jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Protodiptera

Protodiptera er en utdødd gruppe insekter som var beslektet med tovingene.


== Utseende ==
Protodiptera var middelsstore insekter som trolig har lignet på den nålevende gruppen nebbfluer, men det er bevart få fullstendige fossiler så dette er usikkert. Vingene var ovale med forholdsvis få årer, årenettet lignet sterkt på primitive mygg. Én undergruppe hadde to par omtrent like vinger, mens hos en annen var bakvingene sterkt forminskede. Gruppen ble først beskrevet fra isolerte vinger og klassifisert som tidlige mygg, senere fant man mer fullstendige fossiler og ble klar over at gruppen hadde to par vinger og dermed ikke kunne være tovinger.


== Historie ==
Denne gruppen er bare kjent fra slutten av perm-tiden, mellom 260-250 millioner år før nåtid. Denne perioden sluttet med en enorm masseutdøing. Det er sannsynlig at Protodiptera representerer et mellomledd i utviklingen fra nebbflue-lignende insekter til tovinger, som først kjennes fra begynnelsen av trias.


== Systematikk ==
klasse insekter, Hexapoda
underklasse insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), Endopterygota
gruppe Antliophora - omfatter nebbfluer, tovinger og lopper blant nålevende insekter
orden Protodiptera
familie Permotanyderidae Riek, 1953
slekten Choristotanyderus Riek, 1953
Choristotanyderus janus Riek, 1953
slekten Permotanyderus Riek, 1953
Permotanyderus ableptus Riek, 1953
familie Permotipulidae Tillyard, 1929
slekten Permila Willmann, 1989
Permila borealis (Martynova, 1961)
slekten Permotipula Tillyard, 1929
Permotipula patricia Tillyard, 1929
familie Robinjohniidae Scherbakov et al. 1995
slekten Robinjohnia Scherbakov et al. 1995
Robinjohnia tillyardi (Martynova, 1948)


== Eksterne lenker ==
(en) Protodiptera hos Fossilworks 
Protodiptera – detaljert informasjon på Wikispecies
Oscar Weidenhielm

Erik Oscar Weidenhielm (født 1. januar 1816 i Kristdala, død 20. august 1884 i Stockholm) var en svensk generalløytnant og statsråd.Weidenhielm startet sin militære karriere i 1834 som kornett i Smålands husarregemente, og var i 1871 blitt generalmajor i armeen.
Han ble 5. desember 1871 utnevnt til krigsminister i den svenske regjeringen, hvilket han var frem til 11. september 1877. Sentralt i Weidenhielms statsrådsperiode sto endringer i hærordningen i Sverige, men gjentatte forkastede overgangsforslag i Riksdagen foranlediget at han avgikk som krigsminister i 1877.  Weidenhielm fortsatte umiddelbart i militær befalsstilling etter statsrådsperioden, fra 1881 som generalløytnant, frem til han søkte avskjed i 1884.


== Referanser ==
Missiv

Missiv er et brev til én enkelt eller flere navngitte personer, såkalt lukket brev. Det brukes særlig  om lukkede kongebrev utstedt gjennom Danske kanselli fram til 1814. Missivene er som oftest brev til embetsmenn med instrukser i enkeltsaker. Dette i motsetning til åpent brev, særlig brukt om kongebrev utstedt av Danske kanselli og der innholdet i brevet skulle være offentlig kjent f.eks. lover. 
Missiv er også brukt om lukkede brev fra embetsmenn.


== Referanser ==
Karl Harrer

Karl Harrer (født 8. november 1890, død 5. september 1926) var en sportsjournalist som sammen med Anton Drexler og Gottfried Feder grunnla Deutsche Arbeiterpartei (DAP), som var forløperen til Nationalsozialistische Deutsche Arbeiterpartei (NSDAP).


