jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Godske Ahlefeldt

Godske Ahlefeldt (også Gottschalk og Gosche, født 1475 i Bolingsted i hertugdømmet Slesvig, død 23. januar 1541 på Bolingsted) var den siste katolske biskop i Slesvig.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var sønn av Claus Ahlefeldt til Bollingsted og hustru Anna von Buchwald, og tilhørte den tids førende adelsslekt i Slesvig-Holsten.Fra 1498 studerte han i Bologna, hvor han i 1500 var den tyske nasjonens prokurator og året etter tok graden som doctor decretorum.


=== Biskop ===
I 1507 ble han utnevnt til biskop i Slesvig, og hadde i de foregående år hatt forskjellige kirkelige verv, samt vært kansler for hertug Frederik på Gottorp. I 1514 ble han av Christian II sendt til det habsburgske hoffet for på kongens vegne å beile til keiserens barnebarn Elisabeth, Karl Vs søster.Reformasjonen: Gottschalk innså tidlig hvilken vei vinden blåste i forhold til Luther og de reformerte, men oppga ikke helt sin tilknytning til den katolske kirken. Dette kunne han tillate seg fordi han  som medlem av den førende Ahlefeldtslekten var nærmest urørlig, hvilket både den reformasjonsivrige Christian III og hans hoffmester Johan Rantzau aksepterte.
Ahlefeldt ble således den eneste katolske biskop som forble i embetet etter reformasjonen, som luthersk biskop,  og frem til sin død.Godske Ahlefeldt ble begravet i Slesvig domkirke.
Hans bispedømme Slesvig ble tilbudt Johannes Bugenhagen, som avslo. Dermed ble Tilemann von Hussen biskop.


== Referanser ==
Åsgårdselva kraftverk

Åsgårdselva kraftverk er et vannkraftverk i Aure kommune i Møre og Romsdal.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 137 meter i Åsgårdelva.
Installert effekt er 230 kW. Årsproduksjon er 1,6 GWh.
Kraftverket har ikke vært i drift siden 2012 på grunn av mange problemer.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Indreitselva kraftverk

Indreitselva kraftverk er et vannkraftverk ved Halsafjorden i Heim kommune i Trøndelag.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 151 meter i Innreitselva.
Installert effekt er 430 kW. Årsproduksjon er 1,15 GWh.
Kraftverket er eid av lokale grunneiere.


== Eldre kraftverk ==
Det ble oppført et lite kraftverk i Indreitselva i 1942, bygd av Johan Indreiten og Søren Vullum. Med 60 meter fallhøyde fikk de ut 14 kW. Det ga strøm til de nærmeste gårdene. Bygget hadde sagbruk i etasjen over kraftverket.
Det ble nedlagt i 1950 da strømnettet ble utbygd i området.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Svorkahistoria - Da strømmen kom til Halsa, Rindal og Surnadal, side 31. Utgitt av Svorka Energi AS, 2004.
Slaget ved diket

Slaget ved diket (arabisk: غزوة الخندق, Ghazwah al-Khandaq), også kjent som «Forbundfellenes krig» (arabisk: غزوة الاحزاب‎, Ghazwah al-Ahzab‎), var en 27 dagers lang beleiring av Yathrib (dagens Medina) av arabiske og jødiske stammer som ble innledet den 31. mars 627. Antallet til forbundshæren er beregnet til rundt 10 000 menn med seks hundre hester og en del kameler. Forsvarerne i Medina utgjorde kanskje 3 000 menn. Slaget ble utkjempet i barsk vintervær i tiden januar-februar 627.
Forsvarerne i Medina, hovedsakelig muslimer ledet av den islamske lderen Muhammad grov et dike på forslag av Salman Farsi («Salman perseren»), som sammen med Medinas naturlige befestninger, gjorde fiendens kavaleri (hester og kameler) nytteløse, og lukket de to sidene inn i en fastlåst situasjon. I håp om å gjøre flere angrep med samtidig forsøkte forbundshæren å overtale den jødiske stammen Banu Qurayza i Medina, som var allierte med muslimene, til å angripe byen fra sør. Imidlertid sørget Muhammads diplomati for å spore av forhandlingene og brøt opp forbundene mot ham. Beleiringen endte i en fiasko grunnet at forsvarerne var godt organisert, at forbundsfellenes moral var synkende, og grunnet de dårlige værforholdene.
Beleiringen var en kamp mellom personligheter og strategi hvor muslimene taktisk beseiret sine motstandere mens de selv fikk få tap. Anstrengelsene for å beseire muslimene ble mislykket, og islam ble innflytelsesrikt i region. Nederlaget førte til at Mekka mistet sin handel med Syria og mye av sin prestisje. En konsekvens av den feilslåtte beleiringen var at jødene i stammen Banu Qurayza ble anklaget for forræderi og halshogd.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Guillaume, Alfred (1955): The Life of Muhammad: A Translation of Ibn Ishaq's Sirat Rasul Allah, Oxford University Press, ISBN 0-19-636033-1
Peterson, Daniel C. (2007): Muhammad: the prophet of God. Grand Rapids, Michigan: William B. Eerdmans
Watt, William M. (1974): Muhammad: Prophet and Statesman, Oxford University Press. ISBN 0-19-881078-4.


