jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Slaget ved Havanna i 1748

Slaget ved Havanna var et sjøslag mellom en britisk karibisk skvadron og en spansk skvadron med base nær Havanna. Etter flere avbrutte angrep klarte britene å drive spanjolene tilbake til havnen si etter å ha kapret «Conquistador», og rent viseadmiralens skip på land hvor det eksploderte. Begge kommandanter, Charles Knowles og Andrés Reggio, fikk reprimander av sine respektive myndigheter på grunn av slaget, førstnevnte for ikke å ha tatt hele flåten sin i bruk og tatt alle de spanske skipene.


== Involverte skip ==
Tallet på kanoner står oppført etter skipsnavnet


=== Britene (Charles Knowles) ===
«Cornwall» 80 (flaggskip)
«Lenox» 70 (Charles Holmes)«Tilbury» 60 (Charles Pawlet)
«Strafford» 60 (David Brodiê)
«øWarwick» 60 (Innes)
«Canterbury» 60 (Clarke)
«Oxford» 50 (Edmundo Toll)


=== Spanske ===
«Africa» 70/74 (flaggskip 1, Andrés Reggio)
«Invencible» 70/74 (flaggskip 2, Benito Spínola)
«Conquistador» 60/64 (Tomás de San Justo)
«Dragón» 60/64 (Manuel de Paz)
«Nueva España» 60/64 (Fernando Varela)
«Real Familia» 60/64 (Marcos Forastal)
«Galga» 30/36 (Pedro de Garaycoechea)


== Litteratur ==
Bruce, Anthony (1999). An Encyclopaedia of Naval History. Checkmark Books. ISBN 0-8160-4068-0. 
Clowes, William Laird (1996). The Royal Navy: A History from the Earliest Times to 1900. Chatham Pub. ISBN 9781861760104. 
Clodfelter, Michael (2002). Warfare and armed conflicts: a statistical reference to casualty and other figures, 1500-2000. McFarland & Company. ISBN 978-0786412044. 
Harding, Richard (2010). The Emergence of Britain's Global Naval Supremacy: The War of 1739-1748. Boydell & Brewer. ISBN 9781843835806.
Gisostola

Gisostola er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Nokså små, lange og tynne, brune trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Dekkvingene er lange og parallellsidige. Artene i slekten kjennes på sin påfallende tynne kropp.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i det østlige og sørøstlige Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Forsteriini Tippmann, 1960
Slekten Gisostola J. Thomson, 1868
Gisostola bahiensis Martins & Galileo, 1988
Gisostola melancholica (Thomson, 1857)
Gisostola nordestina Galileo & Martins, 1987
Gisostola quentini Martins & Galileo, 1989


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Gisostola i Encyclopedia of Life 
(en) Gisostola i Global Biodiversity Information Facility 
Gisostola – detaljert informasjon på Wikispecies
Imantocera

Imantocera er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore til nokså store, mer eller mindre mørkbrune trebukker med lange antenner. Imantocera kan kjennes på en kraftig dusk av stive, mørke hår omtrent midt på antennene.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Gnomini J. Thomson, 1864
Slekten Imantocera Gistel, 1848
Imantocera arenosa Pascoe, 1862
Imantocera grisescens Dillon & Dillon, 1951
Imantocera mindanaonis Breuning, 1980
Imantocera niasensis Breuning, 1936
Imantocera penicillata (Hope, 1831)
Imantocera plumosa (Olivier, 1792)
Imantocera sumbawana Breuning, 1947
Imantocera vicina Gahan, 1895


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 13. mai 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Imantocera i Encyclopedia of Life 
(en) Imantocera i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Imantocera hos NCBI 
(en) Kategori:Imantocera – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Imantocera – detaljert informasjon på Wikispecies
Gyaritus

