jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
IFK Mora

IFK Mora (stiftet 22. august 1909) er et svensk fleridrettslag fra Mora i Dalarna i Sverige, som driver med alpint, fotball, friidrett, gymnastikk, langrenn og orientering. Klubbens farger er hvit og blå med innslag av rødt.


== Orientering ==
IFK Moras OK er klubbens orienteringsklubb og har virksomhet for løpere på elite-, ungdoms-, barne-, og mosjonsnivå.
Orienteringsklubben har flere løpere i stallen som har hevdet seg internasjonalt, både på dame- og herresiden.


=== Kjente løpere ===
 Paula Gross (2018-)
 Raffael Huber (2017-)
 Kristin Löfgren (2017-)
 Denisa Kosova (2017-)
 Vojtech Král
 Simonas Krepsta


=== Tidligere løpere ===
 Graham Gristwood (2014-2016)
 Judith Wyder (2008-2011)


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted 
IFK Moras OK
Hove leir

Hove leir, i dag Hove Leirsenter, er et leirsted og turistmål på Tromøy utenfor Arendal. Leiren har hatt ulike bruksområder siden den ble anlagt i 1941 på området til Hove gård. 


== Militærleir ==
Leiren ble anlagt av den tyske styrker i 1941 med både betalt og tvungen arbeidskraft. Leiren var i begynnelsen en rekruttskole for luftvernartilleri. I 1944 ble 14. avdeling av Luftnachrichtenregimet overført til Hove leir. Styrken utgjorde en viktig del av luftvarslingssystemet langs Atlanterhavsvollen.


== Rekruttskole ==
Etter krigen ble leiren overtatt av det norske forsvaret. Luftforsvarets rekruttskole for luftvernartilleriet hold til her frem til 1964.


== Sommerleirer ==
Etter at forsvaret hadde forlatt leiren, fungerte den som sommerleir for ulike interesseorganisasjoner. I 1967 blant annet som politisk sommerleir for Sosialistisk Ungdomsfylking (SUF) og AKP-ml.


== Asylmottak ==
I 1989 åpnet Statens mottaksstasjon for asylsøkere på Hove leir. Med fullt belegg kunne asylmottaket ta i mot 108 personer. Samme år ble Arne Myrdal arrestert med 5 kilo dynamitt i bilen. Mydal var leder for Folkebevegelsen Mot Innvandring og hadde planer om å sprenge bygningene til det planlagte asylmottaket. Myrdal fikk et års fengsel for å ha oppbevart sprengstoff i den hensikt å begå straffbare handlinger. Hove leir fungerte som asylmottak frem til 2006.
Et midlertidig mottak ble reetablert åpnet i Hove leir 1. oktober 2015 i forbindelse med mottak av flyktninger fra det krigsherjede Syria.  
Dagens bruk 
I dag er Hove leirsenter et yndet arrangementssted for en rekke organisasjoner, i tillegg til at det tilbys overnatting for ferie og fritidsmarkedet. På stedet er det leirskole og en rekke aktiviteter for store og små. 


== Arkivmateriale ==
Arkivmateriale etter asylmottaket på Hove leir befinner seg på KUBEN i Arendal. Arkivet omfatter møtebøker og saksarkiv for perioden 1989-2006. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Arkiver etter Hove asylmottak på Arkivportalen
Automerella

Automerella er en slekt av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).


== Utseende ==
Middelsstore påfuglspinnere med øyeflekker på bakvingene. Forvingen er brun, litt tilspisset med en mer eller mindre kommaformet, brun flekk nær midten. Bakvingen er rødlig (brunrød, rødoransje eller rosa) med to eller tre brune tverrbånd langs ytterkanten. Midt i bakvingen er det en stor øyeflekk med blå kjerne,


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Brasil, Argentina).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
Familien påfuglspinnere, Saturniidae
Underfamilien Hemileucinae – 25 slekter, Amerika
Slekten Automerella Michener, 1949
Automerella aurora (Maassen & Weyding, 1885)
Automerella flexuosa (C. & R. Felder, 1874)
Automerella miersi (Lemaire & C. Mielke, 1998)


== Eksterne lenker ==
(en) Automerella i Encyclopedia of Life 
(en) Automerella i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Automerella hos NCBI 
(en) Kategori:Automerella – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Automerella – detaljert informasjon på Wikispecies 
Saturniidae Web - Automerella. Med bilder av de fleste artene [1]
Timo Sild

Timo Sild (født 26. februar 1988 i Valga i Estland) er en estisk orienteringsløper som representerer den finske orienteringsklubben Koovee. Han er bror av orienteringsløperen Lauri Sild og sønn av bronsemdaljevinner fra VM i orientering i 1991, Sixten Sild.


