om arten


== Eksterne lenker ==
Bilde av Dichodontus coronatus, hann
(en) Dichodontus coronatus i Encyclopedia of Life 
(en) Dichodontus coronatus i Global Biodiversity Information Facility 
Dichodontus coronatus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Dichodontus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Dichodontus grandis

Dichodontus grandis er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En stor (ca. 35-50 millimeter) og kraftig, blank, svart hornbille. Kroppsformen er nokså bred. Hannen har et krumt horn i pannen, pronotum er nokså bredt, i midten med et høyt, i spissen litt kløvet framspring. Framspringet er svært blankt, pronotum forøvrig med kraftig, nettmasket mikroskulptur. Dekkvingene er glatte og blanke, knapt synlig punkterte. Undersiden er kledt med korte, gule hår. Hunnen mangler horn og pronotum er rundet med kraftig punktering.


== Utbredelse ==
Arten lever på Sumatra og Borneo.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Oryctini Mulsant, 1842
Slekten Dichodontus Burmeister, 1847
Dichodontus grandis Ritsema, 1882


== Kilder ==
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.
Nettside om arten


== Eksterne lenker ==
(en) Dichodontus grandis i Encyclopedia of Life 
(en) Dichodontus grandis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Dichodontus grandis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Dichodontus grandis – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Dichodontus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Akerogammarus knipowitschi

Akerogammarus knipowitschi er en et krepsdyr som på norsk er kjent som en type av «amfipoder» eller marflo. De er en art av bunnlevende (bentiske), småøyde havdyr som ser ut som små gjennomsiktige reker. De finnes mest på store dyp, i fjorder og i sedimenter nærmere land. Disse små dyrene spiser dyreplankton.
De er hovedsakelig nordlige, men er ikke funnet i farvannene rundt Norge.


== Taksonomisk plassering ==
Taksonomien til krepsdyrene er under regelmessig revisjon, og det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin og Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger Catalogue of Life:  - og generelt bygger på WoRMS-databasen i detaljer på nivå lavere enn familie:

Rekke: KREPSDYR (Crustacea) - 67 000 arter
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Eucarida Calman, 1904
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 000 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Caprellidea (til 2013)
Underorden Senticaudata (fra 2013)
Infraorden Gammarida - 21 overfamilier, 125 familier, 1 000 slekter, 7 275 arter Latreille, 1802
Overfamilie Gammaroidea
Familie Gammaridae Leach, 1814
Slekt Akerogammarus Derzhavin & Pjatakova,1867
Akerogammarus contiguus Pjatakova, 1962
Akerogammarus knipowitschi  Derzhavin & Pjatakova, 1967
Akerogammarus subnudus  G.O. Sars, 1896


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Akerogammarus knipowitschi – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Akerogammarus knipowitschi i Global Biodiversity Information Facility 
Akerogammarus knipowitschi – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Gammarus Fabricius, 1775 – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen
«The Marine Flora and Fauna of Norway» - Seawater.no. Besøkt 22. januar 2014.
Krepsdyrarter i Atlanterhavet og Skandinavia - NEAT, South Scandinavian Marine Crustacea check-list, Tjärnö marinbiologiske laboratorium, Sverige 1998. Besøkt 21. januar 2014.
Akerogammarus contiguus

Akerogammarus contiguus er en et krepsdyr som på norsk er kjent som en type av «amfipoder» eller marflo. De er en art av bunnlevende (bentiske), småøyde havdyr som ser ut som små gjennomsiktige reker. De finnes mest på store dyp, i fjorder og i sedimenter nærmere land. Disse små dyrene spiser dyreplankton.
De er hovedsakelig nordlige, men er ikke funnet i farvannene rundt Norge.


== Taksonomisk plassering ==
Taksonomien til krepsdyrene er under regelmessig revisjon, og det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin og Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger Catalogue of Life:  - og generelt bygger på WoRMS-databasen i detaljer på nivå lavere enn familie:

Rekke: KREPSDYR (Crustacea) - 67 000 arter
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Eucarida Calman, 1904
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 000 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Caprellidea (til 2013)
Underorden Senticaudata (fra 2013)
Infraorden Gammarida - 21 overfamilier, 125 familier, 1 000 slekter, 7 275 arter Latreille, 1802
Overfamilie Gammaroidea
Familie Gammaridae Leach, 1814
Slekt Akerogammarus Derzhavin & Pjatakova,1867
Akerogammarus contiguus Pjatakova, 1962
Akerogammarus knipowitschi  Derzhavin & Pjatakova, 1967
Akerogammarus subnudus  G.O. Sars, 1896


