jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Smith Flyer

Smith Flyer var en amerikansk bil produsert av A. O. Smith Company i Milwaukee fra 1915 til ca 1919 da produksjonsrettighetene ble solgt til Briggs & Stratton og omdøpt til Briggs & Stratton Flyer. Smith Flyer var en liten, enkel, lett, to-seters bil med tre-ramme som fungerte både som chasiss og fjæring. En liten bensinmotor var montert på et femte hjul eller drivhjulet plassert helt bakerst. Akselavstanden var 1 575 mm, hjulene var 508 mm i diameter, og hjulavstand var 762 mm. Siden det femte hjulet var direkte drevet av motoren måtten denne senkes forsiktig (ved hjelp av en spak) for å starte kjøre bilen som da kjørte forover.
Det direkt drevne motorhjulet var utviklet av Arthur William Wall i Birmingham, England, rundt 1910 til å drive en sykkel. Konseptet med en motoren konblet direkte til hjulet var ikke ny. Ferdinand Porsche hadde utviklet det rundt 1900, men hans motor var elektrisk. A. O. Smith Corporation i Milwaukee, Wisconsin kjøpte produksjonsrettigheter i USA til Walls motorhjul i 1914 for bruk på sykler, men laget senere en tre-innrammet buckboard bil som de kalte "Smith Motorwheel". I 1919 ble produksjonsrettighetene kjøpt av Briggs & Stratton Company som produserte motoren, hjulet og Flyers. De gjorde flere forbedringer i motoren, øket boringen sammen med en ny råde, nytt svinghjul og magnet. Disse forbedringene økte utgangseffekten med 2 Hk. Briggs & Stratton markedsførte Flyer landsdekkende, og endatil startet en publikasjon kalt Motor Wheel Age i 1925, da de solgte rettighetene til Flyer til Automotive Elektric Services, men fortsatte å produsere Flyer sålenge de hadde motorer, da de erstattet den med en elektrisk motor drevet av et batteri.
Briggs & Stratton beholdt motoren som hadde vært hjertet av Motor Wheel og tilpasset den til andre maskiner, for eksempel gressklippere og annet mindre utstyr. Wheel-motoren ble stamfar til alle Briggs & Stratton motorer som kom senere
Nesten alle Flyers ble malt røde og var allment kjent som «Red Bug». Flyer er oppført i Guinness rekordbok som den rimeligste bil til alle tider. 
Boken viser at i 1922 ble Briggs & Stratton Flyer solgt for mellom 125 til 150 dollar.
Noen Smith Flyers finnes fortsatt i museer, og tegninger for bilen er tilgjengelig online.


== Se også ==
Sykkelbil


== Litteratur ==
David Burgess Wise, The New Illustrated Encyclopedia of Automobiles
Altman, Jim, “The Motor Wheel”, Antique Automobile, March–April 1971, pp. 9–24.
McFarlan, Donald, Editor, The Guinness Book of Records, Bantam Books, 1992, page 361.
Ken W. Purdy, Motorcars of the Golden Past, Galahad Books, NY, pages 98–99.
Rodengen, Jeff, The Legend of Briggs & Stratton, Write Stuff Syndicate, 1995, pages 30–39


== Eksterne lenker ==
Briggs & Stratton selskapets hjemmeside
A. O. Smith Selskapets hjemmeside
Smith-Flyer på USA Scooter Museum
Original Smith Flyer planer
Auto Red Bug

Auto Red Bug var en type microbiler. Opprinnelig ble bilene kalt «Flyer», og ble de laget av A. O. Smith som deretter solgte rettighetene til Briggs & Stratton. De ble solgt i en rekke konfigurasjoner, både bensin og elektriske modeller av varierende størrelser, mellom 1910-1928.
Først og fremst var den produsert i Lafayette i Indiana av American Motor Vehicle Company fra 1916 til 1920. Den  ble også produsert av Automotive Electic Services i New York og Automotive-Standards i New Jersey. De ble solgt i USA, Storbritannia og Frankrike mest som en nyhet for de velstående, men også for bruk i tivoli og fornøyelsesparker.
I dag er bilene er sjeldne og dyre, men kopier og selvbyggingsett er blitt solgt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Old Woodies artikkel om Red Bug Arkivert 3. desember 2016 hos Wayback Machine.
History of the Red Bug Car
Red Bugs: Legendary Transport of Jekyll Island Club Arkivert 4. november 2013 hos Wayback Machine.
Vincent Viola

