jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kjærlighetens gleder

Kjærlighetens gleder , (originaltittel: Le Plaisir) er et fransk romantisk drama fra 1952 regissert av Max Ophüls.
Filmen er en antologifilm i tre deler hvor hver del er basert på en novelle av Guy de Maupassant.


== Medvirkende ==


=== Le Masque ===
Claude Dauphin : le docteur
Gaby Morlay : Denise, la femme d'Ambroise
Paul Azaïs : le patron du bal
Gaby Bruyère : Frimousse, la danseuse
Jean Galland : Ambroise,  le masque
Michel Vadet : le marin
Janine Vienot : la poule du docteur


=== La Maison Tellier ===
Madeleine Renaud : Julia Tellier
Ginette Leclerc : Madame Flora dite Balançoire
Mila Parely : Madame Raphaële
Danielle Darrieux : Madame Rosa
Pierre Brasseur : Julien Ledentu, le commis-voyageur
Jean Gabin : Joseph Rivet
Amédée : Frédéric, le serveur
Antoine Balpêtré : Monsieur Poulin, l'ancien maire
René Blancard : le maire
Mathilde Casadesus : Madame Louise dite Cocote
Henri Crémieux : Monsieur Pimpesse, le percepteur
Arthur Devère : le contrôleur du train
Paulette Dubost : Madame Fernande
Jocelyne Jany : la petite Constance Rivet
Robert Lombard : Monsieur Philippe, le fils du banquier
Héléna Manson : Marie Rivet
Marcel Pérès : Monsieur Duvert, l'armateur
Jean Meyer : Monsieur Dupuis, l'assureur
Louis Seigner : Monsieur Tournevau, le saleur de poisson
Michel Vadet : le marin
Charles Vissières : le vieux Normand dans le train
Raymond Rognoni : le curé


=== Le Modèle ===
Jean Servais : L'ami de Jean / La voix de Maupassant
Daniel Gélin : Jean, le peintre
Simone Simon : Joséphine, le modèle


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kjærlighetens gleder på Internet Movie Database 
(sv) Kjærlighetens gleder i Svensk Filmdatabas 
(da) Kjærlighetens gleder i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Kjærlighetens gleder på Allociné 
(nl) Kjærlighetens gleder på MovieMeter 
(en) Kjærlighetens gleder på AllMovie 
(en) Kjærlighetens gleder på Turner Classic Movies 
(en) Kjærlighetens gleder på Rotten Tomatoes
Livets gleder

Livets gleder (originaltittel: Daughters of Pleasure) er en amerikansk romantisk komedie fra 1924 med Marie Prevost  og Monte Blue i hovedrollene.


== Medvirkende ==
Marie Prevost - Marjory Hadley
Monte Blue - Kent Merrill
Clara Bow - Lila Millas
Edythe Chapman - Mrs. Hadley
Wilfred Lucas - Mark Hadley


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Livets gleder på Internet Movie Database 
(en) Livets gleder på AllMovie
Kjønnsroller

Se også Kjønnsrolleteorien
Kjønnsroller er normer og forventninger som stilles til mennesker knyttet til hvilket kjønn de er. Det kan blant annet være forventninger til hvilken interesser, klær, oppførsel og arbeidsoppgaver de ulike kjønnene skal ha. Familie, venner, religion og skoler kan påvirke hvordan forventningene er. Media, film og hvilket miljø en er vokst opp i har også innflytelse på kjønnsrollene. Ulike kulturer har forskjellige oppfattninger og normer om hvordan kjønnsroller skal være. Kjønnsroller kan i tillegg lett bli fordommer om hvordan en mann og kvinne sin væremåte skal være. Enkelte synes kjønnsroller kan være diskriminerende og urettferdig om de er en hindring.I mange kulturer er leker, klær, hårfrisyrer og farger kjønnsdelt. Kjønnsdelingen blir gjerne lært bort til barn allerede i ung alder. Det er ikke uvanlig at foreldre og andre bekjente kjøper kjønnsdelte farger til barna sine. Per i dag i Vesten er det mest vanlig at det blir kjøpt rosa til jenter og blå til gutter. Kjønnsroller har alltid endret seg med tidene. For hundre år siden var småbarn kledd i kjønnsnøytrale klær, farge og hårfrisyrer i Vesten. I 1910 ble det viktig å signalisere hvilket kjønnstilhørighet en hadde med klær. Da var normen rosa for gutter og blå for jenter, men i senere tid ble det motsatt. Årsaken til hvorfor det senere ble motsatt er fremdeles uklart.Forventninger knyttet til kjønn har blant annet påvirket valgene mange tar senere i livet. Det kan for eksempel være hvilken vei en velger å gå i yrkeslivet.Yrker som blir ansett som typiske kvinneyrker er før- og grunnskolelærer, sykepleier, rengjøringspersonal og sekretær. Det som blir ansett som typiske manneyrker er håndverkere, bygge- og anleggsarbeidere, sjåfører og ingeniører ifølge Statistisk sentralbyrås rapport.


