jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nestor (navn)

Nestor er et mannsnavn av gresk opprinnelse.


== Etymologi ==
Nestor er en latinsk skrivemåte av det greske navnet Νεστωρ, som er dannet av nostos, «hjemkomst».


== Utbredelse ==
Nestor er kjent brukt i Sverige første gang i 1808 og i Norge i 1836. Navnet var i Norge mest brukt i 1840- og 1850-årene, særlig på Østlandet og spesielt i Nes i Akershus. I USA var navnet mest brukt på 1990-tallet.
Nestor har navnedag i flere land:

Nestor er i dag mest brukt i Ukraina og i flere land i Latin-Amerika. I Norden er navnet mest brukt i Finland i formen Nestori.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Nestor og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Nestor Kukolnik (1809–1868), russisk forfatter og dramatiker
Nestor Georgius Thomassen (1844–1904), norsk arkitekt
Nestori Toivonen (1865–1927), finsk skytter
Nestor Gomez (1875–1941), brasiliansk politiker
Nestor Makhno (1888–1934), ukrainsk revolusjonær
Nestor Serrano (født 1955), amerikansk skuespiller
Nestor Torres (født 1957), puertoricansk fløytist
Nestor Carbonell (født 1967), amerikansk skuespiller


== Annen bruk av navnet ==
Nestor, kongen av Pylos i Iliaden av Homer fra ca 730 f.Kr.
Nestor Bindebolt, trollmann og svartspaner i Harry Potter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Nestor
(en) Think Baby Names: Nestor
Kuenckeliana

Kuenckeliana er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En stor (ca. 34 millimeter), avlang, parallellsidig oldenborre. Oversiden er spredt hårete.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Leucopholini Burmeister, 1855
Slekten Kuenckeliana Lacroix, 1989
Kuenckeliana dubia (Künckel d'Herculais, 1887)


== Kilder ==
hannetons.fr - beskrivelse av arten (på fransk)


== Eksterne lenker ==
(en) Kuenckeliana i Global Biodiversity Information Facility 
Kuenckeliana dubia – detaljert informasjon på Wikispecies
Terebrogaster

Terebrogaster er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore (21-28 millimeter, hunnene noe større enn hannene), ovale, blanke oldenborrer. Hode, pronotum og bein er brunsvarte, dekkvingene brune. Oversiden er tett og grovt punktert uten påfallende hår hos hannene. Hunnene har et uttrukket eggleggingsrør som stikker ut bak dekkvingene, og dekkvingene har tydelig hårkledning i den bakre delen.


== Levevis ==
Slekten er funnet mellom 840 og 1300 meter over havet. Larvene lever i jorda som vanlig for oldenborrer.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Leucopholini Burmeister, 1855
Slekten Terebrogaster Lacroix, 1989
Terebrogaster pygidialis (Waterhouse, 1882)
Terebrogaster squalida Lacroix, 1989


== Kilder ==
hannetons.fr - beskrivelse av arten (på fransk)


== Eksterne lenker ==
(en) Terebrogaster i Global Biodiversity Information Facility 
Terebrogaster – detaljert informasjon på Wikispecies
Tanzanilepis

Tanzanilepis er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 27 millimeter), kraftig, sjokoladebrun oldenborre.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika (Tanzania).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Leucopholini Burmeister, 1855
Slekten Tanzanilepis Lacroix, 2008
Tanzanilepis badia Lacroix, 2008


== Kilder ==
hannetons.fr - med beskrivelse av arten (på fransk)


== Eksterne lenker ==
(en) Tanzanilepis i Global Biodiversity Information Facility 
Tanzanilepis badia – detaljert informasjon på Wikispecies
Kenyalepis

Kenyalepis er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 25 millimeter), avlang, rødlig brun oldenborre. Oversiden er blank og kraftig punktert, uten påfallende hår. Dekkvingene er lange og parallellsidige.