Vincent J. Viola (født 1956) er en amerikansk bedriftsleder og filantrop som er medgrunnlegger av, og styreformann i, Virtu Financial. Han er også majoritetseier og medstyreleder i Sunrise Sports and Entertainment, som i sin tur eier det amerikanske ishockeylaget Florida Panthers som spiller i den nordamerikanske ligaen National Hockey League (NHL).Viola avla en kandidateksamen ved U.S. Military Academy og juristeksamen ved New York Law School.Det amerikanske økonomitidsskriftet Forbes rangerte ham som USAs 338. rikeste og verdens 959. rikeste, med en formue på 1,71 milliarder dollar per 7. juli 2016.


== Referanser ==
Dolores Claiborne (film)

Dolores Claiborne er en amerikansk psykologisk thriller fra 1995, regissert av Taylor Hackford. Kathy Bates, Jennifer Jason Leigh og David Strathairn spiller hovedrollene. Filmen er basert på Stephen Kings roman Dolores Claiborne og handler om forholdet mellom en mor tiltalt for mord og hennes datter. Historien blir i stor grad fortalt med tilbakeblikk for å binde sammen nåtid og fortid. Manuset til Dolores Claiborne ble skrevet av Tony Gilroy, og filmen ble spilt inn i Nova Scotia i 1994.
Filmen har fått god kritikk, og Gary Susman fra magasinet Time kåret den til en av de ti beste filmene basert på Kings romaner. Susman skrev: «Regissør Taylor Hackford finner en feilfri måte å håndtere filmens hyppige hopp fram og tilbake i tid på; i filmens visuelle språk er fortiden alltid luskende i bakgrunnen og ser over nåtidens skulder. Filmen tilhører likevel Bates. Det er hennes show, selv mer enn i Misery, og hun fortjener mer anerkjennelse for den enn det hun fikk.»


== Handling ==
Den gamle damen Vera Donovan (Judy Parfitt) blir funnet død, og husholdersken Dolores Claiborne (Kathy Bates) blir pågrepet for drapet. Dolores' datter Selena (Jennifer Jason Leigh) vender motvillig tilbake til hjembyen for å hjelpe sin mor. Veras død vekker en rekke fortrengte følelser og minner.


== Medvirkende ==
Kathy Bates som Dolores Claiborne
Jennifer Jason Leigh som Selena St. George
Ellen Muth som unge Selena
Taffara Jessica Stella Murray som 5 år gamle Selena
Judy Parfitt som Vera Donovan
Christopher Plummer som detektiv John Mackey
David Strathairn som Joe St. George
Eric Bogosian som Peter
John C. Reilly som konstabel Frank Stamshaw
Bob Gunton som Mr. Pease
Roy Cooper som Magistrate
Wayne Robson som Sammy Marchant
Ruth Marshall som sekretær
Weldon Allen som bartender
Tom Gallant som Searcher
Kelly Burnett som Jack Donovan


== Referanser ==


== Litteratur ==
«Sometimes Being a Bitch is All a Woman Has to Hold Onto». Reel Knockouts: Violent Women in Film. University of Texas Press. 2001. ISBN 978-0292752511. 


== Eksterne lenker ==
(en) Dolores Claiborne på Internet Movie Database 
(no) Dolores Claiborne hos Filmfront 
(sv) Dolores Claiborne i Svensk Filmdatabas 
(da) Dolores Claiborne i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Dolores Claiborne på Allociné 
(nl) Dolores Claiborne på MovieMeter 
(en) Dolores Claiborne på AllMovie 
(en) Dolores Claiborne på Turner Classic Movies 
(en) Dolores Claiborne på Rotten Tomatoes 
(en) Dolores Claiborne på Metacritic
Blue Christmas (sang)