== TV & Film ==
TV-serien «Født i feil kropp» har blant annet blitt kritisert av Skeiv Ungdom for å bekrefte kjønnsstereotypiske roller i stedet for å utfordre dem og mener at å ikke følge de tradisjonelle kjønnsrollene knyttet til kjønnet en har kan få en til å lure på om man er transperson på grunn av seriens fremstillinger. I tillegg ble serien kritisert for mangel av et større mangold.Både filmen Mrs. Doubtfire og Tootsie handler om menn som kler seg ut som kvinner og tar på seg den kvinnelige kjønnsrollen av ulike grunner. I Mrs. Doubtsfire gjør den mannlige hovedkarakteren det for å kunne treffe barna sine igjen etter en skilsmisse, mens i Tootsie gjør hovedpersonen det for å få seg en rolle i operaen.


== Se også ==
Hijra
Tredje kjønn
Norm


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«kjønnsroller», fra Store norske leksikon
Afrikamesterskapet i friidrett 2016 – 10 000 meter menn

10.000 meter for menn ved Afrikamesterskapet i friidrett 2016 ble arrangert 22. juni i Kings Park Stadium.


== Resultater ==


== Referanser ==
Graphics Core Next

Graphics Core Next (GCN) er et instruksjonssett og en serie mikroarkitekturer som er utviklet av Advanced Micro Devices (AMD), og som benyttes i deres grafikkprosessorer. Mikroarkitekturen er etterfølgeren til TerraScale. Det første produktet med GCN ble lansert i 2011.GCN er en RISC SIMD-arkitektur, mens TeraScale er en VLIW SIMD-arkitektur. GCN krever betraktelig flere transistorer enn TeraScale, men er raskere på GPGPU-utregninger. GCN implementerer HyperZ.


== Referanser ==
Afrikamesterskapet i friidrett 2016 – 20 kilometer kappgang menn

20 kilometer kappgang for menn ved Afrikamesterskapet i friidrett 2016 ble arrangert 26. juni i Durban.


== Resultater ==


== Referanser ==
Meg eier ingen

Meg eier ingen (svensk: Mig äger ingen) er en svensk dramafilm fra 2013 i regi av Kjell-Åke Andersson. Ansvarlig utgiver var Rasmus Ramstad. Manuset ble skrevet av Pia Gradvall. Det bygger på Åsa Linderborgs roman Mig äger ingen (norsk: Meg eier ingen) fra 2007. I rollene ses blant andre Mikael Persbrandt, Tanja Lorentzon og Sten Ljunggren. Under Guldbaggegallaen i 2014 ble Persbrandt tildelt en Guldbagge i kategorien beste mannlige hovedrolle.


== Om filmen ==
Den ble spilt inn i 17. september – 12. november 2012 i Trollhättan, Göteborg, Piteå og Luleå.


== Handling ==
Filmen skildrer en alenefars relasjon til sin datter. Det er en fortelling om alkoholisme, barns utsatthet, men også om kjærlighet, svik og venstresidens politikk i 1970-årenes Sverige.


