jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bognelv

Bognelv er ei bygd i Alta kommune i Finnmark. Den ligger innerst i Langfjorden, rundt to kilometer sør for Langfjordbotn. Bognelv er ei jordbruksbygd, med gårder på begge sider av Bognelva og rundt fem kilometer oppover Bognelvdalen. Europavei 6 går gjennom bygda ved munningen av Bognelva.


== Referanser ==
Buerelva (Sarpsborg)

Buerelva er en kort elv som renner fra Børtevann til Isesjøen.Elva har et fall på 50 meter. Den øvre delen renner gjennom utmark, mens den nedenfor Buerfossen renner gjennom kulturlandskap på en marin leirslette.
Buerelva er vurdert som en svært viktig naturtype på grunn av dens viktige økologiske funksjon og funn av rødlistede arter, først og fremst flere øyenstikkere og en rekke andre sjeldne insekter. Buerelva har også bestand av ørret og edelkreps. «Elva er kanskje en av de mest verneverdige lavlandselvene i Norge.»Buerelva krysses av fylkesvei 602 over Hellevadbrua, en gammel steinhvelvbro som det ikke er mange igjen av i Østfold.


== Se også ==
Liste over elver i Østfold


== Referanser ==
Kommissær

Kommissær er en person med offentlig fullmakt, en fullmektig. Denne personen er overdratt et offentlig verv eller en fullmakt, eller et medlem av en kommisjon (eksempelvis EU-kommissær). Ordet er ofte brukt i forbindelsen forlikskommissær eller forliksmann, og har også  tilknytning til Sovjetunionen der ordet комисса́р først så sin bruk under den russiske revolusjon.
Begrepet er på engelsk commissary/commissioner; fransk: commissaire; italiensk: commissario; tysk: kommissar; spansk: comisario; nederlandsk og flamsk: commissaris; og finsk: komisario.


== Se også ==
Rikskommissær
Høykommissær (Samveldet)
FNs høykommissær for flyktninger
FNs høykommissær for menneskerettigheter
Europakommissær
Politisk kommissær


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Commissioner – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mafalda (Molise)

Mafalda er en kommune i provinsen Campobasso i den italienske regionen Molise, som ligger omkring 45 km nord for Campobasso. 31. desember 2013 hadde den 1 233 på et areal på 32,51 km².Mafalda grenser til følgende kommuner: Dogliola, Fresagrandinaria, Lentella, Montenero di Bisaccia, San Felice del Molise, Tavenna og Tufillo.


== Demografisk utvikling ==
Tall fra ISTAT


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mafalda (Italy) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bonefro

Bonefro er en kommune i provinsen Campobasso i den italienske regionen Molise, som ligger omtrent 25 km nordøst for Campobasso. 31. desember 2013 hadde den 1 463  innbyggere på et areal på 31,28 km².Bonefro er vert for den årlige Festival di Adriatico da Musica da Camera i juli.
Bonefro grenser til følgende kommuner: Casacalenda, Montelongo, Montorio nei Frentani, Ripabottoni, San Giuliano di Puglia, Sant'Elia a Pianisi, Santa Croce di Magliano.
Den eneste frazionen som finnes i kommune er San Vito.


== Demografisk utvikling ==
Tall fra ISTAT


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bonefro – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
www.acmf.org Arkivert 1. februar 2019 hos Wayback Machine.
www.bonefro.net
Kaptein Hoffs allé (Tønsberg)

Kaptein Hoffs allé (5-23, 8-26) er en 650 meter lang gate i Tønsberg. Den begynner i krysset Stenmalveien/Halfdan Wilhelmsens allé, går under Vestfoldbanen, krysser Slagenveien og St. Olavs gate før den ender opp i krysset Svend Foyns gate/Kjærlighetsstien.
Gaten er oppkalt etter tollkasserer Jacob Bendixen Hoff (1816-1892), bosatt i Tønsberg fra 1858. Han var formann i Tunsberg
Treplantningsselskap, som plantet flere av byens alléer.


