jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
33. Waffen-grenaderdivisjon av SS «Charlemagne»

33. Waffen-grenaderdivisjon av SS «Charlemagne» (tysk: 33. Waffen-Grenadier-Division der SS „Charlemagne“ (französische Nr. 1)) var én av de 38 divisjonene tilhørende Waffen-SS under andre verdenskrig. Den besto hovedsakelig av franske soldater, men også et innslag av belgiere og nederlendere.
Før den oppnådde divisjonstatus i 17. februar 1945, var den først en fransk avdeling innen den ordinære tyske hæren, med navn Legion Volontaire Francaise («den franske frivillige legionen») fra mars 1943. I oktober 1943 ble den tatt opp som et regiment i Waffen SS som en del av 18. SS-frivillige-pansergrenaderdivisjon «Horst Wessel», og fikk navnet Französisches SS-Freiwilligen-Grenadier-Regiment, med omdøpt allerede den følgende måneden til Französisches SS-Freiwilligen-Regiment 57. I juli 1944 ble enheten organisert som en brigade under navnet Französisches-Freiwilligen-Sturmbrigade.
Fra august 1944 ble den omdøpt til Waffen-Grenadier-Brigade der SS Charlemange (französische Nr. 1) og da den fikk divisjonsstatus i februar 1945 var det under navnet 33. Waffen-Grenadier-Division der SS Charlemagne (französische Nr. 1).
På sitt største, skal den i 1944 bestått av mellom 7 400 til 11 000, men falt til rundt 60 mann i mai 1945. Den skal ha vært sammen med restene av 11. SS Pansergrenaderdivisjon «Nordland» blant de siste tyske enhetene i kamp, da den i krigens siste dager hadde ansvaret for forsvaret av Førerbunkeren.


== Litteratur ==
Beevor, Antony (2002). Berlin: The Downfall 1945, Viking-Penguin Books. ISBN 0-670-88695-5, norsk utgave (2003): Berlin – nederlaget 1945, ISBN 82-04-09992-4
Bishop, Chris (2005). SS Hitler's Foreign Divisions: Foreign Volunteers in the Waffen-SS 1940-1945, ISBN 978-1904687375.
Forbes, Robert (2010) [2006]. For Europe: The French Volunteers of the Waffen-SS. Stackpole Books. ISBN 978-0-8117-3581-0. 
Landwehr, Richard (1989). Charlemagne's Legionnaires: French Volunteers of the Waffen-SS, 1943-1945. Silver Spring, MD: Bibliophile Legion Books. ISBN 0-918184-07-X. 
Landwehr, Richard (2012). French Volunteers of the Waffen-SS. CreateSpace. ISBN 978-1-475065-01-5. 
Le Tissier, Tony (2010). Charlemagne - The 33rd Waffen-SS Grenadier Division of the SS. Pen & Sword, ISBN 978-1-84884-231-1
Trigg, Jonathan (2009). Hitler's Gauls: The History of the 33rd Waffen Division Charlemagne. History Publishing Group. ISBN 978-0-7524-5476-4. 


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Kings Cruiser 29

Kings Cruiser 29 er en seilbåt som ble tegnet av en av Sveriges mest kjente båtkonstruktører, Tord Sundén, KINGS CRUISER 29, (innført i 1968) og bygget av Åbo Shipyard i Finland og har en masthead rigg. I denne siste versjonen, ble 246 bygget, primært for eksport.


== Eksterne lenker ==
Yachdatabase.
Sailguide.
Australia under VM i friidrett 1997

Australia deltok under VM i friidrett 1997 (utendørs) fra 1. til 10. august 1997 i Athen i Hellas,  og tok fire medaljer under mesterskapet.