== Rolleliste ==
Mikael Persbrandt	– Hasse
Tanja Lorentzon – Katja
Ida Engvoll – Lisa som 25-åring
Saga Samuelsson – Lisa som 14-åring
Ping Mon Wallén – Lisa som 4-åring
Sten Ljunggren – Farfar
Barbro Oborg – Farmor
Magnus Roosmann – Lennart
Peter Carlberg – Roffe
Anna Blomberg – Roffes hustru
Linn Skåber – Sonja
Anna Wallander – Görel
Hanna Alström - Gertrud
Marie Delleskog – Frøken
Eva Millberg – Mormor
Nils Moritz – Julle
Kim Lantz – Mann på verftet
Johan Hallström - Doktorand
Fernando Concha – Morbror Guido
Roger Siik – Kollega på stålverket


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Meg eier ingen på Internet Movie Database 
(no) Meg eier ingen hos Filmfront 
(sv) Meg eier ingen i Svensk Filmdatabas 
(da) Meg eier ingen i Danmark Nationale Filminstitut 
(nl) Meg eier ingen på MovieMeter 
(en) Meg eier ingen på Rotten Tomatoes
Verdensrekordutvikling i tresteg

Verdensrekordutvikling i tresteg er en liste over utviklingen av verdens bestenotering i friidrettsøvelsen tresteg både for menn og kvinner. Den første offisielle verdensrekord som er godkjent av International Association of Athletics Federations (IAAF), er fra 1912. 


== Menn ==
Den første offisielle verdensrekord i tresteg for menn ble godkjent av International Association of Athletics Federations (IAAF) i 1912. Den var på 15,52 m som Dan Ahearn satte i 1911.
Pr. 21. juni 2009 er 27 verdensrekorder ratifisert av IAAF i øvelsen.


== Kvinner ==
Pr. 21. juni 2009 har IAAF ratifisert 5 verdensrekord i øvelsen.


=== Uoffisielle rekorder inntil 1990 ===


=== Offisielle rekorder fra 1990 ===


== Referanser ==
Jet Set Willy

Jet Set Willy er et plattformspill som ble opprinnelig skrevet av Matthew Smith for ZX Spectrum. Det ble gitt ut i 1984 av Software Projects og ble oversatt til de fleste hjemmedatamaskiner på den tiden.
Spillet er en oppfølger til Manic Miner, som ble gitt ut i 1983, og er det andre spillet i Miner Willy-serien.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jet Set Willy hos MobyGames 
(en) Jet Set Willy hos MobyGames 
(en) Jet Set Willy på Internet Movie Database 
(en) Jet Set Willy hos Internet Game Database
Mathias Loftesnes

Mathias Loftesnes (født 1989) er en norsk tidligere volleyballspiller.


== Karriere ==
Sommeren 2013 signerte Loftesnes for den belgiske eliteklubben Aase-Lennik. Etter en sesong i Belgia, signerte han i stedet for tsjekkiske CEZ Karlovarsko. Sommeren 2015 returnerte Loftesnes til Førde, og ble en del av satsingen "Nye Førde", blant annet sammen med Lars Fredrik Tvinde. Sesongen 2015/16 tok Førde The Double i norsk volleyball, med seier både i cupen og i sluttspillet. Med 174 poeng ble Loftesnes klubbens toppscorer. Kun Sigurd Festøy fra NTNUI endte over ham på eliteseriens toppscorerliste. Sesongen 2016/17 bidro Loftesnes sterkt til at Førde på ny vant serien. Med 198 poeng tok han fjerde flest i eliteserien, men var med suveren margin den kantspilleren som tok flest poeng. Også i sesongen 2018/19 ble Loftesnes toppscorer for Førde. Med sine 160 poeng endte han på sjetteplass på toppscorerlisten for Mizunoligaen. Førde vant Mizunoligaen 2018/19 etter to 3-0 seiere mot Randaberg i seriefinalen. I April 2019 kunngjorde Loftesnes at sesongen 18/19 ble hans siste som toppspiller.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Prøver seg på nytt proffeventyr - NRK
No vender proffane heim - NRK
Toppscorerliste eliteserien sesongen 15/16
Mike Plant

Mike Plant (født 17. april 1959), er en amerikansk tidligere skøyteløper og nåværende idrettsleder.