«Blue Christmas» er en julemelodi skrevet av Billy Hayes og Jay W. Johnson i 1948.
Sangen ble for alvor kjent i november 1957 da den var et av sporene på Elvis Presleys første julealbum, Elvis' Christmas Album. Elvis spilte sangen inn hos Radio Recorders i Hollywood 5. september 1957.
Andre artister som har spilt inn sangen er:

Billy Idol
Brenda Lee
Bruce Springsteen
Bon Jovi
Celine Dion
Dean Martin
Engelbert Humperdinck
Fats Domino
Glen Campbell
Jim Reeves
John Denver
Johnny Cash
Johnny Reimar m. The Clifters
Sheryl Crow
Tammy Wynette
The Beach Boys 
The Platters
The Pretenders
Willie Nelson


== Referanser ==
VM i aking 1958

VM i aking 1958 (verdensmesterskapet i aking) fant sted i Krynica-Zdrój i Polen i 1958.


== Singel menn ==


== Singel kvinner ==


== Dobbel ==


== Referanser ==
VM i aking 1959

VM i aking 1959 (verdensmesterskapet i aking) fant sted i Villard-de-Lans i Frankrike i 1959. Dobbelkonkurransen ble avlyst grunnet værforhold.


== Singel menn ==


== Singel kvinner ==


== Referanser ==
VM i aking 1960

VM i aking 1960 (verdensmesterskapet i aking) fant sted i Garmisch-Partenkirchen i Vest-Tyskland i 1960. Dette var istedenfor OL, siden akebakken ikke ble klar i tide.


== Singel menn ==


== Singel kvinner ==


== Dobbel ==


== Referanser ==
VM i aking 1961

VM i aking 1961 (verdensmesterskapet i aking) fant sted i Girenbad i Sveits i 1961.


== Singel menn ==


== Singel kvinner ==


== Dobbel ==


== Referanser ==
Ossi Oswalda

Ossi Oswalda (født Oswalda Stäglich 2. februar 1899 i Niederschönhausen i nåværende Berlin, død 1. januar 1948 i Praha i Tsjekkoslovakia) var en tysk skuespiller.
Hun begynte sin skuespillerkarriere på teaterscenen og hadde sin første filmrolle i Schuhpalast Pinkus regissert av Ernst Lubitsch i 1916. Samarbeidet var fruktbart for dem begge og  på resten av 1910-tallet spilte hun utelukkende i hans filmer. Hun var svært populær hos det tyske kinopublikummet og ble av pressen beskrevet som Tysklands svar på Mary Pickford. Sammen med Henny Porten og Asta Nielsen ble hun regnet som en av de største kvinnelige skuespillerne i stumfilmperioden i Tyskland.


== Filmer i utvalg ==
1916: Schuhpalast Pinkus
1917: Ossi’s Tagebuch
1917: Prinz Sami
1917: Das fidele Gefängnis
1918: Dem Licht entgegen
1918: Ich möchte kein Mann sein
1918: Der Rodelkavalier
1918: Das Schwabemädle
1918: Das Mädel vom Ballett
1919: Meine Frau, die Filmschauspielerin
1919: Hundemamachen
1919: Die Austernprinzessin
1919: Dukken (Die Puppe)
1921: Bror Mika (Das Mädel mit der Maske)
1922: Blind passasjer (Der blinde Passagier)
1926: Ak, de kvinner!


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ossi Oswalda – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ossi Oswalda på Internet Movie Database 
(sv) Ossi Oswalda i Svensk Filmdatabas 
(fr) Ossi Oswalda på Allociné 
(en) Ossi Oswalda på AllMovie 
(en) Ossi Oswalda hos The Movie Database
Andrej Karlov

Andrej Karlov (russisk: Андре́й Генна́дьевич Ка́рлов, født 4. februar 1954 i Moskva, død 19. desember 2016 i Çankaya) var en russisk diplomat som fra juli 2013 var Russlands ambassadør til Tyrkia. Han ble drept da han åpnet en kunstutstilling om Russland sett fra Tyrkia i Ankaras ambassadestrøk.
Karlov hadde eksamen fra MGIMO i 1976. Samme året gikk han inn i diplomatiet.
Fra 1992 til 1997 var han diplomat i Sør-Korea, fra 2001 til 2006 til Nord-Korea som ambassadør. Han talte koreansk. Før han kom til Tyrkia var han direktør i konsularavdelingen i det russiske utenriksdepartementet.