== Medaljevinnere ==


== Eksterne lenker ==
6th IAAF World Championships In Athletics Athína 01/10-Aug-97 hos iaaf.org
Diego Martínez

Diego Alfredo Martínez (født 31. august 1978) er en ecuadoriansk økonom som siden 1. februar 2013 har vært sentralbanksjef i Ecuadors sentralbank (Banco Central del Ecuador).Som utdanning har han en Master of Arts innen utviklingsøkonomi fra Institute of Social Studies (ISS) i Haag i Nederland, der han også tok en Minor-grad i internasjonal handel og finans. Før dette gikk han ved Pontificia Universidad Católica del Ecuador. 
Tidligere sentralbanksjef Pedro Delgado Campaña gikk av i desember 2012, etter at det ble avslørt at hans utdanning ikke var gyldig. Ecuadors minister for økonomisk politikk, Jeannette Sanchez, overtok stillingen som sentralbanksjef midlertidig, fram til Martínez ble innsatt 16. januar 2013.Martínez kom fra en stilling som undersekretær i Ecuadors utdanningsdepartement, og han har også jobbet i planleggings- og utviklingsdepartementet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
CV på sentralbankens hjemmeside
Australia under VM i friidrett 1999

Australia deltok i VM i friidrett 1999 (utendørs) fra 20. til 29. august 1999 i Sevilla i Spania,  og tok fire medaljer i mesterskapet.


== Medaljevinnere ==


== Eksterne lenker ==
7th IAAF World Championships In Sevilla hos iaaf.org
Game of Life

Game of Life er et nullspiller-videospill/cellulær automat som ble utviklet av John Horton Conway på universitetet Cambridge i 1970. Spillet går ut på at det er et eneste stort rutenett. Rutene kan være enten opplyste (levende) eller tomme (døde). Spillet er bygget på følgende regler:

Hvis en levende rute berører en eller ingen andre levende ruter, dør den
Hvis en eller flere døde ruter blir omringet av levende ruter, blir de omringede rutene levende
Hvis en rute er i kontakt med flere enn tre ruter, dør rutaEtter hvert begynner rutene å formere seg, og det blir vakre mønstre som beveger seg rundt, blir større og minker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Game of Life – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Game of Life – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Skeiddalen

Skeiddalen er et strøk og en vei i Bodøsjøen bydel i Bodø. Strøket består av en smal og kort dal, som strekker seg fra Galleri Bodøgaard og opp den 600 meter lange strekningen til Per Helgesens vei og Skeidtoppen. Veien går langs dalbunnen opp gjennom dalen, i en nesten rett linje, og inkluderer 200 meters avstikker, som går parallelt med veien nordvest i dalen.
Under andre verdenskrig opprettet tyskerne to fangeleirer i Skeiddalen, med tilsammen 144 fanger. Steinblokkene fra steinbruddet der ble brukt til festningsanlegg, og fortsatt ligger det begravd lik fra krigstida, uten at noen har lyktes i å finne disse. Dette var bare to av mange fangeleirer i og rundt Bodø under krigen.


== Referanser ==
Smeaheia

Smeaheia er en bydel i Sandnes kommune med et areal på ca. 2,67 km². I 2013 bodde det ca. 2 700 personer der.
De første husene i Smeaheia ble bygd i 1872. Disse husene er i dag falleferdige. Det var ikke før i 1998 de fleste husene begynte å bygges, og det meste sto ferdig sommeren 2001. Da ble også Smeaheia skole og Smeaheia barnehage åpnet. I 2005 ble de sørlige delene opp mot bydelen Stangeland bygd. I dag består Smeaheia av rundt 800–850 eiendommer. Bygget Tennisland ble bygd ut til Actionball i 2009, og eies i dag av Brede Hangeland. I 2009 kom også treningskjeden Elixia til Smeaheia, som ligger på nordsiden av bydelen.
Varatun

Varatun er en del av Trones og Sentrum bydelen i Sandnes kommune. Arealet er 2,94 km², og det bor ca. 3 200 personer der. Varatun-området ble bygget i 1968, men de fleste boligblokkene var ferdige i 1969.
I 2012 ble Tre Taarn bygd nord i Varatun. Blokkene er mellom 29–46 meter høye, og beliggenheten har lite støy, et stort uteområde og nærliggende dagligvarebutikker.
Alf Gunvald Nilsen

