jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Imperiali kvote

Imperiali kvote, eller Imperiali forholdstall, er en formel som brukes til å finne antall stemmer som trengs ved noen typer forholdstallsvalg, da sammen med største brøks metode i et proporsjonalt system med listevalg. Imperiali kvote skiller seg fra Imperialis metode ved at sistnevnte er bruker høyeste gjenværende stemmetall, og er til forveksling lik d'Hondts metode bortsett fra at deletallet 1 fjernes slik at man deler på 2, 3, 4 osv. Begge er oppkalt etter den Belgiske senatoren Pierre Imperiali.
Metoden brukes lite, men brukes i Ecuador og ved regionalvalg i Belgia. Italia brukte Imperiali kvote fra 1946 til 1993.
I et system der mange partiet får akkurat nok stemmer til å nå Imperiali kvoten, så kan denne metoden fordele flere seter enn det er plasser å fylle. Det kan ikke skje ved bruk av Hare kvote eller Droop kvote. Dersom det skjer må man velge en større kvote, som Droop kvoten. Når det ikke skjer vil Imperiali kvoten favorisere store partier over små.


== Formel ==
Imperiali kvote = 
  
    
      
        
          
            
              Antall gyldige stemmer
            
            
              Antall seter +2
            
          
        
      
    
    {\displaystyle {\frac {\mbox{Antall gyldige stemmer}}{\mbox{Antall seter +2}}}}
  

Antall gyldige stemmer er antallet korrekt utfylte stemmer avgitt ved et valg.
Antall seter er antall posisjoner som skal fylles i valget.


== Eksempel med STV ==
I et valg kan 3 kandidater kjemper om 2 seter: Kåre, Gro, Kjell Magne. Det er 102 velgere, der 2 stemmer er ugyldige.

Det er 100 gyldige stemmer og 2 seter, så Imperiali kvoten blir:

  
    
      
        
          
            100
            
              2
              +
              2
            
          
        
        =
        25
      
    
    {\displaystyle {\frac {100}{2+2}}=25}
  I første opptellingsrunde er preferansene de følgende:

Kåre: 60
Gro : 14
Kjell Magne: 26Kåre har over 25 stemmer og når kvoten. Han velges direkte, og har 35 overflødige stemmer som overføres til Gro. Kjell Magne når også kvoten, og blir derfor også valgt i første runde.
Det blir derfor ingen andre opptellingsrunde, og de 14 førstestemmene og 35 overførte stemmene kommer ikke til nytte selv om dette er flere enn Kjell Magnes 26.


== Fordeler og ulemper ==
Imperiali kvote er mindre enn Droop og Hare kvote, og flere kandidater når derfor kvoten, noe som gir færre opptellingsrunder. Imperiali kvote er mindre proporsjonal enn Droop og Hare kvote, og favoriserer store partier. De samme stemmetallene og bruk av Hare kvote gjør også at Kjell Magne blir valgt, mens med Droop gjør at Gro blir valgt. Dette skjer til tross for at Imperiali normalt favoriserer store partier mer enn Droop, og er et utslag av den lave kvoten.


== Se også ==
Droop kvote
Hare kvote
Forholdstallsvalg


== Referanser ==
Plaka

Plaka (gresk: Πλάκα) er et gammelt historisk område i Athen. Området ligger like under de nordre og østre skråningene under Akropolis. Gatene går nærmest som en labyrint og bygningene er oppført i en nyklassisk arkitektur. Plaka er bygget over boligområdet til det gamle Athen. Stedet er kjent som «gudenes naboskap» fordi det ligger nær Akropolis og de mange arkeologiske områdene.


== Navnet ==

Navnet «Plaka» ble tatt i bruk etter den greske selvstendighetskrigen. Før den tid brukte athenerne ulike navn på området, som Alikokou, Kontito og Kandili, eller ved navnene på de lokale kirkene. Navnet Plaka ble først brukt under kong Otto. 
Navnets opprinnelse er usikkert, men en av teoriene er at det kommer fra Arvanitika Pliak Athena, som betyr Gamle Athen. 
Andre teorier er at navnet kommer fra en plakett som en gang markerte det sentrale krysset på plassen. Selve Plaka var et lite område nær Lysikratesmonumentet, nå  markert på en sten (plaka) hvor gatene Tripodon, Adrianou og Kydathinaion møtes.