== Eksterne lenker ==
The Battle Of The Trench Arkivert 16. september 2018 hos Wayback Machine.
Al-Ahzab (the Confederates) Invasion
The Trevor Project

The Trevor Project er en amerikansk ideell organisasjon stiftet i 1998. Den skal hjelpe LHBT-ungdom som tenker på å ta sitt eget liv. De har et telefonnummer som er kostnadsfritt å ringe, og som skal gi ungdommen noen å snakke med. Organisasjonen hjelper også foreldre til LHBT-ungdom i å skape et trygt og inkluderende miljø, både hjemme og på skolen. The Trevor Project ble stiftet 25. mars 1998 av skaperne av den Oscar-vinnende kortfilmen Trevor.
Flere kjendiser har vist sin støtte til organisasjonen, blant andre Neil Patrick Harris, Jessica Alba, Halle Berry, Sacha Baron Cohen, Tanner Cohen, Melissa Etheridge, Jodie Foster, Anne Hathaway, Paris Hilton, Janet Jackson, Lisa Kudrow, Adam Lambert, Avril Lavigne, Annie Lennox, Jenny McCarthy, Daniel Radcliffe, Meg Ryan, Britney Spears, Sharon Stone, Anthony Zuiker, Tyler Oakley og John Green.De gir også årlig ut ærespriser til aktivister som utmerker seg spesielt i arbeidet med The Trevor Project.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
(en) The Trevor Project – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
U23-middelhavsmesterskapet i friidrett

U23-middelhavsmesterskapet i friidrett er et mesterskap i friidrett for utøvere som er fra og med 18 til og med 22 år gammel pr 31. desember det året mesterskapet arrangeres. Arrangør er Mediterranean Athletics Union, og det arrangeres hvert andre år.U23-middelhavsmesterskapet ble første gang arrangert i 2014. Mesterskapet skal bestå av 21 definerte øvelser for kvinner og menn, men 5000 meter for kvinner ble ikke arrangert i det første mesterskapet. Maksimum to deltakere fra hvert land kan konkurrere i hver individuelle øvelse. 


== Mesterskap ==


== Se også ==
U23-EM i friidrett
Middelhavsmesterskapet  i friidrett


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Mediterranean Athletic Union
Recess

Recess (latin recessus = fordypning) ble brukt i nordtyske byer i middelalderen som en betegnelse synonymt med Abschied (= avskjed, adjø) om et lovvedtak som ble fattet idet møtet skulle avsluttes, og deltakerne var i ferd med å ta avskjed med hverandre.Senere ble det et ord for å betegne protokollen som ble ført om forhandlinger. I de nordiske landene var «recess» på 1400-1600-tallet navnet på flere avtaler og traktater, samt de viktigste lovene vedtatt på herredager og riksdager. De viktigste recessene i Sverige var Nyköping-recessen (1396), Kalmar-recessen, Malmö-recessen og Västerås-recessen. De viktigste i Danmark var Odense-recessen (1527) som fastla biskopenes stilling og la grunnlaget for den generelle trosfrihet, Christian 3.s københavnske recess av 30. oktober 1536, der reformasjonen ble innført i Danmark-Norge, samt Christian 4.s små og store recesser (1615 og 1643).