== Skøyteløper ==
Han deltok i tre allround-VM på skøyter i senior (1980 i Heerenveen, Nederland, 1981 og 1983 begge i Oslo, Norge) og to allround-VM på skøyter i junior (1978 i Montréal, Canada og 1979 i Grenoble, Frankrike). Hans beste sammenlagtplassering i VM var en 10.-plass fra Junior-VM 1979 og i senior en 28.-plass i 1980.
Brødrene Plant deltok i to internasjonale mesterskap sammen i henholdsvis junior-VM på skøyter 1978 i Montréal, Canada og i Allround-VM 1980 i Heerenveen, Nederland. Eldstebror Tom fikk de bedre sammenlagtplasseringene internt i begge mesterskapene med henholdsvis 19.-plass versus 24.-plass i junior-VM 1978 og 21.-plass versus 28.-plass i allround-VM 1980. De var også begge med i den amerikanske skøytetroppen i Vinter-OL 1980, mens Mike bare ble værende en reserve som ikke fikk gå noen distanser, deltok storebror på 1 500-meteren og tok der en 17.-plass.


== Idrettsleder ==

Plant har en lang rekke av idrettsleder-verv på både nasjonalt og internasjonalt nivå og innenfor en viss bredde av idretter som sykling, kano og kajakk, skøyter og baseball.


== Familie ==
Mike Plant er en yngre bror til skøyteløperen Tom Plant. Mikes ektefelle er den tidligere triple-OL-mesteren fra 1984 i svømming Mary T. Meagher. Slik at hans svigerinne er Anne Meagher Northup.


== Personlige rekorder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mike Plant – Speedskatingbase.eu 
(en) Mike Plant – SpeedSkatingNews.info 
(en) Mike Plant – SpeedSkatingStats.com 
(en) Mike Plant – Cycling Archives 
(en) Mike Plant – TheSports.org 
(en) Mike Plant på www.ISU.html.infostradasports.com
(en) Mike Plant på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
Selvmordsbombingen i Ansbach 2016

Selvmordsbombingen i Ansbach 2016 var et angrep utenfor en vinbar i sentrum av Ansbach i Tyskland, og fant sted 24. juli 2016. 15 ble skadd, og eneste døde er selvmordsbomberen selv. Tilstanden til fire av de skadde var alvorlig, men ingen ble livstruende skadd. Sentrum av byen ble sperret av og bevoktet av over 200 politimenn. Flere hundre mennesker ble evakuert. Selvmordsbombingen var den første i tysk historie.Selvmordsbomberen, Mohammad Daleel, var en 27 år gammel syrisk asylsøker som hadde sverget troskap til Abu Bakr al-Baghdadi, lederen av Den islamske staten Irak og Levanten. Han ble nektet asyl i Tyskland et år tidligere. Det er ikke klart hvorfor han ble nektet asyl. Han hadde prøvd å begå selvmord to ganger før, og var derfor en periode innlagt på et psykiatrisk sykehus. Det er ikke klart om han bare prøvde å drepe seg selv, eller om han skulle drepe andre i eksplosjonen.


== Hendelser ==
Eksplosjonen fant sted 22:12 CEST (20:12 UTC) utenfor Eugens Weinstube, nær musikkfestivalen Ansbach Open, som hadde rundt 2 500 besøkende. I starten var det trodd at eksposisjonen var forårsaket av en gasslekkasje. Selvmordsbomberen skal ha snakket med noen på nettet umiddelbart før eksplosjonen skjedde. Han hadde på seg en sekk fylt med metallbiter som spikre og skruer. Ifølge Joachim Herrmann, Bayerns innenriksminister, var dette mest sannsynligvis for å drepe flest mulig. Kort tid før eksplosjonen skjedde, ble han nektet inngang til musikkfestivalen, siden han ikke hadde billett. Ifølge vitner, kort tid etter han ble nektet inngang, satte han seg utenfor Eugens Weinstube, og detonerte en improvisert bombe. Selvmordsbomberen døde ikke umiddelbart av eksplosjonen, så redningspersonell prøvde å gjenopplive selvmordsbomberen, men han var såpass hard skadet at han var allerede død da personellet ankom.