== Beliggenhet ==
Plaka ligger på den nordøstre skråningen under Akropolis, mellom Syntagmaplassen og Monastriakiplassen. Adrianougaten er den største og mest sentrale gaten i Plaka. Gaten deler Plaka i de to områdene Ano Plaka (øvre Plaka), rett under Akropolis, og Kato Plaka (nedre Plaka), mellom Syntagmaplassen og Monastiraki


== Historie ==
Plaka ble mest utviklet rundt ruinene av Athens gamle agora i et område som har blitt kontinuerlig bebygget siden oldtiden. Under årene med ottomansk styre var Plaka kjent som Athens tyrkiske kvartal, 
og var sete for den tyrkiske guvernør, voevode. Under den greske selvstendighetskrigen var Plaka, som resten av Athen, midlertidig forlatt av innbyggerne på grunn av de harde kamper som fant sted der i 1826. Innbyggerne flyttet tilbake under de første årene av kong Ottos regjeringstid. Plaka hadde et betydelig arvanitt-samfunn frem til sent på 1800-tallet, noe som førte til at noen omtaler det som Athens arvanitt-kvartal. 
I den samme perioden fikk området rundt Anafiotika en tradisjonell kykladisk arkitektur, oppført av nybyggere fra øya Anafi i Egeerhavet.I 1884 la en brann store deler av naboområdet i aske, noe som ga arkeologer anledning til å foreta utgravninger av den romerske markedsplassen og Hadrians bibliotek. Utgravningene har pågått kontinuerlig siden det 19. århundre.


== Moderne naboskap ==
Plaka besøkes årlig av flere hundre tusen turister året rundt.. I området ligger det en rekke museer, som det nye Akropolismuseet, det nye greske jødiske museet, Museet for gresk folkekunst, Frissiras museum, museet for greske folkemusikkinstrument, Pavlos og Alexandra Kanellopoulous museum og Athens universitetsmuseum. Utgravninger har vist at Adrianougaten er Athens eldste gate, og den er fremdeles i bruk med nøyaktig samme design som den har hatt siden oldtiden.
Flere greske filmer er spilt inn på Plaka, blant andre The Drunkard, Woe to the Young og And the Wife Shall Revere Her Husband.


== Galleri ==

		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==
Dean Court

Dean Court er hjemmebanen til AFC Bournemouth og ligger i byen Bournemouth i Sør-England. 


== Historikk ==
Stadionet ble bygget i 1910 og fikk en omfattende ombygging i 2001 hvor banen ble snudd 90 grader og den ble gjenåpnet med tre tribuneseksjoner med en kapasitet på 9.600. Den siste seksjonen ble bygget i løpet av sommeren 2013. Den har per 2015 en kapasitet på 11 700. Tilskuerrekorden på 28 799 ble satt i en kamp i FA-cupen mot Manchester United i 1957.
Stadionet har hatt flere navn på grunn av sponsorer. 2001 til 2011 het det Fitness First Stadium fra treningskjeden Fitness First. Fra juli 2011 til februar 2012 het det Seward Stadium fra Seward Motor Group. Dette firmaet gikk konkurs i februar 2012 og firmaet Goldands kjøpte rettighetene til stadion-navnet. Før sesongen 2015-16 kjøpte forsikringsselskapet Vitality rettigheten til navnet på stadionet og det ble omdøpt til Vitality Stadium.


== Bilder av stadionet ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dean Court – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bergen Roller Derby Klubb

Bergen Roller Derby Klubb er Bergens første roller derby-klubb, opprettet i 2012. Klubben er medlem av Norges Skøyteforbund. Klubben ble januar 2019 medlem av Women's Flat Track Derby Association (WFTDA).
Laget i klubben kaller seg Wet City Rollers.


== Kilder ==
Enhetsregisteret Bergen Roller Derby Klubb : 999 508 278


== Eksterne lenker ==
Wet City Rollers offisielle Facebookside [1]
Ted 2

Ted 2 er en amerikansk filmkomedie fra 2015. Filmen er regissert av Seth MacFarlane, som også har stemmen til tittelrollen Ted, og har vært med på å skrive manuset sammen med Alec Sulkin og Wellesley Wild. Mark Wahlberg, Amanda Seyfried og Morgan Freeman spiller også i filmen.
Filmen er en oppfølger til Ted (2012).


== Handling ==
Ted gifter seg med Tami-Lynn, kjæresten hans fra den første filmen, og paret prøver å få barn sammen, mens Ted spør bestevennen John om å gi sperm for kunstig befruktning. Imidlertid, for å få foreldrerett til barnet, må han bevise overfor retten at han er et menneske.


