jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Etterretningsoperasjonen i Stockholms skjærgård 2014

Etterretningsoperasjonen i Stockholms skjærgård 2014 var en militær operasjon som fant sted i Stockholms skjærgård i midten av oktober 2014. Försvarsmakten kategoriserte den som en etterretningsoperasjon som «syftar till att kunna bekräfta främmande undervattensverksamhet».Avdelinger fra Fjärde sjöstridsflottiljen, Amfibieregementet, Helikopterflottiljen og Hemvärnet deltok. Operasjonen ble igangsatt etter en observasjon fra en privatperson som Försvarsmakten beskrev som en troverdig kilde. Försvarsmakten presenterte et fotografi av et ukjent objekt som ble satt i forbindelse med operasjonen. Innledningsvis var letingen konsentrert til Kanholmsfjärden, og senere flyttet sydover til Nämdöfjärden og Jungfrufjärden. Operasjonen ble avsluttet 24. oktober og antas å ha kostet cirka 20 millioner svenske kroner.


== Referanser ==
Sigtunastiftelsen

Sigtunastiftelsen er en svensk selvstendig kristen stiftelse, beliggende i Sigtuna. Den er ikke organisatorisk en del av Svenska kyrkan, men har faglige koblinger til denne.Stiftelsen driver både hotell- og konferansevirksomhet, samt har et omfattende kulturtilbud og bibliotek med Sveriges største pressearkiv. Dette danner grunnlaget for forskervirksomhet. Kulturprogrammet består av forfatterbesøk, konserter, forelesninger, seminarer, samtalekvelder og retreater.
Stiftelsen var i 1915, og dagens bygg sto ferdig i 1917.

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sigtunastiftelsen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Sigtunastiftelsens nettsted
Deutsche Schachzeitung

Deutsche Schachzeitung var et tysk sjakktidsskrift som kom ut fra 1846 til 1988, og som lenge var ansett som et av verdens fremste. 
Første nummer kom i juli 1846, med  Ludwig Bledow som redaktør. De første tiårene var tidsskriftet, som den gang bar navnet Schachzeitung, et organ for sjakklubben Berliner Schachgesellschaft. I 1872 ble navnet endret til Deutsche Schachzeitung, og ble gitt ut uten avbrudd til september 1944. I oktober 1950 kom det ut på nytt, med Rudolf Teschner som redaktør. Det er gitt ut et ettertrykk av årgangene 1846 til 1944 i 29 bind, Edition Olms (Zürich  1985).Fra og med januarnummeret 1989 ble Deutsche Schachzeitung innlemmet i avisa Schach-Report. I 1996 gikk Schach-Report inn i tidsskriftet Schach.


== Liste over redaktører ==


== Referanser ==
Virgil van Dijk

Virgil van Dijk (født 8. juli 1991) er en nederlandsk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Liverpool FC.Før han kom til Liverpool spilte han i Southampton FC i England og i skotske Celtic FC. Han kom i sin første sesong for Celtic på årets lag i Skottland. Han ble av de andre spillerne i Premier League kåret til årets spiller sesongen 2018/-19.


== Groningen ==
Han startet sin karriere for Willhem II før han bytta til Groningen i 2010. Han startet som høyreback, men ble midtstopper etter å ha vokst 18 cm på en sommer.Han debuterte profesjonelt for Groningen som innbytter i en 4-2 seier mot ADO Den Haag 1. mai 2011.I sesongen 2011-2012 spilte han 23 kamper og han scoret sitt første mål i en 6-0 seier mot Feyenoord 30. oktober 2011.


== Celtic ==
Han signerte for Celtic 21. juni 2013 med en 4 års kontrakt, for en overgangssum på rundt 2,6 millioner pund.Han debuterte 17. august som innbytter i 2-0 seieren mot Aberdeen. En uke senere startet han sin første kamp mot Inverness Caledonian Thistle FC kampen endte 2-2. Han scoret sitt første mål 9. november, han scoret 2 mål i 4-1 seieren over Ross County.


== Southampton ==
Han skrev 1. september 2015 en femårskontrakt med Southampton med en overgangsum på £11,5 millioner.


=== 2015 - 2016 sesongen ===
Han debuterte mot West Bromwich Albion 12. september i en kamp som endte 0-0. Tre uker senere scoret han sitt første mål i sin tredje kamp mot Swansea.Den 7. mai 2016 signerte han en 6 års kontrakt med klubben.


