jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Norges ambassade i Sofia

Norges ambassadia i Sofia huset inntil 2016 den norske ambassadøren til Bulgaria.
Diplomatiske forbindelser mellom Norge og Bulgaria ble etablert etter unionsoppløsningen i 1905. Før den tid var det de svensk-norske representasjoner til Bulgaria som gjaldt. Det startet i 1906 med et norsk generalkonsulat i byen Varna på kysten av Svartehavet, der man fremdeles i 2013 har norsk konsulat. En legasjon i Sofia synes å ha blitt etablert i 1932. Det ble stille under den andre verdenskrig, men på 1960-tallet synes de diplomatiske relasjoner å ha tatt seg opp igjen.Etter flere tiår med sideakkrediterte ambassadører fra Beograd og București opprettet Norge ambassade i Sofia i 2001, kanskje fordi Bulgaria nærmet seg NATO og EU. Ambassaden lå i Sofia og hadde i 2013 adresse 26-30 Bacho Kiro Str., bl. 2, 1000 Sofia. I 2006 vant PML Arkitektur + N1 Arkitekter en arkitekt-konkurranse for ny ambassade.Som ledd i innsparingstiltak ble ambassaden nedlagt i 2016, en skjebne den deler med de norske ambassadene i Astana, Lusaka, Harare og Guatemala by.


== Sendemenn og representanter ==
1932–1935/9 Sigurd Bentzon fra Ankara
1963–1965 Hans Olav fra Beograd
1966–1970 Per Vennemoe fra Beograd
1970–1979? Johan Zeier Cappelen fra Beograd
1980–1987 Tore Bøgh fra Beograd
1988–1990 Georg Krane fra Beograd
1996–2000 Gunnar Henrikssøn Lindeman fra București
2000–2001 Arnt Magne Rindal fra București
2001–2006 Rolf Balterzen
2006–2011 Tove Skarstein
2011–2016 Guro Katharina Helwig Vikør


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ambassadens hjemmeside på internett
Svahken sijte

Svahken sijte eller Elgå reinbeitedistrikt er en sørsamisk sijte og et reinbeitedistrikt øst for innsjøen Femunden i Engerdal kommune i Innlandet. Det er det sørligste området for samisk reindrift i Norge.Navnet Svahke er det sørsamiske navnet på fjellet Stor-Svuku.Sijten dekker et område 1 007 km² og har i underkant av 3 000 rein. Det er seks andelseiere i sijten. Nord for distriktet ligger vinterbeiteområdet for Gåebrien sijte og Saanti sijte; øst for distriktet ligger på svensk side Idre og Tannes samebyer. Årsrytmen i beitemønsteret i området går øst-vest mellom Femunden og svenskegrensa, med relativt korte trekkavstander. Gutulia og Femundsmarka nasjonalparker ligger innenfor reinbeitedistriktet. 


== Historie ==
Den nåværende reindriften i området har bakgrunn i Felleslappelovens etablering av systemet med reinbeitedistrikt i 1880- og 1890-årene; da samisk reindrift som foregikk utenfor de tilviste områdene ble omplassert til distrikter. Tre familier som drev reindrift i Meldal og Kvikne ble omplassert hit i 1897.Carl von Linné møtte samer i dette området under sin «dalresa» i 1734.
På 1770-tallet bodde det tre reindrivende familier i området (Jon Nilsson og Kjersti Mortensdatter, Torkel Thomasson og Maria Jonsdatter, og Nils Andersson Fjällstrøm).  På den tiden var det årlige reintrekket utstrakt mellom Femunden på våren, Idre sommerstid og Särna vinterstid.Daniel Mortenson (1860–1924) bodde og drev reindrift her i store deler av sitt liv.


== Språk og skole ==
Barn fra distriktet har tidligere gått på Åarjel-saemiej skuvle i Snåsa, men har siden 1995 tid fått opplæring i sørsamisk på Elgå skole. Skolen ble nedlagt i 2012 som følge av synkende elevtall.
Fylkeskulturprisvinneren Marja Mortensson er herfra.