== Rolleliste ==
Mark Wahlberg som John
Seth MacFarlane som Ted (stemme)
Amanda Seyfried som Samantha
Jessica Barth som Tami-Lynn
Morgan Freeman som Patrick Meighan
Patrick Warburton som Guy
Michael Dorn som Rick
Bill Smitrovich som Frank
John Slattery som Shep Wild
Sam J. Jones som seg selv
Cocoa Brown som Joy
John Carroll Lynch som Tom Jessup
Ron Canada som Judge
Liam Neeson som Customer
Dennis Haysbert som Fertility Doctor
Patrick Stewart som forteller (stemme)
Tom Brady som seg selv
Jay Leno som seg selv
Jimmy Kimmel som seg selv
Kate McKinnon som seg selv
Bobby Moynihan som seg selv
Taran Killam som seg selv
Tara Strong som Ted Toy (stemme)
Avan Jogia som Loverboy at Comic-Con (ukredittert)


== Annet ==
Mila Kunis kunne ikke gjenta sin rolle fra den første filmen fordi hun var gravid under filmingen.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ted 2 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ted 2 på Internet Movie Database 
(sv) Ted 2 i Svensk Filmdatabas 
(da) Ted 2 i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Ted 2 på Allociné 
(nl) Ted 2 på MovieMeter 
(en) Ted 2 på AllMovie 
(en) Ted 2 på Rotten Tomatoes 
(en) Ted 2 på Metacritic 
(en) Ted 2 på Box Office Mojo
Gymnastikk under Europalekene 2015 – Rytmisk gymnastikk mangekamp

Rytmisk Gymnastikk Individuell mangekamp under Europalekene 2015 i Baku
Gymnastikk under Europalekene 2015 – Rytmisk gymnastikk ringer

Rytmisk gymnastikk Ringer under Europalekene 2015 i Baku.
Upp till dans

Upp till dans er en serie samlealbum med svenske danseband utgitt av avisene Aftonbladet og  Expressen i 2009 og 2012.


== Album ==
Upp till dans (Kikki Danielsson-album)
Upp till dans (Lotta Engberg-album)
Upp till dans (Vikingarna-album)
Kari Trestakk

Kari Trestakk er et undereventyr nedskrevet av Peter Christen Asbjørnsen fra muntlig kilder i Røyken og gjengitt første gang i Norske Folkeeventyr fra 1843.Eventyret, som i andre varianter kalles Askepott eller Cinderella, er kjent i 50 oppskrifter i Norge og er et av de mest kjente og populære i eurasisk eventyrtradisjon. Mens Askepott i brødrene Grimms samling fra 1812 har henvisninger til det gamle tyske føydalsamfunnet med borger og slottsball, møter det norske bondesamfunnets Kari Trestakk kongssønnen utenfor kirken under og etter gudstjenesten. En annen variant som Asbjørnsen og Moe samlet inn, og utga i 1852, er eventyret om Lindedronningen. 


== Se også ==
Askepott


== Referanser ==
Gymnastikk under Europalekene 2015 – Turn Mangekamp menn

Mangekamp apparatturn for menn under Europalekene 2015 i Baku.


== Eksterne lenker ==
Offisiell resultatliste Arkivert 22. juni 2015 hos Wayback Machine.
Mosaic (nettleser)

NCSA Mosaic eller Mosaic er en nettleser. Den har fått kreditt for å popularisere verdensnettet. Den var også en klient for diverse protokoller som FTP, NNTP, og gopher. Nettleseren fikk navnet sitt fra navnene på protokollene som den støttet.  Brukergrensesnittets intuitive bruk, nettleserens port til Windows og lette installering gjorde at dens populæritet økte fort, til og med på Microsofts operativsystemer. Mosaic var også den første nettleseren som viste bilder sammen med tekst istedenfor å vise bilder i separate vinduer. Selv om Mosaic blir ofte beskrevet som den første grafiske nettleseren, men både Erwise og ViolaWWW var tidligere ute.
Mosaic ble utviklet av National Center for Supercomputing Applications (NCSA) ved University of Illinois Urbana-Champaign sent i 1992. NCSA ga ut nettleseren i 1993, og den ble offisielt avviklet 7. januar 1997. Men nettleseren kan fortsatt lastes ned fra NCSA.Netscape Navigator ble senere utviklet av Netscape, som ansatte mange tidligere Mosaicansatte, selv om Netscape ikke delte noen kode med Mosaic. Netscape sin kode ble senere til Mozilla Firefox. Fra 1995 begynne Mosaic å tape mye av nettlesermarkedet til Netscape, og hadde i 1997 bare en liten del av markedet, og da ble prosjektet avviklet. Microsoft kjøpte lisensen til nettleseren for å skape Internet Explorer i 1995.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted
François Christophe Kellermann

