jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Åslandhellinga (Oslo)

Åslandhellinga (1-449, 2-220) er en vei i Bjørndal i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Den går nordover fra Slimeveien via-à-vis Trollstien og har en rekke forgreninger før biltrafikken ender i en rundkjøring. Utover dette er det gangveiforbindelse til bl.a. Meklenborgåsen.
Veien fikk navn i 1987 etter plassen Åsland (under gården Slime). Veien og området har omfattende rekkehusbebyggelse organisert i bl.a. OBOS-borettslaget Preståsen (nr. 2-118, fullført 1988) og boligsameiet Furukollen (nr. 120-220, fullført 2003). I nr. 1 er Taranrød barnehage, og i nr. 106B er Preståsen Kanvas-barnehage.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Åslandhellinga». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 645. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (Å)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Åsjordet (Oslo)

Åsjordet (1-13; ingen oddetallsadresser) er en vei i Ullernåsen i bydel Ullern i Oslo. Den går som blindvei vestover fra Hoffsjef Løvenskiolds vei.
Veinavnet ble vedtatt i 1962, men er et gammelt lokalnavn fra 1700-tallet.
Bjørnsletta skole ligger i nr. 3, og i nr. 7 er en villa som ble tegnet av Georg Greve og Geir Grung og oppført i 1959 for Inger og Per Ormann.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Åsjordet». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 645. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (Å)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Åsensvingen (Oslo)

Åsensvingen (1-9, 2-6) er en vei på Nordre Åsen i bydel Nordre Aker i Oslo. Det er i utgangspunktet en hesteskoformet vei på østiden av Kjelsåsveien (mot Muselunden). Den har imdilertid blitt delt opp i to adskilte blindveier som ligger litt asymmetrisk og har gangveiforbindelse seg imellom.
Veien fikk navn i 1952 etter Åsen gård. Bebyggelsen er lamellblokker (ark. Frode Rinnan, Olav Tveten og Ulf Colbjørnsen) oppført i 1949–50 for OBOS. Det finnes også garasjeanlegg.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Åsensvingen». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 645. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (Å)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Åsbråtstien (Oslo)

Åsbråtstien (1-59, 2-60) er en vei på Holmlia i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Den går som gangvei sørøstover fra Nordåsveien og har en rekke forgreninger.
Veinavnet ble vedtatt i 1985.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Åsbråtstien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 644. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (Å)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Åsbråten (Oslo)

Åsbråten er en vei på Holmlia i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Den går som blindvei nordover fra Nordåsveien.
Veien fikk navn i 1981 etter husmannsplassen Åsbråten.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Åsbråten». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 644. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (Å)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Cistus salvifolius

Cistus salvifolius er en eviggrønn busk i solrosefamilien.
Den blir 30–80 cm høy. Bladene er ovale til elliptiske og dufter lite. Blomstene er hvite og sitter enten alene eller opptil fire sammen. Den vokser i maquis, garrigue, åpen skog og på steinete steder, ofte i store bestander. Arten er utbredt i hele middelhavsområdet, og den er sammen med Cistus creticus den vanligste Cistus-arten. Utbredelsen strekker seg østover til Transkaukasia og Iran. Den er forvillet på Madeira.


== Kilder ==
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 141. ISBN 0-7136-7015-0. 
O. Polunin og A. Huxley, norsk utgave P. Sunding (1978). Middelhavsflora. NKI-Forlaget. s. 125. ISBN 82-562-0490-7. 