== Grunnleggelsen av Deutsche Arbeiterpartei ==
Harrer var sportsjournalist i Münchner Beobachter, som siden 1918 var eid av det antisemittiske Thule-Gesellschaft, som beskrev seg «uavhengig avis for nasjonal og folketro politikk»  (undertittel). På oppdrag av sjefredaktøren og grunnleggeren av Thule-Gesellschaft, Rudolf von Sebottendorf, engasjerte Harrer seg i oppbyggingen av Deutsche Arbeiterpartei, som skulle influere arbeidere fra sosialdemokratiske og kommunistiske miljøer med antisemittiske og folkenasjonale ideer. Den 5. januar 1919 ble han partiets første formann („Reichsvorsitzender“). Anton Drexler ble formann for München-gruppen. Til stede var ca 24 personer, overveiende jernbanearbeidere fra Drexlers krets av kolleger.


== Maktkamp med Drexler og Hitler ==
Karl Harrer hadde plan om å lede DAP som et hemmelig selskap med Thule-Gesellschaft som forbilde. Dette kolliderte både med Anton Drexlers og med Adolf Hitlers oppfatning (han ble medlem 19. oktober 1919). De mente at partiet måtte nå ut til massene. Mot slutten av 1919 ble rivaliseringen mellom Harrer og Hitler åpen; Harrer beskyldte Hitler for stormannsgalskap. Han trakk seg den 5. januar 1920 fra alle partiembeter, etter at han like før hadde gått ut mot Hitlers plan om å avholde et massemøte, og lidt nederlag på saken. Partiledelsen gikk først over til Drexler, og noen få måneder etter over til Hitler.


== Hitler om Harrer ==
I Mein Kampf skrev Hitler om Harrer:

Der damalige erste Vorsitzende der Partei, Herr Harrer, war eigentlich Journalist und als solcher sicher umfassend gebildet. Doch hatte er eine für einen Parteiführer außerordentlich schwere Belastung: er war kein Redner für die Masse. So peinlich gewissenhaft und genau seine Arbeit an sich war, so fehlte ihr jedoch — vielleicht gerade infolge der fehlenden großen rednerischen Begabung — auch der größere Schwung. (Adolf Hitler, Mein Kampf, s. 391«Den daværende partiformann, herr Harrer, var egentlig journalist og som sådan sikkert omfattende utdannet. Men som partifører hadde han en overordentlig stor belastning: Han var ingen taler for massene. Så pinlig samvittighetsfullt og nøyaktig hans arbeid var i og for seg, så manglet det likevel — kanskje nettopp på grunn av de manglende store talegaver — også et større løft.»


== 1920–1926 ==
Harrer døde en naturlig død den 5. september 1926, 35 år gammel.


== Referanser ==
Direksjonen for universitetet og de lærde skoler

Med kgl.res. 3. juli 1805 ble Kommisjonen for universitetet og de lærde skoler avløst av en direksjon som skulle behandle saker i forbindelse med høyere undervisning i Danmark og i Norge. Vanlige skole- og undervisningssaker ble derimot værende i Kanselliets 1. departement. Fra 1811 ble universitetet i Kristiania også lagt til direksjonen.
Direksjonen for universitetet og de lærde skoler hadde alminnelig forestillingsrett for kongen, men var likevel delvis underordnet Danske Kanselli.
Direksjonen hadde tre medlemmer som i forbindelse med nytt norsk universitet i 1811 ble midlertidig utvidet med to medlemmer. Direksjonens forretninger ble besørget gjennom et sekretariat.  
En mindre del av arkivet (1,8 hyllemeter) ble overført til riksarkivet i Norge (NRA) i 1820-22 og 1937. Det dekker perioden 1805-1820 og omfatter konsepter og innkomne brev som angår Norge i tillegg til referat- og resolusjonsprotokokll og kopibok for saker ang. universitetet i Kristiania.  
Protokollrekkene i direksjonens arkiv var felles for begge riker og blir oppbevart i det danske riksarkivet (DRA).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Arkivliste - Direksjonen for universitetet og de lærde skoler
Arkivliste - Den Kgl. Direktion for Universitetet og de Lærde Skoler (i DRA)
Kommisjonen for universitetet og de lærde skoler