== Referanser ==


== Kilder ==
CV på Russlands ambassade i Tyrkias side
Russlands ambassadør til Tyrkia skutt og drept Artikkel i Aftenposten 19. desember 2016
VM i aking 1962

VM i aking 1962 (verdensmesterskapet i aking) ble arrangert i Krynica-Zdrój i Polen i 1962.


== Singel menn ==


== Singel kvinner ==


== Dobbel menn ==


== Referanser ==
VM i aking 1963

VM i aking 1963 (verdensmesterskapet i aking) ble arrangert i Imst i Østerrike i 1963.


== Singel menn ==


== Singel kvinner ==


== Dobbel ==


== Referanser ==
VM i aking 1965

VM i aking 1965 (verdensmesterskapet i aking) ble arrangert i Davos i Sveits i 1965.


== Singel menn ==


== Singel kvinner ==


== Dobbel ==


== Referanser ==
VM i aking 1967

VM i aking 1967 (verdensmesterskapet i aking) ble arrangert i Hammarstrand i Sverige i 1967.


== Singel menn ==


== Singel kvinner ==


== Dobbel ==


== Referanser ==
Pinjong

En pinjong er et lite drivende hjul som brukes i flere typer maskineri:

drivhjulet som sammen med kronhjul danner et vinkenkeldrev
det fremste kjedehjulet på en motorsykkel
drivhjulet i en tannstangbane
drivhjulet i en tannkrans


= Se også =
Differensial
Tannstang
Tannstangbane
Planetgir
Tannkrans
Ringhjul
Vinkeldrev
Tannhjul
Fôrenhet

En fôrenhet er en måleenhet på energiinnhold i fôr. Det er stort sett innen landbruket denne måleenheten blir brukt. Den har sin opprinnelse fra energimengden i 1 kg bygg med 87 % tørrstoffinnhold. Én fôrenhet tilsvarer 6,9 MJ eller 2 292,92 kcal.


== Litteratur ==
Gjefsen, Torgeir: Fôringslære, Landbruksforlaget 1991. ISBN 82-529-1433-0
Siste vogn til Lordsbury

Siste vogn til Lordsbury, (originaltittel: Stagecoach) er en amerikansk western fra 1939 regissert av John Ford. Hovedrollene spilles av Claire Trevor og John Wayne i sin gjennombruddsrolle.


== Handling ==
I den lille byen Tonto venter åtte fremmede på å komme videre med diligensen til Lordsbury, som er den neste byen. Til tross for uroligheter blant apachene, har alle sine egne grunner for å komme videre hurtigst mulig.


== Medvirkende ==
Claire Trevor - Dallas
John Wayne - Ringo Kid
Thomas Mitchell - Doc Boone
Andy Devine - Buck
John Carradine - Hatfield
George Bancroft - Marshal Curly Wilcox


== Ettertid ==
Filmen ble innlemmet i National Film Registry i 1995, et utvalg av filmer til bevaring i det amerikanske nasjonalbiblioteket Library of Congress, filmer som regnes som «kulturelt, historisk og estetisk betydningsfulle». I 1998 ble den kåret til filmhistoriens 63. beste spillefilm fra USA på listen «AFI's 100 Years...100 Movies».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Siste vogn til Lordsbury på Internet Movie Database 
(no) Siste vogn til Lordsbury hos Filmfront 
(sv) Siste vogn til Lordsbury i Svensk Filmdatabas 
(da) Siste vogn til Lordsbury i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Siste vogn til Lordsbury på Allociné 
(nl) Siste vogn til Lordsbury på MovieMeter 
(en) Siste vogn til Lordsbury på AllMovie 
(en) Siste vogn til Lordsbury på Turner Classic Movies 
(en) Siste vogn til Lordsbury på Rotten Tomatoes 
(en) Siste vogn til Lordsbury på Metacritic
X 27

X 27, (originaltittel: Dishonored) er et amerikansk drama fra 1931 regissert av Josef von Sternberg og med Marlene Dietrich i hovedrollen. 