Alf Gunvald Nilsen (født 9. november 1976 i Lillesand) er førsteamanuensis ved University of Pretoria i Sør-Afrika.Nilsen har vært aktiv i flere organisasjoner på venstrefløyen i politikken.Etter stortingsvalget 2013 skrev han en kronikk på oppfordring av den britiske avisen The Guardian. Her uttrykte han en viss bekymring over høyresidens seier, og hva det betydde for Norges kollektive behandling av terrorangrepene to år tidligere. På grunn av en kobling mellom attentatmannen Anders Behring Breivik og Fremskrittspartiet (FrP), oppsto det noen reaksjoner, blant annet fra daværende leder i FrP Ketil Solvik-Olsen.Hans forskning har vært knyttet til arbeiderbevegelser, marxistisk teori, og politisk økonomi. Han er forfatter av boken Dispossession and Resistance in India: The River and the Rage.
Han var medlem av redaksjonen til det venstreorienterte debattstedet Radikal portal.


== Bibliografi i utvalg ==
Barker, Colin; Laurence Cox; John Krinsky og Alf Gunvald Nilsen (red.): Marxism and Social Movements, Brill Academic Publishers, 2013. ISBN 9789004211759
Nilsen, Alf Gunvald: «Adivasi Mobilization in Contemporary India: Democratizing the Local State?». Critical Sociology, vol. 39, nr. 4, s. 615-633
Nilsen, Alf Gunvald. «Adivasis in and against the state: Subaltern politics and state power in contemporary India», Critical Asian Studies, vol. 44, nr. 2, 2012, s. 251-282
Motta, Sara C. og  Alf Gunvald Nilsen (red.): Social movements in the global south: dispossession, development and resistance. Basingstoke: Palgrave Macmillan, 2011. ISBN 9780230302044
Nilsen, Alf Gunvald. Dispossession and resistance in India: The river and the rage. Routledge, 2010. ISBN 978-0-415-55864-8
Nilsen, Alf Gunvald. «Motstrøms nedenfra: Ressursrov og motstand i India». I: Historier om motstand: kollektive bevegelser i det 20. århundret. Abstrakt forlag, 2010. ISBN 978-82-7935-304-1
Nilsen, Alf Gunvald. «Autonome domener eller relasjonelle praksiser? Makt og motstand i indisk historie og samtid». Agora: Journal for metafysisk spekulasjon, vol. 27, nr. 1, 2009, s. 126-165
Nilsen, Alf Gunvald. «The Authors and the Actors of Their Own Drama: Towards a Marxist Theory of Social Movements». Capital and Class, vol. 33, nr. 3, 2009, s. 109-139
Nilsen, Alf Gunvald. «Political Economy, Social Movements and State Power: A Marxian Perspective on Two Decades of Resistance to the Narmada Dams». Journal of Historical Sociology, vol. 21, nr. 2-3, 2008, s. 303-330
Nilsen, Alf Gunvald. «"History Does Nothing": Notes Towards a Marxist Theory of Social Movements». Sosiologisk Årbok, 2007, s. 1-30
Nilsen, Alf Gunvald. «On New Social Movements and the Reinvention of India». Forum for Development Studies,  vol. 34, nr. 2, 2007, s. 271-293


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Alf Gunvald Nilsen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Alf Gunvald Nilsen i BIBSYS
Giskehallen

Giskehallen er et offentlig bygg som eies av Sandnes kommune ligger i bydelen Trones i Sandnes kommune. Bygget sto ferdig vinteren 1964. Giskehallen består av en idrettshall med tribune, kiosk og et svømmebasseng på 10 x 25 meter.
Sandnes Håndballklubb holder til i Giskehallen. Sandnes Svømme- og Livrednings Klubb (SSLK), som til sammen har 800 medlemmer holder også til i Giskehallen.
Rouvroy

Rouvroy er en kommune i provinsen Luxembourg i Belgia. Kommunen består av fem delkommuner: Rouvroy, Dampicourt, Harnoncourt, Lamorteau og Torgny.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Rouvroy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Byer og kommuner i Belgia
Saint-Léger