Kommisjonen for universitetet og de lærde skoler ble opprettet ved missiv 9. september 1785. Kommisjonen var underlagt Danske Kanselli og fikk i oppdrag å vurdere eventuelle forbedringer ved de lærde skolene (latinskolene) og universitetet. Med kgl.res. 3. juli 1805 ble kommisjonen avløst av en direksjon som skulle behandle saker i forbindelse med høyere undervisning.  
En mindre del av arkivet (0,5 hyllemeter) ble overført fra det danske riksarkivet (DRA) til riksarkivet i Norge (NRA) i 1937. Det dekker perioden 1798-1805 og omfatter innkomne brev  (samlet for hver skole) og konsepter til utgående brev.
Protokollrekkene (forhandlingsprotokoller, kopibøker, journaler og register til konsepter og innkomne saker) var felles for de to riker og oppbevares i det danske riksarkivet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Arkivliste - Kommisjonen for universitetet og de lærde skoler (i NRA)
Arkivliste - Kommissionen for universitetet og de latinske (lærde) skoler (i DRA)
Skoskatt

Skoskatt er en av ekstraskattene av 21. februar 1711. Skattelistene ligger i fogderegnskapene i Riksarkivet, og der kan man finne navn på hovedpersonene i husholdningene på landet, samt antall personer i husholdningen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Noen søkbare skattelister på Digitalarkivet». Arkivert fra originalen 29. november 2014.
Karantenedireksjonen

Karantenedireksjonen ble opprettet ved plakat 19.10.1804 og omfattet Danmark, Norge og hertugdømmene. Karantenevesenet hørte tidligere inn under Danske kanselli. Direksjonen som besto av medlemmer fra en rekke kollegier, hadde forestillingsrett til Kongen og var overbestyrelse for de lokale karantenekommisjonene i byene.


== Eksterne lenker ==
(no) Arkiv etter Karantenedireksjonen på Arkivportalen
Protopleciidae

Protopleciidae er en utdødd gruppe (familie) av mygg (Nematocera).


== Fossiler ==
Gruppen er kjent fra fossiler fra jura og tidlig kritt.


== Systematisk inndeling ==
I tillegg til disse er det en del arter som har blitt overført fra andre familier, men foreløpig ikke har blitt plasserte i noen slekt.

Orden tovinger (Diptera)
Mygg (Nematocera)
Infraorden Bibionomorpha
Familien Protopleciidae Rohdendorf, 1946
Slekten Archipleciomima Rohdendorf, 1962 - usikker plassering
Archipleciomima brevicornis Kovalev, 1985
Archipleciomima curta (Rohdendorf, 1964)
Archipleciomima defectiva Kovalev, 1985
Archipleciomima destructimedia (Rohdendorf, 1964)
Archipleciomima longicornis Kovalev, 1985
Archipleciomima obtusipennis Rohdendorf, 1962
Slekten Dyspolyneura Rohdendorf, 1961
Dyspolyneura longipennis Rohdendorf, 1961
Slekten Epimesoplecia Zhang, 2007
Epimesoplecia elenae Zhang, 2007
Epimesoplecia shcherbakovi Zhang, 2007
Slekten Lichnoplecia - usikker plassering
Lichnoplecia kovalevi
Slekten Mesoplecia Rohdendorf, 1938 - usikker plassering
Mesoplecia anfracta Hao & Ren, 2009
Mesoplecia antiqua Hao & Ren, 2009 - bør kanskje plasseres i Mesosciophilidae
Mesoplecia coadnata Hao & Ren, 2009
Mesoplecia fastigata Lin, Shih & Ren, 2014
Mesoplecia jurassica Rohdendorf, 1938
Mesoplecia mediana Zhang, 2007
Mesoplecia oleynikovi Kovalev, 1990
Mesoplecia plena Lin, Shih & Ren, 2014
Mesoplecia sinica Zhang, 2007
Mesoplecia stigma Rohdendorf, 1964
Slekten Mesopleciella Rohdendorf, 1946 - usikker plassering
Mesopleciella incorporalis Kovalev, 1985
Mesopleciella lepida Kovalev, 1990
Mesopleciella longipennis Rohdendorf, 1962
Mesopleciella minor Rohdendorf, 1946
Mesopleciella phryneoides Rohdendorf, 1962
Slekten Palaeohesperinus Rohdendorf, 1962
Palaeohesperinus guidongensis Lin, 1986
Palaeohesperinus longipennis Rohdendorf, 1962
Slekten Palaeoplecia Rohdendorf, 1962
Palaeoplecia rhaetica Rohdendorf, 1962
Slekten Pleciodictya Rohdendorf, 1962
Pleciodictya modesta Rohdendorf, 1962
Slekten Protallactoneura Rohdendorf, 1962
Protallactoneura turanica Rohdendorf, 1962
Slekten Protoligoneura Rohdendorf, 1962
Protoligoneura fusicosta Rohdendorf, 1962
Protoligoneura mediicubitalis Rohdendorf, 1964
Protoligoneura minor Rohdendorf, 1964
Protoligoneura quadrimedialis Rohdendorf, 1964
Protoligoneura subcosta Rohdendorf, 1962
Protoligoneura subcostalis Rohdendorf, 1964
Slekten Protoplecia Handlirsch, 1906
Protoplecia hattorfensis Bode, 1953
Protoplecia incerta (Rohdendorf, 1962)
Protoplecia klafackii Ansorge, 1996
Protoplecia liasina (Geinitz, 1884)
Protoplecia magna Rohdendorf, 1964
Slekten Rhaetofungivorella Rohdendorf, 1962
Rhaetofungivorella analis Rohdendorf, 1964
Rhaetofungivorella medialis Rohdendorf, 1964
Rhaetofungivorella sectoralis Rohdendorf, 1964
Rhaetofungivorella subcosta Rohdendorf, 1962


