Charles Dupuy

Charles Alexandre Dupuy (født 5. november 1851 i Le Puy-en-Velay i Haute-Loire i Auvergne, død 23. juli 1923 i Ille-sur-Têt) var en fransk statsmann som var Frankrikes statsminister i tre perioder, og fungerende president i like mange perioder.


== Biografi ==
Faren var også politiker og statsmann, men av noe lavere rang. Dupuy var professor i filosofi i forskjellige franske provinser, og ble etter hvert utnevnt til skoleinspektør, og fikk dermed et praktisk bekjentskap til behovene i det franske utdanningssystemet. I 1885 ble han en del av politikkens verdens som en opportunist fra det republikanske partiet. Han var en del av regjeringen til Alexandre Ribot fra 1892. I april 1893 dannet han et departement selv, og han ble minister for det franske interiøret, men han trakk seg fra dette embetet i slutten av november, samme år.
I mai 1894 ble Dupuy utnevnt til statsminister og innenriksminister, og han sto ved President Carnots side da Carnot ble knivstukket til døde i Lyon i juni dette året. Han sto til valg for formannskapet, men ble beseiret, og hans regjering satt frem til januar 1895. Under denne regjeringen, den 23. desember 1894, ble Alfred Dreyfus arrestert og dømt for spionasje for Tyskland. Fremdriften i Dreyfus-saken kastet sine mørke skygger over Dupuy, sammen med flere andre franske ministre.
Dupuy satt som statsminister i tre perioder; Første gang fra 4. april til 3. desember 1893, andre gang fra 30. mai 1894 til 26. januar 1895, og siste gang fra 1. november 1898 til 22. juni 1899. Han var også innsatt som Frankrikes fungerende president i tre korte perioder, første gang fra 25. til 27. juni 1894, andre gang fra 16. til 17. januar 1895, og tredje gang fra 16. til 18. februar 1899.


== Dupuys første regjering, 4. april – 3. desember 1893 ==
Charles Dupuy – Regjeringssjef og Innenriksminister
Jules Develle – Utenriksminister
Julien Léon Loizillon – Krigsminister
Paul Peytral – Finansminister
Eugène Guérin – Justisminister
Louis Terrier – Handels-, industri- og koloniminister
Auguste Alfred Lefèvre – Marineminister
Raymond Poincaré – Undervisnings-, kultur- og kirkeminister
Albert Viger – Landbruksminister
Jules Viette – Offentlig bygg og anleggsminister


== Dupuys andre regjering, 30. mai 1894 – 26. januar 1895 ==
Charles Dupuy – Regjeringssjef samt Innenriks- og kirkeminister
Gabriel Hanotaux – Utenriksminister
Auguste Mercier – Krigsminister
Raymond Poincaré – Finansminister
Eugène Guérin – Justisminister
Félix Faure – Marineminister
Georges Leygues – Undervisnings- og kulturminister
Albert Viger – Landbruksminister
Théophile Delcassé – Koloniminister
Louis Barthou – Offentlig bygg og anleggsminister
Victor Lourties – Handels- og industriminister samt Post og telegrafminister


== Dupuys tredje regjering, 1. november 1898 – 22. juni 1899 ==
Charles Dupuy – Regjeringssjef samt Innenriks- og kirkeminister
Théophile Delcassé – Utenriksminister
Charles de Freycinet – Krigsminister
Paul Peytral – Finansminister
Georges Lebret – Justisminister
Édouard Locroy – Marineminister
Georges Leygues – Offentlig bygg og anleggsminister samt Kulturminister
Albert Viger – Landbruksminister
Antoine Guillain – Koloniminister
Camille Krantz – Offentlig bygg og anleggsminister
Paul Delombre – Handels- og industriminister samt Post og telegrafministerEndringer

6. mai 1899 – Camille Krantz etterfulgte Freycinet som Krigsminister.  Jean Monestier etterfulgte Krantz som Offentlig bygg og anleggsminister.


== Referanser ==