Saint-Léger (også Saint-Léger-en-Gaume) er en kommune i provinsen Luxembourg i Belgia. Kommunen består av tre delkommuner: Saint-Léger, Châtillon og Meix-le-Tige.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Saint-Léger-en-Gaume – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Byer og kommuner i Belgia
Tintigny

Tintigny er en kommune i provinsen Luxembourg i Belgia. Kommunen består av fire delkommuner: Tintigny, Bellefontaine, Rossignol og Saint-Vincent. Elva Semois og dens sideelv Rulle renner gjennom kommunen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tintigny – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Byer og kommuner i Belgia
Opprinnelsesmarkering

Opprinnelsesmarkering er system brukt av nødetatene, for raskt å vise opplysninger om hvor en henvendelse kommer fra.
Når en person ringer et av de norske nødnumrene 110, 112 eller 113, blir innringerens telefonnummer sjekket mot teleselskapenes nasjonale database, NRDB. Informasjon som abonnentens navn, adresse og posisjon overføres så til nødsentralen, slik at operatøren vet hvor det ringes fra.
Tidligere var det kun en omtrentlig posisjon som var tilgjengelig for nødmeldesentralene, basert på informasjon fra mobilnettenes basestasjoner. Nå sender de fleste smarttelefoner inn nøyaktig GPS-posisjon automatisk til nødetatene når man ringer et av de tre nødnumrene, via den integrerte tjenesten Advanced mobile location (AML).
Alle norske teletilbydere er pliktige til å levere slik informasjon, ifølge Ekomloven.


== Referanser ==
Arbeidermesterskapet i fotball 1929

Arbeidermesterskapet i fotball 1929 var en norsk fotballturnering 
som ble arrangert av Arbeidernes Idrettsforbund (AIF). 
Sprint (Moss) vant turneringen etter å ha slått 
Sterling 4-3 i finalen.
Sprints vinnerlag: Einar Johansen, Ingvar Kristiansen, Juel Asbjørnsen, Georg Pettersen, Gunnar Heintz, Wilhelm Olsen, Harry Tefke, Øivind Pettersen, Rolf Pettersen, Georg Tefke og Hans Hansen.


== Runder ==
1. runde: Spilt 18. og 25. august. 21 kamper, 4 lag walk-over. Totalt 46 lag.
2. runde: Spilt 25. august og 1. september. 10 kamper, 5 lag walk-over.
3. runde: Spilt 8. september. 7 kamper, 1 lag walk-over.
Kvartfinaler: 22. september.
Semifinaler: 29. september og 6. oktober.
Finale: 13. oktober.


== 1. runde ==
Walk-over: 
Brått Trondheim, Vågen Kristiansund, Sparta Bergen, Djerv Hurum.


== 2. runde ==
Walk-over i 2. runde: 
Jørpeland, Ørn Trondheim, Vestfoss AIL, 
Sterling, Sarpsborg AIL.


== 3. runde ==
Hetland walk-over.


== Kvartfinaler ==
Hetland – Trygg Stavanger 4-1
Sarpsborg AIL – Sparta Sarpsborg 1-0
Sprint Moss – Trondheim AIL 3-1
Sterling – Spartacus 2-0


== Semifinaler ==
Sprint Moss – Hetland 2-1 e.e.o.
Sarpsborg AIL – Sterling 1-3


== Finale ==
Sprint Moss – Sterling 4-3


== Referanser ==


== Kilder ==
Arbeiderbladet
Arbeideravisa
1ste Mai


== Se også ==
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1929
Liste over fotballklubber i Arbeidernes Idrettsforbund
Tryggheim videregående skole

Tryggheim videregående skole er en kristen videregående skole på Nærbø. Skolen eies av Norsk Luthersk Misjonssamband, og har plass til 500 elever, og internatplass til 200.
Skolen ble opprettet som Tryggheim ungdomsskule i 1919, og fikk i 1972 navnet Tryggheim folkehøgskule. I 1983 ble Tryggheim vidaregåande skole etablert. I 2005 startet Tryggheim ungdomsskule på samme sted.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Oust naturreservat

