Trent Park

Trent Park et herrskapelig anlegg nord for London, og det var under annen verdenskrig krigsfangeleir for tyske og italienske generaler og stabsoffiserer.


== Bakgrunn ==
Trent Parks historie strekker seg tilbake til kong Henrik IVs tid. Han hadde anlagt et stort parklignende område i Enfield som jaktrevir. Senere ble det bygd et herskapshus på område. I 1908 kom det i familien Sassoons besittelse.
Etter Sir Philipp Sassoons død ble Trent Park benyttet av den britiske regjering som spesialfangeleir for høyere offiserer. Rommene ble hemmelig avlyttet av  britisk etterretning Protokoller over avlyttede samtaler mellom de forskjellige fangne offiserer var en viktig informasjonskilde for britene.
Man utvalgte med en viss omhu offiserer som man håpet på ville finne seg til rette i en såpass avspent atmosfære at de begynte å utveksle krigserfaringer med hverandre. Ofte sammenførte man offiserer som etterretningstjeneste visste var av grunnleggende forskjellige oppfatninger, slik at det skulle utvikle seg diskusjoner der de ville gå langt i bruken av eksempler og argumenter.
Et eksempel på dette var at man i 1942 slik hadde sammenført stridsvognsgeneralene Ludwig Crüwell (fra 26. august 1942) og Wilhelm Ritter von Thoma (fra 20. november 1942), begge tatt til fange i Nord-Afrika. Mens Thoma var kritisk til nazistenes ledelse, så Crüwell på Thomas som defaitistisk. De krangler de hadde med hverandre gav etterretningstjenesten meget nyttig å arbeide med.
Fra mai 1943 tilkom stadig flere høyere offiserer – først for det meste fanger fra Nord-Afrika-fronten. For eksempel tilkom den 16. mai 1943 generaloberst Hans-Jürgen von Arnim, tidligere øverstkommanderende for Heeresgruppe Afrika.

Fra august 1942 til oktober 1945 kom i alt 84 tyske offiserer til Trent Park. En eneste SS-offiser var blant dem; Kurt Meyer, SS-Brigadeführer og generalmajor i Waffen-SS.
Foruten de allerede nevnte satt også blant annet de følgende i Trent Park:

Panserstyrkenes general Hans Cramer, som også hadde kjempet i Deutsches Afrikakorps og dom samtidig med von Arnim tatt tilfange 12. mai 1943 i Tunis og ankommet 16. mai 1943 i Trent Park;
General der Flieger Johannes Fink, til 11. september 1944 Kommandierender General for Luftwaffe i Hellas, deretter i Führerreserve, tatt til fange av franskmennene 23. april 1945 i Heggbach og overført til Trent Park den 30. april 1945;
General der Infanterie Dietrich von Choltitz, fra 7. august 1944 kommandant for Wehrmacht i Paris, fange fra 25. august 1944 og i Trent Park fra  29. august 1944;
General der Panzertruppe Heinrich Eberbach, fra 22. august 1944 leder for 7. armé, fanget 31. august 1944 ved Amiens og fra 6. september i Trent Park;
General der Fallschirmtruppe Bernhard Ramcke, som var festningskommandant for Brest, etter festningens kapitulasjon 19. september 1944 ført til Trent Park med ankomst der 27. september 1944;
General der Kavallerie Edwin Graf von Rothkirch und Trach, kommanderende general for LIII. Armeekorps, fanget 6. mars 1945 ved Neunkirchen, ankommet 9. mars 1945.Nedtegnelser og lydbåndsopptak er oppbevart i National Archives (tidligere Public Record Office).
For internering av tyske atomvitenskapsfolk opprettet man en sammenlignbar fangeleir i Farm Hall ved Cambridge. Der ble det også avlyttet.


== Litteratur ==
Sönke Neitzel: Abgehört – Deutsche Generäle in britischer Kriegsgefangenschaft 1942–1945. Propyläen, Berlin 2005, ISBN 3-549-07261-9. List Taschenbuch 2007, ISBN 978-3548607603.
Sönke Neitzel: Deutsche Generäle in britischer Gefangenschaft 1942–1945. Vierteljahrshefte für Zeitgeschichte, 52. Jahrgang (2004), s. 289ff. (som PDF).