== Karriere ==
Timo Sild har vært med å prege internasjonal orienteringssport i flere sesonger, men har ikke lykkes med å vinne noen medaljer i internasjonale seniormesterskap. Den estiske løperen slo gjennom i juniortiden og var allerede som 18-åring med på å vinne junior-VM stafett. Estland gikk til topps i stafetten i litauske Druskininkai i 2006. Mikhel Jarveoja, Timo Sild, og Markus Puusepp løp for det estiske vinnerlaget. I sitt siste juniorår i 2008 løp Sild inn til sølvmedalje på langdistansen under Junior-VM i Göteborg. Kun hjemmefavoritt Johan Runesson greide å slå det estiske stortalentet. Sild vant også femdagerskonkurransen O-Ringen i juniorklassen.
Høydepunktet i Silds seniorkarriere kom i 2014, da han ble nummer tre på et verdenscuplup i langdistanse i Spania. Fra VM har han en 19.-plass fra langdistansen i finske Vuokatti i 2013 som sin personlige bestenotering. Han var også med da Estland ble nummer seks på VM-stafetten i skotske Inverness i 2015.
Timo Sild blir ansett for å være en svært god nattorienteringsløper. Han har ved flere anledninger prestert svært gode etappetider på den prestisjetunge Långa Natten, Tiomilas lengste nattetappe.
I 2016 var Sild sammen med sin klubb Koovee med på å vinne verdens største orienteringsstafett, Jukola.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Timo Sild – IOF 
(en) Timo Sild – World of O
Ælfgar

Ælfgar er et gammelengelsk mannsnavn.


== Etymologi ==
Navneleddet ælf er dannet av gammelengelske ælf eller alf, «alv». Den norrøne formen av leddet var ælfR.
Navneleddet gar har opprinnelse i urgermanske *ʒaiRa, «spyd». Den norrøne formen av leddet var geirr.
*Albigaizaz er en rekonstruert urnordisk form av navnet. Alfgeirr, Álfgeirr, AlfgæiRR, Algeyr er norrøne former av navnet.


== Utbredelse ==
Ælfgar er kjent brukt i England fra 800-tallet. Ælfgar eller Algar var et populært mannsnavn i England fra 900-tallet til 1200-tallet.

AlfgæiRR er kjent brukt i tre runeinnskrifter fra vikingtiden, så navnet var kjent i Norden på den tiden, men var neppe blant de mest brukte navnene.Navnet er i dag i bruk på Island i formen Álfgeir.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Ælfgar og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Ælfgar av Mercia (ca. 1002 – 1059 eller 1062), jarl av Mercia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Ælfgar
(en) Think Baby Names: Ælfgar
Lauri Sild

Lauri Sild (født 28. mai 1990) er en estisk orienteringsløper som representerer den finske orienteringsklubben Koovee. Han er bror av orienteringsløperen Timo Sild og sønn av bronsemedaljevinner fra VM i orientering i 1991, Sixten Sild.


== Karriere ==
Lauri Sild har vært med å prege internasjonal orienteringssport i flere sesonger, men har ikke lykkes med å vinne noen medaljer i internasjonale mesterskap. Den estiske løperen har 6.-plass fra mellomdistansen i finske Vuokatti i 2013 som sin personlige bestenotering. Han var også med da Estland ble nummer seks på stafetten i VM i skotske Inverness i 2015.
Lauri Sild blir ansett for å være en god stafettløper og har ved flere anledninger prestert svært gode etappetider i orienteringsverdens største klubbstafetter, Tiomila og Jukola. Sammen med Koovee vant han Jukola i 2016. Lauri Sild har i løpet av sin karriere representert seks ulike orienteringsklubbene. I samtlige klubber har broren Timo vært medlem samtidig som ham.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lauri Sild – IOF 
(en) Lauri Sild – World of O
Leofsige

Leofsige er et gammelengelsk mannsnavn.