Gyaritus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Nokså små (sjelden over 10 millimeter), brunspraglete trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen, med lange hår.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra India i vest til Java i øst, med særlig mange arter på Borneo.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Gyaritini Breuning, 1956
Slekten Gyaritus Pascoe, 1858
Underslekten Axinyllium - nå slått sammen med Gyaritus (i snever forstand)
Gyaritus varius (Pascoe, 1864)
Underslekten Gyaritus
Gyaritus affinis Breuning, 1938
Gyaritus auratus Breuning, 1963
Gyaritus aurescens Breuning, 1940
Gyaritus bangueyensis Breuning, 1958
Gyaritus calcaratus Holzschuh, 2017
Gyaritus cinnamomeus Pascoe, 1864
Gyaritus fulvopictus Pascoe, 1864
Gyaritus fuscosignatus Breuning & de Jong, 1941
Gyaritus gahani Breuning, 1938
Gyaritus giganteus Breuning, 1938
Gyaritus hamatus Pascoe, 1858
Gyaritus indicus Breuning, 1938
Gyaritus javanicus Breuning & de Jong, 1941
Gyaritus lungtauensis (Gressitt, 1951)
Gyaritus malaccensis Breuning, 1938
Gyaritus quadridentatus (Pic, 1936)
Gyaritus scapalis Holzschuh, 2017
Gyaritus siamensis Breuning, 1950
Gyaritus spinosus Breuning, 1939
Gyaritus theae (Gressitt, 1951)
Underslekten Zeargyra Pascoe, 1886
Gyaritus viduus (Pascoe, 1886)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata
Longicorn ID - Gyaritini. Med bilder og generalisert beskrivelse av gruppen


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Gyaritus i Encyclopedia of Life 
(en) Gyaritus i Global Biodiversity Information Facility 
Gyaritus – detaljert informasjon på Wikispecies
Dadoychus

Dadoychus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore, spinkle, ofte rødlige trebukker. Antennene er gjerne omtrent så lange som kroppen. Noen slekter etterligner giftige biller i familien rødvinger (Lycidae) og lysbiller (Lampyridae) og har påfallende farger og vingeformer, ofte er kroppen nærmest dråpeformet.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Hemilophini J. Thomson, 1868
Slekten Dadoychus Chevrolat, 1833
Dadoychus atrus Martins & Galileo, 2013
Dadoychus flavocinctus Chevrolat, 1833
Dadoychus mucuim Galileo & Martins, 1998
Dadoychus nigrus Galileo & Martins, 2009


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Dadoychus i Encyclopedia of Life 
(en) Dadoychus i Global Biodiversity Information Facility 
Dadoychus – detaljert informasjon på Wikispecies
Gullklokka (norsk ishockey)

Gullklokka er en hedersbevisning som deles ut til alle norske landslagsspillere i ishockey som har spilt 75 OL og VM-kamper for det norske A-landslaget. Gullklokka deles ut av Norges Ishockeyforbund. 


== Gullklokkevinnere ==
Denne listen gir en oversikt over gullklokkevinnere etter antall spilte kamper. Årstall eller dato for tildeling av gullklokka samt kampen når spilleren nådde 75 kamper oppgis der dette er kjent.


== Kilder ==
hockey.no:(PDF) Adelskalender A-landslaget interansjonale spillere - menn (à jour etter VM 2015)
De kalte ham Skarven

De kalte ham skarven er en norsk dramafilm fra 1965, regissert av Erik Folke Gustavson. Wilfred Breistrand var replikkinstruktør. Breistrand og Gustavson skrev også manuset, som bygde på Roar Petersens roman De kalte ham Skarven fra 1961. I hovedrollene ses Per Christensen og Liv Ullmann.