François Christophe Kellermann eller de Kellermann (født 28. mai 1735 i Strasbourg, død 23. september 1820 i Paris) var en fransk militær, utnevnt til hertug av Valmy i 1808 og marskalk av Frankrike i 1804. Han var far til generalen François Étienne Kellermann.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
François Christophe Kellermann nedstammet fra en saksisk slekt som lenge før hans fødsel hadde slått seg ned i Strasbourg og blitt elevert til adelsstanden. Hans far var Christoph Edler von Kellermann og moren den slesisk-saksiske baronesse Marie Magdalene von Dyhrn. Han var i slekt med den fremstående saksiske  general og krigsminister Georg Karl Freiherr von Dyhern (1710–1759).
Rundt 1769 giftet han seg med markise Marie Anne de Barbé-Marbois, en søster av François Barbé-Marbois. De fikk ett barn, sønnen François-Etienne de Kellermann, 2. hertug av Valmy. 


=== Militær ===
Kellermann tok i 1750 tjeneste ved et fransk regiment og ble under syvårskrigen forfremmet til offiser. Ved utbruddet av den franske revolusjon i 1789 var han generalmajor, sluttet seg henført til revolusjonen og beskyttet i 1792 i spissen for Moselle-arméen Alsace og Lorraine. Da han imidlertid ble tvunget til retrett forente han den 19. september samme år sine styrker med Charles François Dumouriezs, hvorpå han dagen etter beseiret prøysserne i slaget ved Valmy.
I desember 1792 fikk han overkommandoen over Alpe-arméen, beleiret i 1793 det mot nasjonalkonventet opprørske Lyon, men ble fengslet i oktober, og ble befridd først i november 1794 etter skrekkveldets fall. Han overtok atter befalet over Alpe-arméen, men måtte 1797 tre tilbake for Napoléon Bonaparte og førte deretter bare reserveavdelinger.
Napoléon utnevnte ham til senator, marskalk av Frankrike og hertug av Valmy. Likevel sluttet Kellermann seg i 1814 til den bourbonske restaurasjon og ble pair av Frankrike.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Désiré Lacroix: Die Marschälle Napoleons I. Übertragen von Oskar Marschall von Bieberstein. Schmidt & Günther, 1898.
Carl Bleibtreu: Marschälle, Generale, Soldaten Napoleons I. 2. Auflage. Schall, Berlin vor 1911.
(de) Paul Martin: «Kellermann, Franz Christoph.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 11, Duncker & Humblot, Berlin 1977, ISBN 3-428-00192-3, s. 471 f. (digitalisering).
Hermann Meynert, Neuer Plutarch, S.84f


== Eksterne lenker ==
(en) François Christophe Kellermann – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) François Christophe Kellermann – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Om François Christophe Kellermann, fra Encyclopædia Britannica, bind 15, utgitt 1911
BlåCompaniet

BlåCompaniet er et norsk bluesband fra Troms. Bandet ble etablert i 2010 og spiller både egne låter og coverversjoner av kjente blueslåter. I 2014 ga bandet ut sin første plate Rubbel og bit og har spilt i morgensendingene til NRK Troms via P1. Bandet spiller i både små og store scener i Troms-distriktet og består bl.a. av Svein Arild Berntsen og tidligere Blått & Rått-gitarist Steinar Steffensen. 


== Medlemmer ==


=== Nåværende ===
Svein Arild Berntsen - vokalist, munnspill, låtskriver (2010-)
Steinar Steffensen - gitarist, kor, låtskriver (2010-)
Bengt Karlsen - piano, trekkspill, kor (2010-), trommer (2010-2017)
Odd-Eivinn Vaeng - bass, kor (2017-)
Morten Sørgård - trommer (2021-)


=== Tidligere ===
Trond Lande - bass, kor (2010-2014)
Steve Andrews - bassist, kor (2014-2016)
Geir Benn Fjellberg - trommer (2017-2021)


== Diskografi ==
Plommå i egget (2013, EP)
Rubbel og bit (2014)
Gymnastikk under Europalekene 2015 – Turn Mangekamp lagkonkurranse menn

Mangekamp lagkonkurranse menn - Turn under Europalekene 2015 i Baku.