== Referanser ==
Frithjof Hjalmar Reppen

Frithjof Hjalmar Reppen (født 1. november 1893 i Istanbul, død 5. april 1945 ved Wien) var en norsk arkitekt og motstandsmann.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Frithjof Hjalmar Reppen var sønn av skipsmegler og senere konsul Theodor Richard Reppen (1863–1931) og Sofie Regine Johansen (1863–1940). Faren og farfaren Carl Johan Reppen (1823–1904) drev skipsmeglerforretning i Konstantinopel. Etter examen artium ved Deutsche Oberrealschule i Konstantinopel 1913, studerte han ved den tekniske høyskolen i Darmstadt 1913–1917 og ved Norges tekniske høgskole i Trondheim 1917–1919.


=== Arkitekt ===
Derpå jobbet han 1920–1921 hos arkitekt Henry Fearnley Coll (1877–1954) i Oslo før han 1921–1924 var arkitekt hos Medicinalvesenets byggekontor.  På denne tiden var han også ved Det norske Arkitektakademi i Oslo 1923–1925 der blant andre Herman Munthe-Kaas (1890–1977) underviste. Han leverte ingen diplomoppgave her, men hans studentutkast av 1924 til Nobelinstituttet vakte oppsikt.Etter ett år hos Hans Backer Fürst (1877–1945) drev han fra 1925 til 1941 egen praksis i Oslo.  Sammen med blant andre sin tidligere lærer Herman Munthe-Kaas (1890–1977) gjestet han den 2. Congrès International d'Architecture Moderne (CIAM) i Frankfurt med tema Die wohnung fur das existensminumum i 1929. Hans boligblokker i Professor Dahls gate 31–33 på Briskeby fra 1930 var et av «landets fineste boliganlegg fra den tidlige funksjonalismen». 
Seldom has a Norwegian private housing attained a quality to match Reppen's simple solution
 

Eget hus bygde han seg i 1927. Han giftet seg i 1930 med Liv Morterud (1896–1982) fra Moss, de fikk ett barn. Etter at faren døde i 1931 overtok han farens firma «Theo. Reppen» i hjembyen og rakk ikke så mange arkitektprosjekt. Bortsett fra funkisblokka er han husket for Sørensen og Balchens kontor og bilservice-anlegg i Middelthuns gate (Oslo) 21–25 fra 1938.


=== Motstandsarbeid ===
Under den andre verdenskrig hadde han spredt illegale aviser som Jøssingposten og ble arrestert i 1941. Etter å ha sittet i fengsel på Grini fangeleir fra 1941 til 1943 ble han sendt til fangeleirer i Tyskland. Han endte livet under en fangemarsj ved Wien.


== Omtaler ==
Bjarne Thinn Syvertsen, Frithjof Reppen i Byggekunst 1946, s. 1–2.


== Referanser ==
Nordisk mesterskap i troppsgymnastikk for junior 2006

Nordisk mesterskap i troppsgymnastikk for junior 2006 ble arrangert 8. april 2006, i Roskilde i Danmark. Dette mesterskapet var for klubblag, ikke for landslag. 
Konkurranseformen var TeamGym, slik at det konkurreres sammenlagt i frittstående, tumbling og trampett.


== Resultater ==


=== Kvinner ===


=== Herrer ===


=== Mix ===


== Eksterne lenker ==
DGF - TeamGym - Nordiske Juniormesterskaber - 8/4-2006
Robert Fisker

Robert Marinus Fisker (født 25. august 1913 i København, død 25. november 1991) var en dansk forfatter. Han skrev en rekke barne- og ungdomsbøker, hvorav enkelte er utgitt på norsk.