== Referanser ==
Sophie Louise Holck-Winterfeldt

Sophie Louise grevinne Holck-Winterfeldt (født komtesse Ahlefeldt 14. november 1736 i Risby, død 13. desember 1793 på Frederiksborg slott) var en dansk adelsdame.
Hun var datter av greve Adam Christopher Ahlefeldt og Margrethe Sophie von Holstein. I 1763 ble hun i Københavns slottskirke gift med geheimeråd grev Gustav Frederik Holck-Winterfeldt til baroniet Wintersborg.Grevinnen var overhoffmesterinne hos dronning Juliane Marie samt dekanesse for Vallø stift, men hun tok ikke opphold der. Hun døde den 13. desember 1793 på Fredensborg slott, hennes kiste ble ført til Lolland og den 28. desember samme år og innsatt i Sæbyholms kapell i Halsted kirke.


== Referanser ==
Aldrimer.no

Aldrimer.no er en norsk nettavis som driver kritisk journalistikk om Norges forsvarsevne, beredskap og sikkerhetspolitiske forhold. Ansvarlig redaktør er Kjetil Stormark. Nettavisen er medlem av Fagpressen og redigeres etter Vær Varsom-plakaten og Redaktørplakaten. Avisens redaktør er medlem av Norsk Redaktørforening.
Nettstedet ble etablert 1. juni 2015. Siden starten har Aldrimer.no publisert en rekke artikler som har satt dagsorden i andre medier. Både Aldrimer.no og andre medier har hatt flere store lekkasjesaker fra Forsvaret. Det har i flere sammenhenger vært klappjakt etter kildene internt i Forsvaret.Under åpningen av Skup-konferansen i 2016 kritiserte SKUP-leder Jan Gunnar Furuly virksomheten, og påpekte potensialet for at Stormark lar seg styre av de som gir økonomisk støtte til Stormarks journalistiske prosjekter. Dette er blitt avvist kategorisk av ansvarlig redaktør Kjetil Stormark, som har påpekt at nettstedet er uavhengig og redigeres etter Redaktørplakaten.


== Organisasjon og finansiering ==
Domenet (til nettstedet) eies av Logos Media, et norskregistrert utenlandsk foretak som er registrert i Enhetsregisteret for å drive «Selvstendig kunstnerisk virksomhet innen litteratur, samt produksjon av film, video og fjernsynsprogrammer og fotografvirksomhet (…)». 


=== Finansiering ===
Klassekampen skrev i 2015 at «Prosjektet er sponset med til sammen fem millioner kroner av investor Christen Sveaas, skipsreder Erling Lorentzen, Hans Herman Horns stiftelse, Leif Høegh Stiftelse og Steensland-fondet». Hver av deltagerne har bidratt med en million hver. Senere har Horn og andre bidratt ytterligere, slik at støtten våren 2016 var på over 10 millioner.I april 2016 publiserte nettstedet Medier24 en artikkel av Kjetil Stormark der han fortalte at 1,5 millioner kroner hadde blitt brukt på «betalt markedsføring ved lanseringen av våre dokumentarfilmer. Det er mye penger. Penger vi heller ville ha foretrukket å bruke på journalistisk innhold, framfor distribusjon. Men må vi, så må vi». Pengene er blitt brukt til spredning av innhold via sosiale medier. Også andre medier bruker til dels betydelige midler på denne type markedsføring.
Nettavisen var inaktiv mellom oktober 2019 og februar 2020.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
SS «Constitution»