== Kilder ==
Evenhuis, N.L. (1994 med senere revisjoner). Catalog of the fossil flies of the world [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Protopleciidae i Encyclopedia of Life 
(en) Protopleciidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Protopleciidae hos Fossilworks 
Protopleciidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Nordafjells

For landsdelen, se Nordenfjells.Nordafjells er en folkemusikk-/folkrockgruppe som liker å eksperimentere litt mer med folkemusikken og gammeldansen, slik at det i tillegg til god dansemusikk også skal være spennende å høre på. Nordafjells består av fem unge musikere fra Oppdal og Lalm i Otta. Gruppen startet som kvartett i 1999, og har etter den tid utviklet både sin besetning og repertoar.
I 2005 gav Nordafjells ut plata ”General” som blant annet fikk Folkelarmprisen og ble nominert til Spellemannprisen. Sommeren 2009 gav de ut sitt andre album ”Røst”. Drivkraften for Nordafjells under arbeidet med denne produksjonen har vært å få presentert et nytt, variert og originalt repertoar med ulike uttrykk. Musikken spenner fra konsertstykker til svingende danselåter, med arrangementer som de håper vil fenge publikum.
Besetning:

Andreas Bjørkås – fele
Even Røhjell – trekkspill
Øyvind Sandum – trekkspill og torader
Gaute Iversen – gitar
Knut Sneve - kontrabassDiskografi:

General (2005)
Røst (2009)


== Kilder ==
Nordafjells, folkorg.no
Franciscus Irenicus

Franciscus Irenicus, egentlig Franz Friedlieb (født 1494/1495 i Ettlingen i Tyskland, død 1553 i Gemmingen) var en tysk humanist og historiker. Han var tilhenger av Martin Luther etter å ha vært tilstede ved disputasen i Heidelberg.
Han studerte ved latinskolen i Pforzheim, der Philipp Melanchthon også studerte i 1508-09. Som en patriotisk humanist beskrev han Tyskland i tolv bøker: Germaniæ exegeseos volumina duodecim a Francisco Irenico Ettelingiaco exarata, som ble utgitt i Hagenau i 1518.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Günther Cordes: Die Quellen der Exegesis Germaniae des Franciscus Irenicus und sein Germanenbegriff. Diss. Tübingen 1966.
Günther Cordes: «Franciscus Irenicus aus Ettlingen. – Aus dem Leben eines Humanisten und Reformators.» I: Alfons Schäfer (utg.): Oberrheinische Studien, Bind 3, 1975, s. 353–371.
Anneliese Seeliger-Zeiss: «Die Grabplatte des Franciscus Irenicus in Gemmingen. Ein Werk des Steinmetzen Jost Neibeck.» I: Ettlinger Hefte, Nr. 29, 1995, s. 43–46.
Gerhard Kiesow: Von Rittern und Predigern. Die Herren von Gemmingen und die Reformation im Kraichgau. verlag regionalkultur, Ubstadt-Weiher 1997, ISBN 3-929366-57-6, S. 74–76.
Gernot Michael Müller, Franz Josef Worstbrock: «Irenicus (Fritz, Friedlieb), Franciscus». I: Worstbrock u. a. (utg.): Deutscher Humanismus 1480–1520. Verfasserlexikon. Band 1, Walter de Gruyter, Berlin/New York 2009, ISBN 978-3-11-020639-5, Spalte 1247–1258.
(de) Kristina Lohrmann: «Irenicus, Franciscus (Friedlieb, Franz)» i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Bind 2, Hamm 1990, ISBN 3-88309-032-8, sp. 1332–1333.
Philipp Melanchthon: Corpus Reformatorum, red. K. Bretschneider og H. Bindseil, 28 bind, Halle: Schwetschke, 1834–60.