== Eksterne lenker ==
(en) Cistus salvifolius i Encyclopedia of Life 
(en) Cistus salvifolius i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cistus salvifolius hos ITIS 
(en) Cistus salvifolius hos NCBI 
(en) Cistus salvifolius hos The International Plant Names Index 
(en) Cistus salvifolius hos Tropicos 
(en) Kategori:Cistus salviifolius – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cistus salviifolius – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cistus salviifolius – detaljert informasjon på Wikispecies
Vækerø terrasse (Oslo)

Vækerø terrasse (1-15, 2-16) er en vei på Vækerø i bydel Ullern i Oslo.
Den går fra Vækerøveien til Vækerøåsen.
Veien fikk navn i 1931 etter Vækerø gård.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Vækerø terrasse». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 626. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (V)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Villaveien (Oslo)

Villaveien (1-37, 2-40) er en vei på Marienlyst i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går nordvestover fra Apalveien før den dreier bortimot 90 grader og går mer eller parallelt med samme vei. Etter å ha krysset Lille Frøens vei og passert Gjenveien løper den sammen med Apalveien igjen litt sør for Blindernveien.
Navnet ble vedtatt i 1919 og henspiller på veiens bebyggelse, som er fra tiden rundt den første verdenskrig.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Villaveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 621. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (V)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Tåsen terrasse (Oslo)

Tåsen terrasse (1-23, 2-34) er en vei på Tåsen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går i en stor bue nordover fra Bergrådveien og ender i en snuplass et stykke nord for Tåsenveien, ved Havnajordet.
Veien fikk navn i 1928 etter Tåsengårdene. Den har villabebyggelse.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Tåsen terrasse». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 590. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Tåsen allé (Oslo)

Tåsen allé (11A-23, 12-32) er en vei på Tåsen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den begynte opprinnelig i Pastor Fangens vei, men er nå amputert i denne vestre enden. I øst ender den i Tåsenveien.
Veien fikk navn i 1926 etter Tåsengårdene. Den har Tåsen hagebys karakteristiske småhusbebyggelse.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Tåsen allé». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 589. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (T)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 26. oktober 2014. Besøkt 7. november 2015.
Minåsveien (Oslo)

Minåsveien (3-9, 2) er en vei i Nordmarka i Oslo. Den går som blindvei vestover og deretter sørover fra Sørbråtveien.
Veinavnet ble vedtatt i 1978.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Minåsveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 364. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (M)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Arvesetveien (Oslo)

Arvesetveien  er en vei på Alfaset i bydel Alna i Oslo. Den går nordvestover fra en rundkjøring ved Strømsveien. Etter Alfasetveien dreier den mot nord og ender som blindvei før den når helt frem til Alfaset 3. industrivei.
Før veien i området ble omlagt, var dette Alfasetveien, som nå har et noe annet løp, og den hang samme med Alfaset 1., 2. og 3. industrivei.Arveset og Alfaset viser til samme gård, som har gitt navn til området. Alfaset gravlund er anlagt på dens grunn, og gården hadde hovedbygning omtrent ved den tyske krigskirkegården.


== Referanser ==


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (A)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015. 
Statens kartverk – Faktaark
Stellan Brynell

Stellan Brynell, født 28. september 1962, er en svensk stormester i sjakk som ble svensk mester i 2005.
I tillegg har han representert Sverige i sjakkolympiaden ved 5 anledninger, sist i 2004.
Han er utdannet sivilingeniør.


== Eksterne lenker ==
(en) Stellan Brynell – FIDE 
(en) Stellan Brynell – chessgames.com 
(en) Stellan Brynell – OlimpBase 
(en) Stellan Brynell – Chess.com 
(en) Stellan Brynell – 365Chess.com
Alfasetveien (Oslo)

Alfasetveien (1-11, 2-30) er en vei på Alfaset i bydel Alna i Oslo. Den går vestover og så sørvestover fra Nedre Kalbakkvei på nordsiden av Alfaset gravlund. Så ender den som blindvei, før skiltingen dukker opp igjen rundt 100 meter lenger sørvest og fortsetter til Arvesetveien. 
Denne strekningen faller i grove trekk sammen med det som før en omregulering i 1987 var Alfaset 2. industrivei (en vei som siden er bortregulert). Før omreguleringen ble navnet Alfasetveien brukt om en vei hvis løp stort sett falt sammen med den nåværende Arvesetveien. Den hang da sammen med Alfaset 3. industrivei.Arveset og Alfaset viser for øvrig til samme gård, som har gitt navn til området. Alfaset gravlund er anlagt på dens grunn, og gården hadde hovedbygning omtrent ved den tyske krigskirkegården.


