jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ketil Aurstad

Ketil Kåre Fredrik Aurstad (født 12. mai 1955) er en tidligere norsk ishockeyspiller, han spilte i Furuset Ishockey, der han spilte en tid på lag med Bjørn Skaare. Han spilte back, Aurstad jobber i dag som lærer i Stavanger-regionen, i tillegg til å trene aldersbestemte hockeylag i ungdomsavdelingen for Stavanger Oilers.


== Referanser ==
Mødrekvote

Mødrekvote er den tiden av foreldrepengeperioden og permisjonen som bare kan tas ut av mødrene. Fra og med 1. juli 2018 består denne perioden av 15 uker ifm. fødsler og omsorgsovertakelser etter denne datoen.Fedrekvoten er tid som på samme måte er forbeholdt far. De resterende ukene kan fordeles slik familien ønsker selv med unntak av tre uker før termin som er forbeholdt mor.


== Se også ==
Fedrekvote
Fødselspenger


== Referanser ==
Pinhas Lavon

Pinhas Lavon (født 12. juli 1904 i Kopytsjyntsi i Østerrike-Ungarn, død 24. januar 1976 i Tel Aviv) var en israelsk politiker og minister fra partiet Mapai. Han er kanskje best kjent for Lavon-affæren.
Lavon studerte juss ved universitetet i Lviv. Han gjennomførte aliyah, og flyttet til Palestinamandatet i 1929. Lavon ble valgt til det israelske parlamentet for første gang i 1949, og han satt for en kortere periode som leder for Histadrut i 1949-1950. Han ble utnevnt til landbruksminister i den andre regjeringen til daværende statsminister David Ben-Gurion. Lavon beholdt sitt sete i parlamentet ved valget i 1951, og i 1952 ble han utnevnt til minister uten portefølje.Etter David Ben-Gurions avgang, ble Lavon utnevnt til forsvarsminister i 1954. Men han valgte å trekke seg fra Israels regjering etter at han ble anklaget for å autorisere en rekke angrep mot britiske og amerikanske mål innad i Egypt, og deretter legge skylden for alle angrepene på forskjellige muslimske organsiasjoner (blant annet Det muslimske brorskap) Lavon trakk seg tilbake fra det offentlige liv i 1964 etter en langvarig konflikt med David Ben-Gurion, og han døde i Tel Aviv i januar 1976, 72 år gammel.


== Referanser ==
Olav Moltke Hansen

Olav Ivar Leiv Moltke Hansen (født 20. mars 1913 i Brussel, død 1. september 1987) var en norsk diplomat og ambassadør.Moltke Hansen var sosialøkonom, med embedseksamen fra Université libre de Bruxelles i 1936. Frem til andre verdenskrig drev han egen praksis innen bank. Han ble arrestert av Gestapo i 1942, men maktet å rømme og flyktet til Sverige.  Fra 1943 arbeidet han for departementene i England.
Fra 1944 kunne han tiltre som Nord-Afrika-sekretær ved den norske legasjon i Alger, som nettopp var blitt frigjort.  Han fikk fast ansettelse i 1945 og var da ved legasjonen i Paris, legasjonen i Ankara, legasjonen i Stockholm og generalkonsulatet i New York City. I 1956 ble han konsul og legasjonsråd ved legasjonen i Manila. Fra 1966 var han generalkonsul i Hongkong, i 1971 ble han sendemann til Norges ambassade i Rabat i Marokko. Fra 1978 var han ambassadør ved Norges ambassade i Warszawa i Polen, inntil han pensjonerte seg i 1981.
Han var sønn av ingeniør Ivar Juel Moltke-Hansen (1875–1959), som i 1907 giftet seg med belgiske Jeanne Sophie Hortense Ernestine Beckers (1882–1966). Olav var bror til ambassadør Axel Moltke-Hansen (1911–1988), som også var født i Brussel og hadde en lignende karriere.


== Referanser ==
Furious 7

Furious 7, også kjent som Fast & Furious 7, er en amerikansk actionthriller som hadde premiere 1. april 2015 i Norge. Filmen regisseres av James Wan, er skrevet av Chris Morgan, og har Vin Diesel, Paul Walker, Dwayne Johnson, Michelle Rodríguez, Jordana Brewster, Tyrese Gibson, Lucas Black og Jason Statham i fremtredende roller. 30. november 2013 døde en av hovedrolleinnehaverne, Paul Walker, i en bilulykke i California, USA. Paul døde midt i innspillingen av filmen, og de manglet fortsatt deler av filmen. Derfor ble brødrene til Paul Walker, Caleb Walker og Cody Walker, med for å fullføre filmen som den døde broren startet. De utførte kun enkelte scener i filmen, og med en blanding av deres hjelp og dataprogrammer til å klippe på Paul Walker sitt ansikt og kroppsfasong klarte de å fullføre filmen etter Walkers bortgang.Den ble etterfulgt av The Fate of the Furious (2017).


== Handling ==
Dominic Toretto (Vin Diesel), Brian O'Conner (Paul Walker) og deres team klarte å overvinne Owen Shaw og hans disipler i Fast & Furious 6. Og nå vil Owens bror, Deckard Shaw (Jason Statham), ta hevn. Han starter ved å sette opp hans død - og dermed setter teamet ut for å ta livet av mannen som drepte en av deres egne.


== Om filmen ==
Filmen passerte en omsetning på $1,4 milliarder en måned etter premieren.


== Rolleliste ==
Vin Diesel som Dominic Toretto
Paul Walker/Cody Walker som Brian O'Conner
Dwayne Johnson som Luke Hobbs
Michelle Rodríguez som Letty Ortiz
Jordana Brewster som Mia Toretto
Tyrese Gibson som Roman Pearce
Ludacris som Tej
Lucas Black som Sean Boswell
Jason Statham som Deckard Shaw
Kurt Russell som Mr. Nobody
Djimon Hounsou som Jakande
Bow Wow som Twinkie
Nathalie Emmanuel som Ramsey
Tony Jaa som Kiet
Ronda Rousey som Kara


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Furious 7 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Furious 7 på Internet Movie Database 
(no) Furious 7 hos Filmfront 
(sv) Furious 7 i Svensk Filmdatabas 
(da) Furious 7 i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Furious 7 på Allociné 
(nl) Furious 7 på MovieMeter 
(en) Furious 7 på AllMovie 
(en) Furious 7 på Turner Classic Movies 
(en) Furious 7 på Rotten Tomatoes 
(en) Furious 7 på Metacritic
Into the Woods

Into the Woods er en musikal med musikk og sangtekster av Stephen Sondheim og libretto av James Lapine. Musikalen fletter sammen handlingen fra flere av Brødrene Grimms og Charles Perraults eventyr og utforsker konsekvensene av figurenes ønsker og oppdrag. De sentrale figurene er hentet fra Rødhette og ulven, Jack og bønnestengelen, Rapunsel og Askepott, samt flere andre. Musikalen er knyttet sammen av en historie om en barnløs baker og hans kone og deres ønske om å starte en familie (den opprinnelige begynnelsen i Brødrene Grimms Rapunsel), deres møte med en heks som har kastet en forbannelse over dem og deres møter med andre eventyrfigurer i løpet av reisen deres.


== Oppsetninger ==


=== Originalversjonen ===
Musikalen hadde urpremiere på Old Globe Theatre i San Diego i 1986, og Broadway-premiere 5. november 1987. Den vant flere Tony-priser, inkludert beste originalmusikk, beste libretto og beste kvinnelige hovedrolle i en musikal (Joanna Gleason), i et år som var dominert av The Phantom of the Opera (1988). Musikalen har senere blitt satt opp mange ganger, blant annet som en turné i USA i 1988, på West End i 1990, en tiårsjubileumskonsert i 1997, en nypremiere på Broadway i 2002, en nypremiere i London i 2010 og som en del av Shakespeare in the Park-serien i New York i 2012.


=== Norsk versjon ===
Musikalen hadde premiere på Det Norske Teatret i Oslo den 2. april 2022, med Heidi Gjermundsen Broch i rollen som heksen, Ida Svenningdal som Rødhette, Pål Christian Eggen som ulven, Kristoffer Olsen som bakeren, Kjersti Dalseide som bakerens kone og Mimmi Tamba som Askepott. Regissør for oppsetningen var Ole Anders Tandberg, og oversettelsen var gjort av Runar Gudnason – som fra før var mest kjent som rapper og frontfigur i rap-gruppa Side Brok.


== Filmatiseringer ==
I 1991 hadde en fjernsynsteaterversjon i serien American Playhouse premiere. Oppsetningen ble regissert av James Lapine, og i rollene møtte seerne blant annet Bernadette Peters som heksen og Joanna Gleason som bakerens kone.I 2014 hadde Disney premiere med en annen filmatisering, regissert av Rob Marshall og med Meryl Streep, Emily Blunt, James Corden, Anna Kendrick, Chris Pine, Tracey Ullman, Christine Baranski og Johnny Depp i hovedrollene. Filmen ble en kommersiell suksess, og ble nominert til tre Oscar og tre Golden Globe-priser.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Into the Woods på Internet Broadway Database
Into the Woods på Stephen Sondheim Reference Guide
Into the Woods i Scenewebarkivet
Scenehuset

Scenehuset ligger i Bogstadveien 49 på Majorstuen i Oslo og har tidligere vært en kirke. Lokalene har en gulvflate på ca 190 kvm og det originale tregulvet fra slutten av 1800-tallet blir beskrevet av norske dansekunstnere som et av Oslos beste dansegulv.Scenehuset eies av Eiendomsspar AS, og leies av Danseinformasjonen som administrerer fremleie til dansekunstnere. Hovedsakelig blir rommet brukt som produksjonslokale, men også som et alternativ scenerom.


== Historikk ==
I 1990, da Kirkens Bymisjon eide lokalene, gikk fire scenekunstgrupper sammen om å leie lokalene for å møte behovet for prøvelokaler og spillesteder i Oslo. Scenehuset AS ble opprettet og bestod av Boreas Teater, Dansdesign, RLJ-Teatret og Scirocco Dansekompani. Scenehuset AS ble oppløst i 1993, men leiekontrakten ble opprettholdt av Scirocco Dansekompani til 1995.
Da Eiendomsspar ble nye eiere av Bogstadveien 49 i 1995 overtok Senter for Dansekunst (Danseinformasjonen) leiekontrakten og har siden da administrert fremleie av lokalene.


== Eksterne lenker ==
Scenehuset
Danseinformasjonen
Because I am a girl

Because I am a Girl (BIAAG) er en internasjonal kampanje i regi av bistandsorganisasjonen Plan International . Kampanjen vil ta opp spørsmål om kjønnsdiskriminering rundt om i verden. Målet med kampanjen er å fremme jenters rettigheter og bringe millioner av jenter ut av fattigdom, gjennom informasjon, holdningsendringer og politisk påvirkning av nasjonale myndigheter. 


== Årlige rapporter ==
Organisasjonen utgir en årlig rapport med oppdatering på situasjonen for verdens jenter.

2007: The State of World's Girls
2008: In the Shadows of War
2009: Girls in the Global Economy: Adding It All Up
2010: Digital and Urban Frontiers
2011: Because I am a Girl: So What About the Boys?
2012: Because I am a Girl: Learning for Life
2013: In Double Jeopardy: Adolescent Girls and Disasters
2014: Pathways to Power: Creating Sustainable Change for Adolescent Girls
2015: The Unfinished Business of Girls' Rights


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Transformers: Age of Extinction

Transformers: Age of Extinction er en amerikansk sci-fi/actionfilm fra 2014. Filmen er regissert av Michael Bay, og har Mark Wahlberg, Nicola Peltz, Jack Reynor, Kelsey Grammer og Stanley Tucci i hovedrollene.
Filmen er den fjerde i rekken av Transformers-filmer, som tar plass fire år etter hendelsene i Transformers: Dark of the Moon (2011). Filmen har også byttet ut samtlige menneskelige karakterer siden den gang, og var således den første Transformers-filmen uten Shia LaBeouf i hovedrollen. 


== Handling ==
En mekaniker og datteren hans gjør et funn som gjør at de får både Autobots og Decepticons - og en paranoid departementsansatt - på nakken.


== Rolleliste ==


=== Mennesker ===
Mark Wahlberg som Cade Yeager
Nicola Peltz som Tessa Yeager
Jack Reynor som Shane, Tessa's kjæreste
Kelsey Grammer som Harold Attinger, filmens menneskelige skurk
Stanley Tucci som Joshua, en arrogant designer som vil lage egne roboter
Sophia Myles som Darcy, Joshua's assistent
T.J. Miller som Lucas, Cade's beste venn
Titus Welliver som Savoy, en agent som jobber for Harold Attinger
Li Bingbing som Su Yueming, en kinesisk fabrikk-eier


=== Transformers ===
Peter Cullen som stemmen til Optimus Prime
Bumblebee
John Goodman som stemmen til Hound
John DiMaggio som stemmen til Crosshairs
Ken Watanabe som stemmen til Drift
Grimlock, lederen av Dinobotene som forvandler seg til en T-Rex
Mark Ryan som stemmen til Lockdown, en utenomjordisk dusjørjeger som forvandler seg til en grå Lamborghini Aventador LP 700-4 Coupe, 2013-modell
Frank Welker som stemmen til Galvatron, en menneskelaget Decepticon som forvandler seg til en svart og grå Freightliner Argosy cab over trailer truck, 2014-modell
Stinger, en menneskelaget Decepticon spion og sabotasjeekspert som forvandler seg til en rød og svart Pagani Huayra, 2013-modell


== Annet ==
Isabelle Cornish, Margaret Qualley og Gabriella Wilde gjorde en audition for rollen som Tessa før Nicola Peltz ble valgt.
Landon Liboiron, Luke Grimes, Luke Mitchell, Hunter Parrish og Brenton Thwaites gjorde audition for rollen som Shane før Jack Reynor ble valgt.
Dwayne Johnson ble tilbudt en rolle, men avslo fordi han hadde bundet seg til Hercules: The Thracian Wars.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Transformers: Age of Extinction – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Transformers: Age of Extinction på Internet Movie Database 
(no) Transformers: Age of Extinction hos Filmfront 
(sv) Transformers: Age of Extinction i Svensk Filmdatabas 
(da) Transformers: Age of Extinction i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Transformers: Age of Extinction på Allociné 
(nl) Transformers: Age of Extinction på MovieMeter 
(en) Transformers: Age of Extinction på AllMovie 
(en) Transformers: Age of Extinction på Turner Classic Movies 
(en) Transformers: Age of Extinction på Rotten Tomatoes 
(en) Transformers: Age of Extinction på Metacritic
Norges ambassade i Rabat

Norges ambassade i Rabat huser den norske representasjon i landet Marokko og dekker også Mauritania. Arbeidsspråket er fransk.
Den ble opprettet i 1959 etter at Norge og Marokko etablerte diplomatiske forbindelser året før, den 30. august 1958. Dette igjen et par år etter at landet fikk politisk uavhengighet fra Frankrike, den 2. mars 1956.
Etter 35 års drift ble ambassaden lagt ned våren 1994 og ambassadøren Kjell Østrem flyttet til en nyåpnet ambassade i Tunis. De diplomatiske oppgaver i Marokko ble skjøttet fra Norges ambassade i Lisboa, og som tilsvar la Marokko ned sin ambassade noen uker senere. Ifølge Ingvard Havnen i UD skyldtes avviklingen at Norge trengte sterkere representasjon i Tunis, dette i forbindelse med fredsprosessen i Midtøsten.
Ambassaden synes gjenopptatt i 1997, da det i oktober 1997 var mye skriverier om bortføringen av den norske Nadia.Våren 2011 flyttet ambassaden inn i nye lokaler, i en villa utenfor byen.  Adressen er 6 rue Beni Ritoune, Souissi, Rabat.


== Sendemenn ==
1959–1964 Haakon Nord
1964–1968 Helge Johannes Leikvang
1968–1971 Dag Ramsøy Bryn (med sideakkreditering til Alger, Tunis og Tripoli)
1971–1978 Olav Moltke Hansen
1978–1984 Olav Lydvo
1984–1987 Egil Winsnes
1987–1992 Aase Speilberg Danielsen
1993–1994 Kjell Østrem, flyttet til Tunis i april 1994, da ambassaden ble lagt ned
1994 Håkon Wexelsen Freihow som var Norges ambassadør i Lisboa, hvorfra Marokko ble styrt
1997–1999 Arne Birger Hønningstad etter gjenåpningen
1999–2003 Ole Kristian Holthe
2003–2008 Arne Aasheim
2008–2009 Bjørn Blokhus forlot landet i 2009 grunnet den diplomatiske krise forbundet med Khalid Skah (født 1967). Hans Fredrik Lehne vikarierte.
2010– Fred Harald Nomme


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norvege.ma/Norsk/ Arkivert 20. september 2013 hos Wayback Machine.
Oknos

Oknos (gresk: Ὄκνος) var i gresk mytologi en skapning i underverden. Oknos var sønn av Tiber. Han var gift med en ødsel og ekstravagant  kone. Som gammel mann gjenfinner vi Oknos blant de fordømte i Hades. 
Han holder til i Tartaros, som er en del av Hades, og der fletter han tau av siv. Hver gang arbeidet nærmer seg avslutning, blir det imidlertid spist opp av et esel. Og dette gjentar seg til evig tid. (En skjebne som ligner skjebnen til Sisyfos.)
Oknos må ha vært en hardt arbeidende mann i livet, men alt han skapte ble ødslet av hans kone. Hans situasjon i dødsriket, ligner derfor det livet han hadde levd på jorden.
Sankt Vith

Sankt Vith forkortet St. Vith (fransk: Saint-Vith) er en tyskspråklig kommune og by i provinsen Liège i Belgia. Kommunen består av fem delkommuner: Sankt Vith, Recht, Schönberg (Schoenberg), Lommersweiler og Crombach. Byen er oppkalt etter helgenen Sankt Vitus. Byen ble jevnet med jorden under Ardenneroffensiven under andre verdenskrig. Det eneste som sto igjen var Büchelturm (Bücheltårnet) fra 1350.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sankt-Vith – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Byer og kommuner i Belgia
Lynkevs

Lynkevs (gresk: Λυνκεύς) var i henhold til gresk mytologi en mytisk helt med overnaturlige evner; han hadde så skarpe øyne som han kunne se gjennom trær, murer og selv ned i jorden. Han nevnes som en av argonautene som fulgte Jason på søken etter det gylne skinn. Han var også en av heltene som deltok i jakten det kalydonske villsvin. Hans eldre bror var den store og sterke Idas. De var sønner av Afareos og Arene. I henhold til en redegjørelse var han sønnesønn av helten Persevs.


== Striden med dioskurene ==
Brødrene Lynkevs og Idas havnet i strid med dioskurene, brødreparet Kastor og Polydevkes, som var deres slektninger og som de hadde vokst opp med. Dioskurene var sønner av Leda og Zevs og brødre av Helena som utløste Trojakrigen. Lynkevs og Idas var lovet døtrene til deres onkel Leukippos, Hilaeira og Foibe. Under utførelsen av dobbeltbryllup ble de to bryllupsgjestene Kastor og Polydevkes forelsket i hver sin brud, og de røvet dem begge. De fikk deretter hver sin sønn med kvinnene. Det var begynnelsen på feiden mellom de fire brødrene.
En stund senere gikk de fire brødrene sammen om å stjele krøtter i Arkadia. Da de skulle fordele kyrne, tok den store Idas en kalv, stekte den og delte den i to framfor fire deler. Han foreslo at den stjålne flokken skulle bli fordelte i to framfor fire deler basert på hvem som fullførte sitt måltid først. Den som slukte den første halvparten først skulle ha den ene halvparten av fangsten og den som slukte den neste skulle ha den andre halvparten av kyrne. Dioskurene gikk med på det, men den store Idas slukte raskt både sin del og Lynkevs del, og krevde deretter hele flokken med krøtter. Dioskurene var blitt lurt, men sverget hevn.Senere la dioskurene seg i bakhold inne i et hult et tre, men Lynkevs' skarpe blikk avslørte dem. Idas stakk ned Kastor, mens Polydevkes drepte Lynkevs. Da Zevs oppdaget hva som hadde skjedd, drepte han Idas med et lynnedslag.


== Følger ==
Mens Kastor og Polydevkes la seg i bakhold, hadde de etterlatt seg søsteren Helena uvoktet og hun ble da bortført av Paris fra Troja. Striden mellom de fire brødrene bidro således på å sette i gang Trojakrigen.
Den greske dramatikeren Theodektes skrev et stykke med tittelen Lynkevs, men kun tittelen er bevart.


== Referanser ==


== Litteratur ==
PrimærlitteraturPseudo-Apollodorus: Bibliotheca I, viii, 2 og ix, 16; III, x, 3 og xi, 2.
Apollonios Rhodios: Argonautika I, 151-155;
Ovid: Metamorfoser VIII, 304.
Jamblikos: Invitasjon til filosofi
Norges ambassade i Washington

Norges ambassade i Washington er en norsk utenriksstasjon. Ambassaden huser den norske ambassadør til USA og vedkommendes stab. Adressen er 34th Street nr. 2720 i Washington, DC.


== Sendemenn og ambassadører ==

Før unionsoppløsningen i 1905 var Norge representert ved den svensk-norske sendemann, stasjonert ved den felles svensk-norske legasjon i Washington.  Etter oppløsningen ble  Hjalmar Christian Hauge utnevnt til chargé d'affaires høsten 1905, og våren 1906 til minister

1906–1907 Hjalmar Christian Hauge
1907–1910 Ove Gude
1910–1926 Helmer Bryn
1926–1934 Halvard Bachke
1934–1952 Wilhelm von Munthe af Morgenstierne minister, fra 1942 ambassadør
1958–1962 Paul Gruda Koht
1963–1966 Hans Engen
1966–1973 Arne Christian Gunneng
1973–1978 Søren Christian Sommerfelt
1979–1984 Knut Hedemann
1984–1988 Kjell Eliassen
1989–1996 Kjeld Vibe
1996–2001 Tom Vraalsen
2001–2007 Knut Vollebæk
2008–2013 Wegger Christian Strømmen
2013–2020 Kåre R. Aas
2020– Anniken Krutnes
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Norwegian Embassy, Washington D.C. – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Döda fallet

Döda fallet er et tørrlagt fossefall i Ragunda kommune i Jämtland i Sverige.
Indalselven rant tidligere gjennom den 25 kilometer lange Ragundasjön, og deretter direkte ut i et fossestryk som da ble kalt Gedungsen eller Storforsen. Det var et av de mest imponerende fossefallene i Sverige med et samlet fall på 35 meter og en stor vannføring. 
På 1700-tallet ble det vanlig med tømmerfløting i området, men Storforsen var et stort hinder der tømmeret ble skadet eller ødelagt. Magnus Huss, også kjent som Vildhussen, startet derfor i 1793 en kanal for å omgå fossen. I løpet av de neste årene ble kanalen bygd. Kanalen ble gravd ut i sand og grus, avsetning fra isbreer, og sanden falt stadig tilbake i kanalen. For å få vasket bort sanden demmet de opp en liten elv i nærheten, og hver gang de åpnet demningen, vasket vannet med seg sanden. Vårflommen 1796 var derimot uvanlig stor, og vannet grov med seg elvefaret, som raskt ble erodert. Dette førte til at hele Ragundasjön ble tømt for vann på bare fire timer natt til 7. juni 1796 og en 15 meter høy flodbølge vasket nedover elva. Dette førte til store skader nedover i elva, men ingen mistet livet. Alle sedimentene som ble vasket bort endte opp ved utløpet til Indalsälven og Sundsvall Timrå lufthavn ble siden bygd på disse avsetningene. 
Den tørrlagte Storforsen blir i dag kalt Döda fallet og er i dag et naturreservat og et av de store turistmålene i kommunen. Hvert år holdes det et skuespill til minne om det som skjedde våren 1796. 


== Eksterne lenker ==
Döda fallet
Döda fallet - Länsstyrelsen Jämtlands län
Friidrett under Sommer-OL 1924 – 200 meter menn

200 meter for menn var en av sprintøvelsene i friidrett under Sommer-OL 1924 i Paris. Det var sjette gangen distansen var med på det olympiske programmet. Det var 64 deltakere fra trettitre nasjoner som deltok i konkurransen som ble avviklet 8. og 9. juli 1924
Jackson Scholz fra USA vant finalen med tiden 21,6 som var tangering av den olympiske rekorden. 


== Rekorder ==
Gjeldende rekorder før lekene i 1924:

Jackson Scholz tangerte olympiske rekorden i finalen


=== Forsøksheat ===
De innledende heaten ble avviklet 8. juli 1924. De to beste fra hvert heat gikk videre til kvartfinalene.
Heat 1

Heat 2

Heat 3

Heat 4

Heat 5

Heat 6

Heat 7

Heat 8

Heat 9

Heat 10

Heat 11

Heat 12

Heat 13

Heat 14

Heat 15

Heat 16

Heat 17


=== Kvartfinaler ===
Kvartfinaler ble avviklet 8. juli, de to beste fra hvert heat gikk videre til semifinalene.
Kvartfinale 1

Kvartfinale 2

Kvartfinale 3

Kvartfinale 4

Kvartfinale 5

Kvartfinale 6


=== Semifinaler ===
Semifinaler ble avviklet 9. juli, de tre beste fra hvert heat gikk videre til finalen.
Semifinale 1

Semifinale 2


=== Finale ===
Finalen ble avviklet 9. juli.


== Eksterne lenker ==
Resultater Arkivert 4. juli 2009 hos Wayback Machine. på sports-reference.com