== Levevis ==
Arten lever i høytliggende regnskog ca. 1600 meter over havet.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra regnskogsområdet Kakamega Forest i det østlige Kenya.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Leucopholini Burmeister, 1855
Slekten Kenyalepis Lacroix, 2011
Kenyalepis montana Lacroix, 2011


== Kilder ==
hannetons.fr - med beskrivelse av arten (på fransk)


== Eksterne lenker ==
(en) Kenyalepis i Global Biodiversity Information Facility 
Kenyalepis montana – detaljert informasjon på Wikispecies
Lacroixilepis

Lacroixilepis er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Nokså store (26–30 millimeter), avlange, blanke oldenborrer. Oversiden er kraftig punktert uten påfallende hår. Hode, pronotum og bein er brunsvarte, dekkvingene brune. Pronotum er betydelig smalere enn dekkvingene.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Leucopholini Burmeister, 1855
Slekten Lacroixilepis Keith, 2007
Lacroixilepis major (Fairmaire, 1903)
Lacroixilepis parvicollis (Moser, 1919)


== Kilder ==
hannetons.fr - beskrivelse av arten (på fransk)


== Eksterne lenker ==
(en) Lacroixilepis i Global Biodiversity Information Facility 
Lacroixilepis – detaljert informasjon på Wikispecies
Hilyotrogus

Hilyotrogus er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore, ovale, ensfarget lysbrune oldenborrer. Oversiden er ikke påfallende punktert eller hårete.


== Utbredelse ==
Denne gruppen er utbredt i det østlige den palearktiske sone og Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Heptophyllini Medvedev, 1951
Slekten Hilyotrogus Fairmaire, 1886
Hilyotrogus assamensis
Hilyotrogus aurosericeus (Brenske, 1892)
Hilyotrogus bicoloreus (Heyden, 1887)
Hilyotrogus birmanicus Arrow, 1946
Hilyotrogus calcaratus
Hilyotrogus changbaishanensis Li, 1992
Hilyotrogus cribratulus
Hilyotrogus flavescens
Hilyotrogus flavosericeus (Brenske, 1896)
Hilyotrogus formosana Nijima & Kinoshita
Hilyotrogus hirsutissimus Keith, 2004
Hilyotrogus holosericeus Redtenbacher
Hilyotrogus iridipennis
Hilyotrogus kolbei
Hilyotrogus longiclavis H.W. Bates, 1893
Hilyotrogus luteosericeus (Brenske, 1896)
Hilyotrogus mangkamensis Zhang, 1981
Hilyotrogus nitens Frey, 1975
Hilyotrogus ochraceosericeus
Hilyotrogus piceosericeus
Hilyotrogus pilicollis
Hilyotrogus pilifer
Hilyotrogus rufosericeus
Hilyotrogus sericeus
Hilyotrogus setiger
Hilyotrogus setipennis
Hilyotrogus sikkimensis
Hilyotrogus stolidus
Hilyotrogus unguicularis Fairmaire, 1886
Hilyotrogus wittmeri Frey, 1975
Hilyotrogus yasuii Nomura, 1970


== Eksterne lenker ==
(en) Hilyotrogus i Encyclopedia of Life 
(en) Hilyotrogus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hilyotrogus hos NCBI 
(en) Kategori:Hilyotrogus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hilyotrogus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Hilyotrogus bicoloreus
Bilde av Hilyotrogus sp.
Heptophylla

Heptophylla er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore, blanke, rødbrune oldenborrer. Undersiden er kledt med lange, lyse hår.


== Utbredelse ==
Denne gruppen er utbredt i Kina og Japan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Heptophyllini Medvedev, 1951
Slekten Heptophylla Motschulsky, 1857
Heptophylla calcarata Zhang, 1981
Heptophylla dimidiata Arrow, 1934
Heptophylla laticollis Zhang, 1995
Heptophylla longilamella Zhang, 1981
Heptophylla picea Motschulsky, 1857 - Japan


== Eksterne lenker ==
(en) Heptophylla i Encyclopedia of Life 
(en) Heptophylla i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Heptophylla hos NCBI 
Heptophylla – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Heptophylla picea
Douwe Amels

Douwe Jorn Amels (født 16. september 1991 i Drachten) er en nederlandsk friidrettsutøver som konkurrerer i høydehopp.


== Idrettskarriere ==
Amels deltok ved junior-VM i friidrett 2010 i Moncton i Canada. Her hoppet han 2,14 i kvalifiseringen, samme høyde som de som gikk til finalen, men siden han greide dette på tredje forsøk ble han ikke med til finalerunden.I 2011 vant han sine første nasjonale mesterskap som senior. Han vant både innendørs og utendørs dette året. Han ble dermed også kvalifisert til U23-EM i friidrett 2011 i Ostrava, men der greide han bare 2,08 i kvalifiseringen, og nådde ikke finalen.Han forbedret sin personlige rekord innendørs til 2,22 i Leverkusen i februar 2012, ved det åpne vesttyske mesterskapet i friidrett. Han forsvarte de nasjonale titlene sine både innendørs og utendørs denne sesongen. 
Ved det nederlandske mesterskapet innendørs i 2013 kom han på 2.-plass, bak Jan Peter Larsen. Larsen hoppet 2,21 og Amels 2,14. Amels deltok ved U23-EM i friidrett 2013 i Tammerfors i juli, der han vant mesterskapet med ny personlig rekord på 2,28 meter. Han greide både 2,26 og 2,28 på første forsøk, og gjorde også tre forsøk på 2,30, uten å lykkes. En knapp uke etter U23-EM deltok han ved det nederlandke mesterskapet utendørs, der han igjen vant høydehopp, denne gangen med 2,21 meter. Ved VM i friidrett 2013 i Moskva greide han bare 2,17 i kvalifiseringen, og ble ikke kvalifisert til finalen. 
Amels vant sin fjerde nederlandske innendørstittel på rad i 2014, da han vant innendørsmesterskapet i Apeldoorn i februar. I juli forsvarte han også utendørstittelen sin, da han vant det nederlandske mesterskapet med en høyde på 2,18 meter. 
I februar 2015 vant han det nederlandske mesterskapet innendørs. Nederland deltok i First League ved Lag-EM i friidrett 2015, der Amels kom på 7.-plass i høyde.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Douwe Amels – World Athletics 
(nl) Offisiell hjemmeside
Termisk solkraft

Termisk solkraft (engelsk: Concentrated solar power, CSP) er ett solenergisystem som bruker linser eller speil for å konsentrere sollyset på ett stort område, eller termisk solenergi på en liten overflate. Elektrisk energi produseres når det konsentrerte lyset omvandles til varme som driver en varmekraftmaskin (oftest en dampturbin) som er tilkoplet til en elektrisk generator.
Termisk solkraft bør ikke forveksles med solceller. Konsentrering av sollyset til solceller, på lignende måte som termisk solkraft, kalles CPV (concentrated photovoltaics).
Termisk solkraft fungerer best i skyfrie miljøer, ettersom den produserte energien synker mer ved skygge enn ved bruk av enkle solceller. Termisk solkraft kan derimot ofte fortsette å produsere energi en stund etter sollyset har opphørttakket være innebygget termisk kapasitet.


== Nåværende teknikk ==
Termisk solkraft brukes for å produsere fornybar varme eller elektrisk energi (kalt termoelektrisk solenergi, oftest produsert med damp). System med termisk solkraft bruker optiske linser eller speil og ett system som følger solen og konsentrerer sollyset fra ett stort til ett lite område. Det konsentrerte lyset brukes siden som varmekilde for ett termoelektriskt kraftverk.
Det finnes fire vanlige teknikker for å konsentrere lyset, flate parabolskjermer eller «paraboltrau», paraboler, fresnelformede reflektorer og soltorn med absorbator. Hver av disse kan skape høye temperaturer og en motsvarende høy termodynamisk effektivitet, men effektiviteten varierer etter måten de følger og fokuserer sollyset. Takket være nye innovasjoner i teknologien blir termisk solkraft stadig mer kostnadseffektiv.


== Referanser ==
Toxospathius

Toxospathius er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utbredelse ==
Denne gruppen er utbredt i Tibet, Kina og Mongolia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Heptophyllini Medvedev, 1951
Slekten Toxospathius Deyrolle & Fairmaire, 1878
Toxospathius auriventris H.W. Bates, 1891
Toxospathius brevicollis Arrow, 1934
Toxospathius inconstans Deyrolle & Fairmaire, 1878


== Eksterne lenker ==
(en) Toxospathius i Encyclopedia of Life 
(en) Toxospathius i Global Biodiversity Information Facility 
Toxospathius – detaljert informasjon på Wikispecies
Taiwanotrichia

Taiwanotrichia er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore (10–13 millimeter), blanke, rødbrune oldenborrer. Hannen har lange antenneblader (lameller). Det er svarte tegninger på pronotum og den fremre delen av dekkvingene. Oversiden er uten påfallende punktur eller hår.


== Utbredelse ==
Denne gruppen er utbredt i Kina inkludert Taiwan og Hainan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Heptophyllini Medvedev, 1951
Slekten Taiwanotrichia Kobayashi, 1990
Taiwanotrichia dorsopilosa Li & Yang, 1991
Taiwanotrichia hainanensis Keith & Li, 2009
Taiwanotrichia longicornis Kobayashi, 1990
Taiwanotrichia similis Li & Yang, 1991
Taiwanotrichia sinocontinentalis Keith, 2009


== Kilder ==
Li, C.L. & Yang, P.S. (1991) On the genus Taiwanotrichia from Taiwan (Coleoptera: Melolonthidae). Chinese Journal of Entomology 11: 318-323. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Taiwanotrichia i Global Biodiversity Information Facility 
Taiwanotrichia – detaljert informasjon på Wikispecies
Hexataenius

Hexataenius er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utbredelse ==
Denne gruppen er utbredt i Asia (Kina, Japan).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Heptophyllini Medvedev, 1951
Slekten Hexataenius Fairmaire, 1891
Hexataenius esakii (Nijima & Kinoshita, 1923)
Hexataenius protensus Fairmaire, 1891


== Eksterne lenker ==
(en) Hexataenius i Encyclopedia of Life 
(en) Hexataenius i Global Biodiversity Information Facility 
Hexataenius – detaljert informasjon på Wikispecies
Laotrichia

Laotrichia er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utbredelse ==
Arten er beskrevet fra Laos og finnes også i Thailand og India.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Heptophyllini Medvedev, 1951
Slekten Laotrichia Keith, 2007
Laotrichia cuccodoroi Keith, 2007


== Eksterne lenker ==
(en) Laotrichia i Global Biodiversity Information Facility 
Laotrichia cuccodoroi – detaljert informasjon på Wikispecies
Enaria

Enaria er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Små til middelsstore (ca. 10 millimeter), rødbrune oldenborrer. Oversiden har små, oppstående, hårlignende skjell.


== Utbredelse ==
Slekten er endemisk for Madagaskar og Komorene, der den har gjennomgått en adaptiv radiasjon.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Enariini Dewailly, 1950
Slekten Enaria Erichson, 1847
Enaria adusta Fairmaire, 1903
Enaria alluaudi (Dewailly, 1950)
Enaria ambalavaoensis Lacroix, 1993
Enaria andriai Lacroix, 1993
Enaria androyensis (Dewailly, 1950)
Enaria antanala Künckel, 1887
Enaria asperula  Fairmaire, 1899
Enaria barbieri Dewailly, 1950
Enaria betiokensis Lacroix, 1993
Enaria biapicata  Fairmaire, 1901
Enaria boissaeyi Dewailly, 1950
Enaria carinulata Fairmaire, 1903
Enaria cinerea (Blanchard, 1851)
Enaria conspurcata (Klug, 1832)
Enaria crassa Fairmaire, 1899
Enaria eliei Lacroix, 1993
Enaria fasciaria Lacroix, 1993
Enaria grandidieri Dewailly, 1950
Enaria granulosa  Fairmaire, 1899
Enaria grossepunctata Dewailly, 1950
Enaria hepatica Lacroix, 1993
Enaria laeviscutata  Fairmaire, 1899
Enaria limbalis  Fairmaire, 1899
Enaria locellata Lacroix, 1993
Enaria marginata Waterhouse, 1882
Enaria mathiauxi Dewailly, 1950
Enaria melanictera (Klug, 1832)
Enaria micantipennis (Blanchard, 1851)
Enaria orientalis Lacroix, 1993
Enaria pauliani Lacroix, 1993
Enaria perrieri Dewailly, 1950
Enaria reticulata Lacroix, 1993
Enaria rubescens Dewailly, 1950
Enaria scapulata  Fairmaire, 1903
Enaria scutellata Dewailly, 1950
Enaria seyrigi Dewailly, 1950
Enaria speculifera  Fairmaire, 1903
Enaria squamata Lacroix, 1993
Enaria tulearensis Dewailly, 1950


== Eksterne lenker ==
(en) Enaria i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Enaria hos NCBI 
Enaria – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Enaria androyensis
Bilde av Enaria asperula
Cherbezatina

Cherbezatina er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Små til middelsstore (10–15 millimeter), rødbrune oldenborrer. Kroppsformen er avlang.


== Utbredelse ==
Slekten er endemisk for Madagaskar og Komorene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Enariini Dewailly, 1950
Slekten Cherbezatina Lacroix, 1993
Cherbezatina alluaudi (Dewailly, 1950)
Cherbezatina andriai Lacroix, 1993
Cherbezatina apposita Lacroix, 1993
Cherbezatina bicolor Lacroix, 1993
Cherbezatina depressiuscula (Waterhouse, 1882)
Cherbezatina dilutipes (Dewailly, 1950)
Cherbezatina fanovanensis Lacroix, 1993
Cherbezatina ferruginea Lacroix, 1993
Cherbezatina fuliginosa Lacroix, 1993
Cherbezatina integra Lacroix, 1993
Cherbezatina kalalaoensis Lacroix, 1993
Cherbezatina laevis Lacroix, 1993
Cherbezatina latifrons (Waterhouse, 1882)
Cherbezatina livens (Dewailly, 1950)
Cherbezatina maculata Lacroix, 1993
Cherbezatina mandarina Lacroix, 1993
Cherbezatina margiciliata Lacroix, 1993
Cherbezatina marmorata Lacroix, 1993
Cherbezatina meridiana Lacroix, 1993
Cherbezatina micropunctata Lacroix, 1993
Cherbezatina oblongula (Fairmaire, 1903)
Cherbezatina parallela (Dewailly, 1950)
Cherbezatina pierroni (Dewailly, 1950)
Cherbezatina pilosa Lacroix, 1993
Cherbezatina pinguis (Fairmaire, 1899)
Cherbezatina rufofulva (Fairmaire, 1880)
Cherbezatina scrobiculata Lacroix, 1993
Cherbezatina setigera (Dewailly, 1950)
Cherbezatina spadicea Lacroix, 1993
Cherbezatina squamulosa Lacroix, 1993
Cherbezatina strigosa Lacroix, 1993
Cherbezatina viossati Lacroix, 1993


== Eksterne lenker ==
(en) Cherbezatina i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cherbezatina hos NCBI 
Cherbezatina – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av Cherbezatina apposita
Nordvannet

Nordvannet er en innsjø i Asker kommune i Viken, og er et av Dikemarkvannene. Innsjøen ligger 181 meter over havet. Etter at Verkensvannet ble oppdemmet ligger de to sjøene på samme høyde, sammen med Ulvenvannet i vest og Svinesjøen i nord.


== Referanser ==
BusinessEurope

BusinessEurope (på engelsk formelt Confederation of European Business) er den europeiske paraplyorganisasjonen for næringslivs- og arbeidsgiverorganisasjoner. Organisasjonens norske medlem er Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO).


== Se også ==
European Business Summit
Næringslivets Hovedorganisasjon


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Confederation of European Business – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Varencya

Varencya er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore (15–20 millimeter), brede, matt svarte oldenborrer. Oversiden har tegninger dannet av lyse skjell.


== Utbredelse ==
Slekten er endemisk for Madagaskar og Komorene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Enariini Dewailly, 1950
Slekten Varencya Lacroix, 1993
Varencya conspersa Lacroix, 1993
Varencya devillei (Dewailly, 1950)
Varencya homalophalla (Dewailly, 1950)
Varencya intricata Lacroix, 1993
Varencya longiclava (Dewailly, 1950)
Varencya mocquerysi (Dewailly, 1950)
Varencya montana (Moser, 1919)
Varencya notata Lacroix, 1993
Varencya perinetensis (Dewailly, 1950)
Varencya picea Lacroix, 1993
Varencya tessellata Lacroix, 1993
Varencya varia (Dewailly, 1950)
Varencya variipennis (Blanchard, 1851)
Varencya vittata Lacroix, 1993


== Eksterne lenker ==
(en) Varencya i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Varencya hos NCBI 
Varencya – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Varencya devillei