== Etymologi ==
Navneleddet leof har opprinnelse i urgermanske *leubha,  «kjær». Den norrøne formen av navneleddet var ljúfr.
Navneleddet sige har opprinnelse i urgermanske *seʒiz, «seier». Den norrøne formen av leddet var sigr.
Lefsi var en norrøn sammentrukket form av navnet.


== Utbredelse ==
Leofsige var et populært mannsnavn i England fra 900-tallet til 1100-tallet.

Lefsi er kjent brukt i tre runeinnskrifter fra vikingtiden, så navnet var kjent i Norden på den tiden, men neppe blant de mest brukte navnene.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Leofsige av Worcester (1000-tallet), biskop av Worcester


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Leofsige
(en) Think Baby Names: Leofsige
Lucas Basset

Lucas Basset (født 28. mars 1991) er en fransk orienteringsløper som representerer den svenske orienteringsklubben OK Linné og det franske landslaget.


== Karriere ==


=== Juniortiden (2008-2011) ===
Basset slo gjennom internasjonalt under Junior-VM i orientering i polske Rumia-Wejherowo i 2011. Da startet han mesterskapet med å vinne sprinten, og fortsatte med å ta bronse på langdistansen. Nordmannen Yngve Skogstad vant langdistansen foran østerrikeren Robert Merl og Basset.


=== Seniorkarriere (2012-) ===
Etter å ha blitt senior i 2012 tok det litt tid før Basset begynte å hevde seg blant verdenseliten. Men i 2014 kom gjennombruddet i seniorklassen. To topp femten-plasseringer i verdenscupløp og bronse fra EM stafett ble fasiten. På EM-stafetten i Falun løp Basset den andre etappen på Frankrikes lag. Frederic Tranchand løp første etappe og Thierry Gueorgiou var lagets ankermann. 
Under VM i skotske Inverness viste Basset seg frem for alvor. Han løp inn til en overraskende sølvmedalje på mellomdistansen, kun slått av sveitseren Daniel Hubmann. Han var også med på det franske bronselaget på stafetten. Sammen med Vincent Coupat og Frederic Tranchand kunne han juble for Frankrikes første VM-stafettmedalje uten Thierry Gueorgiou på laget.
7. november 2016 ble det offentlig kjent at Lucas Basset skulle representere OK Linné fra og med 2017-sesongen.Under VM i Estland 2017 var Basset en del av det franske laget som tok sølvmedalje på stafetten. Han løp andre etappe på laget som ellers bestod av Frederic Tranchand og Thierry Gueorgiou.
Under VM i Latvia 2018 var Basset en del av det franske laget som tok bronsemedalje på stafetten. Han løp andre etappe på laget som ellers bestod av Nicolas Rio og Frederic Tranchand. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lucas Basset – IOF 
(en) Lucas Basset – World of O
Godric

Godric er et gammelengelsk mannsnavn.


== Etymologi ==
Navneleddet god, «gud», har opprinnelse i urgermanske *guða, «gud», eller *gôda, «god». De norrøne formene av navneleddet var guðr, goðr, goð og guð.
Navneleddet ric har opprinnelse i keltiske rix,  «hersker, konge», og urgermanske *rīkia, «mektig, rik». Den tilsvarende latinske formen er rex. Den norrøne formen av navneleddet er ríkr.
Gudhrik er en gammelsvensk, Guðríkr, GuðríkR og Guðrekr er norrøne former, og Guthrik er en gammeldansk form av navnet.


== Utbredelse ==
Godric var et populært mannsnavn i England fra 900-tallet til 1200-tallet.

GuðríkR er kjent brukt i åtte forskjellige runeinnskrifter fra vikingtiden, så navnet var kjent i Norden på den tiden, men antakelig ikke blant de mest brukte navnene.Godric er i dag et svært sjeldent navn.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Godric av Finchale (ca. 1070 – 1170), engelsk handelsmann


== Annen bruk av navnet ==
Gudrik Griffing (Godric Gryffindor), rollefigur i barnebokserien Harry Potter
Godric, rollefigur i TV-serien True Blood
Godric, roman fra 1981 av Frederick Buechner


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Godric
(en) Think Baby Names: Godric
(en) The Dictionary of Medieval Names from European Sources: Godric
Henrik Printz