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Plommå i egget

Plommå i egget er en EP-plate med BlåCompaniet, utgitt i august 2010. Dette er bluesbandets første plateutgivelse og ble innspilt i Kysten platestudio i Tromsø.


== Sporliste ==
«Plommå i egget» (S.A. Berntsen/BlåCompaniet)
«She Took Me Up» (S.A. Berntsen/BlåCompaniet)
«Waterlow» (I. Hunter/Mott the Hoople)


== Medvirkende ==


=== BlåCompaniet ===
Svein Arild Berntsen - leadvokal, munnspill, låtskriver, maleri, arrangement
Steinar Steffensen - gitar, vokal, arrangement
Bengt Karlsen - tangenter, vokal, arrangement
Trond Lande - bass, vokal, arrangement


=== Andre medvirkende ===
Jonas Karlsen - trommer, perkusjon
Torje Åsali Jensen - kor
Eline H. Åsbakk - kor
Håkon E. Pettersen - miksing, tekniker
Jack Nilssen - grafisk design
Rubbel og bit

Rubbel og bit er debutalbumet til bluesbandet BlåCompaniet. Albumet ble utgitt 1. august 2014 i Finnsnes og resten av Troms-distriktet og 6. august 2014 for nedlasting i landet. Albumet består utelukkende av egenkomponerte låter av Svein Arild Berntsen, Steinar Steffensen (instrumentalen Senja) og den nordnorske forfatteren Bjørn Nitteberg (Blues for likbiler) på stort sett stavangerdialekt. Albumet ble produsert av Ronald Alertsen.


== Sporliste ==
«Rubbel og bit» (S.A. Berntsen/BlåCompaniet)
«Blå resept» (S.A. Berntsen/BlåCompaniet)
«Det kan bli for seint» (S.A. Berntsen/BlåCompaniet)
«Hu blei med opp» (S.A. Berntsen/BlåCompaniet)
«Du e' min siste sjanse» (S.A. Berntsen/BlåCompaniet)
«Senja» (Steffensen/BlåCompaniet)
«Det e'kje min feil» (S.A. Berntsen/BlåCompaniet)
«Plommå i egget» (S.A. Berntsen/BlåCompaniet)
«Det blåse kaldt» (S.A. Berntsen/BlåCompaniet)
«Heilt Klizz-Klazz» (S.A. Berntsen/BlåCompaniet)
«P3A-swing» (S.A. Berntsen/BlåCompaniet)
«Ingenting e'som før» (S.A. Berntsen/BlåCompaniet)
«Blues for likbiler» (B. Nitteberg/BlåCompaniet)


== Medvirkende ==


=== BlåCompaniet ===
Svein Arild Berntsen - sang, munnspill, låtskriver
Steinar Steffensen - gitarer, kor, låtskriver
Trond Lande - bass, kor
Bengt Karlsen - trommer, trekkspill, piano, kor


=== Andre medvirkende ===
Jonas Karlsen - trommer
Ronald Alertsen - bass, kor, produsent
Håkon William Skog Erlandsen - saksofon
Helene Westgaard - sang, kor
Bjørn Nitteberg - vokal på Blues for likbiler


== Eksterne lenker ==
(en) Rubbel og bit på Discogs
Cracker Jack

Cracker Jack er en amerikansk snacks som er laget av popcorn og peanøtter.
Andre ingredienser er smør og honning (kan erstattes med sirup)Det første selskapet som produserte Cracker Jack var The Cracker Jack Company, som senere ble kjøpt opp av Borden i 1964. Borden solgte i 1997 senere varemerket videre til Frito-Lay (som var en av de store budgiverne da The Cracker Jack Company ble solgt i 1964).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Cracker Jack – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mashrek

Mashrek (arabisk: مشرق), også skrevet Mashreq og Mashriq er den delen av den arabiske verden som ligger øst for Egypt. Dette vil si landene Libanon, Palestina, Jordan, Syria, og Egypt. Området, sammen med følgebegrepet Maghreb – som betegner områdene vest for Nilen – utgjør mesteparten av den arabiske verden, og huser ca. 1,7% av verdens befolkning.Mashrek-området huser flere pilegrimssteder, og noen muslimer anser stedet som et sted med stor religiøs legitimitet. Mashrek-lærdom blir også høyt ansett av lærde fra Mahgreb.


== Etymologi ==
Navnet kommer av det arabiske verbet «sharaqa» (شرق), som betyr «å skinne», «opplyse», eller «stråle», samt «å stå opp». Navnet refererer til retningen solen står opp fra, nemlig øst, og kan oversettes til «soloppgangens land».