== Handlingsreferat ==
Historien åpner i Wien, Østerrike i et krigsherjet Europa i 1915. Liket til en prostituert fjernes av myndighetene fra en bygning i Red-light district - tilsynelatende et selvmord. Sjefen for de østerrikske hemmelige tjenester er på utkikk etter en attraktiv kvinne som de kan bruke som hemmelig agent på farlige oppdrag. En av dem inviterer ham til sin leilighet. Etterretningsoffiseren later som han en utenlandsk agent for å teste hennes lojalitet. 
Til hans tilfredshet varsler hun politiet. Den unge prostituerte, Frau Marie Kolverer, er en dyktig pianist, og er veldig knyttet til sin kjæledyr - en svart katt. Hun blir invitert til det sentrale hovedkvarteret for etterretning i Østerrike forklarer sjefen at det østerrikske militæret lider forferdelige tap på grunn av lekkasjer av etterretning. De hemmelige tjenestene tilbyr Kolverer sjenerøs kompensasjon for tjenestene hennes, men hun avviser dem: Hennes eneste motivasjon er å tjene "Østerrikes sak" og Frau Kolverer blir vervet som Agent X-27. Et oppdrag går ut på å avsløre to mistenkte infiltratører i den østerrikske hemmelige tjenesten: General von Hindau, en innfødt østerriker samt en kaptein Kranau, en russisk etterretningsoffiser.
Agent X-27 avlytter offiserene ved en maskeradeball i Wien og flørter med de mistenkte spionene. Begge to blir snart forelsket i henne. Østerriksk etterretning instruerer Agent X-27 om å lokke general von Hindau til hennes private leilighet, og det blir avslørt hvordan han smugler kodede meldinger til russerne. Når han blir avslørt som spion, begår han selvmord med hans egen revolver. Agent X-27 forfølger kaptein Kranau. Men hun blir overmannet, og han slipper unna. X-27 blir sendt over den polske grensen for å infiltrere russerne. 
Hennes oppgave går ut på å skaffe seg opplysninger om en russisk militæroffensiv mot den østerrikske hæren. fiendens linjer og ledsaget av sin svarte katt, forkler Agent X-27 seg som en fattig bondepike og får arbeid som kammerpike for de russiske offiserene. Hun forfører raskt en russisk offiser, oberst Kovrin, og oppnår de topphemmelige planene for angrepet. Kaptein Kranau er stasjonert samme sted, og ser hennes svarte katt. Han informerer henne om at hun kommer til å bli drept neste morgen, men oppdager også at han har blitt forelsket i henne. 


== Medvirkende ==

Marlene Dietrich - enken (Marie) Kolowrat/X27
Victor McLaglen - oberst Kranau
Gustav von Seyffertitz - sjef for det østerrikske hemmelige politi
Warner Oland - oberst Von Hindau
Lew Cody - oberst Kovrin
Barry Norton - den unge løitnant


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) X 27 på Internet Movie Database 
(sv) X 27 i Svensk Filmdatabas 
(fr) X 27 på Allociné 
(nl) X 27 på MovieMeter 
(en) X 27 på AllMovie 
(en) X 27 på Turner Classic Movies 
(en) X 27 på Rotten Tomatoes
Ági Donáth

Ági Donáth (født 25. mars 1918 i Budapest, død 16. februar 2008 i Palm Desert, California) var en ungarskfødt barneskuespiller som medvirket i flere filmer på 1930-tallet.
I 1938 giftet hun seg med den ungarske filmmannen Emeric Pressburger, ekteskapet varte til 1941. Etter skilsmissen emigrerte hun til USA, giftet seg igjen og ble forretningskvinne i Bel Air som Agnes Anderson.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ági Donáth på Internet Movie Database
Eliteserien i volleyball for menn 2013/14

Eliteserien i volleyball for menn 2013–14 var den 46. sesongen på det øverste nivået i volleyball i Norge. Eliteserien skiftet navn til Mizunoligaen, etter at Norges Volleyballforbund signerte en samarbeidsavtale med utstyrsleverandøren Mizuno. Regjerende seriemester var Førde fra 2012-13 sesongen, som tok gull foran Nyborg og Randaberg. Ingen lag rykket ned før sesongen
Seriespillet startet 12. oktober 2013 og ble avsluttet 6. april 2014. Åtte lag deltok i eliteserien 2013–14.
Seriemester ble Nyborg, foran Førde og Randaberg.