== Rolleliste ==
Per Christensen - Skarven
Liv Ullmann - Ragna
Gunnar Aas - Ellingsen
John Amundsen - Andre fremmede
Tor Amundsen - Ruriks sønn
Wilfred Breistrand - Lektor Marbo
Svein Byhring - Koøyet
Sigrun Enge - Fru Marbo
Marius Hegge - Falk
Astri Jacobsen - Fru Moe
Åge Karlsen - Første fremmede
Rigmor Lange - Livet
Arne Lie - Herr Moe
Egil Lorck - Gabrielsen
Franciska Mohr - Døden
Lars Nordrum - Pastor Bardal
Astrid Sommer - Ruriks kone
Hans Stormoen - Rurik
Irene Thomsen - Frøken Gulliksen
Ottar Wicklund - Herr Fossum


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) De kalte ham Skarven på Internet Movie Database 
(no) De kalte ham Skarven hos Filmfront 
(fr) De kalte ham Skarven på Allociné
Sølvpokalen (norsk ishockey)

Sølvpokalen er en hedersbevisning som deles ut til alle norske landslagsspillere i ishockey som har spilt 100 OL og VM-kamper for det norske A-landslaget. Sølvpokalen deles ut av Norges Ishockeyforbund.


== Sølvpokal ==
Denne listen gir en oversikt over Sølvpokalvinnere etter antall spilte kamper. Årstall eller dato for tildeling av Sølvpokalen samt kampen når spilleren nådde 100 kamper oppgis der dette er kjent.


== Kilder ==
hockey.no:(PDF) Adelskalender A-landslaget interansjonale spillere - menn (à jour etter VM 2015)
hockey.no:(PDF) Utmerkelser 2013/14
Pornocratès

Pornocratès eller La dame au cochon er et verk fra 1878 av den belgiske kunstneren Félicien Rops, utført som akvarell, gouache og pastell med målene 75 x 45 cm. Varianter av bildet finnes i flere samlinger. 


== Motiv ==
Bildet forestiller er en kvinne med hatt, sorte hansker, strømper, bredt gullbånd om midjen, blå silkebånd om midje og ben samt med bind for øynene. Hun føres mot venstre av et svin med gullhale på en blåliggrå bakgrunn. Øverste flyr tre grimaserende putti. På piedestallen ses en frise med små figurer som representerer musikk, maleri, diktning og skulptur. Under frisen står værkets tittel skrevet med greske bokstaver.Rops skapte bildet som 45-årig i Paris mens hans bodde sammen med søstrene Léontine og Aurélie Duluc, som begge var hans elskerinner og med hvem han fikk barn.  
Pornocratès er hans mest berømte verk, og ses blant annet i Musee provincial Félicien Rops i Namur i Belgia.


== Referanser ==
Trispann (album)

Trispann er debutalbumet til folkemusikktrioen Trispann, utgitt i 2004. Utvalget er folketoner fra Telemark, Østerdalen og Sverige..


== Sporliste ==
Alle sangene er tradisjonelle, unntatt hvor annet står. Arrangementene er laget av de utøvende musikerne på hver enkelt sang.

Myllarens måg - 2:40
Dalakopen - 03:22
Eg e liden eg - 01:51
Tiden svinder - 05:07
Gammal og grå - 02:21
Den bakvende visa - 02:44
Baksmellen! (Åsmund Reistad) - 01:51
I himmelen - 02:48
Jag haver ingen kärare - 02:16
Hoss kom du ivi bekkjen - 01:57
Lars Linkerifot - 02:57
Den sorte munk (Reistad) - 02:47
Åremålsdagen (Sam J. Lundwall) - 03:58
Nu solen går ned - 04:19


== Personell ==


=== Musikere ===
Aasmund Nordstoga - Sang
Linn Korssjøen - Sang
Åsmund Reistad - Sang, strengeinstrumenter
Eivind Sognnæs - Fløyte


=== Produksjon ===
Tellef Kvifte - Produsent
Audun Strype - Mastering
Henning Bortne - Miks
Johanne Krogstadmo - Grafisk design
Ragnhild Høgebøl - Fotografi


== Referanser ==
In the Shadow of the Circus

In the Shadow of the Circus er en konsertfilm med det norske rockebandet Midnight Choir, regissert av Bjørn Melbye og utgitt i 2008. Tittelen stammer fra en låt med samme navn på plata Olsen's Lot fra 1996. 
Bonusmateriale inneholder blant annet den ukuttede «Sister Of Mercy»-videoklippet, en liten dokumentar om innspillingen av Olsen's Lot (EPK) og bildegalleri.Spilt inn live på Rockefeller Music Hall i Oslo 28. mars 2003.


== Innhold ==
«Snow In Berlin»
«Will You Carry Me Across The Water?»
«Violence Of The World»
«October 8»
«Last Chapter»
«Jeff Bridges»
«Calling The Land»
«Muddy River Of Loneliness»
«Motherless Child»
«Bayview (Time Ain't No Friend)»
«Talk to Me»
«Sister Of Mercy»
«Mercy Of Maria»
«Amsterdam Stranded»
«Mercy on the Street»
«Painting By Matisse»


== Personell ==


=== Musikere ===
Paal Flaata - Sang, gitar
Al DeLoner - Gitar, piano, munnspill, melodica, sang
Ron Olsen - Bassgitar
Lee Harris - Trommer
Frederik Mustad - Tangentinstrumenter
Chris Eckman - Gitar, Keyboard, støy


=== Produksjon ===
Bjørn Melbye -Regissør, kamerapersonell
Kai Dybedahl - Kamerapersonell
Petter Stene - Kamerapersonell
Øystein Halvorsen - Lydopptak
Per Sveinson - Lydmiks


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Filmen på IMDb.com
Hele filmen på Bjørn Melbyes Youtube-kanal
Fylkesvei 198

Fylkesvei 198 går mellom Fulu i Sør-Odal og sentrum i Kongsvinger.
Veien var del av europavei 16 før strekningen Slomarka–Kongsvinger ble åpnet 27. november 2014.
Strekningen ble fastlagt 2019, og er en deltrasé av den tidligere fylkesvei 250 (Hedmark).


== Kommuner og knutepunkter ==

 Sør-OdalKongsvingervegen 

 KongsvingerOslovegen 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv198
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Philip R. Lane

Dr. Philip Richard Lane (født 27. august 1969 i Dublin) er en irsk økonom, som siden november 2015 har vært sentralbanksjef for Irlands sentralbank (Central Bank of Ireland). 
Han er gift med Orla Helena McKeon, og har en sønn. 


== Utdanning ==
Lane har en Bachelor of Arts (First Class Honours og Gold Medal) innen samfunnsøkonomi fra Trinity College Dublin i 1991 og en Master of Arts fra Harvard University i 1993. I 1995 tok han sin doktorgrad (Ph.D) inen makroøkonomi fra Harvard, der doktorgradsavhandlingen hans het «Essays in International Macroeconomics».  
Han har vært professor ved Trinity College Dublin siden 2004. 


== Yrkeskarriere ==
Han var assisterende professor i samfunnsøkonomi og internasjonale spørsmål ved Columbia University fra 1995 til 1997. I 1997 begynte han å jobbe ved Trinity College Dublin, først som foreleser i samfunnsøkonomi, og fra 2000 til 2004 som assisterende professor. Fra 2002 til 2008 var han også direktør for Institute for International Integration Studies (IIIS) ved Trinity College Dublin. Han var professor der i internasjonal makroøkonomi fra 2004 til 2012, og Whately Professor i politisk økonomi fra 2012. 
Han har også vært forskningspartner (research fellow) ved Centre for Economic Policy Research siden 2002, internasjonal forskningspartner ved Kiel Institute of World Economics siden 2005, og har vært medlem av Royal Irish Academy siden 2007. Han har vært rådgiver for bl.a. Verdensbanken, IMF, OECD, Den europeiske sentralbank, Europakommisjonen, Den asiatiske utviklingsbanken, Den internasjonale oppgjørsbanken og flere andre sentralbanker. 
Da Patrick Honohans termin som irlands sentralbanksjef var slutt overtok Philip Lane denne stillingen. Lane ble utnevnt i oktober 2015, og overtok stillingen 26. november. Han ble med det sentralbankens 11. sentralbanksjef. 


== Bibliografi ==
2010: The Dynamics of Asian Financial Integration: Facts and Analytics (sammen med Mick Devereux, Cyn-Young Park og Shang-Jin Wei)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside
Irlands sentralbank – Our Senior Team
Proletargeniet

Proletargeniet er et dansk stumfilmdrama fra 1914 i regi av Gunnar Helsengreen. Tre norske skuespillere, Ingolf Schanche, Gerda Ring og Agnes Mowinckel, er på rollelisten.


== Medvirkende ==
Ingolf Schanche - Christian
Gerda Ring - Ellen
Peter Nielsen - Ellens far
Philip Bech - Professor ved konservatoriet
Agnes Mowinckel - Professorens kone


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Proletargeniet på Internet Movie Database 
(no) Proletargeniet hos Filmfront 
(da) Proletargeniet i Danmark Nationale Filminstitut
Gøgler og Greve

Gøgler og Greve er en dansk stumfilm fra 1913. Regissørens navn er ukjent. To norske skuespillere, Ingolf Schanche og Agnes Mowinckel, medvirker.


== Skuespillere ==
Ingolf Schanche – omstreifende musiker
Agnes Mowinckel


== Kommentarer ==
Ovenstående skuespillerliste er hentet fra DFIs filmdatabase. Filmweb oppgir imidlertid følgende skuespillere: Peter Nielsen, Elisabeth Stub, Agnes Mowinckel, Valdemar Maes og Ingolf Schanche.Opplysningene om denne filmen er hentet fra Bernhard Jensens bok Da Århus var Hollywood fra 1969, der den står oppført som ferdigprodusert, men ikke konstatert vist i Danmark. Det angivne årstallet er produksjonsåret.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Gøgler og Greve i Danmark Nationale Filminstitut
John Byng

John Byng (født i  1704 og døpt i Southill i Bedfordshire 29. oktober 1704, død 14. mars 1757 i Portsmouth) var en offiser i Royal Navy som ble stilt for krigsrett og henrettet for å ha mislyktes i å «gjøre sitt ytterste» under slaget ved Menorca i starten på Syvårskrigen.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Byng gikk inn i marinen i 1718, 14 år gammel. Far hans var da en veletablert admiral med en stor karriere bak seg og hadde vunnet mange sjøslag og var høyt aktet av de kongene han tjente. 


=== Royal Navy ===
Tidlig i karrieren ble Byng sendt til en rekke poster i Middelhavet. 23 år gammel ble han kaptein på HMS «Gibraltar». Frem til 1739 kom han ikke ut i kamp. I 1742 ble han kommandørguvernør i den britiske kolonien Newfoundland.Han ble forfremmet til kontreadmiral i 1745 og til viseadmiral i 1747. Han tjenestegjorde på de meste komfortable stasjonene og unngikk de mer krevende oppgavene i marinen.
I 1756 fikk han i oppgave å seile til Menorca, som var under britisk kontroll, for å hjelpe garnisonen der i forsvaret mot den franske marinen. Franskmennene kom dit før Byng og flåten hans nådde frem, og slaget ved Menorca fant sted utenfor øya. Dette markerte starten på Syvårskrigen i Europa. Byng kom imot den franske flåten på en linje, men med en vinkel i forhold til den franske linjen. Dette medførte at de første skipene i linjen ble hardt berørt av fransk kanonild før de bakre skipene i den britiske flåten kom innenfor rekkevidde med sine kanoner. Byng innså at han ikke ville klare å påføre franskmennene noen skade og vendte tilbake til Gibraltar, hvorfra han hadde startet reisen. 
Det mislykkede slaget og tapet av Menorca forårsaket stort sinne i Storbritannia. Byng ble ført hjem og stilt for krigsrett for brudd på Krigsartiklene. 
Loven sa at dersom en offiser ikke hadde gjort sitt ytterste, skulle han dømmes til døden, og slik ble det også med Byng, som retten mente hadde vist dårlig dømmekraft og opptreden. 
Byng ble skutt 14. mars 1757 om bord på HMS «Monarch».  Han ble begravd i Southill. Han var ugift, og hadde ingen barn. 
I 2007 sendte noen av etterkommerne etter hans søsken en anmodning til staten om å gi John Byng posthum benådning. Anmodningen ble avslått.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Robson, Martin (2016). A History of the Royal Navy: The Seven Years War. I.B. Taurus. ISBN 9781780765457. 


== Eksterne lenker ==
Biografi på Dictionary of Canadian Biography Online
John Byng på Ward's Book of Days
Brudekjolen (1914)

Brudekjolen (med undertittelen I dødens brudeslør, som også var den danske tittelen) er en dansk stumfilm fra 1914 i regi av Gunnar Helsengreen. Manuset ble skrevet av Marius Wulff. To norske skuespillere, Gerda Ring og Ingolf Schanche, er på rollelisten.


== Rolleliste ==
Gerda Ring - Clara, skogfogddatter
Ingolf Schanche - Straffange
Elisabeth Stub - Komtesse Olga
Jenny Roelsgaard


== Referanser ==
Heteroclytomorpha

Heteroclytomorpha er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, stort sett lyst brunlige trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Ny-Guinea,  Salomonøyene og Fiji.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Homonoeini J. Thomson, 1864
Slekten Heteroclytomorpha Blanchard, 1853
Heteroclytomorpha inaequalis Aurivillius, 1908
Heteroclytomorpha punctata Gahan, 1888
Heteroclytomorpha quadrinotata Blanchard, 1853
Heteroclytomorpha sexplagiata Breuning, 1939
Heteroclytomorpha simplex Lacordaire, 1872
Heteroclytomorpha singularis Breuning, 1950
Heteroclytomorpha sormeoides Aurivillius, 1908


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 13. mai 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 9. juni 2016 hos Wayback Machine.
(en) Heteroclytomorpha i Encyclopedia of Life 
(en) Heteroclytomorpha i Global Biodiversity Information Facility 
Heteroclytomorpha – detaljert informasjon på Wikispecies
Under kniven (1913)

Under kniven (dansk: Under Kniven) er en dansk stumfilm fra 1913. Regissørens navn er ukjent. Manuset ble skrevet av Carl Gandrup. I én av hovedrollene finner vi den norske skuespilleren Ingolf Schanche.


== Medvirkende ==
Ingolf Schanche - Professor Morrow, lege
Elisabeth Stub - Helene, professorens hustru
Philip Bech - Rittmester Northon


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Under kniven på Internet Movie Database 
(da) Under kniven i Danmark Nationale Filminstitut
Et døgn uten løgn

Et døgn uten løgn (dansk: Et døgn uden løgn) er en dansk filmkomedie fra 1963 i regi av Svend Methling. Manuset ble skrevet av Peer Guldbrandsen. Per Asplin spiller hovedrollen som den norske studenten Steen Poulsen.


== Handling ==
Et veddemål: Kan den fredelige nordmannen Steen Poulsen klare et døgn uten løgn?


== Rolleliste ==
Per Asplin - Steen Poulsen, norsk student
Charlotte Ernst - Greta, Steens forlovede
Karl Stegger - O. Madsen, entreprenør
Asbjørn Andersen - Jessen, eiendomshandler
Axel Strøbye - Jantzen, eiendomshandler
Ove Sprogøe - Rasmussen, skolelærer
Paul Hagen - Henriksen, arkitekt
Vera Gebuhr - Fru Thyra Jantzen
Astrid Villaume - Fru Betty Jessen
Anne Werner - Fru Barbara Henriksen
Judy Gringer - Helen, skuespillerinne
Marianne Wesén - Dolly, Helens impressario
Carl Ottosen - Johansen fra Hillerød
Peer Guldbrandsen - Vert i restaurant
Aase Werrild - Fru Larsen, rengjøringsassistent
Gyda Hansen - Stuepike


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Et døgn uten løgn på Internet Movie Database 
(no) Et døgn uten løgn hos Filmfront 
(sv) Et døgn uten løgn i Svensk Filmdatabas 
(da) Et døgn uten løgn i Danmark Nationale Filminstitut