SS «Constitution» var et amerikansk-flagget havgående atlanterhavsskip som var eid av American Export Lines. Skipet ble ferdigstilt i 1951, og startet på sin lange seilingskarriere på ruten New York - Genova - Napoli - Gibraltar til Europa. «Constitution» var også søsterskipet til SS «Independence».
SS «Constitution» ble omtalt i flere episoder av situasjonskomedien I Love Lucy med Lucille Ball og Desi Arnaz i hovedrollene. Det startet med episode 140, «Bon Voyage», som ble sendt 1. desember 1955. Lucy Ricardo rakk ikke avgangen og måtte bli transportert ut til skipet med et, på den tiden uvanlig transportmiddel, helikopter.
Den amerikanske filmskuespilleren, Grace Kelly, seilte ombord på SS «Constitution» fra New York til Monaco på vei til sitt bryllup med prins Rainier i 1956.
SS «Constitution» ble omtalt i filmen An Affair to Remember fra 1957 med Cary Grant og Deborah Kerr i hovedrollene. Hun ble også omtalt i begynnelsen og slutten av en episode av TV-serien Naked City med tittelen «No Naked Ladies in Front of Giovanni's House!» som ble sendt 17. april 1963. Skipet hadde også en fremtredende rolle i TV-serien Magnum, P.I. i en episode med tittelen «All Thieves on Deck» som ble sendt 30. januar 1986.
Skipet var i tjeneste sammen med American Exports «Sunlane» på Europa i 1950- og 1960-årene, de to skipene seilte også for American Hawaii Cruises på 1980- og 1990-årene; som amerikanske skip med amerikanske mannskaper fylte de kriteriene i Passenger Services Act, og kunne drive cruise-virksomhet mellom Hawaiis øyer uten at de måtte anløpe en utenlandsk havn.
SS «Constitution» ble tatt ut av drift i 1995; mens hun var under slep for å bli hugget, sank hun 700 nautiske mil (1 300 km) nord for Hawaiiøyene den 17. november 1997.


== Referanser ==
«CONSTITUTION». MarineTraffic. 


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 5078882 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) SS «Constitution» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen 
T/S CONSTITUTION (1951)
Ifriqiya

Ifriqiya eller Ifriqiyah (arabisk: إفريقية, «Afrika») var i middelalderen et område i Nord-Afrika som omfattet størstedelen av det som i dag er Tunisia og vestre Algerie, dvs. de østre delene av Maghreb. Det tilsvarte omtrent den gamle romerske provinsen Africa.Ifriqiya ble avgrenset i sør av de tørre områder og salte myrområder som ble kalt al-Jarid. I forskjellige epoker varierte Ifriqiyas herrskapsområder en god del, som for eksempel da det omfattet til og med Sicilia og sørlige deler av Italia.Den vestre grensen ble stadig vekk nytegnet, men løp som regel vest for byen Béjaïa. Ifriqiyas hovedstad var Kairouan (al-Qayrawān) i dagens Tunisia.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Mohammed Talbi: L'Emirat Aghlabide 184–296, 800–909. Histoire politique. Adrien-Maisonneuve, Paris 1966. s. 122–129.
The Encyclopaedia of Islam. = Encyclopédie de l'Islam. Band 3: H – Iram. New Edition. Brill o.a., Leiden oa. 1971, s. 1047


== Eksterne lenker ==
(en) Ifriqiya – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Knut Forseth

Knut Forseth (født 17. februar 1893 i Klæbu, død 26. oktober 1979 i Mære) var e-verksbestyrer i Sparbu, Aure og Stemshaug og Tustna, og lokalpolitiker i Sparbu kommune. Han var NS-oppnevnt ordfører i Røra kommune fra 11. juli 1942 til 26. juli 1944.Han var driftsbestyrer for Sparbu e-verk fra 1920, og fulgte med når everket ble overtatt av Nord-Trøndelag Elektrisitetsverk 1. juli 1943. Fra 1951 var han bestyrer for Aure og Stemshaug kraftlag på Nordmøre, og fra 1952 også for Tustna kraftlag. Han gikk av med pensjon i 1966.Han var født på gården Forsæth i Klæbu, og giftet seg i 1925 med Olaug Lovise Sørli (1895-1979) fra Sparbu. De bosatte seg i 1933 på eiendommen Granly i SparbuForseth satt i kommunestyret og formannskapet i Sparbu 1938–40 som representant for Arbeiderpartiet, Han var skolestyre-kretsformann for Mære i 1937. I 1943 satt han som NS-oppnevnt medlem av herredstinget i Sparbu. Da Sparbu kommunestyret etablerte seg igjen høsten 1945, ble det valgt en erstatter for Forseth.Han var med på å starte Sparbu teaterlag i 1922. I 1970 var han formann i Sparbu eldreforening.Under landssvikoppgjøret i 1947 ble han dømt til 6 måneders fengsel, rettighetstap i 10 år og 100 kr i saksomkostninger. Han ble også fradømt sin stilling som avdelingsbestyrer i Nord-Trøndelag elektrisitetsverk i Sparbu.