== I etterkant ==
På grunn av bombingen ble musikkfestivalen avlyst og området rundt evakuert.


=== Etterforskning ===
Tyske myndigheter har funnet en video hvor Daleel sverget troskap til Abu Bakr al-Baghdadi, lederen av Den islamske staten Irak og Levanten, på mobiltelefonen hans, hvor han også gjorde det klart at intensjonen hans var å angripe tyskere. Flere mobiltelefoner, SIM-kort, en laptop, og seks Facebook-kontoer med islamistisk innhold som tilhørte Daleel under etterforskningen. I tillegg, der han bodde ble det funnet flere ting for å lage bomber. Ifølge Joachim Herrmann var det utvilsomt at angrepet var et terrorangrep, med islamistisk inspirasjon.Under en time etter at media rapporterte at angrepspersonen hadde sverget troskap til Abu Bakr al-Baghdadi, rapporterte Amaq, Den islamske staten Irak og Levantens nyhetsbyrå, at han var en soldat fra Den islamske staten.


== Se også ==
Skytingen i München 2016


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hendelsesforløp på NRKs nettsider
Plassering av vinbaren hvor angrepet fant sted, fra Google Maps
Mad About You

Mad About You er en amerikansk komiserie som gikk på NBC fra 1992 til 1999. Serien handlet om et nygift par i New York. Hovedrollene ble spilt av Helen Hunt og Paul Reiser. Serien ble skapt av Paul Reiser og Danny Jacobson.


== Handling ==
Serien fokuserer hovedsakelig på det nygifte ekteparet Paul Buchman, en dokumentar-filmskaper, og Jamie Stemple Buchma - en PR-spesialist, Historien tar for seg alt fra humoristiske daglige detaljer, til større problemer. De får etter hvert en datter sammen, som de gir navnet Mabel. De holder til i Greenwich Village på Manhattan.


== Skuespillere ==
Paul Reiser som Paul Buchman, en film-produsent.
Helen Hunt som Jamie Buchman. Den yngre datteren til Gus og Theresa Stemple. Hun eier sitt eget PR-firma.
Anne Ramsay som Lisa Stemple. Jamies eldre søster, og sliter med psykologiske problemer.
Leila Kenzle som Fran Devanow. Jamies beste venninne.
Richard Kind som Dr. Mark Devanow. Frans sin melodramatiske tidligere ektemann.
John Pankow som Ira Buchman. Pauls fetter.
Cynthia Harris som Sylvia Buchman. Moren til Paul, og Jamies svigermor
Louis Zorich som Burt Buchman. Pauls far, som driver en sportsbutikk.
Alyssa og Justin Baric (tvillinger) som Mabel Buchman- Paul og Jamies datter.


== Eksterne lenker ==
(en) Mad About You på Internet Movie Database 
(en) Mad About You på Metacritic
William Hill

William Hill plc er et av Storbritannias største spillselskaper. Hovedkontoret ligger i London-forstaden Wood Green og Harehills i Leeds. Selskapet er registrert på London Stock Exchange og er en del av FTSE 100-Indeksen. Selskapet var hadde en markedsverdi på over 4 milliarder euro den 2. august 2013.


== Historie ==
Selskapet ble grunnlagt av William Hill i 1934, da det ble forbudt med gambling i Storbritannia. Selskapet skiftet eiere flere ganger før det ble kjøpt opp av Sears Holdings i 1971, og deretter av Grand Metropolitan i 1988, deretter Brent Walker i 1989.


== Kilder ==


=== Noter ===


== Eksterne lenker ==
Offisiell Nettside
Bedriftens nettside
George Mills (friidrettsutøver)

George Mills (født 12. mai 1999) er en britisk mellomdistanseløper. Hans fremste meritt til nå er gull på 800 meter ved Ungdoms-EM i friidrett 2016.
Han er sønn av tidligere fotballspiller Danny Mills.