== Biografi ==
Fisker var født i København, men gikk på skole i Århus. Etter endt skolegang arbeidet han både som fabrikkarbeider og kontorist. I 1943 avla han lærereksamen og virket som lærer i Århus frem til 1971. Som forfatter debuterte han i 1935 med den historiske romanen Tidernes Morgen. Hans første barnebok utkom i 1941. Totalt skrev han mer enn 80 barnebøker og er dermed en av Danmarks mest produktive forfattere av barnelitteratur. Til hans mest kjente verker hører romanserien om Mikkel Ravn, med handling fra 1300-tallets Danmark, samt fire romaner om den danske motstandskampen under andre verdenskrig. Fisker var æresmedlem av «Landsforeningen af danske læsepædagoger».


== Bøker i norsk oversettelse ==
Arvingen fra Pompei
Den store jakten
Eventyr på Gullkysten
Heksens tre
Hell og lykke Petter Pjusk
Jorsalferden
Petter Pjusk
Petter Pjusk ender hjem
Petter Pjusk flyr bort
Petter Pjusk og ungene hans
Petter Pjusk på eventyr
På vikingeferd
Toktet til Amerika


== Referanser ==
Per Vennemoe

Per Vennemoe (født 23. oktober 1918 i Oslo, død 19. mai 1987) var en norsk diplomat og motstandsmann.Han var sønn av ingeniør Kristian Vennemoe (1868–1933) og Agnes Krogh (1882–1972).  Etter examen artium 1937 og Oslo handelsgymnasium 1938 ble han cand.jur. 1943. Han var kurer for Sivorg mellom Hjemmefrontens ledelse og legasjonen i Stockholm da han i 1944 ble tatt og fengslet på Grini.  Med stipend fra Utenriksdepartementet studerte han til en M.A. i Boston ved Fletcher School of Law and Diplomacy i 1947. Samme sted giftet han seg i 1948 med Elise Bendixen Falck (1928).


== Posteringer ==
1947 visekonsul i Chicago
1948 sekretær UD
1940 1. ambassadesekretær ved Norges ambassade i Moskva
1953 byråsjef i UD
1956 ambassaderåd ved Norges faste delegasjon til De forente nasjoner i New York City
1958 chargé d'affaires ved legasjonen i Tel Aviv, Israel.
1963 byråsjef UD
1964 ambassadør ved Norges ambassade i Tel Aviv, sideakkreditert til Kypros
1966 ambassadør ved Norges ambassade i Beograd, sideakkreditert til Bulgaria
1970 spesialrådgiver i polare spørsmål, senere inspektør for utenrikstjenesten


== Utmerkelser ==
B.1 St. O. O. St. Olavs Orden fra Norge, 1965
 Stk. Jug. Fl. O., Det jugoslaviske flaggs orden
 Bulg. Madarski  O. 1. kl. Madararytteren fra Bulgaria
 R. N. O.-N. O. Oranje-Nassau-ordenen fra Nederland


== Referanser ==
Håkon Wexelsen Freihow

Håkon Wexelsen Freihow (født 6. april 1927, død 1. mars 2019) var en norsk diplomat.
Freihow hadde magistergrad (mag.art.) i statsvitenskap fra Universitetet i Oslo. I 1956 gjennomførte han Utenriksdepartementets aspirantkurs.
I sin karriere var han blant annet sjef for UDs administrative avdeling og ambassadør til Japan, Portugal og Marokko. 
Håkon Wexelsen Freihow var kommandør av St. Olavs Orden og innehadde flere utenlandske ordener.


== Utenriksdepartementet ==
1956–1971 blant annet posteringer i Mexico, Spania og Brussel
1971–1973 ambassaderåd ved Norges ambassade i Brussel
1973 byråsjef, senere underdirektør og ekspedisjonssjef i administrativ avdeling
1981–1988 ambassadør ved Norges ambassade i Tokyo.
1988–1992 spesialrådgiver UD,
1989–1992 generalkommissær på norsk paviljong ved Verdensutstillingen i Sevilla (EXPO'92)
1992–1996 ambassadør ved Norges ambassade i Lisboa, sideakkreditert 1993 til Praia på Kapp Verde, Bissau på Guinea-Bissau og fra 1994 til Norges ambassade i Rabat i Marokko


== Familie ==
Han var sønn av prest, motstandsmann og målmann Halvdan Wexelsen Freihow (1883–1965) og Helene Ingeborg Godskesen (1890-1953). Han var far til forfatteren Halfdan Freihow (født 1959).


