jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Orkerød Hageby

Orkerød Hageby er et boligområde i Moss kommune i Østfold. Det ble anlagt i årene 1946-1947, med F.S. Platou som arkitekt.Orkerød Hageby er står på liste over registrerte kulturminner i Moss.


== Historie ==


=== Hageby-idealet ===
Hageby-bevegelsen startet i England med Ebenezer Howard som bevegelsens fremste ideolog. Også i Norge ble hageby-konseptet populært over store deler av landet. Fra Arctanderbyen ble bygget i Oslo på begynnelsen av 1900-tallet og frem til 1960-tallet ble det anlagt mange hagebyer i Norge. Dette var boligområder der det i tråd med hageby-prinsippene ble lagt vekt på at folk fra arbeiderklassen skulle kunne bo i småhusbebyggelse med mye frisk luft og vegetasjon rundt seg, ha mulighet for å dyrke nyttevekster i egne ha<ger, og ha kort vei til jobb, skole og butikker.
Også i Østfold ble det anlagt en rekke boområder etter denne modellen, og Orkerød Hageby er en av hagebyene som ble etablert i Moss.


=== Orkerød Hagebys historie ===
Orkerød Hageby ble anlagt for å skaffe boliger til arbeiderne på Moss Glassverk. Glassverket hadde tradisjon for å ta godt vare på sine glassblåsere, som i tillegg til å være de best betalte fagarbeiderne i byen, fra starten av hadde fri bolig med brensel.


== Referanser ==
Long Day’s Flight ’Till Tomorrow

Long Day's Flight 'Till Tomorrow er et musikkalbum med Kåre & The Cavemen. Albumet ble utgitt i 1999 og har senere blitt gjenutgitt etter at bandet endret navnet til Euroboys.


== Sporliste ==
«Deliverance» (Kåre & The Cavemen)
«Filadelfia» (Kåre & The Cavemen)
«Down the Road of Golden Dust» (Kåre & The Cavemen)
«Transatlantic Phonecall» (Kåre & The Cavemen)
«Gallery Oslo (A Long Day's Flight 'Till Tomorrow)» (Kåre & The Cavemen)
«Sex Kabin» (Kåre & The Cavemen)
«Invisible Horse» (Kåre & The Cavemen)
«Rock'n'Roll Farmacia» (Kåre & The Cavemen)
«In Farfizium» (Kåre & The Cavemen)
«Black Fez» (Kåre & The Cavemen)
«Ambulance Cruiser» (Kåre & The Cavemen)
«Gibraltar» (Kåre & The Cavemen)
«Electric Dandruff» (Kåre & The Cavemen)


== Medvirkende ==


=== Kåre & The Cavemen ===
Kåre João Pedersen - sang, trommer, maracas, tamburin, guiro, cabasa, bjelle, synthesizr, e-bow, cymbal, timpami, arrangement, coverdesign, låtskriver, miksing, produsent
Knut Schreiner - vokal, gitarer, piano, vibrafon, klokkespill, synthesizer, e-bow, arrangement, coverdesign, låtskriver, miksing, produsent
Dag F. Gravem - vokal, bassgitar, gitarer, arrangement, låtskriver, miksing, produsent
Anders Møller - vokal, trommer/perkusjon, congas, bongos, maracas, tamburin, guiro, cabasa, bjeller, chime, kubjelle, arrangement, låtskriver, miksing, produsent
Per Øydir - orgel, piano, låtskriver, produsent


=== Øvrige ===
Tore Ylwizaker - elektronikk
Sexual Chocolate - blåsearrangement
Per Gjermund Storrø - trompet
Rolf-Erik Nystrøm - saksofon
Vidar Bråten - trombone
Ivar Winther - fløyte
Hiroshi Onoue - sitar
Kasper Pedersen - slidegitar på Black Fez
Henry Samuelson - tekniker
Kenny Jones - tekniker, miksing
Mandy Parnell - mastering
Morten Lund - mastering på Filadelfia
Hans Olav Grøttheim - miksing på Filadelfia
Espen Berg - mastering på Down the Road of Golden Dust
Børge Finstad - miksing på Down the Road of Golden Dust
Simon Weller - fotograf
Steve Turner - fotograf
Roar Vestad - fotograf
Sean Magee - artwork
Eyetoeye - art dirction
Rune Grønn - manager
Scandinavian Talent Development - managerselskap


== Eksterne lenker ==
Long Day's Flight 'Till Tomorrow
Getting Out of Nowhere

Getting Out of Nowhere er et musikkalbum med Euroboys. Albumet ble utgitt i 2000.