== Idrettskarriere ==
2014Mills deltok ved det nord-engelske mesterskapet i terrengløp (Northern Championships) i januar 2014, der han kom på 48.-plass i U15-klassen, og ved det engelske mesterskapet (ECCA) kom han på 90.-plass i samme klasse.Ved det engelske skolemesterskapet kom han på 6.-plass på 800 meter, og ved det det nord-engelske U17-mesterskapet vant han 800 meter, med tiden 1:59,65. Ved det britiske skolemesterskapet kom han på 2.-plass på 800 meter med ny personlig rekord på 1:53,86.
2015Ved det nord-engelske mesterskapet i terrengløp i 2015 kom han på 18.-plass i U17-klassen. I mars kom han på 79.-plass ved det engelske skolemesterskapet i terrengløp.Han vant 800 meter i U17-klassen ved det engelske skolemesterskapet i juli. Han vant både 400 og 800 meter i U17-klassen ved det nord-engelske mesterskapet, der han satte ny personlig rekord på 400 meter med tiden 49,09. Han ble tatt ut til å delta ved Samveldelekene for ungdom 2015, og han kom der på 5.-plass på 800 meter, 47 hundredeler bak Ben Greenwood som vant bronsemedaljen.
2016Ved det engelske juniormesterskapet i friidrett (U20) kom han på 2.-plass på 800 meter, bak Daniel Rowden. 
Den 16. juli vant han 400 meter ved Ungdoms-EM i friidrett 2016, foran rumenske Mihai Cristian Pislaru og tyrkiske Mahsum Korkmaz. Han satte personlig rekord i finalen med 47,16 sekunder, som også var årsbeste i europa for ungdom.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) George Mills – World Athletics 
(en) Profil hos The Power of 10
(en) Profil hos det europeiske friidrettsforbundet
(en) Profil hos All-Athletics Arkivert 18. august 2016 hos Wayback Machine.
Ombytte av tog

Ombytte av tog (svensk: Ombyte av tåg) er en svensk svart-hvitt dramafilm fra 1943 i regi av Hasse Ekman, som også skrev manuset. Det er basert på Walter Ljungquists debutroman Ombyte av tåg fra 1933, som ble premiert i en konkurranse utlyst av Bonniers litterære magasin. Sonja Wigert og Ekman spiller Inga Dahl og Joakim Lundell.Filmen ble utgitt på DVD i Sverige 26. juli 2010.


== Innspillingsfakta ==
Den ble spilt inn i 9. november 1942 – 30. desember 1942 i Sandrewateljéerna i Stockholm.


== Handling ==
Inga Dahl, en arbeidsløs skuespillerinne, og Joakim Lundell er et kjærestepar fra forgangne tider, som mange år senere møter hverandre på en jernbanestasjon av en tilfeldighet. De drikker kaffe sammen og i to lange tilbakeblikk får vi følge deres felles kjærlighetshistories begynnelse og slutt.


== I rollene (kun krediterte) ==
Sonja Wigert - Inga Dahl
Hasse Ekman - Joakim «Kim» Lundell
Georg Rydeberg - Leo Waller, skuespiller
Karin Kavli - Vera, Ingas rival, skuespillerinne
Georg Funkquist - Hugo Linde, teaterdirektør
Ludde Gentzel - Anderson, teatervaktmester