== Eksterne lenker ==
Ortelius Bibliography
Thranes metode (film)

Thranes metode er en film av Unni Straume fra 1998, basert på novellen Thranes metode, utgitt i 1993 av Øystein Lønn (1936-2022) som vant Brageprisen og Kritikerprisen 1993.
Det ble julaften 1996 kjent at filmskaperen Unni Straume (født 1959) hadde mottatt 100 000 kroner fra Kulturdepartementet sitt AudioVisuelt Produksjonsfond for å utvikle et forprosjekt i kategorien «lavbudsjettfilm». Dette fondet som var etablert i 1993 og ble nedlagt ved en omorganisering i 2001, ga et halvt år senere ga samme fond 6,37 millioner kroner for selve realiseringen. Filmen ble en samproduksjon mellom Straume og produsent Thomas Robsahm (født 1964) sine selskaper. Hovedrollene som «Thrane» og naboen «Mol» ble gitt til Bjørn Sundquist (født 1948) fra Hammerfest og Petronella Barker (født 1965) fra Kråkerøy.  Dette ble Sundquists første hovedrolle på tyve år. Innspillingene ble i sin helhet gjort i Norsk Film sine studioer på Jar, med oppstart den 20. oktober 1997. Innspillingsleder var Inger-Lise Langfeldt, fotograf var Harald Paalgard (født 1950) og opptakene varte til 23. november.Filmen handler om at Bjørn Sundquist  har flyttet inn i ny leilighet og forelsker seg i naboen Petronella Barker som er gift med Kai Remlov. Derfor spør han om hjelp fra vennen Nils Ole Oftebro, telefonoperatøren Hege Schøyen, samt sin egen mor Henny Moan.
Premieren var satt til påsketider, den 3. april 1998, den var da allerede vedtatt sendt til Filmfestivalen i Cannes den 13. til 24. mai 1998.  Anmelderen i VG ga fem av seks mulige poeng og mente filmen var styrt av den amerikanske jazzbassisten Charles Mingus (1922–1979), mens Bergens Tidende syntes filmen var kjedelig og passet best på teater. Negativ var også Dagens Næringsliv. Etter 17 dager var filmen sett av 6 285 kinogjengere.I juli samme år ble Sundquist og Oftebro nominert til Amandaprisen 1998 for henholdsvis mannlige hovedrolle og birolle. Oftebro vant.  Barker og Sundquist vant derimot for beste hovedroller i en avstemning avholdt av Kommunale Kinematografers Landsforbund og FilmMagasinet, der 7 000 avla svar. Året efter ble filmen anbefalt av Jan Erik Holst i Norsk filminstitutt og vist på filmmønstringen «New Directors, New Films» i New York City. Dette  førte til at filmen ble innkjøpt av Museum of Modern Art, som fra før av kun hadde Ni liv (1957) og den samiske filmen Veiviseren (1987).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Unni Straume (1998). Thranes metode: et spillefilmmanuskript. [Oslo]: Gyldendal. ISBN 8205254923. 
(en) Thranes metode på Internet Movie Database 
(no) Thranes metode hos Filmfront
Liste over verdensmestere i sjakk