== Referanser ==
Terrorangrepet i København 22. juli 1985

Terrorangrepet 22. juli 1985 var Danmarks første terrorangrep i nyere tid, da to terrorbomber eksploderte i København. Den gruppen som i 1985 sprengte to bomber mot et amerikansk flyselskap og synagogen i København, holdt til i Uppsala i Sverige. Forut for terroraksjonen 22. juli 1985 var der ingen trusler og tilsynelatende ikke annet motiv enn at terroristene i København kunne få ram på de to landenes interesser på behørig avstand.
Senere fant politiet et fingeravtrykk på en av bombene, hvilket førte til anholdelsen av den islamske terroristen Mohammed Abu Talb, og den 21. desember 1989 ble Abu Talb, Marten Imandi (en palestinsk-født svensk statsborger) og brødrene Mahmoud og Moustafa al-Mougrabi dømt ved en domstol i Uppsala for en rekke bombeattentater i København og Amsterdam – begått i 1985. Abu Talb og Imandi ble hver idømt livsvarig fengsel, mens Mougrabi-brødrene ble idømt henholdsvis seks år og ett års fengsel for deres medvirken i terrorangrepene. Den 5. oktober 2007 ble Abu Talbs og Marten Imandis livstidsdommer fra 1989 omstødt til en straff på 30 års fengsel. I oktober 2009 ble det rapportert at Abu Talb var blitt løslatt fra fengslet i Södertälje (dømte i Sverige løslates i praksis etter avsoning av to tredjedeler av straffen). Alle fire terroristene hadde tilknytning til den palestinske terrororganisasjonen Islamisk Jihad.Terroraksjonen, hvor én ble drept og 32 såret, ble betegnet som den alvorligste i danmarkshistorien inntil terrorangrepet i København februar 2015.


== Referanser ==
Norges Triatlonforbund

Norges Triathlonforbund er et norsk forbund for triatlonklubber, stiftet i 1985. Forbundet er medlem av International Triathlon Union og fikk status som særforbund i Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité i 1994.Den første triatlonkonkurransen i Norge ble arrangert i 1983. Triatlon er en olympisk idrett som var på programmet for første gang under OL i Sydney i 2000. Den olympiske distansen ble satt til 1.500 m svømming, 40 km sykling og 10 km løp.
NTF har ca. 180 registrerte klubber og nesten 10.000 medlemmer.


=== Formål ===
Norges Triatlonforbund (NTF) skal fremme triatlon, samt kombinasjoner av denne idretten, i henhold til enhver tid godkjente grener, og representere idretten internasjonalt i ITU-sammenheng.
NTF skal arbeide for at alle mennesker gis mulighet til å utøve triatlon ut fra egne forutsetninger.  Organisasjonen skal skape og forvalte positive verdier for alle medlemmer i norsk triatlon.
Arbeidet skal preges av frivillighet, demokrati, lojalitet og likeverd. All idrettslig aktivitet skal bygge på grunnverdier som idrettsglede, fellesskap, helse og ærlighet.


=== Organisering ===
Medlem av Norges Idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité.
Medlem av ITU, det internasjonale triatlonforbundet
Medlem av ETU, det europeiske triatlonforbundet
President er Anette Brurås fra Åsane Cykle Klubb.


== Se også ==
Akvatlon
Duatlon
Triatlon


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
NHS England

NHS England er et britisk forvaltningsorgan under Helsedepartementet, opprettet i 2013 med ansvar for budsjettering, planlegging og levering av innkjøpssiden i den engelske delen av det statlige helsevesenet, National Health Service (NHS). Dette inkluderer kontraktsinngåelse med almenleger og tannleger.
NHS England ble formelt opprettet 1. april 2013, etter at de lokale og regionale helseforetakene i England ble lagt ned. Forvaltningsorganet har omkring 6 500 ansatte ved 50 kontorer i England.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Busso

Busso er en kommune i provinsen Campobasso i den italienske regionen Molise, som  ligger omtrent 10 km vest for Campobasso. 31. desember 2013 hadde den 1 326 innbyggere på et areal på 23,81 km².Busso grenser til følgende kommuner: Baranello, Campobasso, Casalciprano, Castropignano, Oratino, Spinete og Vinchiaturo.