=== 2016-2017 sesongen ===
Den 22. januar 2017 ble han utnevnt kaptein. Samme dag fikk han en ankelskade i kampen mot Leicester, noe som gjorde at han ikke kunne spille ligacupfinalen som Manchester United vant.


== Liverpool ==
Den 27. desember 2017 skrev han under for Liverpool FC. Overgangen ble gjennomført 1. januar 2018. Han fikk draktnummer 4. Van Dijk debuterte for Liverpool i FA-cupen mot byrival Everton, og ble matchvinner på Anfield med 2–1-målet i det 84. minutt.


== Landslaget ==
Den 10. okober 2015 fikk han sin første landskamp for Nederland mot Kasakhstan.Han ble tatt ut i Nederlands tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Meritter ==
CelticScottish Premiership (2): 2013/2014, 2014/2015
Scottish League Cup (1): 2014/2015LiverpoolPremier League (1): 2019/20
VM i fotball for klubblag (1): 2019Champions League (1): 2018/2019
UEFA Super Cup (1): 2019
EFL Cup (1): 2021/22
Fa cup winner 2021/22IndividueltUEFA Årets spiller i Europa (1): 2019
PFA Player of the Year (1): 2019


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Virgil van Dijk – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Virgil van Dijk – UEFA 
(fr) Virgil van Dijk – LÉquipe 
(en) Virgil van Dijk – Transfermarkt 
(en) Virgil van Dijk – national-football-teams.com 
(en) Virgil van Dijk – WorldFootball.net 
(en) Virgil van Dijk – Soccerbase.com 
(en) Virgil van Dijk – FootballDatabase.eu 
(en) Virgil van Dijk – Soccerway 
(en) Virgil van Dijk – EU-Football.info
Mira (navn)

Mira (bulgarsk, makedonsk og serbisk: Мира, sanskrit: मीरा) er et kvinnenavn med flere opprinnelser. Navnet er vanlig blant annet i India gjennom transkripsjoner som Myra og Meera.


== Etymologi ==
Mira har mange mulige opprinnelser. Det er:

en kortform av Mirabella.
en kortform av Miranda.
en kortform av Elmira eller Almira.
en kortform av Miriam.
en kortform av Samira.
en feminin form av Miro, dannet av det slaviske navneleddet mir, som betyr «fred» eller «verden».
dannet av sanskrit mira, «glad».
dannet av sanskrit mira (मीरा), «hav».Meera er en variant transkripsjon av det indiske navnet Mira.
Myra er en variant av Mira, men har også andre opprinnelser.
Mire er en variant av Mira.
Miira er en finsk skrivemåte av navnet, og Míra er en islandsk og ungarsk skrivemåte av navnet.


== Utbredelse ==
Mira var i Sverige mest brukt på 1980- og 1990-tallet.
Mira har navnedag i flere land.

Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Mira og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Mira Schor (f. 1950), amerikansk kunstner
Mira Furlan (f. 1955), kroatisk skuespiller og sanger
Mira Craig (f. 1982), norsk popartist
Mira Betz, amerikansk magedanser


== Annen bruk av navnet ==
Mira var blant de hundre mest brukte hundenavnene og blant de hundre mest brukte kattenavnene i Norge i 2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Mira
(en) Think Baby Names: Mira
Hengverk

Et hengverk er en struktur som brukes i trekonstruksjoner. Her blir bærebjelken opphengt i en hengesøyle av jern slik at trekkraften blir ledet videre som trykkrefter til streverne og videre til forankringene. I et dobbelt hengeverk blir kreftene fordelt videre via en spennbjelke.


== Se også ==
Sprengverk


== Kilder ==
Illustreret norsk konversationsleksikon, bind 1, spalte 1348
Ansorgiidae

Ansorgiidae er en utdødd gruppe (familie) av mygg (Nematocera).   


== Utseende ==
En middelsstor mygg (kroppslengde 6 millimeter, vingelengde 5 millimeter).


== Fossiler ==
Arten er beskrevet fra et fossil fra Karatau-formasjonen i Kasakhstan. Denne stammer fra øvre jura (165-155 millioner år før nåtid).


== Systematisk inndeling ==
Av de nålevende familiene er denne gruppen trolig mest i slekt med Tanyderidae.