Oust naturreservat ligger på Ostøya i indre Oslofjord, i Bærum kommune. Berggrunnen består i hovedsak av sedimentære kalk- og skiferbergarter fra kambrosilurperioden, gjennombrutt av ganger med permiske eruptive bergarter.
Reservatet utgjøres av flere delområder; Det største er det siste gjenværende større område med skog som er knyttet til de lavtliggende, kalkrike og sommervarme kambrosilurområdene i indre Oslofjord. Det er registrert ca. 460 forskjellige planter her, flere av disse har en meget begrenset utbredelse i Norge.
I reservatet er det påvist en rekke sjeldne, sårbare og truede arter, så som heroringvinge. Faunaen i delområdet Ringerikshaugene antas å være unik i nasjonal sammenheng.


== Referanser ==
Lars Osa

Lars Andersen Osa (født 13. august 1860, død 9. februar 1958) var en kunstmaler fra Ulvik i Hardanger.


== Utdannelse ==
Lars Osa ble født i Ulvik, men flyttet som femåring til bygden Osa, der faren skaffet seg et småbruk. Her vokste Lars Osa opp. Han hadde dugende evner til å spille hardingfele, men da han var på reise til Nordfjord som tjueåring i 1880 og møtte malerne Axel Ender og Nils Bergslien, bestemte han seg for at det var malerkunsten han ville satse på. I 1881 fikk han maleundervisning av Bergslien i Eidfjord, og ble elev på tegneskolen i Kristiania samme år. Fra 1882 til 1886 fikk han utdannelse både fra Kunstakademiet i København og malerskolen til P.S. Krøyer.


== Arbeid ==
Fra 1886 bodde og jobbet han i Kristiania, og malte gjerne motiver fra folkemusikk, men var òg inspirert av de sosiale tendensmaleriene fra 1880-tallet. Etter to reiser til Paris på 1890-tallet, reiste han til Valle i Setesdalen. Her traff han hun som skulle bli konen hans, barnebokforfatteren Hermine Bernhoft. På grunn av en strid rundt det at Osa hadde fått tildelt Statens reisestipend, flyttet han fra hovedstaden til Kristiansand, men oppholdt seg i Valle om somrene. Han malte òg mye fra folkelivet i Setesdal, samt landskapsbilder, interiørbilder og portretter, blant annet av Ivar Aasen og Ola Mosafinn. Videre utsmykket han kirker, for eksempel Haram kirke, Granvin kirke og Ulvik kirke. Han drev òg med restaureringsarbeid av flere middelalderkirker.
I 1903 flyttet Osa videre til Valle, og i 1917 slo han seg ned på Voss. Med dette meldte han seg ut av kunstlivet i hovedstaden, og maleriene hans har stort sett ikke blitt kjøpt inn av kunstsamlinger i Oslo. Et unntak er maleriet Tjenestepiken som Nasjonalgalleriet eier. I Bergen, Kristiansand og Haugesund har derimot bildene hans blitt kjøpt inn og satt pris på.
Den livlige selvbiografien hans, Med pensel og feleboge, kom ut i 1954. En minnestøtte over han ble avduket i 1967 i Ulvik. 
Lars Osa ble far til felespilleren Sigbjørn Bernhoft Osa.


== Et utvalg malerier ==
Ola Mosafinn, 1887, Ungdomshallen, Voss
Den vordende spillemann, (1887?)
Faderen, 1889
Tjenestepiken, 1889, Nasjonalgalleriet
Ivar Aasen, 1895, Bergen offentlige bibliotek
Barnebegravelse i Valle, 1895
Et menneske, ca. 1898
Et bryllup i Setesdal, ca. 1903
Oppbyggelse i Valle, 1904
Ein trøyt spelemann, 1912
Barnedåp i Valle, 1916
Nils Lavik, 1951, Stortinget, Oslo


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Utdypende artikkel om Osa på snl.no, skrevet av Gunnar Danbolt
Store norske leksikon om Osa.
P3 Dokumentar