== Sporliste ==
«All of My Money» (Knut Schreiner/Euroboys)
«Roadblock» (Knut Schreiner/Euroboys)
«Dirty Hole» (Knut Schreiner/Euroboys)
«Nice for a Change» (Knut Schreiner/Euroboys)
«Turn That Sound Up» (Knut Schreiner/Euroboys/Torgny Amdam)
«Master Charge» (James Williamson/Scott Thurston)
«Smash It to Piecest» (Knut Schreiner/Euroboys)
«Needle Park» (Knut Schreiner/Euroboys)
«Stockholm» (Knut Schreiner/Euroboys)
«Scarborough Fair» (Trad./Euroboys)
«Come On In, Your Time Is Up» (Knut Schreiner/Euroboys)


== Medvirkende ==


=== Euroboys ===
Kåre João Pedersen - sang, trommer, maracas, tamburin, bjelle, synthesizr, e-bow, cymbal, arrangement, coverdesign, låtskriver
Knut Schreiner - vokal, gitarer, piano, vibrafon, klokkespill, synthesizer, e-bow, arrangement, coverdesign, låtskriver, produsent
Dag F. Gravem - vokal, bassgitar, gitarer, arrangement, låtskriver
Anders Møller - vokal, trommer/perkusjon, congas, bongos, maracas, tamburin, bjeller, kubjelle, arrangement, låtskriver, produsent
Per Øydir - orgel, piano, låtskriver


=== Øvrige ===
Mathias Eick - trompet på Nice for a Change og Smash It to Piecest
Lars Horntveth - saksofon på Nice for a Change og Smash It to Piecest, bassklarinett på Master Charge
Christian Finnskog - munnspill på Needle Park, fotograf
Kasper Pedersen - slidegitar på Stockholm
Chris Summers - vokal på Scarborough Fair
Ole Øvstedal - gitar på Come On In, Your Time Is Up
Matt Summers - keyboard på Come On In, Your Time Is Up
Stefan Rockmann - keyboard på Come On In, Your Time Is Up
Marius Bodin Larsen - produsent, tekniker, miksing
Kenny Jones - miksing
Henrik Jonsson - mastering
Bjørn Inge Karlsen - fotograf
Kristine Pilgaard - fotograf
Rita Larsen - fotograf
Are Kleivan - artwork


== Eksterne lenker ==
Getting Out of Nowhere
Kirsten Wleügel Knutssøn

Kirsten Wleügel Knutssøn (født 30. april 1890 i Trondheim, død 30. mars 1970 i Bodø) var en norsk arkitekt.


== Utdannelse ==
Kirsten Wleügel studerte arkitektur (bygningskunst) ved Trondhjems Tekniske Læreanstalt. Hun ble uteksaminert som arkitekt i 1910. I årene 1910-1912 var hun hospitant ved Norges Tekniske Høyskole.


== Karriere ==
Som nyutdannet arkitekt var Kirsten Wleügel i 1911-1913 ansatt som assistent for arkitekt Johan Osness. Som assistent for Osness deltok hun blant annet i arbeidet med Nordenfjeldske Blindeskole (senere kalt Dalen offentlige blindeskole), som ble oppført i 1912. I 1976 flyttet Dronning Mauds Minne Høgskole for barnehagelærerutdanning til i den tidligere blindeskolen.
I årene 1913-1915 var hun assistent for arkitekt Olaf Nordhagen. Nordhagen var også professor i bygningskunst ved NTHs arkitektutdannelse. Som assistent for Nordhagen deltok hun i arbeidet med Bergen Offentlige Bibliotek; Nordhagen hadde vunnet arkitektkonkurransen om biblioteket i 1906, og bygget ble oppført i 1917.I 1915 fikk hun ansettelse ved Stadsarkitektkontoret i Trondheim kommune, som ble ledet av arkitekt Sverre Pedersen. Der arbeidet hun med boligbygging og byplanregulering. Blant annet var hun ansvarlig for byggingen av kommunale boliger på Rosenborg. Hun var medlem av Trondhjems bygningskommisjon i perioden 1913-1919, og ble værende ved Stadsarkitektkontoret til 1926.Etterhvert flyttet hun til Bodø. I 1940 deltok hun i gjenoppbyggingsarbeidet der.I årene etter 2. verdenskrig var Kirsten Wleügel Knutssøn engasjert i restaureringen av flere kirker i Nord-Norge, som arkitekt og som fargekonsulent.