== Referanser ==
Johan Georg Jacob Ræder

Johan Georg Jacob «Jack» Ræder (født 14. mars 1877 i Stockholm, død 29. desember 1954) var en norsk diplomat.Han var sønn av generalmajor Hans Jacob Theodor Wilhelm Ræder (1831—1920) og Franzisca Margarethe Marianne Ræder (1841—1927). Han giftet seg i 1917 med sin tremenning, hoffjegermesterdatter Augusta Cæcilie (Cecilie) Ræder (1888–1987). Etter examen artium 1895 og cand.jur. 1900 jobbet han for utenriksdepartementet.


== Posteringer ==
1901 generalkonsulatene i Hamburg og Genova (vekslet)
1904 språkstudier Frankrike
1905 attaché ved legasjonen i Roma
1905 sekretær UD
1906 visekonsul Lisboa, attaché fra 1907
1909 sekretær 1. kl. UD
1910 sekretær ved legasjonen i Berlin
1917 byråsjef UD
1917 konsul i Johannesburg
1919 generalkonsul i Cape Town
1925 chargé d'affaires a. i. og generalkonsul i Santiago i Chile
1932 minister ad hoc ved legasjonen i Peru
1933 chargé d'affaires ved legasjonen i Haag, minister i 1939
1939–1947 minister ved legasjonen i Ankara
1940–1943 sideakkreditert ved legasjonen i Athen


== Utmerkelser ==
K. St. O. O. St. Olavs Orden 1946
Stk. N. O. N. O., Oranje-Nassau-ordenen fra Nederland
Stk. Gr. Ph. O., Føniksordenen fra Hellas
Stk. Per. Sol O., Solordenen fra Peru
K-^ Chil. Al Merito O., Chiles fortjenstorden fra Chile
K-^ Port. V. V. O., Vår kjære Frue av Vila Viçosas orden fra Portugal
K-^ Finnl. Hv. R., Finlands hvite roses orden
K.’ It. Kr. O., Italias kroneorden
K.^ Sp. L.C.O. Isabella den katolskes orden fra Spania
Pr. r. Ø. 3. kl., Den røde ørns orden fra Preussen
0. Jernkr. O. 3. kl. Jernkroneordenen fra Østerrike


== Se også ==
Ræder (slekt) for mer om slekta


== Referanser ==
Målekolbe

En målekolbe er en avrundet glasskolbe med lang hals, brukes i laboratorier for å måle volum av væsker nøyaktig. Målekolber finnes i størrelser fra 10 ml til 10 l. Et merke på halsen viser hvor væsken skal stå når volumet er rett. 
Ofte blir de brukt for å lage løsninger med et visst volum og konsentrasjoner. En viss mengde av et stoff blir da løst i litt av løsemiddelet, ofte vann, før væsken blir fylt i til merket. Kolben, med kork, må så snus noen ganger for at alt skal blandes.


== Modifikasjoner ==
Målekolber er vanligvis fargeløse, men kan være rav-farget for håndtering av lysfølsomme forbindelser, slik som sølvnitrat eller vitamin A. En modifikasjon av målekolben finnes for håndtering av store mengder av faste stoffer som skal overføres inn i og oppløses i en volumetrisk beholder. Slike kolber har en bred munn og kjent som Kohlrausch-målekolber. Denne typen målekolbe er et naturlig valg i prosedyren for analyse av sukkerinnhold i sukkerroer. Mens konvensjonelle målekolber har ett enkelt merke, kan volumetriske tester i analytisk og mat-kjemi bruke spesialiserte to-mark målekolber til å kombinere to nøyaktig målte volumer. En avansert versjon av målekolben er Le Chatelier-kolben som brukes i den volumetriske prosedyren i egenvekt-bestemmelse.
Solenoceridae

Solenoceridae er en familie av reker.
De lever i havet fra grunnere enn 50 m ned til nesten 5000 m dyp. Omtrent to tredjedeler av artene er begrenset til det indopasifiske området. De har ikke så stor økonomisk betydning, men det fiskes etter Pleoticus muelleri i Argentina og Solenocera crassicornis i India, Hongkong og Indonesia.