== Referanser ==


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Statens kartverk – Faktaark
Cistus creticus

Cistus creticus er en eviggrønn busk i solrosefamilien. Den er også kjent som Cistus incanus og Cistus villosus.
Den blir opptil én meter høy, og blomstene er rosa. Den vokser i maquis, garrigue, skogkanter og på steinete steder. Arten er utbredt i hele middelhavsområdet utenom Den iberiske halvøy og Sør-Frankrike. Den finnes også ved Svartehavet nordover til vestlige Transkaukasia og Krim. Planten utskiller en slags gummi, ladanum, som brukes i produksjon av parfyme og medisin.
Arten er svært variabel, og flere arter og underarter er blitt skilt ut. En mulig inndeling er C. c. subsp.  eriocephalus (Korsika og Vest-Italia til Krim og Levanten), C. c. subsp. corsicus (Fra Marokko og Balearene til Dalmatia) og C. c. subsp. creticus (det østlige middelhavsområdet). 


== Kilder ==
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 140. ISBN 0-7136-7015-0. 
O. Polunin og A. Huxley, norsk utgave P. Sunding (1978). Middelhavsflora. NKI-Forlaget. s. 124. ISBN 82-562-0490-7. 
E. von Raab-Straube (2018). «Cistus creticus». Cistaceae. In: Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 22. september 2020. 


== Eksterne lenker ==
(en) Cistus creticus i Encyclopedia of Life 
(en) Cistus creticus i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Cistus creticus hos Dyntaxa 
(en) Cistus creticus hos ITIS 
(en) Cistus creticus hos NCBI 
(en) Cistus creticus hos The International Plant Names Index 
(en) Cistus creticus hos Tropicos 
(en) Kategori:Cistus creticus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cistus creticus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cistus creticus – detaljert informasjon på Wikispecies
Commonwealth Scientific and Industrial Research Organisation

Commonwealth Scientific and Industrial Research Organisation (CSIRO) er en australsk føderal etat for vitenskapelig forskning. CSIRO ble opprettet i 1926 og står blant annet bak oppfinnelsen av absorpsjonsspektrofotometri, utviklingen av den første kommersielt suksessfulle polymerpengeseddelen, distance measuring equipment for flynavigasjon og innføringen av biologisk kontroll av kaninbestander.
Etaten har hovedkontor i rikshovedstaden Canberra.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Commonwealth Scientific and Industrial Research Organisation – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Europamesterskapet i sjakk

Europamesterskapet i sjakk er en individuell sjakkturnering som har vært arrangert årlig siden 2000 i regi av ECU.
I tillegg til å kåre Europamester brukes turneringen som kvalifisering for 2 plasser til FIDEs kandidatturnering.


== Resultater menn ==


== Resultater kvinner ==


== Eksterne lenker ==
2000: Resultat menn (Plass 1-60) Damer resultat Damer finale
2000: Resultat menn Russchess.com
2001: Resultat menn Damer resultat
2002: Resultat menn Damer resultat
2003: Menn og kvinner resultat
2004: Resultat menn Women's results
2005: Resultat menn Women's results
2006: Menn og kvinner resultat
2007: Resultat menn
2008: Menn og kvinner resultat
Erling Kristiansen (sjakkspiller)

Erling Kristiansen (født 17. desember 1936 i Vardø, død 27. september 2022 i Oslo) var en norsk FIDE-mester i sjakk (FM). 
Han var født i Vardø og flyttet senere til Vestfold hvor han gikk på gymnaset. Han ble medlem av Oslo Schakselskap (OSS) i 1957 og representerte Norge i tre sjakkolympiader, 1964, 1966 og 1972.. Han ble norgesmester i hurtigsjakk i 1972 og norgesmester på landsturneringen i sjakk på Røros samme år.Kristiansen var æresmedlem av Oslo Schakselskap (2009) og var tildelt Norges sjakkforbunds gullmerke. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Erling Kristiansen – FIDE 
(en) Erling Kristiansen – chessgames.com 
(en) Erling Kristiansen – OlimpBase 
(en) Erling Kristiansen – 365Chess.com
Cistus albidus