== Poengsystemet ==
3 poeng ved seier med settsifrene 3–0 eller 3–1
2 poeng ved seier 3–2
1 poeng ved tap 2–3
0 poeng ved tap 1–3 eller 0–3.


== Tabellen ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Anklagerens vitne (1957)

Anklagerens vitne (orig. Witness for the Prosecution) er et amerikansk rettsaksdrama fra 1957 regissert av Billy Wilder med Tyrone Power, Marlene Dietrich og Charles Laughton i hovedrollene. Filmen har et teaterstykke av Agatha Christie som forelegg.


== Handling ==
Sir Wilfrid Robarts, en advokat med dårlig helse, får Leonard Vole som klient, Til tross for innvendinger fra hans private sykepleier, Miss Plimsoll, som sier at legen har advart ham mot å ta på seg slike straffesaker. Leonard står anklaget for å ha myrdet fru Emily French, en rik, eldre enke som hadde blitt forelsket i Vole. Hun hadde til og med skrevet et testamente, med Leonard som mottaker av pengene hennes. Sterke indisier peker på Leonard som gjerningsperson, men Sir Wilfrid mener Vole var uskyldig. Sir Wilfrid snakker med Leonards tyske kone Christine, og mener at hun er selvopptatt og falsk. I rettssaken blir Christine innkalt som vitne av påtalemyndigheten.
Christine var faktisk gift med Otto Helm, en tysk statsborger nå innlagt ved mentalsykehus, når Christine ble sammen med Leonard. Han hjalp henne deretter med å unnslippe fra Tyskland. Hun vitner om at Leonard skal ha innrømmet overfor henne at han hadde drept fru French. I løpet av rettssaken blir Sir Wilfrid kontaktet av en mystisk kvinne som gir ham et brev skrevet av Christine til en mystisk elsker ved navn Max. Leonard blir etter hvert frikjent. Det viser seg at Christine hadde forfalsket brevene til den ikke-eksisterende Max, og i forkledning spilte hun den mystiske kvinnen som ga brevene til Wilfrid for å miskrediterte hennes eget vitnesbyrd, og deretter førte til frifinnelsen av Leonard. Christine innrømmer videre at hun reddet Leonard selv om hun visste at han var skyldig, fordi hun fremdeles elsker ham.


== Rollebesetning ==
Tyrone Power - Leonard Vole
Marlene Dietrich - Christine Vole/Helm
Charles Laughton - Sir Wilfrid Robarts Q.C.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anklagerens vitne på Internet Movie Database 
(no) Anklagerens vitne hos Filmfront 
(sv) Anklagerens vitne i Svensk Filmdatabas 
(da) Anklagerens vitne i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Anklagerens vitne på Allociné 
(nl) Anklagerens vitne på MovieMeter 
(en) Anklagerens vitne på AllMovie 
(en) Anklagerens vitne på Turner Classic Movies 
(en) Anklagerens vitne på Rotten Tomatoes
Raoul Walsh

Raoul A. Walsh (født Albert Edward Walsh 11. mars 1887 i New York i New York, død 31. desember 1980 i Simi Valley i California) var en amerikansk filmregissør og skuespiller.På 1910-tallet var Raoul Walsh aktiv som både stumfilmskuespiller og -regissør. Han gikk etterhvert over til å arbeide bak kameraet og da lydfilmen kom arbeidet han utelukkende som regissør. Han hadde regi på over 130 filmer og var aktiv helt ut på 1960-tallet.