== Litteratur ==
S. De Grave m.fl. (2009). «A classification of living and fossil genera of decapod crustaceans» (PDF). The Raffles Bulletin of Zoology: 1–109. ISSN 0217-2445. Arkivert fra originalen (PDF) 6. juni 2011. 
C. Tavares og J.W. Martin (2010). «Suborder Dendrobranchiata Bate, 1888».  I F.R. Schram m.fl. Eucarida: Euphausiacea, Amphionidacea, and Decapoda (partim) (PDF). 9A. Brill. s. 96–164. ISBN 978-90-04-16441-3. 


== Eksterne lenker ==
(en) Solenoceridae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Solenoceridae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Solenoceridae hos Artsdatabanken 
(en) Solenoceridae hos Fossilworks 
(en) Solenoceridae hos ITIS 
(en) Solenoceridae hos NCBI 
(en) Kategori:Solenoceridae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Solenoceridae – detaljert informasjon på Wikispecies
Nordisk mesterskap i troppsgymnastikk 2005

Nordisk mesterskap i troppsgymnastikk 2005 for senior ble arrangert 9. april 2005, i Reykjavík på Island. Dette mesterskapet var for klubblag, ikke for landslag. 
Konkurranseformen var TeamGym, slik at det konkurreres sammenlagt i frittstående, tumbling og trampett.


== Resultater ==


=== Kvinner ===


=== Herrer ===


=== Mix ===


== Eksterne lenker ==
DGF - TeamGym - Nordiske Mesterskaber, Senior - 9/4-2005
Maccaroni

Maccaroni er et tidligere varemerke på en rekke pastaprodukter fra kjeks-produsenten Sætre. Produktene ble markedsført som Maccaroni vermicelli (pastatråder), Maccaroni spaghetti, Maccaroni bånd, Maccaroni rør, Maccaroni stjerner og Maccaroni muslinger. Innholdet i produktene var det samme.Til tross for at det italienske ordet maccheroni betegner en type pasta som ikke inneholder egg, ble begrepet brukt av Sætre om flere produkter, uten hensyn til varenes innhold eller fasong.
Sætre satset tungt på sin Maccaroni-serie da denne italienske matvaren skulle gjøres kjent i Norge. De utga eget oppskriftshefte der man anbefalte Maccaroni i de fleste retter; til supper, middager, desserter og aftensretter, i puddinger og aspicgele. «Spaghetti med mandler og fløte», «Sætre's maccaroni med rabarbra», «Sætre's maccaronicoctail» og «Sætre's vermisellivafler» var blant nye pastaoppskrifter som skulle innføres hos norske forbrukere.Pastaproduktene ble introdusert på en tid med mer knapphet enn i dag, og i markedsføringen understreket Sætre at Maccaroni var rimelig: «Forsøk en gang den enkleste opskrift, nemlig rett og slett kokt maccaroni eller kanskje helst spaghetti med en klatt smør i, og spis den mens den er varm [ ... ] Der kreves intet pålegg, og den blir derfor billigere enn smørbrød».


== Referanser ==
EM i troppsgymnastikk 2004

Europamesterskapet i troppsgymnastikk 2004 for senior ble arrangert 27. oktober 2004, i Dornbirn i Østerrike. Dette mesterskapet var for klubblag, ikke for landslag.
Konkurranseformen var TeamGym, slik at det konkurreres sammenlagt i frittstående, tumbling og trampett.