Cistus albidus er en eviggrønn busk i solrosefamilien.
Den har en tett vekst og blir 40–100 cm høy. Bladene er dekket av gråhvite hår. Blomstene er rosa med gule støvbærere. Den vokser i garrigue, lav maquis, åpen skog og på steinete steder, gjerne på kalkgrunn. Arten er utbredt på Den iberiske halvøy, Balearene, Korsika, Sardinia og i Italia, Marokko og Algerie.


== Kilder ==
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 140. ISBN 0-7136-7015-0. 
O. Polunin og A. Huxley, norsk utgave P. Sunding (1978). Middelhavsflora. NKI-Forlaget. s. 125. ISBN 82-562-0490-7. 


== Eksterne lenker ==
(en) Cistus albidus i Encyclopedia of Life 
(en) Cistus albidus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cistus albidus hos NCBI 
(en) Cistus albidus hos The International Plant Names Index 
(en) Cistus albidus hos Tropicos 
(en) Kategori:Cistus albidus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cistus albidus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cistus albidus – detaljert informasjon på Wikispecies
Linjeforeningen for Elektro og Data

Linjeforeningen for elektro og data ved Universitetet i Stavanger, oftest kalt LED, er en linjeforening ved Universitetet i Stavanger (UiS). Linjeforeningen er til for studentene tilknyttet Institutt for data- og elektroteknikk (IDE). Alle studenter som studerer datatektnologi eller automatisering og elektronikkdesign på bachelor ved UiS kan bli medlem. 


== Formål ==
Formålet med foreningen er å skape et aktivt, sosialt og lærerikt miljø for studentene ved Institutt for data- og elektroteknikk ved Universitetet i Stavanger.


== Historie ==
LED ble stiftet 23. januar 2014 av en gjeng ivrige studenter som ønsket et bedre miljø for studentene ved Institutt for data- og elektroteknikk ved UiS. Det har tidligere eksistert en linjeforening ved Institutt for data- og elektroteknikk ved navnet FEST, denne foreningen hadde vært inaktiv over flere år når LED ble opprettet. Det er også vanskelig å si noe om alderen på FEST, da dokumentasjon på denne foreningen er vanskelig å finne. FEST var også kun for Elektrostudenter.
Fra 15. februar 2022 er linjeforeningen ledet av Joar Dale Landa.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
LED sin Facebook-side
Alværn i Lavik

Alværn i Lavik i Høyanger er opprinnelig en fogdegård fra 1700-tallet. Deler av hovedhuset sto opprinnelig i Bjordal og var bygget av fogden Ananias Christoffer Harberg. Hans datter giftet seg med etterfølgeren Simon Hansen og hun arvet eiendommen Alværn. De flyttet huset fra Bjordal til Alværn rundt 1773.
Alværn var hjemmet til eidsvollsmannen Ole Elias Holck (1774-1842). Han giftet seg i 1812 med fogdedatteren Karen Sophie Hansen, og de overtok Alværn. Gården gikk ut av familien Holcks eie i 1899 til Bjørn Eriksen Fjærestad, hvis barnebarn i dag eier eiendommen. I en periode var Alværn husmorsskole. Alværn er fredet av Riksantikvaren og ble satt i stand i forbindelse med Grunnlovsjubileet 1814-2014.