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Akerogammarus contiguus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Akerogammarus contiguus i Global Biodiversity Information Facility 
Akerogammarus contiguus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Gammarus Fabricius, 1775 – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen
«The Marine Flora and Fauna of Norway» - Seawater.no. Besøkt 22. januar 2014.
Krepsdyrarter i Atlanterhavet og Skandinavia - NEAT, South Scandinavian Marine Crustacea check-list, Tjärnö marinbiologiske laboratorium, Sverige 1998. Besøkt 21. januar 2014.
Akerogammarus subnudus

Akerogammarus contiguus er en et krepsdyr som på norsk er kjent som en type av «amfipoder» eller marflo. De er en art av bunnlevende (bentiske), småøyde havdyr som ser ut som små gjennomsiktige reker. De finnes mest på store dyp, i fjorder og i sedimenter nærmere land. Disse små dyrene spiser dyreplankton.
De er hovedsakelig nordlige, men er ikke funnet i farvannene rundt Norge.


== Taksonomisk plassering ==
Taksonomien til krepsdyrene er under regelmessig revisjon, og det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin og Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger Catalogue of Life:  - og generelt bygger på WoRMS-databasen i detaljer på nivå lavere enn familie:

Rekke: KREPSDYR (Crustacea) - 67 000 arter
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Eucarida Calman, 1904
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 000 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Caprellidea (til 2013)
Underorden Senticaudata (fra 2013)
Infraorden Gammarida - 21 overfamilier, 125 familier, 1 000 slekter, 7 275 arter Latreille, 1802
Overfamilie Gammaroidea
Familie Gammaridae Leach, 1814
Slekt Akerogammarus Derzhavin & Pjatakova,1867
Akerogammarus contiguus Pjatakova, 1962
Akerogammarus knipowitschi  Derzhavin & Pjatakova, 1967
Akerogammarus subnudus  G.O. Sars, 1896


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Akerogammarus subnudus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Akerogammarus subnudus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Gammarus Fabricius, 1775 – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen
/Crustacea.html «The Marine Flora and Fauna of Norway» - Seawater.no. Besøkt 22. januar 2014.
Krepsdyrarter i Atlanterhavet og Skandinavia - NEAT, South Scandinavian Marine Crustacea check-list, Tjärnö marinbiologiske laboratorium, Sverige 1998. Besøkt 21. januar 2014.
Christiansandske ugeblade

Christiansandske ugeblade var en avis som kom ut i Kristiansand fra 5. januar 1780 til 26. august 1788. I 1779 fikk Kristiansand sin første boktrykker, Andreas Swane, og året etter kom avisa. Formålet var «at finde levebrød for mit bogtrykkeri».Avisen besto hovedsakelig av annonser, korte nyheter fra utlandet og dikt «av vekslende kvalitet».
Det var få som kjøpte avisa, så i 1788 ga Swane opp.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Christiansandske ugeblade nr. 1, årgang 2. Fra Nasjonalbiblioteket.
Baikalogammarus

Baikalogammarus er en av slektene under overfamilie Gammaroidea (parvorden Gammaridira, infraorden Gammarida) - innenfor Senticaudata-gruppen av amfipoder. Gruppens arter lever som bentiske bunndyr og kjennes fra Gammaridea-arter på avvikende morfologi i halepartiet. Denne gruppens ene art (den er monotypisk) lever i bare Bajkalsjøen.


== Gruppens taksonomi ==
Gruppen ble systematisert på ny i 2003. 
En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i  WoRMS-databasen.

Rekke: KREPSDYR (Crustacea) - 67 000 arter
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 725 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Senticaudata - 22 overfamilier, 95 familier Lowry & Myers, 2013
Infraorden Gammarida
Parvorden Crangonyctidira Bousfield, 1973
Parvorden Gammaridira Latreille, 1802
Overfamilie Gammaroidea Latreille, 1802 (Bousfield, 1977)
Familie Baikalogammaridae Kamaltynov, 2002
Slekt Baikalogammarus Stebbing, 1899
Baikalogammarus pullus Dybowsky, 1874


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Baikalogammarus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Baikalogammarus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Baikalogammarus hos Artsdatabanken 
(en) Baikalogammarus hos NCBI 
Baikalogammarus – detaljert informasjon på Wikispecies
Baikalogammarus pullus

Baikalogammarus pullus er en av artene under overfamilie Gammaroidea (parvorden Gammaridira, infraorden Gammarida) - innenfor Senticaudata-gruppen av amfipoder. Gruppens arter lever som bentiske bunndyr og kjennes fra Gammaridea-arter på avvikende morfologi i halepartiet. Denne gruppens ene art (den er monotypisk) lever i bare Bajkalsjøen.