Orden tovinger] (Diptera)
Mygg (Nematocera)
Infraorden Psychodomorpha
Familien Ansorgiidae Krzeminski & Lukashevich, 1993
Slekten Ansorgius Krzeminski, 1994
Ansorgius praedictus (Krzeminski & Lukashevich, 1993)


== Kilder ==
Evenhuis, N.L. (1994 med senere revisjoner). Catalog of the fossil flies of the world [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Ansorgiidae i Encyclopedia of Life 
(en) Ansorgiidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ansorgiidae hos Fossilworks
Grauvogeliidae

Grauvogeliidae er en utdødd gruppe (familie) av mygg (Nematocera). Gruppen omfatter de eldste fossilene som med sikkerhet kan plasseres som tovinger.  


== Utseende ==
Ganske små mygg, vingelengde ca. 3 millimeter. Vingene var avlangt ovale med mange tydelige vingeårer. Det var en tydelig subcosta-åre, en radialåre som delte seg i fem grener, en medialåre som delte seg i fire grener og en to-delt cubitalåre. Tverr-årer mellom gren 1 og 3 av medialåren og mellom median- og cubitalåren avgrenset to lukkede celler inne i vingen.
Dette årenettet samsvarer ganske godt med det hypotetiske årenettet til stamformen for alle tovinger.


== Fossiler ==
Gruppen er beskrevet fra fossiler fra tidlig trias (247-242 millioner år før nåtid) fra Frankrike. De er dermed blant de aller tidligste tovingene som er kjente. Gruppen er bare kjent fra lokaliteten Arzviller i Frankrike.


== Systematisk inndeling ==

Orden tovinger (Diptera)
Mygg (Nematocera)
Infraorden Psychodomorpha
Familien Grauvogeliidae Krzeminski et al., 1994
Slekten Grauvogelia Krzeminski et al., 1994
Grauvogelia arzvilleriana Krzeminski et al., 1994
Slekten Louisa Krzeminski & Krzeminska, 2003
Louisa nova Krzeminski & Krzeminska, 2003
Slekten Voltziapupa Lukashevich et al., 2010 - slekten er beskrevet fra pupper
Voltziapupa cornuta  Lukashevich et al., 2010
Voltziapupa tentata  Lukashevich et al., 2010


== Kilder ==
Evenhuis, N.L. (1994 med senere revisjoner). Catalog of the fossil flies of the world [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Grauvogeliidae i Encyclopedia of Life 
(en) Grauvogeliidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Grauvogeliidae hos Fossilworks 
Grauvogeliidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av vingen av Grauvogelia arzvilleriana
Fettkontoret

Fettkontoret var et departementskontor under Forsyningsdepartementet, opprettet i 1939. I starten lå det under Den alminnelige avdelingen, før det like etter 9.april 1940 ble overført til Direktoratet for proviantering og rasjonering. Da Forsyningsdepartementet ved kongelige resolusjon 7. desember 1945 ble nedlagt, ble Fettkontoret overført til Handelsdepartementet.
Kontoret hadde ansvaret for saker vedrørende forsyning, rasjonering og fordeling av fett og fete oljer, samt råstoffer til fremstilling av disse og produkter som fett og fete oljer inngikk i.


== Arkivet ==
Arkivet til Fettkontoret oppbevares i Riksarkivet og er på 53 hyllemeter. Det inneholder journaler med register 1939-1946, alfabetisk ordnet journalkort 1945 og 1948-1952 og kopibøker 1939-1952. Sakarkivet er ordnet etter arkivnøkkel og omhandler forsyninger, rasjoneringer og omsettingsregulering av forskjellige fettstoffer og varer som inneholder slike stoffer. Her finnes også materiale om tildeling av fett og fettholdige varer til ulike brukergrupper som bedrifter og enkeltpersoner, til spisebruk og teknisk bruk, eksport og eksportlisenser for fettholdige varer og produksjons-, beholdnings- og forbruksoppgaver.


== Se også ==
Statens fettdirektorat


== Litteratur ==
Johannessen, Knut / Kolsrud, Ole / Mangset, Dag (red.): Håndbok for Riksarkivet. Side 210-212. Ad Notam Gyldendal. Oslo ISBN 82-417-0137-3


== Eksterne lenker ==
(no) Arkiv etter Fettkontoret på Arkivportalen
Vest-Agder politikammer

Vest-Agder politikammer var et politikammer på Agder. Fra 2002 ble Vest-Agder politikammer en del av det nyopprettede Agder politidistrikt.