== Verv ==
Etter at hun flyttet til Bodø var Kirsten Wleügel Knutssøn engasjert i bevaring av kulturminner. En periode var hun styreleder for Nordland fylkesmuseum. Hun var også medlem av Tromsø Museums råd, formann i Fasaderådet i Bodø, og leder i byggekomiteen for Bodø domkirke.


== Familie ==
Hun var datter av Severin Segelcke Wleügel (1852-1920) og Johanne Margarethe Thinn (1865-1934). I 1939 giftet hun seg med byingeniør Carl Knutssøn.


== Arbeider (utvalg) ==
Hospitalskirken, Trondheim; restaurering av sakristiet (1929)
Haldens gt. 23, 25, 27 og 29; bolighus på Rosenborg, Trondheim (1932)
Halsa kirke, Meløy (1960)
Rørstad kirke; leder av restaureringsarbeider (1961-1963)
Gildeskål gamle kirke; leder for restaureringsarbeidet (ferdigstilt 1962)
Lysestaker, Gildeskål gamle kirke (1962)
Moskenes kirke; restaurering (1964)
Stamsund kirke; fargekonsulent (1967)
Faner for Dalen offentlige blindeskole og Berg skole, Trondheim


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Kirsten Wleügel Knutssøn i Norsk kunstnerleksikon
Thottska huset

Thottska huset er Malmös eldste bevarte bindingsværkshus.Det ligger ved Ôstergatan nære Drottningtorget og er nabo med Diedenska huset. Bygningen gjennomgikk på 1970-tallet en voldsom restaurering, som innebar at brorparten av husets materialer ble skiftet ut mot moderne bygningsmateriale. Til tross for dette gir bygningen et godt bilde av hvordan et rikmannhus så ut ved 1500-tallets hovedgate i Malmø.


== Eiere ==
Portbjelken og dørbjelken mot gaten har inskripsjoner og våpen som forteller at det var den danske riksråd Tage Ottesen Thott til Næs og hustruen Else Ulfstand som oppførte huset: « Tage Tot – Else Vlstan 1558». På annen etasjen ses et veggmaleri som kalles «Påfuglen og kalkunen». Her i festsalen har adelsfamilien holdt gjestebud med adelsmenn og annet fint folk, og villet fremheve luksuriøs mat og et liv i overflod.


== Referanser ==
Nicola Piovani

Nicola Piovani (født 26. mai 1946) er en italiensk musiker og komponist av musikk for film og teater. Han vant i 1998 Oscar for beste originalmusikk med filmen La Vita è bella, bedre kjent under den engelske tittelen Life Is Beautiful. Han ble også nominert for Grammy Award for filmmusikken til denne filmen.
Piovani har laget filmmusikk til mer enn 130 filmer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(it) Offisielt nettsted 
(en) Nicola Piovani – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nicola Piovani på Discogs 
(en) Nicola Piovani på MusicBrainz 
(en) Nicola Piovani på Spotify 
(en) Nicola Piovani på Songkick 
(en) Nicola Piovani på AllMusic 
(en) Nicola Piovani på Internet Movie Database 
(sv) Nicola Piovani i Svensk Filmdatabas 
(da) Nicola Piovani på Filmdatabasen 
(da) Nicola Piovani på Scope 
(fr) Nicola Piovani på Allociné 
(en) Nicola Piovani på AllMovie 
(en) Nicola Piovani hos The Movie Database 
(en)  Nicola Piovani hos AllMusic