Karl Henrik Oppegaard Printz (født 15. september 1888 i Kristiania, død 31. mars 1978 samme sted) var en norsk professor i botanikk.Etter examen artium 1907 og hovedfag på avhandlingen Kristianiatraktens protococcideer i 1913, ble han konservator og bestyrer av de botaniske samlinger ved Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab oppe i Trondheim.  I 1914 undertok han en studiereise til Asia og ble dr.philos. 1921 på avhandlingen The vegetation of the Siberian-Mongolian frontiers.   Han mottok i 1924 H.M. Kongens gullmedalje for avhandlingen Die Algenvegetation des Trondheimsfjordes. Fra 1925 var han professor i botanikk ved Norges landbrukshøgskole like sør for Oslo, kun avbrutt av årene 1942 til 1945 da han var professor ved Universitetet i Oslo.  Fra 1949 til 1958 var han ved det nye Institutt for Tang og Tare.
Han var sønn av inspektør Karl Fredrik Printz (1865–1945) og Hilda Mathilde Oppegaard (1864–1938). Karl giftet seg i 1914 med Svanhild Jacobsen (1893–1955) og i 1956 med Ebba Erika Jensen (1900–87).


== Utgivelser ==
Printz, Henrik (1914). Kristianiatraktens protococcoideer. Kristiania: I kommission hos Jacob Dybwad.  [Hovedfagsoppgave]
Printz, Henrik (1921). The vegetation of the Siberian-Mongolian frontiers: (the Sayansk region). Trondheim: Det kongelige norske videnskabers selskab.  [Dr.philos.-avhandling]
Printz, Henrik (1926). Die Algenvegetation des Trondhjemsfjordes. Oslo: I kommisjon hos Jacob Dybwad. 
Printz, Henrik (1938). Hussoppen og dens ødeleggelser. Oslo: Grundt Tanum. Se digitaliserte utgaver hos Nasjonalbiblioteket


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henrik Printz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Arkivet Henrik Printz finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket og består av papirer i forbindelse med hans arbeid med tang- og tareforskning.
Scientifically Treated Petroleum

Scientifically Treated Petroleum også kjent som STP er en amerikansk produsent av motorolje og et merkenavn for bedriftens produkter. Bedriften eies nå (2015) av Armored AutoGroup.
Bedriften ble grunnlagt i Saint Joseph, Missouri i 1953 av tre gründere med 3000 dollar i oppstartskapital. Navnet kommer fra «Scientifically Treated Petroleum» som også var deres eneste produkt. I 1961 ble STP kjøpt av Studebaker-Packard Corporation. Studebaker brukte forkortelsen STP i markedsføringen en kort periode som "Studebaker Tested Products", men sjefen i Studebaker-Packard, Sherwood Egbert, følte at STP en dag ville gå forbi sitt moderselskap og rekrutterte derfor Andy Granatelli for å øke STPs image utad.
Granatelli ble STPs ansikt utad og ble ofte sett på løp i en hvit dress med den røde ovalt STP logoen på brystet mens han ga ut tusenvis av STP klistremerker som tålte all slags vær. Granatelli sponset to Indy 500 nykommere i 1964. Jim Hurtubise og Bobby Unser var navnet på sjåførene, og en film ble laget om Indy 500 og de to sjåførene. Studebaker forlot bilproduksjonen i 1966 og endret navn til Studebaker-Worthington mens STP salget fortsatte å klatre helt til det ble et børsnotert eget selskap i 1969.
I senere år har STP merkevaren byttet hender relativt mange ganger.
I 1976 ble selskapet kjøpt av Esmark som igjen ble kjøpt av Beatrice Foods i 1984. Sistnevnte solgte STP til Union Carbide året etter. I 1986 ble Union Carbide's auto products, som inkluderte Prestone and Simoniz, en del av et planlagt oppkjøp og selskapet First Brands ble etablert. First Brands ble igjen kjøpt opp av Clorox i 1998. I 2010 solgte Clorox ArmorAll og STP til Avista Capital Partners som døpte selskapet til Armored Autogroup. Dette selskapet har i dag foruten STP og ArmorAll, også merkevarene Tuff Stuff og A/C Pro.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) STP (motor oil company) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Heli Jukkola

Heli Jukkola (født 26. november 1979 i Noormarkku) er en tidligere finsk orienteringsløper. Hun er verdensmester, europamester og juniorverdensmester i orientering og representerte den finske klubben Rastikarhut og det finske landslaget. 
Jukkola var med å dominere orienteringssporten på midten av 2000-tallet. Sammen med Minna Kauppi bidro hun til et knallsterkt finsk stafettlag som vant VM-stafetten i 2006 og 2007. Ved begge anledninger løp Paula Haapakoski første etappe, Jukkola den andre etappen og Minna Kauppi den avgjørende tredjeetappen for Finlands lag. Jukkola ble også individuell verdensmester i Kiev i 2007. På langdistansen delte hun gullmedaljen med sin lagvenninne og harde konkurrent, Minna Kauppi. I tillegg tok hun tre VM-medaljer på mellomdistanse mellom 2003 og 2007, samt sølvmedalje på langdistanse i japanske Aichi i 2005. 
Fra EM har hun fem medaljer fordelt på to mesterskap arrangert i Baltikum. I Otepää i 2006 be det stafettgull sammen med Haapakoski og Kauppi. I tillegg ble det sølvmedalje på langdistanse og bronsemedalje på mellomdistanse fra mesterskapet i Estland. I 2008 vant hun mellomdistansen i latviske Ventspils på en helfinsk dag ettersom Merja Rantanen og Minna Kauppi var de neste som fulgte på resultatlisten. Jukkola fikk også med seg sølvmedalje fra sprinten ettersom Anne Margrethe Hausken var den eneste som slo henne.
I 2005 var Jukkola en viktig bidragsyter til at klubben hennes, Rastikarhut, ble nummer to i Venla-stafetten. Dette var klubbens beste plassering siden seieren deres tilbake i 1993.


== Eksterne lenker ==
(en) Heli Jukkola – World of O
Gjellelokk

Et gjellelokk eller operculum er et hudbein som dekker gjellene hos beinfisk. En tilsvarende struktur finnes hos havmus. Lokkets funksjon er å beskytte gjellene, og de utgjør en del av skalletaket hos beinfisker.
Gjellelokket mangler hos kjeveløs fisk og hos de fleste bruskfisker. Disse har i stedet separate åpninger for hver gjellebue ut mot vannmassene. Gjellelokkene hos beinfisk har utviklet seg uavhengig av gjellelokket hos havmus, som er en type bruskfisk. Hos andre bruskfisk (haier og rokker) har hver enkelt gjellebue en serie finnestråle-aktige utvekster i bakkant som til sammen danner et beskyttende lokk over hver enkelt gjelle. Hos havmusene er gjellebuene sterkt redusert, og strålene fra hyoidia (tungebeinet) dekker hele gjelleaparatet.Hos beinfisk består derimot gjellelokket av fire hudknokler som former et stivt lokk. Dette står i forbindelse med muskler, og gjør det mulig for beinfisk å pumpe vann over gjellene uten å svømme, slik bruskfisker må. De avanserte kjøttfinnefiskene som gav opphav til firbeinte virveldyr mistet gjellelokket, hvilket bidro til å gjøre halsen mer fleksibel.


== Referanser ==
Casa de muñecas (1943)

Casa de muñecas er en argentinsk dramafilm fra 1943 regissert av Ernesto Arancibia og med Delia Garcés og George Rigaud i hovedrollene. Alejandro Casona skrev manuset, som var en «modernisering» av Henrik Ibsens skuespill, Et dukkehjem, fra 1879.
I 1944 vant Alberto López det argentinske filmkritikerforbundets pris for best lyd. 


== Rolleliste ==
Delia Garcés - Nora
George Rigaud - Torvald
Sebastián Chiola
Orestes Caviglia
Alita Román
Angelina Pagano
Olga Casares Pearson
Mirtha Reid
Jeannet Morel
Agustín Barrios


== Anmeldelser ==
Calki hevder i avisa El Mondo at filmen er «altfor tapt i en moderne ramme» i den lokale filmindustriens adapsjon, mens en kritiker i La Nación mente at filmen hadde stor verdighet som et fortolkningsverk, og kaller det en «interessant og ryddig versjon». Raúl Manrupe og María Alejandra Portela mente i en nyere anmeldelse at det var riktig film i sin tid, men at den nå ser utdatert og statisk ut.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Casa de muñecas på Internet Movie Database
Military Air Transport Service

Military Air Transport Service (MATS), den militære lufttransporttjenesten i USA, er en nå uvirksom forent kommando innenfor det amerikanske forsvarsdepartementet. Da MATS ble aktivisert den 1. juni 1948 var det en sammenslutning av den amerikanske marinens lufttransporttjeneste (NATS), og det amerikanske flyvåpenets flytransportkommando (ATC) som ble underlagt en enkeltstående ledelse. Denne forente kommandoen ble gjort uvirksom og avbrutt den 8. januar 1966 da marinen og flyvåpenet opprettet atskilte ledelse for flytransport.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ulanoff, Stanley M. (1964): MATS: The Story of the Military Air Transport Service, The Moffa Press, Inc.
Lee, James (1947): Operation Lifeline - History and Development of the Naval Air Transport Service, Ziff-Davis Publishing Company
Williams, Nicholas M. (1999): Aircraft of the Military Air Transport Service, 1948–1966, Midland.


== Eksterne lenker ==
U.S. Navy Arkivert 25. august 2012 hos Wayback Machine., Naval Historical Center
NATS to MATS
NATS, Vpnavy.org
Merja-Riitta Stenroos

Merja-Riitta Stenroos (født 1963 i Finland), er en finsk forfatter og professor.
Stenroos ble født i Finland, men flyttet til Skottland for studier. Hun skrev en avhandling om middelalderens dialekter i Herefordshire. Hun har en professorstilling ved Universitetet i Stavanger. Hun jobber i samarbeid med universitet i Glasgow, Skottland på et prosjekt som kalles The Middle English Grammar Project (MEG). 


== Priser og utmerkelser ==
Edith Södergran-prisen (1985)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Merja Riitta Stenroos hos UIS Arkivert 30. mars 2016 hos Wayback Machine.
Merja-Riitta Stenroos, Kaapeli.fi
Brand (film)

Brand (russisk: Бранд) er et russisk stumfilmdrama fra 1915 i regi av Pavel Orlenev.
Pavel Orlenev satte opp Ibsens Brand på en slik måte at noen av scenene ble spilt av levende skuespillere og noen ble presentert kinematografisk. Teateranmelderne var kritiske. Emmanuil Biskin bemerket:

Jeg har vondt av Orlenev, som er oppriktig i sin entusiasme, men jeg tror at dette prosjektet er dømt til å mislykkes. Du kan ikke lime levende og dødt materiale. Du kan ikke sammenveve psykoorganisk spenning med lerretets sjelløse kaldhet. Hva nå enn den tekniske fullkommenheten til en slik kombinasjon er, vil den aldri bli en levende bindekraft mellom bildet og overgangen til en virkelig bevegelses fleksibilitet.
Kritikerens verste frykt ble virkelig: Resultatet ble motsatsen av hva Orlenev hadde intendert. Istedenfor å fjerne konrasten mellom scenekonvensjonene og de på lerretet forsterket Orlenevs tekstuelle mutanter dem.Orlenev erindret sin turné til Odessa, hvor han inkluderte filmsekvenser, i memoarene fra slutten av 1920-årene:

Kombinasjonen av kino og scene var ikke ordentlig planlagt og ble en fiasko. Men jeg stoler aldri på mine første steg i ethvert foretak og jeg fortsetter å forsøke stivsinnet for å få det jeg ønsker. Etter Odessa turnerte vi med den samme Brand i omtrent tre måneder. Vi tjente gode penger.
Avisa Teatr var dog misfornøyd med resultatet:

Halvdelen av scenene spilles som vanlig, men den andre halvdelen kun vises på lerretet som en kinematografisk forestilling. Men den andre halvdelen, printet på sjelløs film, er like blek som den første halvdelen, den talte delen, er levende.


== I rollene ==
G. Gnesin
Pavel Orlenev - Brand
Varvara Popova


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Brand på Internet Movie Database
Ferkingstad Idrettslag

Ferkingstad Idrettslag (stiftet 13. november 1973 på Ferkingstad) er et norsk idrettslag fra det lille tettstedet Ferkingstad i Karmøy kommune i Rogaland. Alt med klubben ligger egentlig på Stava. Men siden 1973 har klubben hett FIL eller team Molin som den også heter. Laget har et A-lag menn, et B-lag menn, et damelag og mange ungdoms- og barne-lag. Klubben er kjent for mange på Karmøy for å arrangere Moliner-cupen, hvor mange lag melder seg på hvert år.


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Ferkingstad Idrettslag på fotball.no