P3 Dokumentar er et norsk dokumentarprogram som har gått på NRK Radio siden 2012. Programmet sender dokumentarer relatert til norsk ungdom og forsøker å fortelle historiene fra de unges perspektiv. Temaene er alt fra råning, psykisk sykdom og til hasjdyrking. Programmet sendes søndager på P3 mellom kl. 9:00 og 9:30.Redaksjonen består av tre faste radiodokumentarister: Ludvig Løkholm Lewin, Anne Dorte Lunås og Nareas Sae-Khow. Ved siden av disse har andre markante P3-reportere (Frid Kvalpskarmo Hansen, Webjørn S. Espeland, Trine Sollie, Siri Knudsen, Rune Håkonsen, Sven Bisgaard Sundet) og frilansere bidratt med dokumentarer. 
Programmet sendes fra NRK Tyholt i Trondheim.
Første sending kom på lufta den 6. februar 2012.


== Priser ==
Programmet vant i 2014 prisen for «Årets nettsak, liten redaksjon», som ble delt ut av NONA.I 2012 ble den tildelt «NRKs journalistpris».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside på P3
Programmet på NRK Radio
Podkas på NRK Radio
Australia under VM i friidrett 2001

Australia deltok under VM i friidrett 2001 (utendørs) fra 20. til 29. august 2001 i Edmonton i Canada,  og tok tre medaljer under mesterskapet.


== Medaljevinnere ==


== Eksterne lenker ==
8th IAAF World Championships In Edmonton hos iaaf.org
Sun Bing

Sun Bing (kinesisk: 孙兵 , født 27. november 1983) er en kinesisk mannlig skøyteløper.


== Personlige rekorder ==


== Meritter ==


=== Internasjonale mesterskap ===
Sprint-VM på skøyter deltatt i ett VM

Hamar 2007.Beste resultat 31.-plass i Hamar 2007.


=== Sammenlagt i Verdenscupen ===


== Eksterne lenker ==
(en) Sun Bing – Speedskatingbase.eu 
(en) Sun Bing – SpeedSkatingNews.info 
(en) Sun Bing – SpeedSkatingStats.com 
(en) Profil på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Profil (gammel) på data.ISUresults.eu og Profil (ny) på www.ISU.html.infostradasports.com sine nettsider. (distanseresultater)
(en) Profil på SpeedskatingResults.com (personlige rekorder og resultater)
(en) Profil Arkivert 22. desember 2015 hos Wayback Machine. på SportNavigator.nl (personlige rekorder og info)
(en) Profil på The-Sports.org (noen resultater)
(nl) Profil på Effesport.nl (noen resultater)
Stanley P. Smith

Stanley Peregine Smith (født 19. mars 1861 i London, død 31. januar 1931 i  Zezhou i Shanxi i Kina) var en britisk protestantisk misjonær i Kina.
Han fikk sin utdannelse ved Repton og Trinity College i Cambridge.  Stanley Smith var en av the Cambridge Seven, studenter fra Cambridge University som i 1885 besluttet å reise som misjonærer til Kina.   
Stanley Smith begynte sitt virke sammen med C. T. Studd i provinsen Shanxi. Han var en utmerket lingvist og mestret snart kinesisk. I november 1899 dro han med familie fra Kina og ankom Plymouth i desember, slik at de var borte mens Bokseropprøret rammet misjonene.
Etter å ha virket ved misjonsstasjoner i Linfen, Hongdong og Lungan (Changzhi), og kort før første verdenskrig, trådte Stanley Smith at av China Inland Missions tjeneste på grunn av læremessige uoverensstemmelser, men opprettholdt fortsatt gode relasjoner til misjonsselskapet. Han fortsatte som misjonær, og innledet eget arbeide i det østlige Shanxi. 