(en) Nicola Piovani på Discogs
(en) Biografi
En handelsreisende

En handelsreisende (persisk: فروشنده‎/Forušande) er en iransk dramafilm fra 2016 med regi og manus av Asghar Farhadi. Filmen handler om et ektepar som framfører Arthur Millers En handelsreisendes død, hvor kvinnen blir skutt på scenen og hvor ektemannen prøver å finne ut hvem som har gjennomført forbrytelsen. Hovedrollene spilles av Shahab Hosseini og Taraneh Alidoosti.
Den ble belønnet med Oscar i klassen beste fremmedspråklige film.
Den ble meget godt mottatt av kritikerne og har fått 96 % på Rotten Tomatoes.


== Handlingsreferat ==
Emad og Rana er ett ektepar som begge arbeider ved samme teater, med hovedrollene i en produksjon av En handelsreisendes død (originaltittel: Death of a Salesman) skrevet av Arthur Miller. Emad skildrer Willy Loman, og Rana skal spille rollen som Linda. Emad er også en populær instruktør ved en lokal skole. En kveld begynner leiligheten deres å kollapse, og de flykter fra bygningen sammen med flere andre beboere. De blir desperate etter å finne et annet sted å bo. Deres med-skuespiller Babak skaffer en annen leilighet for dem, hvor en kvinne nylig har flyttet ut - selv om kvinnen reiste sin vei i all hast, og forlot mange personlige eiendeler.
En kveld blir Rana angrepet, og havner ved sykehus. Når hun kommer hjem lider hun av traumer, og kvier seg for å kontakte politiet. Selv om hun ikke husker ansiktet til angriperen sin, oppdager Emad at den skyldige la igjen bilnøklene sine - som han matcher med et kjøretøy parkert utenfor leilighetsbygget. Til slutt henvender Emad seg til en av studentene hans, hvis far pleide å arbeide for politiet. Han klarer å spore kjøretøyet til en mann som heter Majid.
Emad lokker Majid til deres nå tomme tidligere leilighet, men Majids potensielle svigerfar ankommer i stedet. Emad kontakter også den gamle mannens familie og får dem til leiligheten, og låser mannen inn i et lite rom for å vente. Han har tenkt å avsløre mannens sanne karakter for resten av familien hans. Men når han åpner døren igjen, ser det ut til at den gamle mannen har fått problemer med hjertet. Emad ringer derfor Rana i panikk. Når Rana får vite hva Emad egentlig har til hensikt, sier hun at forholdet vil være slutt mellom dem hvis Emad fortsetter sin hevn.


== Roller ==
Shahab Hosseini – Emad
Taraneh Alidoosti – Rana
Babak Karimi – Babak
Farid Sajadhosseini – The Man
Mina Sadati – Sanam
Maral Bani Adam – Kati
Mehdi Koushki – Siavash
Emad Emami – Ali
Shirin Aghakashi – Esmat
Mojtaba Pirzadeh – Majid
Sahra Asadollahi – Mojgan
Ehteram Boroumand – Mrs. Shahnazari
Sam Valipour – Sadra


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) En handelsreisende på Internet Movie Database 
(da) En handelsreisende i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) En handelsreisende på Allociné 
(nl) En handelsreisende på MovieMeter 
(en) En handelsreisende på AllMovie 
(en) En handelsreisende på Rotten Tomatoes 
(en) En handelsreisende på Metacritic 
(en) En handelsreisende på Box Office Mojo
Kristóf Deák

Kristof Deák (født 7. juni 1982) er en ungarsk filmregissør og filmklipper. Han vant Oscar for beste kortfilm under den 89. Oscar-utdelingen i 2017 for arbeidet på kortfilmen Mindenki.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kristóf Deák på Internet Movie Database
Anna Udvardy

Anna Udvardy (født 1949, død 23. mai 2019) var en ungarsk filmprodusent. Hun vant Oscar for beste kortfilm under den 89. Oscar-utdelingen i 2017 for arbeidet på kortfilmen Mindenki.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anna Udvardy på Internet Movie Database
Dimitri Tiomkin