== Gruppens taksonomi ==
Gruppen ble systematisert på ny i 2003. 
En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i  WoRMS-databasen.

Rekke: KREPSDYR (Crustacea) - 67 000 arter
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 725 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Senticaudata - 22 overfamilier, 95 familier Lowry & Myers, 2013
Infraorden Gammarida
Parvorden Crangonyctidira Bousfield, 1973
Parvorden Gammaridira Latreille, 1802
Overfamilie Gammaroidea Latreille, 1802 (Bousfield, 1977)
Familie Baikalogammaridae Kamaltynov, 2002
Slekt Baikalogammarus Stebbing, 1899
Baikalogammarus pullus Dybowsky, 1874


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Baikalogammarus pullus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Baikalogammarus pullus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Baikalogammarus pullus hos Artsdatabanken 
(en) Baikalogammarus pullus hos NCBI
Fresno Yosemite internasjonale lufthavn

Fresno Yosemite internasjonale lufthavn (IATA: FAT, ICAO: KFAT) er en lufthavn i delstaten California i USA.  Den er av de største lufthavnene i innlandet i delstaten, målt i antall passasjerer og er både i sivilt og militært bruk.
Fra lufthavnen er det flyruter til en rekke innenriks destinasjoner i USA og utenriks destinasjoner i Mexico.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lufthavnens nettsted
Kristiansands Stiftavis og Adresse-Kontors Efterretninger

Kristiansands Stiftavis og Adresse-Kontors Efterretninger var en avis som kom ut i Kristiansand fra 1790 til 1896. Den ble startet etter at rådmann Michael Glückstad og kjøpmann Daniel Isaachsen fikk tillatelse av kongen til å starte trykkeri.
Første utgave av avisen kom 8. januar 1790 under navnet Kristiansands Adresse Kontors Efterretninger. Peder Høeg var faktor. I 1800 gikk Isaachsen ut av avisen, og Glückstad var eneeier frem til 1803. Ryktet gikk om at haugianerne hadde kjøpt avisen. Haugianeren Hans Thorsen Bachrud kjøpte trykkeriet, og tok over som faktor. I 1809 ønsket Bachrud å selge trykkeriet, men Hans Nilsen Hauge fikk ham på andre tanker. Hauge sørget for at Bachrud giftet seg med Lucine Nesterud, som egentlig var forlovet med Ole Pedersen Moe. Da Bachrud døde i 1814 sendte Hans Nilsen Hauge bud etter O. P. Moe, som giftet seg med Nesterud året etter og tok over trykkeri og avis.I 1839 solgte Moe avis, adressekontor og trykkeri til Salve Aslaksen Steen. 1. juli 1840 skifta avisa navn til Christianssands Stiftsavis og Adresse-Contors Efterretninger.
Senere statsminister Jørgen Løvland var redaktør for avisa fra 1884 til 1892.Siste utgave av avisa kom i 1896.


== Referanser ==
Patrick Dewaere

Patrick Dewaere (født 26. januar 1947 i Saint Brieuc i  Côtes-d'Armor i Frankrike, død 16. juli 1982 i Paris), var en fransk skuespiller.


== Filmografi (utvalg) ==
1957 : Spionene
1966 : Brenner Paris?
1971 : Desperate timer
1973 : Themroc
1974 : Les Valseuses
1975 : Lily aime-moi
1975 : Erotikk takk!
1975 : Fins ikke problemer
1978 : Vil du elske min kone?
1979 : Trafikk på italiensk
1979 : Seier'n er vår
1979 : Série noire
1980 : Un mauvais fils
1981 : Plein sud
1981 : Kan du elske?
1982 : Paradis pour tous
1982 : Hôtel des Amériques


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Patrick Dewaere – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Patrick Dewaere på Internet Movie Database 
(sv) Patrick Dewaere i Svensk Filmdatabas 
(fr) Patrick Dewaere på Allociné 
(en) Patrick Dewaere på AllMovie 
(en) Patrick Dewaere hos Turner Classic Movies 
(en) Patrick Dewaere hos Rotten Tomatoes 
(en) Patrick Dewaere hos The Movie Database 
(en) Patrick Dewaere på Discogs 
(en) Patrick Dewaere på MusicBrainz
Vanuatu Daily Post

Vanuatu Daily Post er en engelskspråklig avis som utgis hver dag i Port Vila, Vanuatu. Den er den eneste dagsavis i Vanuatu. Vanuatu Daily Post ble utgitt første gang i 1993 som The Trading Post.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vanuatu Daily Post