== Mottakelse ==
Anmelderne mente at filmen var myk og artistisk, kanskje litt vel sentimental. Senere valgte de den til årets beste film. Anmelderne syntes framfor alt at Hasse Ekman hadde lyktes godt med personinstruksjonen og med teatermiljøene, der han jo også befant seg på sin fars gate.Stig Almqvist i Aftontidningen skrev: «Hasse Ekman har regissert fint, mykt og behersket. Ombytte av tog har blitt hans best balanserte verk. Den ukunstlede formen smyger seg godt inntil inneholdet, som hele tiden lever, ofte med en blafrende flamme. Man vil imidlertid også si at forsettligheten trenger seg fram. Spontan kan ikke Ombytte av tog kalles, men heller enn å klandre Hasse Ekman for hans bevissthet i manuskript og regi, erkjenner man hans stilfølelse». I likhet med de fleste andre anmelderne gav Almquist Georg Rydebergs rolletolkning mest ros, og han roste også Sonja Wigert for hennes egnethet til nettopp denne rollen.Signaturen O R-t i DN skrev: «Hasse Ekman hadde ingen særskilt suksess med sin forrige film. Med Ombyte av tog tar han nå revansje. Alle skal kanskje ikke synes like bra om den, litt sentimental er den unektelig og litt fargeløs monoton på sine steder, men ellers må jeg bekjenne at den tiltalte meg personlig mer enn de fleste filmene under sesongen. Den er en vakker liten sak med noe som vi ikke er bortskjemt med i svensk film: artistisk touche».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ombytte av tog på Internet Movie Database 
(no) Ombytte av tog hos Filmfront 
(sv) Ombytte av tog i Svensk Filmdatabas 
(en) Ombytte av tog på AllMovie 
(en) Ombytte av tog på Rotten Tomatoes
Andreas II av Ungarn

Andreas II eller Endre II (ungarn: II. András, kroatisk: Andrija II, slovakisk: Ondrej II, ukrainsk: Андрій II; født ca 1177, død 21. september 1235 i Buda, begravet i Egres) var konge av Ungarn og Kroatia 1205–1235. Andreas ble også kalt «ridderkongen» ettersom han førte så mange kriger.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var sønn av  kong Béla III av Ungarn. 
Etter Béla IIIs død ble strid mellom den gamle kongens sønner, Imre og Andreas. Dette ble utnyttet av høyadelen til å underlegge seg mer land, hvorved de kongelige landområdene minsket. Først da Andreas' sønn Béla ble konge, begynte land å gjenvinnes til kronen.


=== Konge ===
Andreas ble konge i 1205. I en kortere tid var han også fyrste av Galicia. Han var den første ungarske konge som ble avkrevd en kongelig ed da han ble kronet. Han førte deretter en så generøs forleningspolitikk mot høyadelen at den vokste seg så sterk at hans etterfølger Bela IV ikke kunne styre landet som han ville. Bela kunne gjenvinne makten fra høyadelen først etter at han i år 1241 hadde slått tilbake en tatarsk invasjon.
I begynnelsen av Andreas' regjeringstid stod det klart at det kongelige lenssystemet ikke lengre fungerte godt og at reformer var nødvendige. Lenssystemet ble oppløst og dermed tapte kongen sin lensmilitær. For å erstatte troppene, måtte han be om høyadelens hjelp, særskilt fordi Andreas deltok i et korstog og førte mange kriger mot Galicia. Disse felttogene var mislykkede og avstedkom bare at landets penger og makt ble sløst med.Under hans regjering ble høyadelen større og sterkere. Dette førte til at Andreas måtte gi den gyldne bulle (Aranybulla) 1222 i Fehérvár, der kongen måtte garantere adelens rettigheter og privilegier. Hovedsakelig tok denne sikte på å beskytte lavadelen og kirken, men ettersom den kongelige makt var svak, kunne den ikke helt gjennomføres.Han innbød tyske og italienske innvandrere til Ungarn. De etablerte seg i Transilvania.


=== Økonomi ===
Ettersom skattkammerets penger forsvant som følge av Andreas' mange kriger, måtte kongen øke inntektene på noe vis. Hans økonomi var basert på de såkalte regalier, som var innkomster fra de kongelige rettigheter, det vil si monopol (salt, toll, etc.). Han tok også opp nye skatter. 


=== Familie ===
Hans gemal Gertrud ble myrdet i 1213, mens Andreas lå i krig mot Galicia. Denne hendelse utgjorde bakgrunn til József Katonas Bánk Bán, som er et populært ungarsk kongedrama.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Európa uralkodói (Europeiske regenter) - Maecenas, 1999 - ISBN 963-645-053-6
Walter Mária: Történelem középiskolásoknak (Historie for gymnasstudenter) - Nemzeti Tankönyv, ISBN 963-18-8631-X