== Liste over verdensmestre i sjakk ==


== Referanser ==
Eidsvollsmennenes etterkommere

Eidsvollsmennenes etterkommere er et samarbeidsprosjekt mellom Riksarkivaren og slektsforskningsforeningen DIS-Norge i anledning 200-årsjubileet for Grunnloven.
I første fase av prosjektet ble slektsforskere invitert til å «adoptere en eidsvollsmann» og sende inn resultatene digitalt i form av GEDCOM-filer. I fase to ble datafilene bearbeidet og lagt inn i en databasen på nettstedet www.eidsvollsmenn.no. I fase tre kan alle som har lyst, bidra med informasjon til basen. Denne fasen skal vare ut 2014, det er ennå ikke avgjort hva som skal skje med databasen etter 2014.


== Eksterne lenker ==
Adopter en eidsvollsmann
Sør-Hedmark sorenskriveri

Sør-Hedmark sorenskriveri (også omtalt som Søndre Hedemarken sorenskriverembete) ble opprettet 8. januar 1777 ved deling av Hedemarken sorenskriveri i Nordre Hedemarken og Søndre Hedemarken sorenskriverier. Til Søndre Hedemarken sorenskriveri ble lagt tinglagene Stange, Romedal og Løten og de to sydligste fjerdingene av Vang tinglag, Vang og Skattum.
En lov vedtatt 26. april 1848 bestemte at det skulle opprettes en kjøpstad ved Mjøsa på grunnen til gårdene Storhamar og Holset. Sorenskriveren i Søndre Hedemarken skulle «inntil videre» fortsette å utføre sorenskriverforretningene for kjøpstaden. En kongelig resolusjon av 12. oktober 1861 bestemte at det på Hedmarken skulle være tre sorenskrivere i stedet for to, idet den nye Hamar kjøpstad ble skilt ut som en egen jurisdiksjon. Dermed ble Hamar byfogd- og sorenskriverembete opprettet 1. juli 1863, der byfogden ble sorenskriver for Vang tinglag. I tinglaget inngikk også Vang og Skattum fjerdinger, som ble skilt ut fra Søndre Hedemarken.Straffeprosessloven av 1. juli 1887 ble satt i verk fra 1. januar 1890. Samtidig ble dommerfunksjonen i straffesaker for Hamar kjøpstad overført fra byfogden til sorenskriveren i Søndre Hedemarken. Som følge av lov om delvis omordning av det sivile embetsverk av 21. juli 1894 ble det ved kongelig resolusjon av 6. november 1897 bestemt at Hamar byfogd- og sorenskriverembete skulle inndras og Hamar by legges til Nordre Hedemarken sorenskriveri. Disse endringene skulle ifølge kongelig resolusjon av 23. mars 1901 gjelde fra 20. juli 1901.
Sorenskriveren i Sør-Hedmark flyttet inn til Hamar i 1860, og hadde forskjellige lokaler i byen frem til embetet flyttet inn i Festiviteten i 1927. Fra 1970 var Sør-Hedmark og Nord-Hedmark sorenskriverembeter samlokalisert i fylkeshuset i Hamar.Hamar og Vang kommuner ble slått sammen 1. januar 1992. Samtidig ble Nord-Hedmark og Sør-Hedmark sorenskriverembeter slått sammen til ett kontor under navnet Hedmarken sorenskriverembete.


== Sorenskrivere ==
Gregers Lund (1777–1778)
Hans Lemmich Juell (1778–1810)
Andreas Hammer (1810–1825)
Abraham Falch Muus (1825–1831)
Henrik Leganger (1831–1860)
Michael Heggelund Kildal (1862–1863)
Christian Frederik W. Schive (1863–1880)
Christian Emil August Fischer (1880–1890)
Andreas Christian Joachim Piro (1891–1912)
Kristian Rasmus Arnet Olafsen (1912–1921)
Harald Severin Wiesener (1921–1938)
Johannes Høyer (1939–1953)
Paul Galtung Sandvik (1953-1966)
Ingvar Høstad (1966–1976)
Lars Kristian Gjøviken (1976–1986)
Mikael Slåttsveen (1986–1991)


== Referanser ==


== Kilder ==
Arkivkatalog, Statsarkivet i Hamar
Næss, Hans Eyvind (red.): For rett og rettferdighet i 400 år: sorenskriverne i Norge 1591–1991. Utg. Justisdepartementet/Fabritius. 1991.
Protorhyphidae

Protorhyphidae er en utdødd gruppe (familie) av mygg (Nematocera).