== Familie ==
Stanley Smith giftet seg med misjonæren Sophie Reuter den 16. september 1888.  De fikk en sønn, Dr Algernon «Algie» Stanley Smith (14. februar 1890 - 28. juli 1978), en av grunnleggerne av Ruanda Mission i Afrika. Etter Sopghies død giftet han seg med Anna M. Lang (født ca 1864) fra Skottland. De hadde tre barn: Henry (1895); Mary (1898) og Robert (1901).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Broomhall, Alfred (1985). Hudson Taylor and China's Open Century: Assault on the Nine. London: Hodder and Stoughton.
Sør-Afrika under VM i friidrett 2001

Sør-Afrika deltok under VM i friidrett 2001 (utendørs) fra 20. til 29. august 2001 i Edmonton i Canada,  og tok to medaljer under mesterskapet.


== Medaljevinnere ==


== Eksterne lenker ==
8th IAAF World Championships In Edmonton hos iaaf.org
Guangshengtempelet

Guangshengtempelet (kinesisk: 广胜寺, pinyin: Guangsheng si) er et tempel ved sørhellingen av Huoshanfjellet, 17 km nordøst for sentrum i Hongdong fylke i provinsen Shanxi i Folkerepublikken Kina. Det ble bygd i år 147 og fikk sin nåværende navn i Tangdynastiets tid. Det består av tre deler: Det øvre tempel, det nedre tempel (ødelagt av jordskjelv i 1303, men gjenoppbygd) og Shuishengtempelet (Vanngudens tempel). 
Tempelanlegget er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.
Zhaocheng Jin Tripitaka, opprinnelig kalt Jin Tripitaka, ble oppdaget i Guangshengtempelet i 1933. Med rundt 7000 kapittel var dette det lengste trykkede verk fra Jindynastiets tid. Det har flere sutraer som mangler i yngre utgaver av denne kanon.


== Referanser ==
Hurtigløp på skøyter under Asiatiske vinterleker

Hurtigløp på skøyter er en av idrettene under de asiatiske vinterlekene helt siden deres første vinterleker i 1986. 


== Øvelser ==


== Medaljetabell ==


== Deltagende nasjoner ==


== Liste over medaljevinnere ==


=== Herrenes 100 m ===


=== Herrenes 500 m ===


=== Herrenes 1 000 m ===


=== Herrenes 1 500 m ===


=== Herrenes 5 000 m ===


=== Herrenes 10 000 m ===


=== Herrenes fellesstart ===


=== Herrenes lagtempo ===


=== Damenes 100 m ===


=== Damenes 500 m ===


=== Damenes 1 000 m ===


=== Damenes 1 500 m ===


=== Damenes 3 000 m ===


=== Damenes 5 000 m ===


=== Damenes fellesstart ===


=== Damenes lagtempo ===


== Kilder ==
Sports123


== Eksterne lenker ==
Resultater fra Sapporo – Obihiro 2017 på Speedskatingnews.info
Resultater fra Almaty – Astana 2011 på Speedskatingnews.info
Reuultater fra Changchun 2007 på Speedskatingnews.info
Resultater fra Aomori 2003 på Speedskatingnews.info
Resultater fra Gangwon 1999 på Speedskatingnews.info
Resultater fra Harbin 1996 på Speedskatingnews.info
Resultater fra Sapporo 1990 på Speedskatingnews.info
Resultater fra Sapporo 1986 på Speedskatingnews.info
Museo de Arte Moderno (Mexico by)

Museo de Arte Moderno de la Ciudad de México er et museum for moderne kunst i Mexico by. Det ligger i Chapultepec-parken, langs Paseo de la Reforma. Det ble åpna 20. september 1964 etter initiativ fra daværende president Adolfo López Mateos. Bygninga er tegna av Pedro Ramírez Vázquez, i samarbeid med Rafael Mijares Alcérreca.
Museet utgjør en del av Instituto Nacional de Bellas Artes, og har utstillinger av nasjonale og internasjonale samtidskunstnere. Det har også en permanent samling av verker av Gelsen Gas, Frida Kahlo, Olga Costa, Diego Rivera, David Alfaro Siqueiros, José Clemente Orozco, Manuel Álvarez Bravo, Leonora Carrington, Rufino Tamayo, Juan Soriano og Vicente Rojo.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Museo de Arte Moderno, Mexico City – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Instituto Nacional de Bellas Artes