== Litteratur ==
Arlen Synnøve Bidne: Ole Elias Holck og garden Alværn i Lavik, i Jørn Holme (red.): De kom fra alle kanter - Eidsvollsmennene og deres hus, Cappelen Damm 2014, s. 403 - 406. ISBN 978-82-02-44564-5


== Eksterne lenker ==
«Alværn i Lavik». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Rødungen (Ål)

Rødungen er en innsjø i Ål kommune  i Viken, like ved grensa til Hol. Den ligger 1 022 moh. og har et areal på 5,04 km². Sjøen er regulert til vannkraftproduksjon og er magasin for Hol I kraftverk.


== Se også ==
Liste over innsjøer i Buskerud


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rødungen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
EVS

EVS kan vise til:

EVS Broadcast Equipment
Eidsvold Værks Skiklub
Hrímnir

Hrímnir, Hrímne, Rimne er en jotun som opptrer i norrøn mytologi. 
I vers 31 i Hyndluljóð sies det at han er far til Heiðr (Heid) og Hrossþjófr (Rosstjov), noe som kan være et poetisk grep for å skape alliterasjon. Han nevnes i vers 28 i Skírnismál, trolig som en typisk jotun.Han nevnes blant jotnene i Nafnaþulur-delen av Den yngre Edda.I Volsungesaga sies det at han er Hljóð sin far, som Frigg sender til Rerir med eplet som lar kona til Rerir bli gravid med Volsung– og deretter sender Hrímnir Hljóð til Volsung for at hun skal bli Volsung sin kone. Dette kommer overens med historien om Peredur i Arthursyklusen, og det moderne eventyret som i England er kjent som «The Sea-Maiden».I Grim Lodenkinns saga er han far til kjempekvinnene Feima og Kleima; og kona hans heter Hyrja.


== Etymologi ==
Hrímnir kan enten betyr «den som er dekka av rimfrost» eller «den sotete». Det er ikke tydelig om navnet er ment å skulle påkalle frostjotnene eller rimtussene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hyndluljóð, originaltekst etter Flatøyboka på nettstedet heimskringla.no
Hyndlukvad, til norsk ved G. A. Gjessing (1899)
Hyndleljod, til nynorsk ved Ivar Mortensson-Egnund (1928)
Domenico Fontana

Domenico Fontana er navnet til flere personer:

Domenico Fontana (arkitekt) (1543-1607), sveitsisk-italiensk arkitekt
Domenico Fontana (sprinter), italiensk sprinter
Degarfolkene

Degarfolkene, også kjent under den franske betegnelsen montagnard er en samlebetegnelse på urfolkene i det sentrale høylandet i Vietnam. Disse utgjør over 30 ulike follkegrupper. Betegnelsen montagnard betyr «fjellfolkene» og er en arv fra den franske kolonitiden. På vietnamesisk er de kjent ved betegnelsen Người Thượng («folk fra høylandet»), som også kan bli benyttet for andre minoriteter, eller Người dân tộc thiểu số («minoritetsfolkene»). Tidligere kunne de bli referert til ved den nedsettende betegnelsen mọi.I 1962 ble degar-befolkningen i det sentrale høylandet anslått til å være opp til en million. I dag er den samlede befolkningen i regionen over fire millioner, hvorav en million degar. Av de rundt 30 folkegruppene som regnes blant degar i det sentrale høylandet, er det seks distinkte etnisk grupper som snakker språk som hovedsakelig stammer fra språkfamiliene Malayopolynesisk, Tai og Mon–khmer. De viktigste gruppene, etter befolkningsstørrelse, er Jarai, Rade, Bahnar, Koho, Mnong og Stieng.


== Se også ==
FULRO


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Degar people – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Degar-stiftelsen
Degar-Montagnards, UNPOs nettside
mtviggy.com: Q+A, with-artist-of-the-week Mondega
Alnaparkveien (Oslo)

Alnaparkveien (9-13; ingen partallsadresser) er en vei på Furuset i bydel Alna i Oslo. Den går som blindvei nordvestover fra Professor Birkelands vei mot Alnaparken.
Navnet ble vedtatt i 2001.
Bebyggelsen langs veien er næringseiendommer, deriblant et ridesenter.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Alundamveien (Oslo)

Alundamveien (29-81, 32-56B) er en vei på Ammerud i bydel Grorud i Oslo. Den går vestover fra Ammerudveien vis-à-vis Ammerudgrenda og ender som blindvei nær Alnsjøens østbredd.
Veinavnet ble vedtatt i 1935.
Veien har for det meste småhusbebyggelse, men i nr. 34-36 er en åtteetasjers blokk i Ammerudkollen borettslag (OBOS).