== Historikk ==
Ved kgl. res. 6. november 1897 (til gjennomføring av lov om delvis omordning av det sivile embetsverk 21. juli 1894 nr. 5) ble det bestemt å opprette flere nye politimesterembeter, deriblant Lister og Mandal politimesterembete. Embetsdistriktet skulle omfatte Mandal, Flekkefjord, hele Lister fogderi, herredene Halse og Harkmark, Holum, Øyslebø og Laudal, samt Nordre Undal og Søndre Undal av Mandal fogderi. Bestemmelsene fra 1894 og 1897 ble for Lister og Mandals vedkommende iverksatt etter kronprinsregentens res. 16. april 1904. Det eneste avviket fra planen var at byfogden i Flekkefjord (dvs. sorenskriveren) fortsatte å være politimester i byen frem til 1921.
Fra 1. januar 1919 skiftet Lister og Mandal amt navn til Vest-Agder fylke. Samtidig endret politimesterembetet navn til Vest-Agder politikammer.
Fra 1. oktober 1921 ble også Flekkefjord lagt til Vest-Agder politiembetets distrikt, samtidig som Finsland, Bjelland, Grindheim og Åseral ble overført fra politimesteren i Kristiansand til politimesteren i Vest-Agder (etter kgl. res. 16. juli 1921).
Fra 1. januar 2002 ble Vest-Agder politidistrikt en del av det nyopprettede Agder politidistrikt. Samtidig ble Sirdal lensmannskontor overført til Rogaland politidistrikt.


== Arkiv ==
Arkivet etter Vest-Agder politikammer er avlevert til Statsarkivet i Kristiansand. Arkivet har et omfang på 121 hyllemeter.


== Eksterne lenker ==
Arkivkatalog for Vest-Agder politikammer hos Statsarkivet i Kristiansand


== Kilder ==
Statsarkivet i Kristiansand, arkivkatalog for Vest-Agder politikammer.
Nils Windfeldt Thoresen

Nils Windfeldt Thoresen (født 8. mai 1822 i Kviteseid, død 24. oktober 1907) var en norsk lege som forsket på syfilis og andre smittsomme lidelser som difteri, lungebetennelse og skarlagensfeber. Han er også kjent som far til Cecilie Thoresen.


== Bakgrunn ==
Han var sønn av Thore Thoresen (1789–1850) og Ida Christine Møller (1789–1867). Faren var klokkersønn fra Kviteseid som hadde gått på Blågård seminar, et treårig lærerseminar som holdt til utenfor Købehavn, etter initiativ fra sogneprest i Kviteseid Niels Windfeldt, som også bekostet hele utdannelsen og oppholdet. Nils ble dermed oppkalt etter farens velgjører, men de var ikke i slekt. Faren arbeidet i noen år som lærer i prestegjeldet og ble i 1819 første lærer ved Kviteseid skolelærerseminar på Kosi i Brunkeberg i Kviteseid; han tok senere teologisk embetseksamen i Christiania og ble senere sogneprest i Hjartdal og Borge.


== Karriere ==
Etter i 1842 å ha gått ut av Skiens skole med laud, og blitt cand.med. i 1848, også med laud, var Thoresen 1848 til 1850 knyttet til Rikshospitalet og Fødselsstiftelsen som kandidat, foruten å være amanuensis ved de medisinske laboratorier underlagt syfilisprofessorene Carl Wilhelm Boeck (1808–1880) og Johan G. Conradi (1835–1919).
Han ble i 1852 gift med Marie Johanne Benneche (1827–99), datter av en kjøpmann Christian Schultz Benneche i Kristiania. De ble forresten foreldre til Cecilie Thoresen (1858–1911) som i 1882 ble første kvinnelige norske artianer. Samme året bosatte de seg i Eidsvoll, der Nils fikk fast jobb som badelege ved Eidsvolds bad i tillegg til å drive egen praksis og være fattiglege i Hurdal. I 1873 sikret han seg H.K.H. Kronprinsens gullmedalje på en avhandling der han studerte nettopp syfilis, hvorvidt det kunne spores noen sammenheng til Phthisis, et arkaisk navn på tuberkulose. Det var i 1878 han ble distriktslege i Ullensaker som ligger like ved, så han fortsatte å bo der, på Marienlyst gård. Han gikk av med pensjon i 1901.
Ifølge lokalhistoria var han en ivrig skiløper som på 1870-tallet inspirerte til at man etablerte Eidsvolds Skiforening. Fordi han var telemarking og hadde lært skikunsten i oppveksten i Morgedal, kunne han ha vært barndomsvenn av Sondre Norheim (1825–1897).I 1886 ble han innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi og i 1890 fikk han St. Olavs Orden.