== Demografisk utvikling ==
Tall fra ISTAT


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Busso – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Chionanthus

Chionanthus er en slekt i oljetrefamilien.
De er trær eller busker og er som regel eviggrønne. Bladene er motsatte og enkle. Blomsterstanden sitter i bladhjørnene, eller er mer sjeldent endestilt. Blomstene er hvite, gule eller rosa, og frukten er en steinfrukt.
De 80–100 artene er utbredt i tropiske og subtropiske deler av Afrika, Amerika, Asia og Australia. Tre arter finnes i tempererte strøk, i Øst-Asia Chionanthus retusus og i østlige Nord-Amerika virginiasommersnø (C. virginicus) og C. henryae. 
Noen botanikere mener at Chionanthus skal begrenses til de tre løvfellende og tempererte artene, mens de eviggrønne og tropiske skal plasseres i en egen slekt, Linociera, men det er ingen klare morfologiske trekk som skiller de to gruppene. Molekylærgenetiske studier viser at Chionanthus i tradisjonelt omfang er en polyfyletisk gruppe. Artene i Afrika og på øyene i Det indiske hav er mer i slekt med Noronhia enn med resten av Chionanthus.
Chionanthus er populære hageplanter i mange land.
Det vitenskapelige navnet kommer fra gresk khion, «snø», og anthos, «blomst», og viser til de snøhvite blomstene hos virginiasommersnø.


== Galleri ==

		
		
		
		


== Kilder ==
«Chionanthus». Flora of China. Besøkt 22. februar 2015. 
C. Hong-Wa og G. Besnard (2013). «Intricate patterns of phylogenetic relationships in the olive family as inferred from multi-locus plastid and nuclear DNA sequence analyses: a close-up on Chionanthus and Noronhia (Oleaceae)». Molecular Phylogenetics and Evolution. 67 (2): 367–378. ISSN 1055-7903. PMID 23415987. doi:10.1016/j.ympev.2013.02.003. 


== Eksterne lenker ==
(en) Chionanthus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Chionanthus hos ITIS 
(en) Chionanthus hos NCBI 
(en) Chionanthus hos The International Plant Names Index 
(en) Chionanthus hos Tropicos 
(en) Kategori:Chionanthus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chionanthus – detaljert informasjon på Wikispecies
Adlers gate (Tønsberg)

Adlers gate (1-37,4-20) er en 500 meter lang boliggate i Tønsberg. Den starter som en blindgate innenfor den såkalte Banesløyfen, og følger Vestfoldbanen i en halvsirkel. Den krysser Kaptein Hoffs allé og ender i Håkon V gate ved sykehuset.
Gaten er oppkalt etter sjøoffiser Cort Adeler (1622-1675).


== Bygninger ==
Adlers gate 33 kalles «Villa Adler»
Nummer 35 er den tidligere Tyttebærløkka Barnehage, som nå brukes av sykehuset.
Nummer 37 er det såkalte 3-i-ett-bygget som brukes av psykiatrien ved sykehuset.


== Bilder ==

		


== Referanser ==
Campochiaro

Campochiaro er en kommune i provinsen Campobasso i den italienske regionen Molise, som ligger omtrent 20 km sørvest for Campobasso. 31. desember 2013 hadde 666 innbyggere (2013) på et areal  på 35,7 km².Campochiaro grenser til følgende kommuner: Castello del Matese, Colle d'Anchise, Guardiaregia, Piedimonte Matese, San Gregorio Matese, San Polo Matese og Vinchiaturo.


== Demografisk utvikling ==
Tall fra ISTAT


== Referanser ==
Spandrille

Spandrille, spandrill eller svikkel er i arkitekturen feltet mellom to buer eller mellom en bue og den rette vinkelen mellom en loddrett og en vannrett bygningsdel. Spandriller kan være plane, men brukes også ofte som felt for arkitektonisk dekor.


== Eksempler ==

Spandriller er innrammede, mer eller mindre trekantformede utfyllingsflater som for eksempel kan være mellom buekonstruksjoner i en arkade. Bygningsdelen kan også være på en vegg over en bueformet dør. Vertikalleddet i den rettvinklede innfatningen kan da være en pilaster (støttende eller dekorativ veggstolpe i murverk), mens det ovenforliggende horisontalleddet kan være en gesims (framspringende, vannrett fasadeledd). Spandrille kan også være en buet, trekantet eller formet konsoll (kragstein eller annet til støtte for hvelv, balkong eller utspring) i et ellers åpent hjørne.