== Referanser ==


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Alunsjøveien (Oslo)

Alunsjøveien (33-69, 24-62) er en vei på Ammerud i bydel Grorud i Oslo. Den går som blindvei vestover fra Parkenga.
Veien fikk navn i 1935 etter Alnsjøen.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Alvheimveien (Oslo)

Alvheimveien (5-11, 2-14) er en vei på Bekkelaget i bydel Nordstrand i Oslo. Den går sørvestover fra Skrenten ved Mosseveien og ender som blindvei, men er forbundet med Grønsundveien med en sti.
Veien fikk navn i 1917 etter Villa Alvheim i nr. 10 (oppført 1853, med inngangsparti påbygget i 1920). I nr. 6 er Villa Fagerhøi (oppført 1890 ved arkitekt Heinrich Jürgensen for hattemaker Hans H. Holm).


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Amagerveien (Oslo)

Amagerveien (1–15, 2–6) er en vei på Holmen i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går mellom Arnebråtveien og Lybekkveien.
Veien fikk navn i 1932 etter eiendommen Amager.
Veien har stort sett småhusbebyggelse. I nr. 3 er Villa Gardheim, en stor nybarokk villa fra tiden rundt første verdenskrig.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Ammerudgrenda (Oslo)

Ammerudgrenda (1-327B, 2-17649, 4-80) er en vei på Ammerud i bydel Grorud i Oslo. Den går østover fra Ammerudveien vis-à-vis Alundamveien, hvoretter den gjør en stor bue nordover og så sørover til den ender ved en parkeringsplass der Ammerudhellinga fortsetter sørvestover.
Veien fikk navn i 1965 etter Ammerudgårdene.
Mye av bebyggelsen er atriumshus og lamellblokker tilknyttet OBOS-borettslag.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Ammerudhellinga (Oslo)

Ammerudhellinga (1-49, 4-80) er en vei på Ammerud i bydel Grorud i Oslo. Den slynger seg østover fra Tjernveien og ender i en parkeringsplass i enden av Ammerudgrenda
Veien fikk navn i 1965 etter Ammerudgårdene. I 1963–65 var navnet Ammerudfaret.
Mye av bebyggelsen er boligblokker tilknyttet OBOS-borettslag.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Amund Hellands vei (Oslo)

Amund Hellands vei (1-27, 2-18) er en vei på Nordstrandshøgda i bydel Nordstrand i Oslo. Den går som blindvei østover fra Ekebergveien sør for Nordstrand kirke.
Veien fikk navn i 1968 etter geologen Amund Theodor Helland.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (A)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Army Reserve

Army Reserve kan være:

Australian Army Reserve
Army Reserve (Irland)
U.S. Army Reserve
Army Reserve (British Army)
Kurveien (Oslo)

Kurveien (3-47, 2-60) er en vei på Kjelsås i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra Kikkutveien til Myrerveien.
Veinavnet ble vedtatt i 1930. Bebyggelsen består for en stor del av OBOS-blokker.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Kurveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 322. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (K)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Furukollveien (Oslo)

Furukollveien (1, 2A-4) er en vei på Kjelsås i bydel Nordre Aker i Oslo. Den er knapt hundre meter lang og forbinder Myrerskogveien med Fallanveien.
Veinavnet ble vedtatt i 1920.
Området veien ligger i, var i sin tid Myrerskogen, under Myrer gård, og ble utparsellert tidlig på 1900-tallet. Veien har villabebyggelse.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Furukollveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 188. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt