jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Salong

Salong kan sikte til:

Værelsestypen salong, opprinnelig i de finere bygninger,
Værelsestypen salong på båter og skip,
Publikumsområdet i et teater: teatersalong,
Samværskulturen salong,
Salongrifle eller salongpistol, finkalibret våpen (ofte i kaliber .22 lr).
Kortform for salongmusikk eller snarere et ensemble for slik musisering.
Gamle Madserud allé (Oslo)

Gamle Madserud allé (1–5, 6–10) er en vei på Skøyen (bydel Ullern) i Oslo. Den går som blindvei nordover fra Drammensveien. Dette var tidligere oppkjørselen til Madserud gård (Madserud allé 34).


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Gamle Madserud allé». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 195. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (G)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015. 
Lokalhistoriewiki
Hyllveien (Oslo)

Hyllveien (1, 2-6) er en vei på Madserud (Skøyen, bydel Ullern) i Oslo. Den går mellom Jonsrudveien og Gustav Vigelands vei
Veien fikk navn i 1940 etter planten(e) hyll.
Bebyggelsen er for det meste villaer. På sørsiden ligger et anlegg med flere tennisbaner tilhørende Oslo Tennisklubb.


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Hyllveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 269. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Jonsrudveien (Oslo)

Jonsrudveien (1-13, 8-14) er en vei på Madserud (Skøyen, bydel Ullern) i Oslo. Den går fra Madserud allé til Gustav Vigelands vei.
Veien fikk navn i 1925 etter plassen Jonsrud, som lå omtrent ved nr. 9/9B. Arnstein Arnebergs vei (stikkveien opp til Elsero) var tidligere regnet som en del av denne veien, men ble regnet som en egen vei fra 1998.
Det meste av bebyggelsen langs veien er villaer som ligger nokså tilbaketrukket, slik at mye av veien bare er omgitt av vegetasjon. I svingen ved Gustav Vigelands vei er bebyggelse i borettslaget Casinetto, som har adresse i sistnevnte vei.


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Jonsrudveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 286. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (J)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Skabos vei (Oslo)

Skabos vei (1-7, 2-6) er en vei på Skøyen (bydel Ullern) i Oslo. Den går sørover som blindvei fra Karenslyst allé og følger dels det gamle løpet til Messeveien (før 1959: Bygdøyveien). Bygningene er imidlertid langt nyere for en stor del fra slutten av 1990-tallet.
Veien fikk navn i 1999 etter fabrikkeier Hans Skabo, som etablerte Skabo jernbanevognfabrik.


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Skabos vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 507. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Tyskestrandveien (Oslo)

Tyskestrandveien er en vei på Skøyen (bydel Ullern) i Oslo. Den forbinder Drammensveien med Karenslyst allé via en undergang under jernbanen. Ingen hus har adresse knyttet til denne veien.
Tyskestranden er et gammelt navn på Skøyenområdet. Gatenavnet ble vedtatt i 2005.


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Tyskestrandveien». Oslo byleksikon (5 utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 587. ISBN 978-82-573-1760-7.
Berezivka

Berezívka (ukrainsk Березівка, russisk Березовка, Berezovka) er en by i Odesa oblast i Ukraina. Byen har omkring 9 000 innbyggere (2011). 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Berezivka – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Березівка – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Thunes vei (Oslo)

Thunes vei (1–17, 2–16) er en vei på Skøyen (bydel Ullern) i Oslo. Den går mellom Drammensveien og Thorvald Erichsens vei.
Veien fikk navn i 1928 etter verkseier Andreas Lauritz Thune, eieren av Thunes mekaniske verksted.


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Jonsrudveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 566. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (T)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 26. oktober 2014. Besøkt 7. november 2015.
Askekroken (Oslo)

Askekroken er en vei på Skøyen (bydel Ullern) i Oslo. Den utgjorde tidligere en del av Askeveien, som da gikk nordover fra Drammensveien opp til Prinsessealleen. Ved omleggingen av trikketraseen i området kom imidlertid et fysisk skille mellom de to delene, og nå går Askekroken i vinkel mellom Drammensveien og Nedre Skøyen vei.
Navnet ble vedtatt i 1982. Ingen hus har adresse Askekroken. Bebyggelsen i veien sogner i så måte til naboveiene.


== Litteratur ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (A)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Askeveien (Oslo)

Askeveien (1-11, 2-10) er en vei på Skøyen (bydel Ullern) i Oslo. Den går fra trikkelinjen (først som gangvei) og opp til Prinsessealleen. Tidligere gikk den ned til Drammensveien, men ved omlegging av trikketraseen kom et fysisk skille mellom deler av veien, og nederste del kalles nå Askekroken.
Navnet ble vedtatt i 1933 og henspiller på asketrærne som vokser på stedet.


== Litteratur ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (A)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Astrids vei (Oslo)

Astrids vei (1-13, 2-14) er en vei på Skøyen (bydel Ullern) i Oslo. Den går som blindvei vestover fra Askeveien før den svinger og går parallelt med samme vei. I veien er elleve funkisvillaer tegnet av Magnus Poulsson og oppført på et område som i sin tid tilhørte eiendommen Solbakken, der prinsesse Astrid ble født i 1932. Veien har navn etter henne.


== Litteratur ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (A)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Messepromenaden (Oslo)

Messepromenaden (1-11, 2-10) er en gangvei på Skøyen (bydel Ullern) i Oslo. Den går sørover fra Karenslyst allé og over Bygdøylokket mot Bestumkilen.
Navnet ble vedtatt i 2005 og henspiller på Norges Varemesse, som tidligere lå på sørsiden av Messeveien. Nå er det i stedet boligblokker i området, som går under navnet Sjølyststranda.


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Messepromenaden». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 362. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (M)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Tusenbladslekta

Tusenbladslekta (Myriophyllum) er en slekt av flerårige vannplanter. 
De lever helt nedsenket i ferskvann og har lange, tynne stengler. De fjærflikede bladene sitter i kranser på tre eller fire. Blomstene er samlet i aks som stikker opp av vannet.


== Litteratur ==
C. Grey-Wilson og M. Blamey; norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding (1992). Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa. Teknologisk Forlag. ISBN 82-512-0355-4. 


== Eksterne lenker ==
(en) tusenbladslekta – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) tusenbladslekta i Encyclopedia of Life 
(en) tusenbladslekta i Global Biodiversity Information Facility 
(no) tusenbladslekta hos Artsdatabanken 
(sv) tusenbladslekta hos Dyntaxa 
(en) tusenbladslekta hos Fossilworks 
(en) tusenbladslekta hos ITIS 
(en) tusenbladslekta hos NCBI 
(en) tusenbladslekta hos The International Plant Names Index 
(en) tusenbladslekta hos Tropicos 
(en) Kategori:Myriophyllum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Biljajivka

Biljajivka (ukrainsk Біляївка, russisk Беляевка, Beljevka) er en by i Odesa oblast i Ukraina. Byen har omkring 12 000 innbyggere. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Biliaivka – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Біляївка – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Madserud allé (Oslo)

Madserud allé (1–49, 2–72) er en allé på Skøyen (bydel Ullern) i Oslo. Den går fra Drammensveien og opp mot Frognerparken.
Alleen fikk navn i 1900 etter løkkeeiendommen Madserud (Madserud gård i nr. 34). Det kom en rekke villaer i alleen etter at sporveien ble ført frem til Skøyen i 1903. Fra 1970-årene av har det versert planer hos Selvaag Bygg om utbygging av boliger på et villaområde selskapet ervervet. Opprinnelig var det snakk om 240 leiligheter, senere redusert til 50 ved nr. 24, 26, 28 og 30 (sistnevnte en brannruin siden 2000). Begge planene har vakt motstand, men det er vedtatt å oppføre boliger i nr. 26 og 30.
Blant villaene ellers er nr. 3 (Villa Elvestrøm, oppført for Ludvig Daae i 1875), nr. 9 (oppført for Anders Beer av Nicolai Beer i 1912), nr. 10 (oppført for skipsreder H.T. Simonsen av Erling Nielsen i 1916), nr. 13 (oppført for Andreas Robsahm av Ragnar Dahl i 1912), nr. 28 (Langaardvillaen, rehabilitert ved Arnstein Arneberg i 1924 og senere i 2009), nr. 31 (oppført for Christian B. Kielland av Morgenstierne & Eide i 1913), nr. 32 (oppført for Severin Finne av Magnus Poulsson i  1911), nr. 36 (oppført for Harald Sundt av Morgenstierne & Eide i 1917) og nr. 38 (Evenstad, oppført av og for Arnstein Arneberg i 1924, med sidefløy fra 1926).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Oslo byleksikon: Madserud allé


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (M)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Skattland

Et skattland er et landområde med eget styre, men der innbyggerne har plikt til å betale skatt til et annet land. Skattland omfatter i moderne termer den norske kongemakts oversjøiske besittelser i høymiddelalderen. 
Joseon var inntil 1876 et skattland under Qing-dynastiet.


== Referanser ==
Akstusenblad

Akstusenblad (Myriophyllum spicatum) er en flerårig vannplante.
Stenglene er opptil 2,5 m lange. Basis av planten er forgrenet med flere stengler som går ut fra jordstammen. De fjærflikede bladene sitter i kranser på fire. Blomsterakset er 5–15 cm langt. Overvintringsknopper (turioner) mangler. Arten trives i kalkholdig vann og tåler godt eutrofiering.
Akstusenblad hører hjemme i Eurasia, men har spredt med menneskelig hjelp seg til nesten hele verden. Den er mange steder en plagsom, invaderende art som danner tykke matter og hindrer båter i å komme fram.
I Norge er arten kjent fra litt over tyve lokaliteter. Den er funnet i lavlandet og kyststrøk nord til Bodø. Fram til 1980-tallet skilte man ikke mellom denne arten og den svært like kamtusenblad.


== Referanser ==


== Litteratur ==
C. Grey-Wilson og M. Blamey; norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding (1992). Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa. Teknologisk Forlag. ISBN 82-512-0355-4. 


== Eksterne lenker ==
(en) akstusenblad – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) akstusenblad i Encyclopedia of Life 
(en) akstusenblad i Global Biodiversity Information Facility 
(no) akstusenblad hos Artsdatabanken 
(sv) akstusenblad hos Dyntaxa 
(en) akstusenblad hos ITIS 
(en) akstusenblad hos NCBI 
(en) akstusenblad hos The International Plant Names Index 
(en) akstusenblad hos Tropicos 
(en) Kategori:Myriophyllum spicatum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Myriophyllum spicatum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Hoffselvpromenaden (Oslo)

Hoffselvpromenaden (2-4, ingen oddetallsadresser) er en gang- og sykkelvei på Skøyen (bydel Ullern) i Oslo. Den går sørover fra Karenslyst allé og over Bygdøylokket langs nedre del av Hoffselvas løp.
Navnet ble vedtatt i 2005. Langs veien står boligblokker i Hoffselva Boligsameie.


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Hoffselvpromenaden». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 247. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Oksefjell kraftverk

Oksefjell kraftverk er et vannkraftverk i Kvinesdal kommune i Agder.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 52 meter.
Installert effekt er 210 kW. Årsproduksjon er 1 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Tusenblad

Tusenblad (Myriophyllum alterniflorum) er en flerårig vannplante.
Stenglene er opptil én meter lange. De fjærflikede bladene sitter i kranser på tre eller fire. Blomsteraksene er korte, opptil 3 cm. Overvintringsknopper (turioner) mangler. Arten trives i næringsfattige innsjøer og elver.
Utbredelsen er amfiatlantisk. Arten finnes i Europa og Nord-Afrika fra Marokko, Algerie og Sicilia i sør til Kolahalvøya i nordøst. Tusenblad finnes også nordøst i USA, øst i Canada, og på Grønland og Island.
I Norge er denne arten vanlig i lavlandet nordover til Lofoten, men den finnes spredt helt nord til Nordkapp og opptil 1000 moh i Jotunheimen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
C. Grey-Wilson og M. Blamey; norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding (1992). Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa. Teknologisk Forlag. ISBN 82-512-0355-4. 


== Eksterne lenker ==
(en) tusenblad – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) tusenblad i Encyclopedia of Life 
(en) tusenblad i Global Biodiversity Information Facility 
(no) tusenblad hos Artsdatabanken 
(sv) tusenblad hos Dyntaxa 
(en) tusenblad hos ITIS 
(en) tusenblad hos NCBI 
(en) tusenblad hos The International Plant Names Index 
(en) tusenblad hos Tropicos 
(en) Kategori:Myriophyllum alterniflorum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Myriophyllum alterniflorum – detaljert informasjon på Wikispecies
Univision

Univision er en spanskspråklig fjernsynskanal fra USA. Den eies av Univision Communications. Kanalen sender blant annet telenovelas og andre dramaserier, nyheter, sport, situasjonskomedier og realityserier. Kanalen ble etablert 30. september 1962 under navnet Spanish International Network, et navn den hadde fram til 1986. Kanalens hovedkvarter er i New York. Univision er tilgjengelig på parabol og kabel i størstedelen av USA og Puerto Rico.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Univision – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Juan Carlos Varela

Juan Carlos Varela Rodríguez (født 12. desember 1963 i Panama by) er en panamansk politiker som representerer partiet Partido Panameñista. Han var landets visepresident fra 1. juli 2009 og vant presidentvalget 4. mai 2014 over sin tidligere partifelle Ricardo Martinelli. Han ble innsatt som landets nye president 1. juli 2014. Den 1. juli 2019 ble han etterfulgt av Laurentino Cortizo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Juan Carlos Varela – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Det afrikanske alfabetet

Det afrikanske alfabetet (også kalt Det internasjonale afrikanske alfabetet og IAI-alfabetet) ble utvikla i 1928 under ledelse av Diedrich Westermann. Han utvikla det i samarbeid med en gruppe afrikanister ved International Institute of African Languages and Cultures (seinere kjent som International Africa Institute) i London. Målet med alfabetet var å gjøre folk i stand til å skrive afrikanske språk i praktiske og vitenskapelige formål uten diakritiske tegn. Det ar basert på det internasjonale fonetiske alfabetet (IPA) med noen unntak, som j og y, som har samme (konsonant)verdier som i engelsk.
Alfabetet har påvirka utviklinga av ortografien til mange afrikanske språk – et anslag er at alfabetet har vært «grunnlaget for transkripsjon» for rundt 60 språk – men ikke alle, og diskusjoner om harmonisering av transkripsjonssystemer har blant annet ført til tilegnelsen av det afrikanske referansealfabetet.


== Bokstaver ==
Merknader


== Se også ==
Det afrikanske referansealfabetet
Det pan-nigerianske alfabetet
ISO 6438


== Referanser ==


== Kilder ==
Florian Coulmacs, The Blackwell Encyclopedia of Writing Systems, 1996, Blackwell, Oxford
IIACL, Practical Orthography of African Languages (revidert utgave), 1993, Oxford University Press, London
Cacuia

Cacuia er en bydel sør på Ilha do Governador i Zona Norte i Rio de Janeiro. Den hadde 11 013 innbyggere i 2010. Bydelens areal er på 2,07 km²


== Referanser ==
Aerospool Advantic WT10

Aerospool Advantic WT10 er et slovakisk én-motors, monoplan, fire-seter, lavvinget mikrofly, konstruert hos Aerospool s.r.o. basert i byen Prievidza. Flyet har en firesylindret boxermotor Rotax 914UL på 115 hk. Mikrofly har opptrekkbart understell. 


== Varianter ==
Advantic WT10
Advantic WT10 TRIO


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
(en) Aerospool WT10 Advantic – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  (engelsk)
Mer om flyet på www.iss-aviation.de (tysk)
Mer om flyet på www.lightsportaircraft.dk (engelsk)
Bolhrad

Bolhrad (ukrainsk: Болград; bulgarsk og russisk: Болград Bolgrad; rumensk Bolgrad) er en liten by i Odesa oblast (provins) sørvest i Ukraina. Den er det administrative senteret i  Bolhrad rajon (distrikt). Bolhrad har omkring 15 000 innbyggere (2011). 
Bolhrad ble grunnlagt i 1821 av bulgarske nybyggere rettledet av general Ivan Inzov. Bolhrad var en del av Moldavia fra 1856 til 1859, Romania fra  1859 til 1878, 1918 til 1940 og fra 1941 til 1944 før den ble en del av Ukrainske SSR og seinere Ukraina.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bolhrad – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Болград – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Regional Security System

Regional Security System (RSS) er et forsvarssamarbeid mellom sju stater i det østlige Karibia. RSS ble etablert i 1982.


== Medlemsstater ==

 Antigua og Barbuda
 Barbados
 Dominica
 Grenada
 Saint Kitts og Nevis
 Saint Lucia
 Saint Vincent og Grenadinene


== Bakgrunn ==
Organisasjonen for østkaribiske stater ble til i 1981 på grunnlag av en traktat som i artikkel 8 ga organisasjonen ansvar for å samordne innsatsen for kollektiv sikkerhet. Statene var i en situasjon der det var kuppforsøk, opprør og trusler som involverte leiesoldater. En felles forsvars- og sikkerhetskomité ble etablert, men landene hadde ikke selv militær kapasitet og vendte seg derfor til Barbados for dette.I 1982 gikk noen av statene i Organisasjonen for østkaribiske stater, Antigua og Barbuda, Dominica, Saint Lucia og Saint Vincent og Grenadinene, sammen med Barbados for å danne et mer konkret samarbeid i Regional Security System. Øvrige medlemsstater kunne etter dette be om militær støtte fra Barbados. Statene i samarbeidet bidro til den USA-ledete invasjonen av Grenada i 1983. Etter dette har også Grenada og Saint Kitts og Nevis blitt med i Regional Security System.


== Forsvarssamarbeid ==
Samarbeidet var først basert på en intensjonsavtale (memorandum of understanding), opprinnelig inngått i 1982 og revidert i 1992, men fikk i 1996 grunnlag i en traktat. I tillegg til felles forsvarssamarbeid, gir traktaten RSS også mandat til beredskapsinnsats ved naturkatastrofer og andre krisesituasjoner, felles innsats mot narkotikasmugling, 
samordning av tolltjeneste, redningstjeneste, fiskerioppsyn og miljøovervåkning. Styrkene som inngår består av soldater så vel som politifolk. Gjennom Treaty on Security Assistance (TSA) har RSS påtatt seg forpliktelser som dekker landene som er med i CARICOM.
Ministerrådet, bestående av medlemslandenes forsvarsministere, er det øverste organet i Regional Security System. Organisasjonen har hovedkontor på Barbados. Regional Security System har fått støtte fra Canada, Storbritannia og USA.Med støtte fra USA etablerte RSS i 1999 en luftving, der Barbados bidro med to fly av typen C-26 for luftovervåkning. Luftvingen benyttes særlig i kampen mot narkotikasmugling, men har også oppgaver i forbindelse med krisehåndtering og redningsoppdrag.
Det er etablert en opplæringsenhet særlig med tanke på operasjoner til sjøs. Enheten holder til på Antigua og Barbuda og var opprinnelig støttet av Storbritannia.Sammen med United States Southern Command og andre land holder RSS øvelsene Tradewinds for luftoperasjoner, PKO North for fredsbevarende operasjoner og FAHUM for operasjoner ved naturkatastrofer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Regional Security System, offisielt nettsted
Den militære påtalemyndighet i Norge

Den militære påtalemyndighet i Norge er påtalemyndighet i straffesaker som angår brudd på militær straffelov. I tillegg rådgir den militære sjefer i disiplinærsaker og deltar i internasjonalt samarbeid om aktuelle folkerettslige og miltærjuridiske problemstillinger.Den militære påtalemyndighet består av Generaladvokaten, Krigsadvokatene for Nord-Norge og Krigsadvokatene for Sør-Norge. Generaladvokaten ledes av generaladvokat Sigrid Redse Johansen mens Krigsadvokatene for Nord-Norge og Krigsadvokatene for Sør-Norge ledes av førstekrigsadvokater.I fredstid er embedet underlagt statsadvokatene påtalemessig. I krigstid har embedet samme påtalekompetanse som statsadvokatene og er direkte underlagt Riksadvokaten. Den militære påtalemyndighet er administrativt underlagt Justis- og beredskapsdepartementet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Den militære påtalemyndighet
Roskva Koritzinsky

Roskva Ørmen Koritzinsky (født 13. juli 1989) er en norsk forfatter. Hun debuterte i 2013 med novellesamlingen Her inne et sted. Koritzinsky mottok Aschehougs debutantstipend og ble nominert til Tarjei Vesaas' debutantpris for novellesamlingen. I 2018 ble hun nominert til Nordisk råds litteraturpris.Koritzinsky har vokst opp i Fredrikstad. Hun har en bachelorgrad i sosialantropologi fra Universitetet i Oslo. I 2007 var hun deltaker i TVNorges realityserie Feriekolonien.Theo Koritzinsky er hennes grandonkel.


== Bibliografi ==
2013: Her inne et sted (novellesamling)
2015: Flammen og mørket (roman)
2017: Jeg har ennå ikke sett verden (novellesamling)


== Priser og utmerkelser ==
Aschehougs debutantstipend 2013 for Her inne et sted
Nominert til Norlis debutantpris 2013 for Her inne et sted
Nominert til Tarjei Vesaas debutantpris 2013 for Her inne et sted
Nominert til Natt&Dag prisen 2013 for Her inne et sted


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Roskva Koritzinsky i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
«Roskva Koritzinsky» Arkivert 26. april 2014 hos Wayback Machine. fra Aschehoug
Her inne et sted av Marta Norheim (20. november 2013)
Tre kandidater til årets Vesaas-pris Tom Egeland (11. mars 2014) I 2018 nominert til Nordisk Råds Litteraturprisen.
Omtaler i Vinduet
Gjennom kjøtet fra Morgenbladet
Kranstusenblad

Kranstusenblad (Myriophyllum verticillatum) er en flerårig vannplante.
Stenglene er opptil 3 m lange. De fjærflikede bladene sitter i kranser, oftest med fem blad. Planten har overvintringsknopper (turioner). Blomsterakset er 7–25 cm langt. Arten trives i kalkholdig vann. I motsetning til andre tusenbladarter kan den av og til vokse over vannflaten på fuktige, leirete strender.
Kranstusenblad har en vid utbredelse på den nordlige halvkule. I Norge er den sjelden og i tilbakegang. Den er funnet på Østlandet, Jæren og i Finnmark (Sør-Varanger).


== Referanser ==


== Litteratur ==
C. Grey-Wilson og M. Blamey; norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding (1992). Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa. Teknologisk Forlag. ISBN 82-512-0355-4. 


== Eksterne lenker ==
(en) Kranstusenblad – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Kranstusenblad i Encyclopedia of Life 
(en) Kranstusenblad i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Kranstusenblad hos Artsdatabanken 
(sv) Kranstusenblad hos Dyntaxa 
(en) Kranstusenblad hos ITIS 
(en) Kranstusenblad hos NCBI 
(en) Kranstusenblad hos The International Plant Names Index 
(en) Kranstusenblad hos Tropicos 
(en) Kategori:Myriophyllum verticillatum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Myriophyllum verticillatum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons