jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Olav Rovde

Olav Rovde (født 14. november 1941) er cand.philol. og professor emeritus i historie ved Høgskolen i Telemark. Han har tidligere gitt ut flere bøker om organisasjonshistorie og om norsk politisk historie, bl.a. I kamp for jamstelling 1896-1945, bind 1 av Norges Bondelags historie og Lat oss rydja og byggja oss grender. Den norske småbrukaren 1913-1988.


== Eksterne lenker ==

(no) Publikasjoner av Olav Rovde i BIBSYS
Island under EM i friidrett 1994

Island deltok med seks utøvere under EM i friidrett 1994 som ble arrangert 7.–14. august 1994 i Helsingfors. Utøvere fra Island tok ingen medaljer under mesterskapet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Resultater
trackfield.brinkster
European Athletic Association
Samuel Noah Kramer

Samuel Noah Kramer (født 28. september 1897 i Zjasjkiv i Tsjerkasy oblast i Tsarrussland, død 26. november 1990) var en amerikansk sumerolog. 
I 1905 emigrerte familien som følge av antijødiske pogromer under tsar Nikolaj II av Russland til Philadelphia i USA.
Hens mest kjente verk er History Begins at Sumer. Etter ham er oppkalt Samuel Noah Kramer Institute of Assyriology and Ancient Near Eastern Studies ved Bar Ilan-universitetet i Ramat Gan i Israel.


== Verker i utvalg ==
Sumerian Mythology: Study of Spiritual and Literary Achievement in the Third Millennium B.C. 1944, rev. 1961.
History Begins at Sumer: Thirty-Nine Firsts in Man's Recorded History. 1956/1e (25 firsts), 1959/2e (27 firsts) 1981/3e. University of Pennsylvania Press. ISBN 0-8122-7812-7.
The Sumerians: Their History, Culture and Character. Chicago, IL: University of Chicago Press, 1963. ISBN 0-226-45238-7.
med Diane Wolkstein: Inanna : Queen of Heaven and Earth. New York: Harper & Row, 1983. ISBN 0-06-090854-8.
In the World of Sumer, An Autobiography. Wayne State University Press, 1988. ISBN 0-8143-1785-5.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Samuel Noah Kramer i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Zjasjkiv

Zjasjkiv (ukrainsk: Жашків; russisk Жашков, Zjasjkov) er en by i Tsjerkasy oblast i Ukraina. Byen har omkring 14 000 innbyggere (2011).


== Eksterne lenker ==
(uk) Offisielt nettsted 
(en) Zhashkiv – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ungarn under EM i friidrett 1962

Ungarn deltok med 5 utøvere under EM i friidrett 1962 som ble arrangert 12.–16. september 1962 i Beograd. Utøvere fra Ungarn tok fire medaljer under mesterskapet.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==
Renosterbos

Renosterbos (Elytropappus rhinocerotis) er en busk i kurvplantefamilien. Den blir opptil 2 m høy og har som regel bare en stamme. Planten har en pælerot som kan bli opptil 6 m dyp. Renoster er afrikaans for neshorn, og planten var viktig føde for spissneshorn før dette dyret ble utryddet i Kapplandet.
Busken er karakteristisk for  vegetasjonstypen renosterveld i Kapplandet, men arten er i motsetning til vegetasjonstypen ikke truet. Den tåler både snø, frost og beiting og kan ofte være et plagsomt ugras. Utbredelsen strekker seg nordover gjennom Namaqualand til Richtersveld og Namibia og østover til Molteno og East London i Eastern Cape.
Det er foreslått et nytt vitenskapelig navn for arten, Dicerothamnus rhinocerotis, men dette navnet er foreløpig ikke publisert på korrekt måte.


== Kilder ==
PlantZAfrica.com – Elytropappus rhinocerotis besøkt 30. oktober 2014.
Red List of South African Plants – Elytropappus rhinocerotis besøkt 30. oktober 2014.


== Eksterne lenker ==
(en) Renosterbos – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Renosterbos i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Renosterbos hos The International Plant Names Index 
(en) Renosterbos hos Tropicos 
(en) Kategori:Elytropappus rhinocerotis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Dicerothamnus rhinocerotis – detaljert informasjon på Wikispecies
Tyrkia under EM i friidrett 1962

Tyrkia deltok med 11 utøvere i EM i friidrett 1962 som ble arrangert 12.–16. september 1962 i Beograd. Utøverne fra Tyrkia tok ingen medaljer under mesterskapet.


== Referanser ==
Tsjekkoslovakia under EM i friidrett 1962

Tsjekkoslovakia deltok med 25 utøvere under EM i friidrett 1962 som ble arrangert 12.–16. september 1962 i Beograd. Utøverne fra Tsjekkoslovakia tok fire medaljer under mesterskapet.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==
Sølvtre

Sølvtre (Leucadendron argenteum) er en tre i familien Proteaceae.
Det blir 7–10 m høyt med en bred stamme og tykk, grå bark. Greinene er dekket med overlappende, spisse blader som bli 150 mm lange og 20 mm brede. Bladene har små, grå hår som gjør at bladene skinner som sølv. Treet er særbu, og blomstene sitter i tette hoder på enden av grenene. Pollinering utføres av små biller.
Sølvtreet vokser vilt bare i fynbosen rundt Cape Town. Det foretrekker fuktige øst- eller sørskråninger der berggrunnen er granitt eller skifer.

		
		
		


== Referanser ==


== Kilder ==
PlantZAfrica.com – Leucadendron argenteum besøkt 30. oktober 2014.
Red List of South African Plants – Leucadendron argenteum besøkt 30. oktober 2014.


== Eksterne lenker ==
(en) Sølvtre i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Sølvtre hos NCBI 
(en) Sølvtre hos The International Plant Names Index 
(en) Sølvtre hos Tropicos 
(en) Kategori:Leucadendron argenteum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Leucadendron argenteum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Leucadendron argenteum – detaljert informasjon på Wikispecies
Hovednedbørfelt i Sverige

Dette er en liste over hovednedbørfelt i Sverige. I Sverige er det totalt 119 hovednedbørfelt, definert som nedbørfelt større enn 200 km² med utløp til hav. På det svenske fastlandet er det 112 slike, og disse er nummerert fra nord (1 er nedbørfeltet til Torneälven). Det er andre (113-116) som drenerer fra Sverige til Norge. Gotland har to hovednedbørfelt (117-118) og hele Öland er et (119). Databasen til SMHI over svenske elver oppgir hovednedbørfelt for hver elv.


== Liste ==
Torneälven
Keräsjoki
Sangisälven
Kalixälven
Töreälven
Vitån
Råneälven
Altersundet
Luleälven
Alån
Rosån
Alterälven
Piteälven
Lillpiteälven
Rokån
Jävreån
Åbyälven
Byskeälven
Kågeälven
Skellefteälven
Bureälven
Mångbyån
Kålabodaån
Rickleån
Dalkarlsån
Sävarån
Tavelån
Umeälven
Hörnån
Öreälven
Leduån
Lögdeälven
Husån
Gideälven
Idbyån
Moälven
Nätraån
Ångermanälven
Gådeån
Indalsälven
Selångersån
Ljungan
Gnarpsån
Harmångersån
Delångersån
Nianån
Norralaån
Ljusnan
Skärjån
Hamrångeån
Testeboån
Gavleån
Dalälven
Tämnarån
Forsmarksån
Olandsån
Skeboån
Broströmmen
Norrtäljeån
Åkerström
Norrström
Tyresån
Trosaån
Svärtaån
Nyköpingsån
Kilaån
Motala ström
Söderköpingsån
Vindån
Storån
Botorpsströmmen
Marströmmen
Virån
Emån
Alsterån
Snärjebäcken
Ljungbyån
Hagbyån
Bruatorpsån
Lyckebyån
Nättrabyån
Ronnebyån
Vierydsån
Bräkneån
Mieån
Mörrumsån
Skräbeån
Helge å
Nybroån
Sege å
Höje å
Kävlingeån
Saxån
Råån
Vege å
Rönne å
Stensån
Lagan
Genevadsån
Fylleån
Nissan
Suseån
Ätran
Himleån
Viskan
Rolfsån
Kungsbackaån
Göta älv
Bäveån
Örekilsälven
Strömsån
Enningdalsälven
Glomma
Nea
Vefsna
Rana
Gothemsån
Snoderån
Öland


== Kilder ==
Elvedatabase (pdf fra SMHI)
Len og hovednedbørfelt i Sverige (pdf fra SMHI) Arkivert 28. september 2018 hos Wayback Machine.
So Fine

So Fine kan sikte til:

«So Fine (album)», et album av Ike & Tina Turner
«So Fine (sang)», en sang av Ike & Tina Turner
Tromsø byfogd

Tromsø byfogd var et byfogdembete i Troms. Da Tromsø ble etablert som by i 1794, skulle det ifølge kjøpstadsrettighetene også opprettes et byfogdembete. Det ble imidlertid ikke opprettet et slikt embete da. Inntil videre skulle sorenskriveren og fogden i Senja og Tromsø utføre byfogdforretninger. Eget byfogd- og byskriverembete ble først opprettet ved kgl.res. 16. juli 1838. Byfogden var også dommer, skifteforvalter og rettsskriver på Svalbard (kgl.res. 9. oktober 1925) og Jan Mayen (kgl. res. 11. juli 1930). Fra 1. januar 1964 ble embetsdistriktet utvidet. Det skulle nå omfatte hele Tromsøya. Resten av Tromsø storkommune ble delt mellom Lyngen sorenskriveri (øyene) og Malangen sorenskriveri (fastlandet). Tromsø byfogdembete og Malangen sorenskriveri ble lagt ned ved lov 18. mai 1984 (i kraft fra 1. april 1985). De to embetene ble avløst av Tromsø byrett. Ved lov 15. juni 1990 ble Tromsø byrett og Lyngen sorenskriveri slått sammen til Nord-Troms herredsrett fra 1. juli 1990.


== Arkiv ==
Tromsø byfogdembete sitt arkiv oppbevares ved Statsarkivet i Tromsø.


== Eksterne lenker ==
Arkivkatalog ved Statsarkivet i Tromsø [1] Arkivert 24. september 2015 hos Wayback Machine.
Love Explosion

Love Explosion kan vise til:

«Love Explosion (album)», et album med Tina Turner
«Love Explosion (sang)», en sang med Tina Turner
Vuelta a España 2015

Vuelta a España 2015 var den 70. utgaven av sykkelrittet Vuelta a España. Rittet startet med en lagtempo i Puerto Banús i Marbella lørdag 22. august. Etter klager fra rytterne på dårlige forhold på stranden i Marbella, besluttet arrangøren dagen før ikke å la åpningsetappen telle i den individuelle sammenlagtkonkurransen.


== Deltakere ==
Se også Liste over utøvere i Vuelta a España 2015
De fire beste fra Tour de France 2015, Chris Froome, Nairo Quintana, Alejandro Valverde og Vincenzo Nibali stilte til start. Sylvain Chavanel, Adam Hansen og Simon Gerrans stilte til sin tredje Grand Tour for året, kun de to førstnevnte hadde fullført de to foregående. Alle tre var blant de 158 rytterne som fullførte rittet. For første gang siden 2007 var det ingen nordmenn med.


== Etapper ==
Se også Etappene i Vuelta a España 2015


== Trøyene dag for dag ==


== Resultater ==


=== Sammenlagt ===


=== Poengkonkurransen ===


=== Klatrekonkurransen ===


=== Kombinasjonskonkurransen ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Vuelta a España 2015 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Japansk mesterskap på skøyter enkeltdistanser 2015

Japansk mesterskap på skøyter enkeltdistanser 2015 ble avholdt i M-Wave i Nagano, Japan den 24.–26. oktober 2014.


== Medaljeoversikt ==


=== Kvinner ===


=== Menn ===


== Eksterne lenker ==
(en) Japan - Single Distances Championships 2015 på SpeedskatingResults.com
Patristica Nordica Annuaria

Patristica Nordica Annuaria er et akademisk nordisk tidsskrift for studiet av patristikk og tidlig kristendom. PNA er fagfellevurdert og kommer ut med ett nummer årlig. De publiserte artiklene er hovedsakelig skrevet på ett av de tre skandinaviske språkene, men engelske artikler forekommer også. Patristica Nordica Annuaria utgjør fortsettelsen av Meddelanden från Collegium Patristicum Lundense som kom ut med tjuefem årganger fra 1987 til 2010. Med sitt nye navn og en mer polert layout ble tidsskriftet utgitt for første gang i 2011. 
Patristica Nordica Annuarias formål er å «spegla nordisk patristisk forskning, det vill säga forskning om kristendomens framväxt och utveckling under dess första åtta århundraden.»


== Redaksjon og utgiver ==
Tidsskriftet utgis av det nordiske vitenskapelige selskapet Collegium Patristicum Lundense i samarbeid med Centrum för Teologi och Religionsvetenskap ved Lunds universitet. PNA har ikke én redaktør, men en redaksjon bestående av forskerne Thomas Arentzen, Britt Dahlman, Henrik Rydell Johnsén og Andreas Westergren. Professor Samuel Rubenson er ansvarlig utgiver. Tidsskriftet har forøvrig en referansegruppe for andre nordiske land, blant andre Norge.
Arnfinn Strand

Arnfinn Parelius Strand (født 12. februar 1948) er en norsk keramiker, bosatt i Risør. Han har bakgrunn fra Oslo tegneskole og var hospitant ett år ved Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo (SHKS). Strand har hospitert og undervist ved Kunsthøyskolen og deltatt ved en rekke kollektiv – og landsdelsutstillinger, blant annet Norsk kunsthåndverk 1984, Galleri F 15 Moss og Galleri Villvin 1989. Han har hatt separatutstillinger blant annet under festspillene i Nord-Norge 1983, Galleri F 15 Moss 1985 og Nordenfjeldske kunstindustrimuseum i 1990. Han er innkjøpt av Norsk kulturråd, Nordland fylkeskommune, Nordnorsk kunstmuseum og Nordenfjeldske kunstindustrimuseum.
I 1991 var Strand med på å etablere keramikkbedriften Acanthus sammen med kunstkolleger Nina Gresvig og Bibiche Mourier. Han er gift med Bibiche Mourier, som også er keramiker. Arnfinn Strand har vært opptatt av kunsthåndverkernes rolle i samfunnet og i undervisning, og viktigheten av samarbeid mellom kunsthåndverkere og næringsliv.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Solberg, Harald: Norske kunsthåndverkere Agder, 1996, s. 31, 56 og 57.
Durim Muqkurtaj

Durim Muqkurtaj (født 4. januar 1994 på Voss) er en norsk fotballspiller som spiller for Hønefoss Ballklubb.Han har tidligere spilt i Brandbu IF og Raufoss Fotball. Han sluttet seg til Hønefoss BK sitt juniorlag i 2012 før han den 28. januar 2014 signerte en proffkontrakt med Hønefoss BK. Han har spilt ti kamper i 1. divisjon, fire av dem som kaptein i en alder av 20 år i 2014 før han fikk en kneskade som satte han ut av spill resten av sesongen.
Han spilte for  Lysekloster IL og IF Fram Larvik i 2017-sesongen, men fikk nye skadeproblemer. Han sluttet seg til Moss i 2019, før han dro tilbake til Hønefoss foran 2020-sesongen, en klubb som da spilte i den koronasuspenderte 3. divisjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Durim Muqkurtaj – Transfermarkt 
Spillerprofil hos Hønefoss
Vitelo

Vitelo (også kalt Erazmus Ciolek Witelo, Witelon, Vitellio, Vitello, Vitello Thuringopolonis, Vitulon og Erazm Ciołek, født antagelig i Legnica, død rundt 1280/90 [etter 1275; før 1314], antakelig i klosteret Witów (?) nær Petrikau) var en polsk munk i Premonstratenserordenen av avstamning fra Thüringen, fysiker og naturfilosof. Han studerte først i Paris og senere i Padova. 
Det synes også som om han pleiet mange innflytelsesrike forbindelser og vel også ble benyttet i diplomatiske sendeferder i Sør- og Vesteuropa.
Vitelo er mest kjent for sin omfattende innføring i optikk, Perspectiva, som han gjorde ferdig helt på mot slutten av sitt liv, som et manuskript i ti bind. Boka ble senere trykt i flere opplag (1535, 1551, 1572). Han bygde på verk som var kjent i oldtiden og så langt i middelalderen, av Evklid, Ptolemaios, Apollonios av Perge, Galen, Heron og flere, og dessuten Ibn al-Haitham (Alhazen), Ibn Rushd, Ibn Sina, og dessuten Roger Bacon. Den følger i det vesentlige Alhazens verk Optikk.
Vitelo går også grundig inn på fysiologisk og psykologisk persepsjon og metodologi. En stor del av dette er viet til hans behandling om psykologisk assosiasjon (idébilder); de bygger på den metafysiske forestilling at det finnes åndelige og fysiske størrelser som er kausalt sammenknyttet ved guddommelig opplysning.
Ved enkelte universitet kunne studentene velge mellom Vitelo, Evklid og Ibn al-Haitham ved prøven til graden baccalaureus. Boken var i bruk til ut på 1600-tallet, da den ble foreldet ved arbeidet til Kepler.
Et ringfjell på Månen er oppkalt etter Vitelo.


== Verker ==
Førsteutgave: Vitellionis Mathematici doctissimi Peri optikēs, id est de natura, ratione & proiectione radiorum visus, luminum, colorum atque formarum, quam vulgo perspectivam vocant. Nürnberg 1535 (utgitt av Georg Tannstetter, som bestilte verket, og Peter Apian, som overtok trykkingen).
Witelonis Perspectivae
Liber primus, ed. Sabetai Unguru, Studia Copernicana XV, Warszawa 1977
Liber secundus & tertius, ed. Sabetai Unguru, Studia Copernicana XXVIII, Warszawa 1991
Vitellionis mathematici doctissimi ... vulgo Perspectivam vocant libri X, Nürnberg 1535
Delutgave i Baeumker 1908, 127-179.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Sabetai Unguru: Witelo as a Mathematician, A Study in XIIIth Century Mathematics, University of Wisconsin (Diss.) 1970.
Arnfinn Haugen

Arnfinn Haugen (født 11. mai 1951) er en norsk kunsthåndverker. Han ble født på Notodden og kom til Risør i 1976.  Han er utdannet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo (SHKS) i perioden 1971-1975. Han er mest kjent for sin trekunst uttrykt i et nytt og moderne formspråk.   
Arnfinn Haugen var med på å starte Villvin kunstgruppe i 1976, og arbeider med utstillinger og utsmykninger over hele landet. Hans kunst er blant annet innkjøpt av Norsk kulturråd 1983, Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum i 1983 og Kunstindustrimuseet i Oslo 1993. Han har hatt separatutstillinger ved Galleri F 15 i Moss 1983 og 1985, Kunstnerforbundet Oslo 1986 og 1993 og Staatliche Kunstgewerkmuseum i Berlin i 1989, og han er innkjøpt av blant annet Kunstindustrimuseet i Oslo, Norsk Folkemuseum og Riksgalleriet. I 1983 mottok han Statens 3-årige arbeidsstipend og i 1992 Risør kommunes kulturstipend.
Folkekunstens farger har stått sentralt i trekunsten hans. Han jobber også mye med geometriske former og spill med disse. Han jobber med funksjonelle og fargerike objekter i 2D og 3D, i stor og liten skala, både for privatpersoner samt for offentlige rom/ utsmykninger. Arnfinn Haugen har verksted i sentrum av Risør, og er medlem av Norske kunsthåndverkere Sør-Norge (NK Sør-Norge).

Det er så mangt med treet. Det er ikke bare for øynene, men også for hendene og nesen. Det lukter av tre, kvae og liv. Rått eller tørket. Når verktøyets skarpe tenner hugger i materialet, kjærtegnes treet og mulighetene kommer til uttrykk. Selv om jeg ikke arbeider i tradisjonell form, er tradisjon viktig. Jeg ser ofte bakover for å kunne se framover. De gamle tavlene som snekkerne preket med sin dyktighet og kjærlighet, med sitt overskudd av skaperglede, har gitt meg mye. Folkekunstens ornamentikk og fargeprakt. Det friske, det rustikke som utfolder seg i skjønnhet som en klatrerose.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Solberg, Harald (1996): Norske kunsthåndverkere Agder, s. 43 og 51


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
Kulturnett Aust-Agder: Månedens kunstner, publisert 1. august 2014 (besøkt 3. november 2014)
Zhongxing

Zhongxing  (tradisjonell kinesisk: 中興新村; Hanyu Pinyin: Zhōngxīng Xīncūn; Tongyong Pinyin: Jhongsing Sincun; Wade–Giles: Chung-hsing Hsin-ts'un) er en by i Nantou midt på Taiwan og provinshovedstad i provinsen Taiwan. Zhongxing hadde om lag 25 549 innbyggere i 2010.

Zhongxing er en planlagt by som ble grunnlagt i 1955 etter inspirasjon fra Storbritannia. Provinsmyndighetene begynte å flytte hit fra Taipei i 1956, og byggingen var ferdig i 1957. Byen har flere parker, plener, tre og fontener, mens byggene ligger på rekker.
Ifølge Folkerepublikken Kina, som ikke anerkjenner Republikken Kina (Taiwan), er Taipei fremdeles provinshovedstad.


== Eksterne lenker ==
(en) Zhongxing New Village – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
The Garden Community ved subtpg.tpg.gov.tw
Edvard Myhre Munch

Edvard Myhre Munch (født 3. oktober 1836, død 19. mai 1900) var en norsk professor i teologi.Han var sønn av Mathilde Christine Munch (1815–1891) og Christian Stub Myhre (1836–1899). Moren var av slekten Munch og tante til maleren Edvard Munch. Faren var kjøpmann i Skien og banksekretær. 
Fra 1844 til 1853 gikk han på Skiens skole (etablert 1824). Etter innledende studier i filologi byttet han til teologi og var i 1859 cand.theol. på resultatlistene da han vant H.K.H. Kronprinsens gullmedalje på en avhandling. Så drev han en lærerskole. Fra 1877 var han professor i teologi ved Det Kongelige Frederiks Universitet (i dag Universitetet i Oslo) og fra 1886  involvert i undervisning av praktisk pedagogikk.  Året før hadde han byttet fra å kalle seg Edvard Munch Myhre til Edvard Myhre Munch. Han ga seg med pedagogikken i 1894 og pensjonerte seg i 1897, tre år før sin død.
Edvard giftet seg med  Anna Helene Borchsenius (1838-1916) fra Gjerpen og datter av Fredrik Charlow Borchenius, som var både fogd og amtmann i Nedre Telemarken fogderi. De ble foreldre til blant andre Mathilde Munch (1866–1953) som skrev lærebøker. Sønnen Didrik Munch (1878–1957) var eier og bestyrer på Munchs pensjonatskole.


== Referanser ==
Shulgi

Shulgi også kalt Dungi (født ca. 2094 f.Kr, død 2047 f.Kr.) var en konge i Ur-III-tiden i det gamle Mesopotamia og hadde hovedstad i byen Ur. Han etterfulgte sin far kong Ur-Nammu på tronen og regjerte i 48 år.
Hundre år etter kong Sargons død ble hans rike overtatt av et folk kalt guteerne. I mellomtiden kunne guteerne ikke holde sammen riket, og det ble derfor absorbert av befolkningen i Mesopotamia. Den gamle by Ur tok nå igjen ledelsen.
Den største konge i dette dynasti var Shulgi, også kjent som Dungi. I Ur hadde han noe som lignet på en regjering med statsminister og finansminister, og i andre byer plasserte han guvernører. Han anerkjente alle gudene og tilbad og bygde templer for dem. I templene var det store skattkammer med korn, kveg og metaller som var innbetalt som skatt. Templene ble en slags skattekontorer. Hver eneste inn- og utbetaling ble omhyggelig bokført, og det ble skrevet kvitteringer og anvisninger, alt sammen på leirtavler. Der var nødvendig med et stort personale, som for det meste var prester. Derfor var det skoler og universiteter knyttet til templene. De utlånte også penger til folk. Normalt var lånene beheftet med renter, men det var også rentefrie lån til lånesøkere som trengte hjelp for at unngå å bli solgt som slaver på grunn av gjeld.
Kong Shulgi opprettet et kurerpostvesen og også et landeveispoliti som sikret ferdsel og handel. Og sist, men ikke minst lot han skrive en felles lov for hele sitt rike. Kun mindre deler av Shulgis lovbok er blitt bevart for ettertiden. Han ble etterfulgt av sin sønn Amar-Sin.
Sumernes land var alltid utsatt for farer, og Shulgis rike ble truet i sin eksistens. En by ved navn Mari var vokst frem, og da kongen av Ur var optatt av en krig mod Elam, overfalt Mari-kongen både Sumer og Akkad, og riket ble delt mellom Elam og Mari.
Etter en oppløsningstid lyktes det en konge i Babylon å overta det meste af Mesopotamia og grunnlegge et stort rike som var større enn Sargons imperium (ca. 1800 f.Kr).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bertrand Lafont: «The Army of the Kings of Ur: The Textual Evidence». I: Cuneiform Digital Library Journal. 2009/5, 2009, ISSN 1540-8779, s. 1–25 (PDF; 0,5 MB).
Samuel Noah Kramer: «Shulgi of Ur: A Royal Hymn and a Divine Blessing». I: The Seventy-Fifth Anniversary Volume of the Jewish Quarterly Review. 1967, s. 369-380.


== Eksterne lenker ==
(en) Shulgi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Amar Bokhari

Norsk-pakistansk sosial entreprenør og med lang fartstid i FN-systemet som i 2022 mottok Jo Nesbø og Harry Hole Stiftelsens pris "En ålright fyr". Gjennom sitt arbeid og virke har Bokhari bidratt til å sikre trygge og anstendige arbeidsplasser til over 400 håndverkere ved tekstilveveriet i Pakistan (Norpak International).
Bokhari ble født i London, Storbritannia, 12.august 1976 av sin norske mor (Brit Bokhari, født Brit Frøydis Engen) og pakistanske far (Yawar Hussein Bokhari). Oppveksten var både på Lillehammer og i Islamabad. Han tok en bachelorgrad ved University of Kent og en mastergrad ved London School of Economics and Political Science. I 2022 tok han en MBA ved Norges Handelshøyskole.
Bokhari er daglig leder i Bokhari AS, og styreleder i Stiftelsen LAMS, en norsk stiftelse som er opprettet for å bidra til å videreføre og drifte LAMS-skolen i Pakistan.


== Referanser ==
Eannatum

Eannatum var en sumerisk fyrste over byen Lagasj, omkring 2450 f. Kr., og gjennomførte en av historiens eldste dokumenterte erobringskriger, skildret på den såkalte Gribbstelen som i kileskrift og relieffbilder viser hvordan han beseirer innbyggerne i nabobyen Umma og nå kan ses i Louvre.
Dokumenter antyder at han skal ha ført erobringskrig sa langt som til Elam, og at han beseiret flere andre nabobyer. Eannatum falt til slutt i et slag, og etter hans død tapte Lagasj i betydning.