== Filmer i utvalg ==


=== som regissør ===
1915 – Peer Gynt (med Oscar Apfel)
1916 – Pillars of Society
1924 – Tyven i Bagdad
1925 – Den spanske hane
1925 – Østenfor Suez
1925 – Fremmede guder
1926 – Liker herrer blonde piker?
1926 – Reddet fra haremet
1926 – Helteglorien
1928 – Sadie Thompson
1929 – Kamphaner i kjærlighet
1930 – Mot lykkens land
1931 – Women of All Nations
1936 – Klondike Annie
1940 – Vestens fribyttere
1940 – De kjører i natten
1941 – En kvinne blant menn
1941 – High Sierra
1941 – Luftens eskadrer
1942 – Luftens musketerer
1945 – Revansj i Burma
1947 – Forfulgt
1947 – Land uten lov
1948 – Luftens eskadrer 
1949 – White Heat
1951 – Flagget til topps
1951 – Vestens politi
1951 – Truende trommer
1952 – Verden i hans armer
1952 – Den svartskjeggete piraten
1952 – Ville Wes Hardin
1955 – Fryktløse menn
1956 – Alle menns dame
1957 – Slavehandleren
1958 – Fordi vi skal leve
1958 – De nakne og de døde
1958 – Vestens tøffeste sheriff
1959 – Tre glade rekrutter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Raoul Walsh – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Raoul Walsh på Internet Movie Database 
(sv) Raoul Walsh i Svensk Filmdatabas 
(da) Raoul Walsh på Filmdatabasen 
(fr) Raoul Walsh på Allociné 
(en) Raoul Walsh på AllMovie 
(en) Raoul Walsh hos Turner Classic Movies 
(en) Raoul Walsh hos The Movie Database
Hermann Thimig

Hermann Thimig (født 3. oktober 1890 i Wien; død 7. juli 1982 i Wien) var en østerriksk film og teaterskuespiller og regissør med en karriere som varte i 60 år fra 1910- til 60-tallet.


== Filmer (utvalg) ==
1918 : Den glade enke
1919 : Dukken
1921 : Die Bergkatze
1923 : Flammen
1925 : Det moderne Babylon
1930 : Den udødelige vagabond
1931 : Hans privatsekretær
1931 : Tolvskillingsoperaen
1931 : Uniformer i byen
1931 : Jeg blir hos deg
1932 : Kvinnen i hans liv
1932 : Ekteskapsbyrået
1932 : Skandalen i Schønbrunn
1933 : Viktor und Viktoria
1934 : En herre på galeien
1939 : Slangen i paradiset
1948 : Prosessen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hermann Thimig på Internet Movie Database 
(sv) Hermann Thimig i Svensk Filmdatabas 
(fr) Hermann Thimig på Allociné 
(en) Hermann Thimig på AllMovie 
(en) Hermann Thimig hos The Movie Database
Eliteserien i volleyball for menn 2015/16

Mizunoligaen 2015–16 var den 48. sesongen på det øverste nivået i volleyball i Norge. Regjerende seriemester var Nyborg fra 2014-15 sesongen, som tok gull foran BK Tromsø og Randaberg. 
Seriespillet startet 10. oktober 2015 og ble avsluttet 13. mars 2015. Sju lag deltok i eliteserien 2015–16.
Grunnserien ble vunnet av Nyborg, foran NTNUI og Førde. Seriemester ble til slutt Førde, som vant sluttspillet.


== Poengsystemet ==
3 poeng ved seier med settsifrene 3–0 eller 3–1
2 poeng ved seier 3–2
1 poeng ved tap 2–3
0 poeng ved tap 1–3 eller 0–3.


== Tabellen ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Eliteserien i volleyball for kvinner 2014/15

Mizunoligaen 2014–15 er det øverste nivået i volleyball i Norge for kvinner sesongen 2014-15.
Seriespillet startet 4. oktober 2014 og ble avsluttet 28. mars 2015. Åtte lag deltok i eliteserien 2014–15. Seriemester ble Stod, foran Oslo Volley og Sortland.


== Poengsystemet ==
3 poeng ved seier med settsifrene 3–0 eller 3–1
2 poeng ved seier 3–2
1 poeng ved tap 2–3
0 poeng ved tap 1–3 eller 0–3.


== Tabellen ==


== Kilder ==
Mizunoligaen for kvinner 2014/15