Dimitri Zinovievich Tiomkin (russisk: Дмитрий Зиновьевич Тёмкин – Dmitrij Zinovjevitsj Tjomkin, født 10. mai 1894, død 11. november 1979) var en russisk-amerikansk dirigent og komponist av filmmusikk. Han hadde sin musikkutdannelse fra Russland, men ble best kjent for å sette musikk til filmer i western-sjangeren, blant dem filmen Oppgjør i O.K. Corral. Han ble nominert til Oscar 22 ganger og vant fire ganger, en for beste sang («The Ballad of High Noon») og tre for beste originalmusikk.
Tiomkins filmmusikk i Sheriffen (High Noon) ble kåret til tidenes 10. beste filmlydspor fra USA av det amerikanske filminstituttet.


== Filmografi (utvalg) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Dimitri Tiomkin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Dimitri Tiomkin på Internet Movie Database 
(sv) Dimitri Tiomkin i Svensk Filmdatabas 
(da) Dimitri Tiomkin på Filmdatabasen 
(da) Dimitri Tiomkin på Scope 
(fr) Dimitri Tiomkin på Allociné 
(en) Dimitri Tiomkin på AllMovie 
(en) Dimitri Tiomkin hos The Movie Database 
(en) Dimitri Tiomkin hos Internet Broadway Database 
(en) Dimitri Tiomkin hos Internet Broadway Database 
(en) Dimitri Tiomkin på Discogs 
(en) Dimitri Tiomkin på MusicBrainz 
(en) Dimitri Tiomkin på AllMusic 
(en) Dimitri Tiomkin hos Find a Grave
Dimitri Tiomkin hos soundtrackguide.net
Marvin Hamlisch

Marvin Frederick Hamlisch (født 2. juni 1944, død 6. august 2012) var en amerikansk dirigent og komponist. Han vant to ganger Oscar for beste originalmusikk. I tillegg har han vunnet Grammy Awards, Emmy og Tony Award, en kombinasjon bare 12 personer deler (EGOT).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Marvin Hamlisch – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Marvin Hamlisch på Internet Movie Database 
(da) Marvin Hamlisch på Filmdatabasen 
(en) Marvin Hamlisch på AllMovie 
(en) Marvin Hamlisch hos Turner Classic Movies 
(en) Marvin Hamlisch hos The Movie Database 
(en) Marvin Hamlisch hos Internet Broadway Database 
(en) Marvin Hamlisch hos Behind The Voice Actors 
(en) Marvin Hamlisch på Apple Music 
(en) Marvin Hamlisch på Discogs 
(en) Marvin Hamlisch på MusicBrainz 
(en) Marvin Hamlisch på Spotify 
(en) Marvin Hamlisch på Songkick 
(en) Marvin Hamlisch på AllMusic 
(en) Marvin Hamlisch på Internet Broadway Database
(en) Marvin Hamlisch på Internet Off-Broadway Database
(en) Marvin Hamlisch hos Find a Grave
(en) Verk av eller om Marvin Hamlisch i bibliotekene i (WorldCatkatalog)
Marvin Hamlisch intervju på BBC Radio 4 Desert Island Discs, 9. desember 1983
Symfoni nr. 34 (Mozart)

Symfoni nr. 34 i C-dur, K. 338, ble komponert av Wolfgang Amadeus Mozart i slutten av august 1780, og var den siste symfonien Mozart skrev før han flyttet fra Salzburg. Den består av enten tre eller fire deler ettersom menuettdelen mangler, mens det finnes en C-dur-menuet (KV 409) som kan være menuettdelen fra symfonien. Symfonien fremføres både med og uten denne menuetten.Symfonien er blant hans mer originale, da førstesatsen er i en noe uvanlig sonatesatsform, der melodien ikke kommer inn før etter 40 takter, og der den ikke gjentas før den varieres med i gjennomføringsdelen.Symfonien er i fire satser avhengig om man inkluderer tredjesatsen:

Allegro vivace, 4/4
Andante di molto(più tosto Alegretto) , 2/4 i F-dur
Menuett, 3/4 (- KV 409)
Allegro vivace, 2/2


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

Sinfonie in C KV 338: partitur og kritisk rapport (tysk) i Neue Mozart-Ausgabe
San Jose Convention Center

San Jose Convention Center er konferansesenteret for byen San Jose i California, USA. Det befinner seg i nærheten av flere andre av San Jose’s konferanserelaterte og kulturelle strukturer. Dets formelle navn er San Jose McEnery Convention Center, som en anerkjennelse av byens tidligere ordfører Tom McEnery.