		
		
		


== Ordbakgrunn ==
Ordet spandrille er en tysk avledning av gammelfransk spandrille som igjen kommer fra det latinske expandere som betyr «utvide, utstrekke».Det engelske spandrel brukes i biologien også om en synlig egenskap ved en organisme som har utviklet seg gjennom naturlig seleksjon som et biprodukt av en annen egenskap. Begrepet er dannet på bakgrunn av den tilsynelatende meningsløse funksjonen til en arkitektonisk spandrille.
Ordet svikkel kommer fra det tyske Zwickel og er et samlebetegnelse for forskjellige utfyllingsledd: spandrill, pendentiv, framskutt del av stalaktitthvelv og en form for påforing. Svikkel kan også brukes om andre kilefomede innlegg, på svensk for eksempel om


== Se også ==
Pendentiv, arkitektonisk element (sfærisk triangel) mellom et fir- eller mangekantet rom og en kuppel


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Spandrels – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Osmanthus

Osmanthus er en slekt i oljetrefamilien.
De er eviggrønne busker eller små trær. Bladene er motsatte og enkle; de kan være helrandete eller sagtannete. Blomsterstanden er en kvast, og blomstene dufter og er som regel hvite eller gule. Blomstene er firetallige med to eller fire pollenbærere, og kronbladene er vokst sammen nederst. Frukten er en steinfrukt. De omtrent 28 artene er utbredt i Sørøst-Asia, Ny-Caledonia og Kaukasus.
En fylogenetisk studie fra 2011 viste at Osmanthus i tradisjonelt omfang er en polyfyletisk gruppe. To arter fra Nord-Amerika og fem fra Sørøst-Asia er derfor blitt flyttet til slekta Cartrema. 
Osmanthus er populære hageplanter i mange land. Osmanthus fragrans brukes til parfyme og som smakstilsetning i kinesiske matretter og drikker.


== Galleri ==

		
		
		


== Kilder ==
«Osmanthus». Flora of China. Besøkt 22. februar 2015. 
S.-Q. Guo m.fl. (2011). «Molecular phylogenetic reconstruction of Osmanthus Lour. (Oleaceae) and related genera based on three chloroplast intergenic spacers». Plant Systematics and Evolution. 294 (1–2): 57–64. ISSN 2199-6881. doi:10.1007/s00606-011-0445-z. 


== Eksterne lenker ==
(en) Osmanthus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Osmanthus hos ITIS 
(en) Osmanthus hos NCBI 
(en) Osmanthus hos The International Plant Names Index 
(en) Osmanthus hos Tropicos 
(en) Kategori:Osmanthus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Osmanthus – detaljert informasjon på Wikispecies
Aunøy

Aunøy er en øy i Hitra kommune. Øyen ligger på innsiden av Hitra i Trondheimsleia.


== Historie ==
Aunøy flystasjon var base for Marinens provisoriske flyavdeling Trøndelag. Den 8. april 1940 hadde Marinens flyvåpen et M.F.11 speiderfly stasjonert på Aunøy. Skoleskipet «Tordenskiold» var rekvirert som depotskip for avdelingen .


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Historien om skoleskipene
Langfjordelva (Sør-Varanger)

Langfjordelva er ei elv i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Den renner mot nord fra Langfjordvatnet til den munner ut ved Langfjordeid innerst i Langfjorden. Selve Langfjordelva er bare 0,56 km lang, mens hele vassdraget er på 20,5 km.
Ovenfor Langfjordvatnet består vassdraget av to hoveddeler. Fra sør kommer Storelva, som har utspring fra Trillinghaugan sørvest for Svanvik, og fra vest kommer Sagelva, som drenerer områdene vest for Langfjordvatnet.
Vassdraget ble i 1973 vernet mot kraftutbygging i Verneplan I for vassdrag.


== Referanser ==
Freden i Örebro

Freden i Örebro ble inngått mellom Sverige og Storbritannia etter den krigen de to land formelt utkjempet i perioden 1810–1812. Fredsavtalen ble undertegnet i Örebro den 18. juli 1812 i det såkalte fredshuset i samband med riksdagen av 1812 som også fant sted i byen. Samme dag og på samme sted ble det også inngått en fredsavtale mellom Storbritannia og Russland. De to fredsavtalene var en forutsetning for at Frankrike under Napoléon Bonaparte etterhvert kunne beseires.