== Se også ==
Den fruktbare halvmåne
Sivilisasjonens vugge
Stor-Syria
Levanten
Maghreb
Mesopotamia


== Referanser ==
Hans Ernst Karl von Zieten

Hans Ernst Karl, Graf von Zieten (født 5. mars 1770 i Dechtow i markgrevskapet Brandenburg, død 3. mai 1848 i Warmbrunn) var en offiser av den prøyssiske armé under Napoleonskrigene.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var sønn av Ernst Dietrich von Zieten (1739–1798), Herr auf Dechtow, og hans hustru Charlotte Sophie Margarethe, født von Moeller.


=== Militær karriere ===
I felttogene mot Napoleon gjorde han det godt som kavalerifører og korpsfører. Hans militære fremganger innbragte ham den 18. februar 1809 en førtidig forfremmelse til oberst. Etter forslag fra Gerhard von Scharnhorst ble han medlem av en kommisjon for «Avskaffelse av kavaleri-eksersisregimentet». Den 20. mars 1813 ble han generalmajor. Den 26. mai 1813 klarte han ved stor fremgang å styrke prøyssernes anseelse forut for våpenhvilen ved Poischwitz: Han kunne ved Haynau lokke den franske general Nicolas-Joseph Maisons styrker inn i et bakhold og beseiret dem; dermed lettet han de allierte styrkers tilbaketrekning fra Bautzen til Liegnitz. For dette ble han tildelt Jernkorset av I. klasse.
I kampene i Frankrike i 1814 utrettet han noe lignende under slaget ved Laon, der han kom seg rundt motstanderen og dermed var med på å sikre seieren. Hans skvadroner klarte samtidig å sikre seg storparten av motstanderens skyts og ammunisjonsvogner.


==== Kampene i 1815 ====
Under opptakten til Waterloo i 1815 kommanderte generalløytnant von Zieten det prøyssiske I. korps. Korpset utkjempet en oppholdende kamp mot franskmennene den 15. juni, og var tungt engasjert mot de franske styrker den påfølgende dag i slaget ved Ligny, og igjen to dager senere den 18. juli i slaget ved Waterloo.  I en situasjon der hertugen av Wellingtons sterkt pressede styrker stod i fare for å bli overrent, klarte Zieten å komme til unnsetning fra øst. Dette angrepet kan ha vært det som snudde et sannsynlig nederlag til seier over Napoleon.Den 1. kjempet Zietens I. korps i slaget ved Issy rett utenfor Paris' murer. Ved slutten av felttoget den 7. juli ble hans korps gitt æren av å være den første koalisjonsstyrke til å marsjere inn i Paris.Kong Fredrik Vilhelm III av Preussen gav Zieten tittelen Graf, eller greve, den 3. september 1817. I en alder av 69 år ble han forfremmet til  Generalfeldmarschall den 9. september 1839.Zieten døde i Warmbrunn.


== Litteratur ==
Kurt von Priesdorff: Soldatisches Führertum, Band 4, Hanseatische Verlagsanstalt Hamburg, S. 253-260
Jürgen Hahn-Butry (utg.): Preußisch-deutsche Feldmarschälle und Großadmirale. Safari, Berlin 1937.
(de) Hermann von Petersdorff: «Zieten, Hans Graf von». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 45, Duncker & Humblot, Leipzig 1900, s. 220–225.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Eintrag über Hans Ernst Karl von Zieten i Kalliope (Datenbank)
Hans Ernst Karl von Zieten in EPOCHE NAPOLEON
Björn Engels

Björn Lionel G. Engels (født 15. september 1994) er en belgisk fotballspiller som spiller for Royal Antwerp FC.Han debuterte for Club Brugge i Europaligaen mot Girondins de Bordeaux. Han ble byttet inn ved pause. Ett minutt etter at han ble byttet inn scoret han et selvmål. Han debuterte i Jupiler Pro League den 4. august 2013 mot KV Oostende. Han spilte hele kampen og scoret det første målet i en kamp de vant 2-1.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Belgias EM-tropp til EM i Frankrike 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Björn Engels – UEFA 
(en) Björn Engels – Transfermarkt 
(en) Björn Engels – WorldFootball.net 
(en) Björn Engels – Soccerbase.com 
(en) Björn Engels – FootballDatabase.eu 
(en) Björn Engels – Soccerway 
(en) Björn Engels – Belgias fotballforbund 
(en) Björn Engels – FBref 
(es) Björn Engels – as.com 
Belgium stats