== Eksterne lenker ==
Hjemmesiden til konferansesenteret
Hjemmesiden til South Hall
The Hot Rod EP

The Hot Rod EP er en musikk-EP med Euroboys. EP-en ble utgitt i 2001.


== Sporliste ==
«Looking for a Break In»
«Comme si comme sa»
«Central Station»
«Double Life»


== Eksterne lenker ==
The Hot Rod EP
Thomas Strandskogen

Thomas Tjøstolsen Strandskogen (født 7. mars 1898 i Drangedal i Telemark, død 21. november 1975 i Oslo) var en norsk arkitekt. Han er som oftest oppført som Th. Strandskogen i offentlige dokumenter, bøker m.v.


== Familie ==
Han var sønn av snekker Tjøstol Haraldsen Strandskogen (1856-1924) og Aslaug Evensdatter Lilletveit (1860-1948). Begge foreldrene var født i Gjerstad kommune i Aust-Agder. Thomas Tjøstolsen Strandskogen hadde ni søsken.Han giftet seg med sambygdingen Nicoline Marie Langmo (1899-1992). Ekteparet fikk fem barn.


== Utdannelse ==
Som barn gikk han på skole i Kroken i Drangedal.Etter middelskolen gikk Thomas Strandskogen på en fireårig teknisk aftenskole. Deretter studerte han bygningskunst ved Norges Tekniske Høyskole (NTH) i Trondheim. Mens han studerte ved NTH ble han for øvrig valgt til formann i Studentersamfundets styre. Han ble uteksaminert som arkitekt i 1921.


== Karriere ==
I 1922 pågikk det anleggsarbeider i Drangedal da Sørlandsbanen skulle utvides. Som nyutdannet arkitekt arbeidet Thomas Strandskogen fire måneder ved Sørlandsbanen dette året.I 1922 ble han så ansatt som assistent i Akers bygningsvesen.Strandskogen var formann i byggekomiteen da Filadelfia-menigheten i Oslo skulle bygge om Filadelfiakirken i siste halvdel av 1930-tallet. Arbeidet var ferdig i 1938.
Rundt 1940 var Strandskogen vedlikeholdssjef i Aker kommune. Fra 1948 til 1968 var han vedlikeholdssjef i Oslo kommune, etter kommunesammenslåingen i 1948.


== Arbeider (utvalg) ==
Bethania bedehus, Gildeskål i Nordland (1927); i 1957 ombygd til Sørfjorden kapell
Pinsevennenes forsamlingslokale, Grønnegata 63 i Hamar (1948)


== Referanser ==
Stephen Tweedie

Stephen C. Tweedie (født 1969 i Edinburgh i Skottland) er en programvareutvikler som er kjent for sitt arbeide på filsystemer.Etter å ha vært involvert med ytelsesrelaterte spørsmål i filsystemet ext2 for Linuxkjernen, ledet han utviklingen av ext3 ved å omdanne ext2 til et journalførende filsystem. For dette arbeidet ble han beskrevet av Linux-utvikleren Andrew Morton som «en sann håndverker».