== Resultater ==


=== Mix ===


=== Kvinner ===


=== Herrer ===


== Eksterne lenker ==
DGF - TeamGym - TEAMGYM 2004 - FINALER - 27/10-2004
Veitsle

Veitsle (norrønt veizla) eller gjesting betegnet i middelalderen fritt underhold for kongen og følget hans i det distriktet de oppholdt seg når de var ute på reise i riket. Dette var mat og drikke som bøndene og leilendingene måtte skaffe til veie. Biskopene hadde samme rett til veitsle hos prestene. Varighet og antall følgesveiner var slått fast ved lov eller sedvane. Etter hvert ble veitsle en fast skatt.Veitsle betyr egentlig «gave» eller «ytelse», men kan også bety «gjestebud» og «gjestebudskost».


== Referanser ==
Tidevannsoppvarming

Tidevannsoppvarming er en effekt der tidevannskrefter fører til at energi fra rotasjon og banebevegelse frigjøres som varme i skorpen på måner og planeter.
Io, en av Jupiters måner, er det legemet i solsystemet med høyest vulkansk aktivitet, og ingen kratre på månens overflate overlever over lengre tid. Månens baneeksentrisitet (en konsekvens av baneresonansen) gjør at tidevannskreftene fra Jupiter deformerer Io. Høyden på overflaten varierer betydelig (med opp til 100 m), og det er friksjonen fra denne prosessen som varmer opp månen indre.
Det teoretiseres at en liknende, men svakere prosess, har ført til at de nedre islagene rundt steinmantelen på Jupiters nest største måne, Europa, har smeltet til vann i et hav under isoverflaten. Det er også mulig at Saturns måne Enceladus har flytende vann under isoverflaten av samme grunn; det antas at isvulkanene som spyr ut vanndamp fra Enceladus skyldes friksjon som følge av at tidevannskreftene beveger på isskorpen og skaper friksjonsvarme.


== Beregning av tidevannsoppvarmingen ==
Den totale mengden tidevannsoppvarming 
  
    
      
        
          q
          
            t
            i
            d
          
        
      
    
    {\displaystyle q_{tid}}
   er gitt ved

  
    
      
        
          q
          
            t
            i
            d
          
        
        =
        63
        ρ
        
          n
          
            5
          
        
        
          r
          
            4
          
        
        
          e
          
            2
          
        
        
          /
        
        38
        μ
        Q
      
    
    {\displaystyle q_{tid}=63\rho n^{5}r^{4}e^{2}/38\mu Q}
  der 
  
    
      
        r
      
    
    {\displaystyle r}
   er satellittens radius, 
  
    
      
        n
      
    
    {\displaystyle n}
   er den gjennomsnittelige banebevegelsen, 
  
    
      
        e
      
    
    {\displaystyle e}
   er baneeksentrisiteten, 
  
    
      
        Q
      
    
    {\displaystyle Q}
   er en dimensjonsløs dissipasjonsfaktor, og 
  
    
      
        μ
      
    
    {\displaystyle \mu }
   er skjærmodulen.


== Se også ==
Isvulkan
Tidevannsakselerasjon
Bundet rotasjon


== Referanser ==
Håkon Breivoll

Håkon Martin Breivoll (født 8. februar 1886 i Ibestad, død 5. mai 1955) var en norsk politiker. Han representerte Arbeiderpartiet i Troms på Stortinget i to perioder.
Breivoll var utdanna lærer (Tromsø 1907) og underviste først på skoler i Kvæfjord, på Stokmarknes, på Skjervøy og i Sund i Lofoten. Fra 1915 til 1953 var han så på Breivoll skole i Ibestad. I 1925 overtok han farsgården samme sted.
Breivoll var ordfører i Ibestad fra 1923 til 1940 og igjen i 1945. Han var vararepresentant til Stortinget i 1934–36 og 1937–40. Representanten Alfons Johan Johansen døde i 1941, og Breivoll møtte derfor som representant da førkrigs-Stortinget hadde sine samlinger i 1945. Ved valget denne høsten blei han innvalgt som Troms fylkes andrerepresentant. Han blei gjenvalgt i 1949. Den første perioden satt han i finans- og tollkomiteen, den andre i kirke- og undervisningskomiteen.