== Referanser ==
Ann-Cathrin Ramberg

Ann-Cathrin Ramberg (født 12. desember 1939) er en norsk manusforfatter, regissør, billedprodusent, produsent, prosjektleder og forfatter.Fra 1964 arbeidet hun for NRK TV som regissør og manusforfatter, producer og prosjektleder først som fast ansatt og senere som frilanser med store selvstendige oppgaver. Hun har også vært med på enkelte produksjoner for Fjernsynsteatret..I den permanente utstillingen til Brooklyn Children's Museum inngikk et program av Ann-Cathrin Ramberg og Per Moen sammen med opplysningen om at hun var prisbelønt for «outstanding children's program».


== Familie ==
Hun er datter av danser og koreograf Elsa Ramberg og radiomannen Otto Nielsen, og søster av journalisten og forfatteren Atle Nielsen. Gift med fotograf Per Moen. 


== Bokutgivelser ==
I 1979 ga hun ut barneboken Hannes sommer på Tiden norsk forlag.
For NRK har hun laget en oversikt over alle program vist i Barne-TV fra starten og ut 2003. 
Hun har også gitt ut en samling med viser av faren Otto Nielsen; boken heter Litjvisa mi etter en av farens populære sanger, og har undertittelen «en visebiografi». I 2018 ga hun biografien Streiftog gjennom et liv om faren.


== Filmografi ==


=== Manus og regi ===
1967 Lekestue – med Kanalta som skapdukke
1968 Lykkehjulet – månedsmagasin for de minste, med hånddukken Nikodemus (spilt av Rigmor Lange)
1968 Triola da Gamba
1970 TV-barnet (Regi)
1973 Blokk 12, Oppgang C (manus)
1978 Hannes sommer
1980-1986 Halvsju
1985 C-blokk bandet – dramaserie som ble sendt som innslag i Halvsju
1989 Barn - i veien?
1989–1991 VVP – ungdomsprogrammer
1995–1997 Lillys butikk
2002 Karsten og Petra – serie på 13 programmer basert på bøkene av Tor Åge Bringsværd og Anne Holt


=== Regi ===
1968 Du og jeg og vi to – programleder: Ragne Tangen
1968 Falkeklubben – programleder: Rolf Riktor
1982 Vår gamle gudelære – manusforfatter: Tor Åge Bringsværd


== Bibliografi ==
1979 Hannes sommer – basert på TV-serien Hannes sommer
2002 Litjvisa mi. En visebiografi med 100 av Otto Nielsens viser (Norsk Musikforlag)
2018 Streiftog gjenom et liv (Communicatio Forlag)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Ann-Cathrin Ramberg i BIBSYS
Om Ann-Cathrin Ramberg i International Movie Database Besøkt 25. mars 2020
Arkivmagasinet

Arkivmagasinet var et informasjonsblad fra Arkivverket som ble utgitt fra 1987 til 2015 i tre årlige utgaver. Bladet ble sendt til offentlige bibliotek, registrerte historielag og privatpersoner som hadde bestilt det. Det er tilgjengelig fra og med 2006-årgangen online digitalt.


== Eksterne lenker ==
Arkivmagasinet som pdf
Kismet (film, 1920)

Kismet er en amerikansk stumfilm fra 1920, regissert av Louis J. Gasnier.


== Handling ==
Hajj er en kjeltring som tigger i periferien rundt hoffet i Bagdad.
Han planlegger hvordan han kan få muligheten til å gifte vekk datteren sin til en av de kongelige, og dermed håper Haji å selv vinne hjertet til dronningen ved slottet.


== Skuespillere ==
Otis Skinner som Hajj the Beggar
Rosemary Theby som Kut-al-Kulub
Elinor Fair som Marsinah
Marguerite Comont som Nargis
Nicholas Dunaew som Nasir
Herschel Mayall som Jawan
Fred Lancaster som Zayd
Leon Bary som Caliph Abdullah
Sidney Smith som Jester
Hamilton Revelle som Wazir Mansur
Tom Kennedy som Kutayt
Sam Kaufman som Amru
Emmett King som Wazir Abu Bakr
Fanny Ferrari som Gulnar
Emily Seville som Kabirah


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kismet på Internet Movie Database
Layla

For kvinnenavnet Layla, se Laila
Layla (eller Leyli, fra arabisk, betyr natt) er en kvinnelig mytologisk figur i Midtøsten og ikke minst innen sufismen. Hun er mest kjent fra det persiske kjærlighetseposet Layla og Majnun av Nizami Aruzi på 1100-tallet.Antagelig er Layla og Lilith opprinnelig den samme, men i sufisk tradisjon er Layla kommet til å få en betydelig mer positiv framtoning som symbol for den sanne kjærlighet, mens Lilith der fremstilles som en succuba og lilims mor.
Eric Clapton skrev i 1970 sangen Layla.