== Bakgrunn ==
Ved Parisfreden i 1810 ble Sverige tvunget inn i den franske keiser Napoléons handelsblokade - Fastlandssperringen - mot Storbritannia. Ettersom Storbritannia var Sveriges største handelspartner ble den franske handelsblokaden et stort økonomisk problem, som man løste gjennom en omfattende smughandel. Napoléon gjennomskuet snart det svenske dobbelspillet og overleverte gjennom den franske ministeren i Stockholm, baron Charles Jean Marie Alquier, et ultimatum til den svenske regjeringen. Kravet bestod i at Sverige innen fem dager skulle erklære Storbritannia krig og konfiskere alla britiske fartøy i svenske havner. Etter et par dager føyde den svenske regjeringen seg for de franske kravene og erklærte Storbritannia krig. 
I januar 1812 besatte franske tropper uten forutgående krigserklæring de svenska besittelsene i Pommern og Rügen, noe som førte til at Sverige definitivt orienterte seg mot Frankrikes motstandere. Det britiske sendebudet Edward Thornton fikk i oppgave å inngå en fredsavtale med Sverige, men forhandlingene dro ut i tid ettersom kronprins Karl Johan ville ha britisk støtte for en svensk erobring av Norge, noe Thornton ikke hadde mandat til å gi. For å få til en fredsavtale måtte kronprins Karl Johan gi avkall på sine krav. Avtalen ble til sist undertegnet den 18. juli 1812 i Örebro, hvorpå allianser mot Frankrike ble inngått den 3. mars 1813 i Stockholm (da også med Preussen og Spania).


== Minnehøytidelighet ==
Den 18. juli 2012 ble 200-årsjubileet for undertegningen av fredsavtalen markert. Med en seremoni ved Örebro slott og avdekning av en minneplakett over freden, plasert på det sted der huset en gang i tiden sto.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om freden i Örebro, fra nettstedet historiesajten.se (svensk)
Osmanthus fragrans

Osmanthus fragrans er en eviggrønn busk eller lite tre i oljetrefamilien.
Den er som regel 3–5 m høy, men kan bli opptil 10 m. Bladene er elliptiske til linjeformede. Blomsterstanden er en kvast som sitter i bladhjørnene. Blomstene er hvite eller oransje og dufter. Blomstringstiden er i september–oktober samtidig som den kinesiske månefesten. Frukten er en purpursvart steinfrukt som er avlang og 1–1,5 cm lang. Arten er utbredt i Asia fra østlige Himalaya, østover gjennom nordlige Burma og Thailand og de kinesiske provinsene Guizhou, Sichuan og Yunnan til Kyushu i Japan.  
Planten dyrkes i mange land på grunn av de duftende blomstene. Arten er viktig i kinesisk kultur, og her brukes den som smakstilsetning i te, vinen guihua jiu og mange matretter. Uttrekk fra blomstene brukes til parfyme.


== Galleri ==

		
		
		
		


== Litteratur ==
«Osmanthus fragrans». Flora of China. Besøkt 22. februar 2015. 


== Eksterne lenker ==
(en) Osmanthus fragrans i Encyclopedia of Life 
(en) Osmanthus fragrans i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Osmanthus fragrans hos ITIS 
(en) Osmanthus fragrans hos NCBI 
(en) Osmanthus fragrans hos The International Plant Names Index 
(en) Osmanthus fragrans hos Tropicos 
(en) Kategori:Osmanthus fragrans – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Osmanthus fragrans – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Osmanthus fragrans – detaljert informasjon på Wikispecies
Niklas Gudmundsson

Niklas Lars Roger Gudmundsson (født 29. februar 1972 i Trönninge) er en svensk tidligere fotballspiller. Gudmundsson, som var spiss, har spilt for Blackburn Rovers i Premier League, Ipswich Town i Division 1, samt for Halmstads BK, Malmö FF og IF Elfsborg i Allsvenskan.
Gudmundsson spilte første kamp i Allsvenskan juni 1989, da han kom inn som innbytter for Halmstads BK mot IK Brage.Gudmundsson har også spilt sju kamper for Sveriges herrelandslag i fotball, samt deltatt for Sverige i sommer-OL 1992. Han spilte for Sverige i Ungdoms-VM i 1991.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Niklas Gudmundsson – Olympedia 
(en) Niklas Gudmundsson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Niklas Gudmundsson – Sveriges olympiske komité 
(en) Niklas Gudmundsson – FIFA 
(en) Niklas Gudmundsson – Transfermarkt 
(en) Niklas Gudmundsson – national-football-teams.com 
(en) Niklas Gudmundsson – WorldFootball.net 
(en) Niklas Gudmundsson – Soccerbase.com 
(en) Niklas Gudmundsson – FBref 
«Niklas Gudmundsson», profil på SvFFs hjemmeside (sv)
«HBK 100 år: Niklas Gudmundsson», fotballbiografi på Halmstads BKs hjemmeside (sv)
Ljabrubakken (Oslo)

Ljabrubakken (1–19, 2A–50) er en vei på Ljabru i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Ekebergveien til Ljabruveien. Den ble tidligere regnet som en del av Ekebergveien (og var en del av den fredrikshaldske kongevei), men Ekebergveiens løp er lagt om helt i sør.
Veien fikk navn i 1924 etter Ljabru hovedgård, som ligger nederst i bakken.
I nr. 7 er Nordstrandhjemmet (kommunalt fra 2003).


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Ljabrubakken». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 338. ISBN 978-82-573-1760-7.
Linjeveien (Oslo)

Linjeveien (1–65, 2–82B) er en vei på Høybråten i bydel Stovner i Oslo. Den går omtrent parallelt med Hovedbanen på sørsiden, fra Hesjeveien i vest til Høybråtenveien i øst.
Veien ble anlagt i privat regi til Høybråten stasjon i 1921 og videre østover i kommunal regi i 1927–36. Navnet er fra 1925.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Linjeveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 337. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (L)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Linneaveien (Oslo)

Linneaveien (1–23, 2A–22) er en vei på Simensbråten i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Simensbråtveien til Vårveien.
Navnet ble vedtatt i 1915.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Linneaveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 337. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (L)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Ljabrukollen terrasse (Oslo)

Ljabrukollen terrasse (1–55; ingen partallsadresser) er en vei på Ljabru i bydel Nordstrand i Oslo. Det er en blindvei på vestsiden av Ljabrubakken. Navnet ble vedtatt i 1986.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Ljabrukollen terrasse». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 338. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (L)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Lofsrudhøgda (Oslo)

Lofsrudhøgda (1A–283, 210–212) er en vei på Lofsrud i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Den går vestover og deretter sørover fra Lofsrudveien og ender i en snuplass. Navnet brukes også om boligområdet omkring veien, som for en sto del har adresse til den.
Navnet ble vedtatt i 1986 og viser til at veien ligger i det høyeste terrenget av det som var gårdens Lofsruds grunn.
Det meste av bebyggelsen er boligblokker tilknyttet borettslag som Lofsrudhøgda og Revetunet. Mortensrud skole er i nr. 195 og Lofsrud skole i nr. 210. Lofsrud barnehage er i nr. 212 og Rudshøgda Kanvas-naturbarnehage i nr. 201.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Lofsrudhøgda». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 340. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (L)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Lofsrudveien (Oslo)

Lofsrudveien (1, 6–282) er en vei på Lofsrud/Mortensrud i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Den går fra Mortensrudveien til Klemetsrudveien.
Navnet ble vedtatt i 1985.
Senter Syd (Mortensrud senter) er i nr. 6, like ved siden av Mortensrud stasjon på Østensjøbanen.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Lofsrudveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (L)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Ljansbakken (Oslo)

Ljansbakken (1–21, 2–12) er en vei på Ljan i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Mosseveien til von Øtkens vei. Navnet ble vedtatt i 1952.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Ljansbakken». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (L)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Ljan terrasse (Oslo)

Ljan terrasse (1–5, 2–8) er en vei på Ljan i bydel Nordstrand i Oslo. Den går som blindvei sørøstover fra Mosseveien.
Navnet ble vedtatt i 1957.
Veien har blokkbebyggelse.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Ljan terrasse». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 339. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (L)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.