== Referanser ==
Ice music

Ice Music (også kjent som Icemusic og Ismusikk) ble til i 1999 da Terje Isungset fikk forespørsel av Vinterspillene på Lillehammer om å lage et bestillingsverk, Under is, som skulle framføres i en frossen foss ved Mesnaelva i februar 2000. Verket ble komponert for trompet, vokal, perkusjon og is, samt 15 dansere og en performancekunstner. Konserten ble tatt opp og sendt på NRK samme år. Senere samme året ble Terje Isungset spurt om å lage musikk til Ishotellet i Jukkasjärvi i Sverige i samarbeid med Bengt Carling. Oppdraget skulle munne ut i Sveriges bidrag til Milleniumsferingen nyttårsaften ved den verdensomspennende TV-sending.Isungset har siden den gang utviklet sitt eget musikalske univers ved å skjære ut sine egne musikkinstrumenter av rent frossent vann fra innsjøer og elver.Den første cd-innspillingen av Ice Music ble til på Ice Hotel Sweden i 2001, og under tittelen Iceman Is Musikerne var blant annet Terje Isungset på ispercussion, ishorn, isofon; Arve Henriksen på istrompet og sang; Iro Haarla på isharpe, og Palle Mikkelborg på trompet. Isungset fortsatte sitt arbeid med ismusikk, og opprettet plateselskapet All Ice Records i 2005, et uavhengig plateselskap som kun utgir musikk spilt på musikkinstrumenter framstilt av is, eller «istrumenter» som Isungset kaller det. Plateselskapet har nå (2017) gitt ut syv ulike plater med ismusikk (se diskografi).
I 2005 fikk Isungset også ideen om å lage Ismusikkfestival på Geilo, og den første ble arrangert her ved første fullmåne i 2006, og har blitt arrangert ved første fullmåne hvert år siden den gang. I 2007 ble den første turneen med Ice Music gjennomført i Japan, Norge og Svalbard; 33 konserter totalt i regi av Rikskonsertene.Isungset har også gjort det mulig å spille iskonserter innendørs. Første innendørs iskonsert var i Oslo den 26. september 2007 under Det internasjonale polaråret. Ismusikken har ekspandert, og flere hundre konsert har blitt spilt i blant annet Australia, India, Russland, Canada, USA, Japan, Kina, Italia, Østerrike, Tyskland, Belgia, Nederland, Sverige, Finland, Norge, Grønland, Portugal, Frankrike, England og Spitsbergen.
Alle av Isungsets iskonserter er dokumentert på eget nettsted, Icemusic.no.


== Diskografi ==
Iceman Is (2002)
Igloo (2006)
Two Moons (2007)
Ice Concerts (2008)
Hibernation (2009)
Winter Songs (2010)
Meditations (2015) 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Chilling out with the world's only icemusician», CNN
Soft Focus

Soft Focus er et musikkalbum med Euroboys. Albumet ble utgitt i 2004.


== Sporliste ==
«Break Away» (Knut Schreiner/Euroboys)
«Sleep 'til Tomorrow» (Knut Schreiner/Mats Engen/Euroboys)
«Hold On» (Trond Mjøen/Mats Engen/Knut Schreiner/Euroboys)
«Fears Be Gone» (Trond Mjøen/Mats Engen/Knut Schreiner/Euroboys)
«Topanga» (Trond Mjøen/Euroboys)
«One-Way Street» (Knut Schreiner/Mats Engen/Euroboys)
«24 Years» (Trond Mjøen/Mats Engen/Euroboys)
«Good Enough for Now» (Mats Engen/Knut Schreiner/Euroboys)
«Pharaoah» (Knut Schreiner/Euroboys)
«Soft Focus» (Knut Schreiner/Mats Engen/Euroboys)
«Crystal Pipeline» (Knut Schreiner/Mats Engen/Euroboys)


== Medvirkende ==


=== Euroboys ===
Knut Schreiner - vokal, gitarer, mellotron, bjelle, vibrafon, låtskriver, produsent
Mats Engen - vokal, bass, gitarer, melodica, mellotron, låtskriver, produsent
Trond Mjøen - vokal, gitarer, piano, låtskriver, produsent
Erling Norderud Hansen - piano, farfisa-orgel, Hammond-orgel, Yamaha-orgel, elka-strenger, låtskriver, produsent
Anders Møller - trommer, perkusjon, toms, maracas, låtskriver, produsent, tekniker


=== Øvrige ===
Chris Summers - trommer/perkusjon på Fears Be Gone, Topanga, Good Enough for Now
Marius Bodin Larsen - miksing
Morten Lund - mastering
Trond Sættem - coverdesign/layout
Per Heimly - fotograf
Erle Kyllingmark - snapshot


== Eksterne lenker ==
Soft Focus