== Referanser ==
ScanAid

Scan Aid er en norsk frivillig organisasjon som satser på utdannelse i Gambia. Organisasjonen driver skoler, en helsestasjon og støtter høyere utdanning gjennom finansiering via fadderordninger. Organisasjonen er upolitisk og livssynsnøytral. 


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Leir bru

Leir bru er ei buebru ved Vie i Grong bygget i 1905. Den er synlig fra 760Fylkesvei 760, og er idag i bruk som gangbru. Fv760 krysser idag Leirelva over en betongkulvert, rundt 15 m sørøst for brua. Brua er bygd i armert betong. 
Brua ble fredet av Riksantikvaren 17. april 2008.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Leir bru». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Bygdeting

Bygdeting var i flere århundrer sentrum for lokalsamfunnet samt et organ for lokalt selvstyre og statlig kontroll med bygdene i Norge. Bygdetingene har en historie som sannsynligvis strekker seg tilbake til vikingtiden, og er beskrevet i Landsloven fra 1274. Fra 1590 var bygdetingene første rettsinstans i det norske rettssystemet. Dette systemet var aktivt fram til det gradvis ble svekket fra 1790-tallet, via opprettelsen av underdomstoler i 1880 til bygdetingene ble avskaffet i 1927.


== Bygdetingene under Landsloven ==
Bygdetingene under Landsloven fra 1274 var både organet for det lokale selvstyret og for den statlige kontrollen med bygdene. Om pålegg og lover fra kongen skulle være gjeldende, måtte de offentliggjøres på bygdetingene, og kun på disse tingene kunne man fatte  bindende beslutninger for folket i bygdene som lå i tingområdet. Bygdetingene fungerte også som domstol for en rekke ulike saker, der det ble oppnevnt en domsnemd for hver enkelt sak.


== Bygdetingene etter 1590 ==
I en kongelig forordning i 1590 ble bygdetingene omgjort til første rettsinstans i et nasjonalt rettssystem, og det ble etablert faste domsutvalg på tingene. Tingene hadde også diverse andre funksjoner for kongen og bygdesamfunnet, og det ble opprettet en egen sekretærstilling for tingene. Snart fikk denne sekretæren, sorenskriveren, eneansvaret for mye av det bygdesamfunnet hadde hatt ansvar for, og ble etterhvert for eksempel enedommer med lagmennene fra bygden som vitner. Fra 1790 og utover ble bygdetingenes funksjon svekket gjennom en serie reformer. I 1880 ble det opprettet nye underdomstoler, og i 1927 ble bygdetingene avskaffet.
Fra midten av 1600-tallet var tinglysing av private forhold og ulike pålegg fra kongen tingenes viktigste oppgave i tillegg til domstolfunksjonen. Forhandlinger mellom embedsmenn og allmuen foregikk også på disse tingene, og skatter ble vanligvis betalt på tingene. Dette skjedde enten på de ordinære tingene eller på egne «skatteting». På tingene kunne også bygdefolket kommunisere til øvrigheten, og det fungerte derfor som deres måte å påvirke oppover.
Bygdetingene var «allting», noe som vil si at alle selvegne bønder kunne møte. Området som ble innkalt til de ulike tingene var et tinglag, og kunne omfatte et skipreide, et herred eller et prestegjeld. Ofte var de samsvarende med prestegjeldene, særlig etter 1600. Utgifter til tingene ble kostet av bøndene. Hyppigheten for tingene varierte. I 1643 ble det sagt at det skulle være hver måned eller minst annenhver måned i Sør-Norge, men etter Christian Vs Norske Lov av 1687 ble det sagt at det skulle være tre ganger i året i sør, to ganger enkelte steder og en gang i året i nord. Som oftest fikk tingene navn etter når de ble holdt (vinterting, vårting osv.) Fra slutten av 1700-tallet ble månedsting igjen forventet.


== Se også ==
Ting (forsamling)


== Eksterne lenker ==
Artikkelen «Bygdeting» i Norsk historisk leksikon 2. utgave, 3. opplag (2004) - Artikkelen fungerer som kilde for denne artikkelen.