== Referanser ==
Bele mikrokraftverk

Bele mikrokraftverk er et vannkraftverk ved Hamnesfjorden i Surnadal kommune i Møre og Romsdal.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 91 meter i Beleelva.
Installert effekt er 80 kW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 0,6 GWh.

Kraftverket ble oppført i 1948. Maskineriet ble kjøpt brukt fra Enge Tresliperi, det var produsert i 1913 og leverte 80 kW likestrøm.
I 1971 ble generatoren byttet til vekselstrøm på 52 kW.
I 2007 ble bygningen utvidet og nytt aggregat installert. 


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Svorkahistoria - Da strømmen kom til Halsa, Rindal og Surnadal, side 35. Utgitt av Svorka Energi AS, 2004.
Gravvold kraftverk

Gravvold kraftverk er et vannkraftverk i Bøverdalen i Surnadal kommune i Møre og Romsdal.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 150 meter i Gravvollsagelva.
Installert effekt er 100 kW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 0,46 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Bjøråa kraftverk

Bjøråa kraftverk er et vannkraftverk i Bøverdalen i Surnadal kommune i Møre og Romsdal.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 200 meter i Bjøråa.
Installert effekt er 40 kW fra to peltonturbiner. Årsproduksjon er 1,4 GWh.
Status våren 2017 er at det er to bygninger på stedet. En liten bygning som er et kraftverk i drift, og en vesentlig større bygning like nedenfor som står klar til å overta.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Bæverfjord Gård kraftverk

Bæverfjord Gård Kraftverk er et vannkraftverk i bunnen av Hamnesfjorden i Surnadal kommune i Møre og Romsdal.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på ca 205 meter i Trøbekken.
Installert effekt er 20 kW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 0,1 GWh.


== Historie ==
Det første kraftverket kom i 1912 og var på 9 kW. 
I 1926 - 1927 ble utløpet fra Svartvatnet endret slik at det kom mer vann til Trøbekken. 
I 1945 ble turbin og generator byttet til en større, på 24 hk og likestrøm.
I 1971 ble generatoren byttet ut igjen.
Bygningen er pusset opp i nyere tid, rundt 2013.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Svorkahistoria - Da strømmen kom til Halsa, Rindal og Surnadal, side 37. Utgitt av Svorka Energi AS, 2004.
Bredas kapitulasjon

Bredas kapitulasjon (spansk: Las lanzas o La rendición de Breda) er et maleri fra 1634–35 av den spanske maleren Diego Velázquez. 


== Motiv ==
Bildet fremstiller det øyeblikk da hollenderne under Justinus av Nassau den 5. juni 1625 overgir nøklene til grensefestningen Breda til den spanske beleiringshær under marki Ambrosio Spínola. Personene omkring Spínola og Nassau virker tilfeldig oppstillet som i et øyeblikksbilde. En hollandsk offiser på den venstre side samt flere offiserer på den spanske side kikker ut av bildet.  I bakgrunnen ses brennende bygninger og oversvømte jorder.På grunn av sin strategiske beliggenhet ble Breda en av de mest omstridte byene i  åttiårskrigen mellom det spanske  monarkiet og Nederlandene. Etter en lang beleiring ble den endelige erobring av Breda derfor ansett som en stor, militær bragd som ble dyrket i samtidens tekst- og billedfremstillinger.


== Proveniens ==
Bredas kapitulasjon var opprinnelig et av maleriene som hang i Buen Retiro i Madrid, hvis Keisersal Velázquez hadde fått i oppgave å dekorere av byggherren Philip IV. Bildene ble utført av forskjellige kunstnere med spanske militære seire som motiv overvåket av kongefamilien selv, og Velázquez bidrag om Bredas kapitulasjon regnes som et av de beste av disse. Bredas kapitulasjon, som i dag henger i Madrids Pradomuseum, regnes også som et av Velásquez beste.


== Referanser ==
AluVenture

AluVenture er en norsk produsent av fritidsbåter av aluminium. Båtene er designet og solgt ifra hovedkontoret på Nesbru, men produsert i Estland på det heleide verftet Eysysla Yard.


== Modeller ==

5500 serien: 5,5 meter,
6500 serien: 6,5 meter,
7500 serien: 7,5 meter,
8500 serien: 8,5 meter,


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
http://www.AluVentureBoats.com/
Herkules skiller Calpe og Abylla

Herkules skiller Calpe og Abylla (spansk: Hércules separa los montes Calpe y Abyla) er et maleri fra 1634 av den spanske maler Francisco de Zurbarán.