== Referanser ==


== Kilder ==
Trond Nordby (red.): Storting og regjering 1945–1985 (2 bind), Kunnskapsforlaget 1985


== Eksterne lenker ==
(no) Håkon Martin Breivoll hos Stortinget 
(no) Håkon Martin Breivoll hos Norsk senter for forskningsdata
Søren Berg Sørensen Moen

Søren Berg Sørensen Moen (født 17. mars 1899 i Lenvik, død 16. mai 1946) var en norsk politiker som representerte Arbeiderpartiet i Troms på Stortinget en kort periode etter andre verdenskrig.
Moen var medlem av kommunestyret i Lenvik fra 1926. Han var kommunens ordfører fra 1935 til 1940. Han var vararepresentant til Stortinget fra 1934. Ved valget høsten 1945 fikk han fast plass. Han døde imidlertid allerede neste vår, etter å ha hatt permisjon fra desember 1945. Peder Nikolai Leier Jacobsen rykka da opp.
Moen hadde landbruksutdannelse og dreiv gårdsbruk fra 1930.


== Referanser ==


== Kilder ==
Trond Nordby (red.): Storting og regjering 1945–1985 (2 bind), Kunnskapsforlaget 1985


== Eksterne lenker ==
(no) Søren Berg Sørensen Moen hos Stortinget 
(no) Søren Berg Sørensen Moen hos Norsk senter for forskningsdata
Lucifer (zoologi)

Lucifer er en slekt av små reker. De regnes til en egen familie, Luciferidae. Ingen av artene forekommer i Norge. Navnet Lucifer betyr «lysbærer» og viser til at disse rekene har lysorganer.
De lever som plankton, og kroppsbygningen viser mange tilpasninger til et slikt levevis. Kroppen er lang og tynn. De har bare tre par gangføtter (peripoder), og disse mangler klør. Voksne individer har ikke gjeller. I motsetning til resten av Dendrobranchiata bærer hunnene med seg eggene en kort periode etter befruktningen. Øynene sitter på stilker, og lengde og form på øyestilken er viktig for å skille de ulike artene.
De er vanlig i overflatelagene i tropiske og subtropiske hav. De spiller en viktig rolle i næringsvevene i tropiske kyststrøk og estuarier, spesielt i økosystemer med sjøgras eller mangrover. I kystfarvannene rundt India utgjør Lucifer 27 prosent av dyreplanktonet og er den nest mest tallrike gruppen etter hoppekreps. Av de totalt sju artene forekommer fem bare i det indopasifiske området.


== Litteratur ==
C. Tavares og J.W. Martin (2010). «Suborder Dendrobranchiata Bate, 1888».  I F.R. Schram m.fl. Eucarida: Euphausiacea, Amphionidacea, and Decapoda (partim) (PDF). 9A. Brill. s. 96–164. ISBN 978-90-04-16441-3. 
A. Arshad m.fl. (2010). «Population parameters of planktonic shrimp, Lucifer intermedius (Decapoda: Sergestidae) from Sungai Pulai Seagrass Area Johor, Peninsular Malaysia» (PDF). Sains Malaysiana. 39 (6): 877–882. ISSN 0126-6039. 
S. De Grave m.fl. (2009). «A classification of living and fossil genera of decapod crustaceans» (PDF). The Raffles Bulletin of Zoology: 1–109. ISSN 0217-2445. Arkivert fra originalen (PDF) 6. juni 2011. 
G. Antony (2005). «Occurrence and distribution of the planktonic shrimps of the genus Lucifer in the EEZ of India» (PDF). J. mar. biol. Ass. India. 47 (1): 20–30. ISSN 0025-3146. 


== Eksterne lenker ==
(en) Lucifer – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Lucifer i Encyclopedia of Life 
(en) Lucifer i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Lucifer hos Artsdatabanken 
(en) Lucifer hos Fossilworks 
(en) Lucifer hos ITIS 
(en) Lucifer hos NCBI 
(en) Kategori:Lucifer (Decapoda) – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons