jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Zikanius

Zikanius er en nybeskrevet slekt av biller som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Det er bare kjent én art fra Sør-Amerika.


== Utseende ==
En liten, mattsvart hjortebille. Hannens kjever er moderat forstørrede, med en kraftig, firkantet tann på innersiden. Dekkvingene  har kraftige punkter som delvis danner punktrader, og er kantet med et bånd av nokså tette, gylne hår.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Brasil.


== Systematisk inndeling ==
Arten ble tidligere plassert i slekten Sclerostomus.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Sclerostomini
Slekten Zikanius Grossi & Paulsen, 2009
Zikanius aurocinctus (Boileau, 1899)


== Eksterne lenker ==
(en) Zikanius aurocinctus i Global Biodiversity Information Facility 
Zikanius aurocinctus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Generic Guide to New World Scarabid Beetles – Zikanius
Bildegalleri
Caenolethrus

Caenolethrus er en nybeskrevet slekt av biller som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Det er bare kjent én art fra Sør-Amerika.


== Utseende ==
En liten, svart hjortebille. Hannens kjever er lite forstørrede. Pronotum har rundede sider og en dyp, oval grop i midten som strekker seg fra bakkanten nesten til framkanten. Pronotum er kantet med gylne skjell, det er også noen slike i midtgropen. Dekkvingene er kraftig punkterte med noen glatte lengdelister, også disse kantet med gylne skjell.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra et lite område i det sentrale Chile.


== Systematisk inndeling ==
Arten ble tidligere plassert i slekten Sclerostomus.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Sclerostomini
Slekten Caenolethrus Grossi & Paulsen, 2009
Caenolethrus varasi (Nagel, 1932)


== Eksterne lenker ==
(en) Caenolethrus varasi i Global Biodiversity Information Facility 
Caenolethrus varasi – detaljert informasjon på Wikispecies 
Generic Guide to New World Scarabid Beetles – Caenolethrus
Bildegalleri
Amneidus

Amneidus er en slekt av biller som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Det er bare kjent én art.


== Utseende ==
En liten (13-15 millimeter), avlang, mattsvart hjortebille. Hannens kjever er knapt merkbart forstørrede. Hodet er grovt punktert bak fasettøynene. Pronotum er omtrent rektangulært med litt rundet bakkant og framskytende forhjørner.


== Levevis ==
Arten har trolig larver som lever i jorda.


== Utbredelse ==
Den er bare kjent fra Réunion i Indiahavet.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Nigidiini
Slekten Amneidus Coquerel, 1866
Amneidus godefroyi Coquerel, 1866


== Eksterne lenker ==
(en) Amneidus godefroyi i Encyclopedia of Life 
(en) Amneidus godefroyi i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Amneidus godefroyi hos NCBI 
Bildegalleri
Oversikt over artene
Filosofiåret 1562

Filosofiåret 1562 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1562.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==
ca. 1563 – Johannes Althusius, tysk jurist og kalvinistisk politisk filosof (død 1638)
ca. 1570 – Abraham Cohen de Herrera (Alonso Nunez de Herrera eller Abraham Irira), portugisisk religiøs filosof og kabbalist (død ca. 1635)


== Dødsfall ==
Oksøy-Ryvingen landskapsvernområde

Oksøy-Ryvingen landskapsvernområde omfatter den ytre skjærgården mellom Mandal og Kristiansand. Området er vernet for å ta vare på både fugle- og dyreliv, og naturtypen kystlynghei. Dette er en naturtype som er kulturpåvirket, og det forutsettes skjøtsel i form av slått, beite og/eller avsviing for å motvirke gjengroing.Noen av øyene er også vernet som naturreservater, blant andre Oksø, Songvår, Valløy og Slettingen. Her er det ferdselsforbud fra 15. april til 15. juli. Resten av øyene er stort sett statlig sikret som friluftsområder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Informasjonsplakat
Dinonigidius

Dinonigidius er en slekt av biller som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Små til middelsstore (15-29 millimeter), nesten sylindriske, rødbrune til svarte hjortebiller. Oversiden er ganske tett og kraftig punktert. Hannens kjever (mandibler) er kraftige med en lang, litt krummet, nesten loddrett pekende oppover tann midt på. Hodets bakhjørner er tilbaketrukne.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i det sørlige India (Tamil Nadu) og på Sri Lanka.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Nigidiini Jakobson, 1911
Slekten Dinonigidius de Lisle, 1974
Dinonigidius ahenobarbatus de Lisle, 1974 - Tamil Nadu
Dinonigidius bartolozzii Paulsen, 2016 - Sri Lanka


== Kilder ==
Paulsen, M.J. (2016) A new species of Dinonigidius de Lisle from Sri Lanka (Coleoptera: Lucanidae). Insecta Mundi. Paper 955. 0484: 1-4. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Dinonigidius i Global Biodiversity Information Facility 
Dinonigidius – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bildegalleri
Oversikt over artene
Ivanovka (eiendom)

Ivanovka (russisk: Ивановка) er en eiendom i nærheten av Tambov, Russland, og var i perioden 1890–1917 sommerresidensen til den russiske komponisten Sergej Rakhmaninov. Eiendommen var eid av familien Satin, Rakhmaninov-familiens aristokratiske slektninger, og mange av Rakhmaninovs tidligste verker ble skrevet her. I 1982 ble stedet omgjort til museum.


== Eksterne lenker ==
Rakhmaninovs tid ved Ivanovka
Fauchalds gate (Oslo)

Fauchalds gate (1-11, 2-8) er en gate i bydel Frogner i Oslo. Den går fra Industrigata til Schultz' gate. Gaten fikk sitt navn i 1879 og er oppkalt etter bonde og stortingsmann Peder Jensen Fauchald (1791–1856).


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Fauchalds gate». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 163. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (F)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Erik Loe (leder)

Erik Loe (født 18. oktober 1957) er en norsk næringslivsleder og fotballeder. Han ble født og vokste opp i Hokksund i Øvre Eiker, og spilte i barne- og ungdoms-årene fotball for Hokksund Idrettslag.
Han er daglig leder og tidligere partner og seniorrådgiver i reklamedelen av kommunikasjonsselskapet Dinamo. På idrettsfronten var han styreleder i Stabæk Fotball i tolv år fram til 2006 da han tiltrådte stillingen som visepresident i Norges Fotballforbund (NFF). Han var også konstituert generalsekretær i 2009, i tiden mellom oppsigelsen av Karen Espelund og utnevnelsen av Paul Glomsaker. Han gikk av som visepresident i 2010, og ble i 2011 foreslått av Divisjonsforeningen som presidentkandiat, men sa seg uaktuell da påtalenemnda i NFF innstilte påtale mot han i forbindelse med den kontroversielle overgangen da Veigar Pall Gunnarson gikk til Vålerenga. Fire personer, sportsdirektør i Vålerenga, Truls Haakonsen, sportssjef i Stabæk, Inge André Olsen, styreleder i Stabæk Fotball AS, Lars Holter-Sørensen og Tor Q. Aaserød, styremedlem i Stabæk Fotball AS, sto tiltalt for grovt bedrageri med en strafferamme på seks års fengsel, og oppmerksomheten i pressen var enorm. Loe mente i vitneboksen at hele overgangssaken var bygget på løgn fra norske medier. Det ble full frikjennelse for de fire fremtredende fotballederne.Loe har også vært leder og medlem av valgkomiteen i Norsk Toppfotball, samt styremedlem i Fotball Media. Loe ble ansatt som administrerende direktør i Ullevaal Arena i 2014 og ble kommersiell direktør i NFF fra 2016. Etter at Loe hadde gått av som kommersiell direktør utalte generalsekretær i NFF Pål Bjerketvedt i tidsskriftet Josimar at årsaken til Loes avgang var hans håndtering av en sponsorsak, NFF måtte i 2020 betale 150 000 i erstatning til Erik Loe for Bjerketvedts feilaktige uttalelse.I 2015 fikk han nasjonal oppmerksomhet når han lagde Facebook-siden "Vi som krever at Sjeiken 2015 blir spilt på P1". Siden ble laget i kjølevannet av at TIX sin sang Sjeiken 2015 fikk kritikk for grov tekst og karakterisert som både sexistisk og rasistisk.
Erik Loe er nå (i 2023) seniorrådgiver i kommersiell avdeling hos NFF


== Referanser ==
Vibes gate (Oslo)

Vibes gate (1-31, 2-26) er en gate i bydel Frogner i Oslo. Den går fra Bogstadveien til Fagerborggata. Gaten fikk sitt navn i 1879 og er oppkalt etter adelsmann, offiser og riksstattholder Johan Vibe (1634–1710) og stattholder Ditlev Vibe (1670–1731).
Gateløpet går fra sørvest til nordøst parallelt med og mellom Rosenborggata og deler av Industrigata. Førstnevnte gate følger et høydedrag sørøst for Vibes gate, og kryssende gater østfra fremviser et slakt fall ned mot Vibes gate. På eldre bilder ses også bergknauser på østsiden, ikke minst i området sør for Ole Vigs gate, men disse ble jevnet ut da murgårder ble oppført mot slutten av 1800-tallet. Før den tid fantes det en rekke trehus langs gaten, som da lå i utkanten bebyggelsen. Per 2022 gjenstår bare en villa i bakgården bak nr. 26A.
Det meste av bebyggelsen langs gaten er murgårder fra slutten av 1800-tallet, men det finnes enkelte gårder fra etter århundreskiftet, og den nyeste (nr. 25) er fra 1986. Stiluttrykket er for det meste nyrenessanse, og fasadene er med enkelte unntak nær opp til det opprinnelige. For det meste dreier det seg om boliggårder (ev. kontorer) med forretninger i gateetasjen; helt i nordøst tynnes forretningsinnslaget ut.


== Bygninger langs gaten ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ragnar Olsen (2017). Gatevandring Majorstuen. Bok 1 (2. utg.). Oslo. ISBN 978-82-999615-1-6. 
Oslo byleksikon: Vibes gate
Joar Nyquist og P.D. Hofflund, red. (1955). Oslo gårdkalender: Nybygg 1925–1955. Oslo: Fredhøi. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (V)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Norsk Forms Hederspris

Norsk Forms Hederspris deles hvert år ut av Norsk Form «til personer eller institusjoner som har gjort en utmerket innsats for å fremme kvalitet, kunnskap og omdømme innen design og arkitektur». Hedersprisen deles ut av Norsk Forms styre. 


== Prismottakere ==
1994: Bergen kommune
1995: Kjell Lund, sivilarkitekt
1996: Åse Kleveland
1997: Christian Norberg-Schulz, sivilarkitekt, professor
1998: Torgeir Mjør Grimsrud, møbelprodusent
1999: Alf Bøe, mag.art.
2000: Inge Langlo, møbelprodusent
2001: Fretex
2002: Bjørn A. Larsen og Thorbjørg Rygh, interiørarkitekter og industridesignere
2003: Statens vegvesen
2004: Bjarne Aasen, landskapsarkitekt
2005: Snøhetta, arkitektkontor
2006: Helly Hansen, tekstilindustriselskap
2007: Helsebygg Midt-Norge, for St. Olavs hospital
2008: Think, elbilprodusent
2009: Svein Hatløy, grunnlegger av Bergen Arkitektskole
2010: Jorunn Veiteberg, kunst- og designkritiker
2011: Laerdal Medical, produsent av medisinsk utstyr
2012: Grete Smedal, interiørarkitekt
2013: Håkon Wium Lie, informatiker


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Paolo Boselli

Paolo Boselli (født 18. juni 1838 i Savona i kongedømmet Sardinia, død 10. mars 1932 i Roma) var en italiensk jurist og politiker for det historiske høyre. Boselli var Italias statsminister fra 1916 til 1917.
Boselli studerte jus i Torino. Han var medlem av Italias deputertkammer fra 1870 til 1921, da han ble utnevnt til senator.
Paolo Boselli hadde akkurat fylt 78 år da han i 1916 tiltrådte som leder av Italias regjering. Som statsminister etterfulgte han Salandra som hadde måttet gå av etter de italienske tapene under Trentino-offensiven i juni 1916. Paolo Boselli måtte selv gå av som statsministeren etter Italias tap under slagene ved Isonzo i 1917.
Boselli skrev en biografi over geologen Lorenzo Pareto, var forfatter av juridisk litteratur og av nasjonaløkonomiske skrifter. Han mottok Annunziataordenen i 1916.


== Referanser ==
Ole Vigs gate (Oslo)

Ole Vigs gate (1-29, 2-32) er en gate i bydel Frogner i Oslo. Den går fra Rosenborggata til Harald Hårfagres gate. Gaten fikk sitt navn i 1879 og er oppkalt etter skole- og folkeopplysningsmannen Ole Vig (1824–1857).


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Ole Vigs gate». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 414. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (O)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Sisyphini

Sisyphini er en gruppe av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned.


== Utseende ==
Middelsstore (gjerne ca. 1 centimeter), mer eller mindre svarte biller. Fargen blir ofte skjult av tørr møkk som dekker mye av overflaten. Hodet er rundet uten horn eller utvekster, dekkvingene ganske korte og brede, de dekker ikke bakkroppsspissen. Gruppen utmerker seg særlig med svært lange bein, spesielt mellom- og bakbeina er kraftig forlengede.


== Levevis ==
Disse billene ruller møkk sammen til baller og graver dem ned, ofte ganske dypt, i bakken. Hannen og hunnen samarbeider om dette, men når gangen er ferdig og etter at de har paret seg, flyr hannen bort mens hunnen blir igjen i gangen for å ta seg av larvene som etter hvert klekkes. Hun holder møkkballene frie for rovdyr og uønsket soppvekst til larvene er fullvoksne, noe som gjerne tar flere måneder. Disse billene er oppkalt etter den greske sagnhelten Sisyfos, som ble straffet av gudene ved at han måtte rulle en tung stein opp en bakke, men aldri greie å fullføre dette.


== Utbredelse ==


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Stammen Sisyphini Mulsant, 1842
Slekten Neosisyphus Müller, 1942 - 22 arter
Slekten Nesosisyphus Vinson, 1946 - fire arter
Slekten Sisyphus Latreille, 1807 – 36 arter, én art i Europa:
Sisyphus schaefferi (Linnaeus, 1758)


== Eksterne lenker ==
(en) Sisyphini hos ITIS 
(en) Sisyphini hos NCBI 
(en) Kategori:Sisyphini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sisyphini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase over europeiske dyr
Scarabaeini

Scarabaeini er en gruppe av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned.


== Utseende ==
Middelsstore til store (gjerne 15-30 millimeter), svært kraftige, svarte eller metallfargede biller. Hodet er skovlformet og bredt med brede tenner langs forkanten, kan ha noen små knøler i midten, men ikke lange horn. Pronotum er stort og hvelvet, ofte kraftig punktert. Dekkvingene er korte og brede, litt avflatede. Beina er meget kraftige og utviklet til effektive graveredskaper. Leggene (tibiae) er utvidete med butte tenner på yttersiden, mens føttene (tarsene) på forbeina er svært reduserte (kortere enn endesporen) eller kan mangle helt.


== Levevis ==
Disse billene ruller møkk sammen til baller og graver dem ned, ofte ganske dypt, i bakken. Hannen og hunnen samarbeider om dette, men når gangen er ferdig og etter at de har paret seg, flyr hannen bort mens hunnen blir igjen i gangen for å ta seg av larvene som etter hvert klekkes. Hun holder møkkballene frie for rovdyr og uønsket soppvekst til larvene er fullvoksne, noe som gjerne tar flere måneder.


== Utbredelse ==
Slekten omfatter tallrike arter i Afrika og det sørlige Europa.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Stammen Scarabaeini Latreille, 1802
Slekten Pachylomera Griffith & Pidgeon, 1831 - to arter
Slekten Pachysoma MacLeay, 1821 - 13 arter
Slekten Scarabaeus Linnaeus, 1758 – 140 arter, 13 i Europa, flere underslekter
Underslekten Ateuchetus Bedel, 1892 - 8 arter, 6 i Europa
Underslekten Escarabaeus Zídek & Pokorný, 2011 - 7 arter
Underslekten Kheper Janssens, 1940 - 22 arter
Underslekten Pachylosoma Zídek & Pokorný, 2008 - bare én art
Underslekten Scarabaeolus Balthasar - 27 arter
Underslekten Scarabaeus (i snever forstand) - 28 arter, 7 i Europa
Underslekten Sceliages Westwood, 1837 - 7 arter


== Eksterne lenker ==
(en) Scarabaeini hos Fauna Europaea 
(en) Scarabaeini hos Fossilworks 
(en) Scarabaeini hos NCBI 
(en) Kategori:Scarabaeini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Scarabaeini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase over europeiske dyr
Filosofiåret 1571

Filosofiåret 1571 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1571.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==
27. desember – Johannes Kepler, tysk matematiker, astronom, astrolog og naturfilosof (død 1630)
Giulio Cesare Lagalla, italiensk filosof og lege (død 1624)
James Perrot, politiker og filosofisk forfatter fra Wales (død 1636)
ca. 1572 – Mulla Sadra (Sadr al-din Shirazi), persisk filosof (død 1640)
ca. 1572 – Bartholomäus Keckermann, tysk forfatter, kalvinist teolog og filosof (død 1609)


== Dødsfall ==

		


== Se også ==
Filosofi på 1500-tallet
Phanaeini

Phanaeini er en gruppe av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned.


== Utseende ==
Stort sett middelsstore, høyt hvelvede, korte og kraftige gjødselbiller. Mange har friske metalliske farger, andre er svarte. Særlig hannene har gjerne horn og utvekster av ulike slag på hodet og pronotum, noe som gjør denne gruppen til ganske spektakulære insekter. Dekkvingene er korte og brede med dype lengdefurer.


== Levevis ==
Disse billene ruller møkk sammen til baller og graver dem ned, ofte ganske dypt, i bakken. Hannen og hunnen samarbeider om dette, men når gangen er ferdig og etter at de har paret seg, flyr hannen bort mens hunnen blir igjen i gangen for å ta seg av larvene som etter hvert klekkes. Hun holder møkkballene frie for rovdyr og uønsket soppvekst til larvene er fullvoksne, noe som gjerne tar flere måneder.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Stammen Phanaeini MacLeay, 1819
Slekten Bolbites Harold, 1868 - bare én art
Slekten Coprophanaeus Olsoufieff, 1924 - 45 arter
Slekten Dendropaemon Perty, 1830 – 26 arter
Slekten Diabroctis Gistl, 1857 - 3 arter
Slekten Gromphas Brullé, 1837 - 5 arter
Slekten Homalotarsus Janssens, 1932 - én art
Slekten Megatharsis Waterhouse, 1891 - én art
Slekten Oruscatus Bates, 1870 - 2 arter
Slekten Oxysternon Laporte de Castelnau, 1840 - 11 arter
Slekten Phanaeus Macleay, 1819 - 58 arter
Slekten Sulcophanaeus Olsoufieff, 1924 - 15 arter
Slekten Tetramereia Klages, 1907 - én art


== Eksterne lenker ==
(en) Phanaeini hos Fossilworks 
(en) Phanaeini hos ITIS 
(en) Kategori:Phanaeini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Phanaeini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase over europeiske dyr
Solheimsviken stasjon

Solheimsviken stasjon ble tegnet av arkitekt Balthazar Conrad Lange og opprettet 1883 som «Solheimsviken stoppested» på Vossebanen i Solheimsviken i Bergen. Rundt 1910 ble stoppestedet oppgradert til stasjon, «Solheimsvikens Jernbanestation». 


== Beliggenhet ==
Solheimsviken stasjon var første stopp på Vossebanen etter Bergen (gamle) stasjon og lå like nord for Danmarks plass. Stasjonen lå like ved Bergen Mekaniske Verksted (BMV) som ved overgangen til år 1900 hadde over 1500 arbeidere.


== Nedlegging ==
Stasjonen ble nedlagt 1913 da Bergen (nye) stasjon ble tatt i bruk. Derfra ble den nye linjen lagt i tunnel under Møllendal gravplass til Kronstad stasjon som lå 1 km lenger sørøst for Solheimsviken stasjon. Bygningen ble tatt i bruk som underpostkontor i 1938 og revet i 1961.


== Se også ==
Se også Gamle Vossebanen som kjører damptogene som en publikumsåpen veteranjernbane på en del av strekningen for Vossebanen.
Se også Bergen stasjon som er dagens jernbanestasjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Solheimsviken stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Vossebanen
Niibbáš

Niibbáš er et fjell nord for Kebnekaise i svensk Lappland. Fjellet ligger mellom de øst-vest-gående dalene Kaskasavagge og Unna Reaiddávággi.
Fjellsidene til Niibbáš er meget bratte, og bestigning av fjellet krever fjellklatring.


== Se også ==
Liste over fjell i Skandinavia


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Nikolaj Zverev

Nikolaj Sergejevitsj Zverev (russisk: Николай Серге́евич Зверев, født 1832 i Volokamskk ved Moskva i Russland, død 12. oktober 1893) var en russisk pianist og pedagog ved konservatoriet i Moskva, og er spesielt kjent for å ha vært musikklærer for Sergej Rakhmaninov og Aleksandr Skrjabin.


== Referanser ==
Amazonske språk

Amazonske språk er et samlebegrep for de indianske språka som snakkes i Amazonasbekkenet. Dette er ei heterogen gruppe språk som tilhører ulike familier uten påvist genetisk tilknytning til hverandre. Noen av dem har likevel enkelte trekk til felles som følge av kontakt mellom de ulike familiene, og av denne årsaken snakker enkelte forskere om «det amazonske språkområdet».


== Språkfamilier ==
De største språkfamiliene i Amazonas er:

Tupianske språk
Makro-jê-språk
Karibiske språk
Arawakspråk
Panotakananske språk
Tukanoanske språkI tillegg er det ei rekke mindre språkfamilier og isolerte språk.


== Litteratur ==
Aikhenvald, Alexandra (2012). The languages of the Amazon. Oxford: Oxford University Press. 
Dixon, R.M.W. og Alexandra Aikhenvald (1999). The Amazonian languages. Cambridge: Cambridge University Press.
Silje Borgersen

Silje Kristine Borgersen (født 26. november 1995) er en norsk skøyteløper som deltar i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter og representerer Geithus Idrettslag.
Oktober 2014 tok hun sin første offisielle NM-medalje i senior-sammenheng, og ble også første jente fra Eiker som tar en medalje i et norsk junior- eller senior-mesterskap på skøyter. Da hun klatret opp øverst på pallen i tidenes første enkeltdistanse-NM i fellesstart. Hun vant foran sølvvinneren Henriette Lilløy Bruun, Sandefjord SK og bronsemedaljevinneren Therese Verheyleweghen, Båstad IL. Frida van Megen (Fana IL) var riktignok først i mål, men ble senere diskvalifisert da hun hadde gjort en ureglementert kryssing av banemarkeringen under fellesstarten.Hun er søskenbarn til de tidligere skøyteløperne Odd Borgersen og nåværende syklist Reidar Borgersen.


== Personlige rekorder i hurtigløp på skøyter ==
Oppdatert 19. okt. 2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Silje Borgersen – Speedskatingbase.eu 
(en) Silje Borgersen – SpeedSkatingNews.info 
(en) Silje Borgersen – TheSports.org 
(en) Profil på SpeedskatingResults.com (personlige rekorder og resultater)
(nl) Profil på Effesport.nl (noen resultater)