== Motiv ==
Motivet forestiller den greske helten Herkules, som med store anstrengelser forsøker å flytte to klipper. Han står barbent med spredte og bøyde ben, overkropp er lent fremover og hode bøyet. Hendene holder fast om to metallstykker som stikker ut av klippestenene. Mellom disse ses en liten del av havet åpne seg. Foran på bakken ligger køllen. 


== Herkulessøylene ==
Bildet bygger på legenden om Herkules' dyder på Den iberiske halvøy, som mytisk forfar til det spanske monarkiet. Abylla var et fjell i Nord-Afrika mens Calpe lå i Spania, begge også kjent som Herkulessøylene. Adskillelsen av de to skapte Gibraltarstredet og forente Atlanterhavet med Middelhavet. Herkulessøylene ble senere anvendt som symbol i Habsburgdynasties våpenskjold, samt i byvåpnene til Cádiz og Melilla, og i Spanias riksvåpen.«Herkules skiller Calpe og Abylla» ble opprinnelig malt på kongelig oppfordring til Salón Grande i lystslottet Buen Retiro. Det henger i dag i Madrids Pradomuseum.


== Referanser ==
Mulvik kraftverk

Mulvik kraftverk er et vannkraftverk ved Ålvundfjorden i Sunndal kommune i Møre og Romsdal.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 110 meter.
Installert effekt er 370 kW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 1,8 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Torjul kraftverk

Torjul kraftverk er et vannkraftverk i Torjulvågen i Tingvoll kommune i Møre og Romsdal.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på ca 225 meter i Torjulelva.
Installert effekt er 40 kW fra to peltonturbiner. Årsproduksjon er 0,2 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Hospitalskip

Et hospitalskip er et skip som er utrustet for behandling og transport av syke og sårede, som et flytende sykehus. Hospitalskip drives ofte av marinene i ulike land, som en del av de militære styrkene.
Det er en krigsforbrytelse å angripe hospitalskip som er riktig merket og ikke benyttes til militære formål, med fiendtlige mariner har rett til å borde slike skip for inspeksjoner.


== Eksterne lenker ==
Hospital ships - Hospital ships | NZHistory, New Zealand history online
Maheno (hospital Ship) | NZHistory, New Zealand history online
Hatlemark kraftverk

Hatlemark kraftverk er et vannkraftverk i Sykkylven kommune i Møre og Romsdal.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 47 meter i Svartebekken.
Installert effekt er 220 kW. Årsproduksjon er 0,75 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Freedom Riders

Freedom Riders (fritt oversatt: «frihet»- «passasjerer») var en gruppe aktivister som på 1960-tallet  organiserte ikke-voldelige demonstrasjoner mot raseskillet i USA. Demonstrantene var passasjerer i rutebusser fra Washington DC til New Orleans.


== Freedom Riders («frihets-passasjerene») ==
I mars 1961 bestemte de tre organisasjonene CORE, SCLC og SNCC seg for å finne en ny ikke-voldelig måte på å få oppmerksomhet på de fargedes problemer. 
De ønsket også presse president Kennedy og statsapparatet, som de mente ikke gjorde nok av sine løfter om bedre vilkår for de fargede.
Aktivistene iverksatte aksjonen «Freedom Riders» den 4. mai 1961 hvor frivillige gikk ombord i en rutebuss. Hver gang bussen stoppet skulle de sjekke om toalettene ved stoppestedet fortsatt var merket med Whites only.Martin Luther King holdt et krisemøte i baptistkirken hvor 1 200 møtte opp.
Martin Luther King ringte fra kirken til president Kennedy og ba ham om å foreta seg noe. Kennedy satte Nasjonalgarden inn som til slutt fikk roet massene.
Aktivismen til «frihets-passasjerene» førte til at president Kennedy satte en stopper for raseskilet på stasjoner, i busser og på tog.


== TV-program i 2011 ==
Oprah Winfrey inviterte nålevende fra Freedom Riders, til sitt talkshow den 4. mai 2011.


== Litteratur ==
Freedom Riders: 1961 og Kampen for Rasistiske Rettferdighet av Raymond Arsenault (Oxford University Press, 2006).