== Fossiler ==
Gruppen er kjent fra fossiler fra trias til tidlig kritt (247-140 millioner år før nåtid).


== Systematisk inndeling ==
Gruppens nærmeste nålevende slektninger er trolig familien vindusmygg Anisopodidae.

Orden tovinger (Diptera)
Mygg (Nematocera)
Infraorden Bibionomorpha
Familien Protorhyphidae Handlirsch, 1906
Slekten Acritorhyphus Bode, 1953
Acritorhyphus ramosus Bode, 1953
Slekten Archirhyphus Handlirsch, 1939
Archirhyphus asiaticus Rohdendorf, 1964
Archirhyphus geinitzi Handlirsch, 1939
Slekten Austrorhyphus Martin, 2008
Austrorhyphus moryi Martin, 2008
Slekten Brachyopteryx Hong, 1984
Brachyopteryx weichangensis Hong, 1984
Slekten Brachyrrhyphus Blagoderov, Grimaldi & Fraser, 2007
Brachyrrhyphus distortus Blagoderov, Grimaldi & Fraser, 2007
Slekten Heterorhyphus Bode, 1953
Heterorhyphus analivarius Bode, 1953
Heterorhyphus latus Bode, 1953
Slekten Protorhyphus Handlirsch, 1906
Protorhyphus arcuatus Hong, 1983
Protorhyphus liaoningicus Zhang, 2007
Protorhyphus major Kovalev, 1990
Protorhyphus neimonggolensis Zhang, 2007
Protorhyphus ovisimilis Bode, 1953
Protorhyphus rohdendorfi Lukashevich, 2012
Protorhyphus sibiricus Kovalev, 1985
Protorhyphus simplex (Geinitz, 1888)
Protorhyphus stigmaticus Handlirsch, 1920
Protorhyphus turanicus Rohdendorf, 1964
Slekten Vymrhyphus Blagoderov, 1995
Vymrhyphus blagoderovi Krzeminski & Krzeminska, 2003 -en av de aller eldste kjente tovingene
Vymrhyphus triassicus Blagoderov, 1995
Vymrhyphus tuomikoskii Blagoderov, 1995


== Kilder ==
Evenhuis, N.L. (1994 med senere revisjoner). Catalog of the fossil flies of the world [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Protorhyphidae i Encyclopedia of Life 
(en) Protorhyphidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Protorhyphidae hos Fossilworks 
Protorhyphidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Hauglandsvatnet

Hauglandsvatnet er en langstrakt innsjø i Oselvvassdraget i Bergen kommune i Hordaland. Det ligger i Hauglandsdalen i Fana, nordøst for Kalandseidet. Vatnet ligger 53 meter over havet og har et areal 0,61 km². Det er rundt fire kilometer langt, men bare 250 meter bredt på det bredeste.
Det ligger flere øyer i vatnet, hvorav Holmen og Langøyna er de største. Langøyna er 500 meter lang, men bare 50-70 meter bred. Det ligger hyttebebyggelse på sørenden av øya, som et knyttet til fastlandet med ei gangbru.
Hovedtilløpet til vatnet er den rundt 150 meter lange elva fra Fjelltveitvatnet, som ligger fire meter høyere enn Hauglandsvatnet. Mindre bekker renner inn i vatnet fra begge sider. Fra Hauglandsvatnet går den rundt 250 meter lange elvestrekningen Straumane ned til Bahusvatnet, som ligger bare noen desimeter lavere.
Fylkesvei 164 og mesteparten av bebyggelsen ligger på vestsida av vatnet. I nord ligger gården Haugland, som har gitt navn til vatnet. Østsida av vatnet er stort sett skogkledt og ubebygd, bortsett fra helt i sør.


== Referanser ==
The International Chess Magazine

Sjakk-tidsskriftet The International Chess Magazine (ICM) ble etablert i 1885 av tidenes første offisielle verdensmester i sjakk Wilhelm Steinitz. Det kom ut jevnlig fram til 1891.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==