jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Zooblax

Zooblax er en slekt av biller som hører til underfamilien sagbukker (Prioninae) i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Ganske store (30-65 millimeter), avlange, gulbrune til rødbrune trebukker. Antennene er tynne og kortere enn kroppen, kjevene ikke forstørrede. Fasettøynene er store, ikke utstående. Pronotum er mer eller mindre trapesformet, bakhjørnene spisst utstående. Sidekanten kan ha pigger.  Dekkvingene er lange, parallellsidige med avrundede "skuldre" og avrundet spiss, med opphøyde lengderibber.


== Levevis ==
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på øygruppene Andamanene og Nikobarene, og på Sulawesi.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Macrotomini Thomson, 1860
Gruppen Macrotomina Thomson, 1860
Slekten Zooblax Thomson, 1877
Zooblax celebensis (Lansberge, 1884) - Sulawesi
Zooblax elateroides Thomson, 1877 - Andamanene, Nikobarene
Zooblax nicorbarensis Lackerbeck, 2000 - Nikobarene


== Kilder ==
Prioninae of the World - Zooblax [1]
Liste over artene i Macrotomina


== Eksterne lenker ==
(en) Zooblax i Encyclopedia of Life 
(en) Zooblax i Global Biodiversity Information Facility 
Zooblax – detaljert informasjon på Wikispecies 
Coleoptera-Atlas.com - Zooblax. Med bilder av noen av artene
Pseudoprionus

Pseudoprionus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 25 millimeter), kraftige, mørke trebukker. I likhet med andre Prioninae har de store, kraftige mandibler. Hannene har kamformede antenner.  Kroppsformen er nokså bred. Pronotum er sekskantet uten pigger midt på sidene (bakhjørnet kan stikke ut som en pigg), fint hårete. Scutellum er forholdsvis stort og rundet. Dekkvingene er tilsmalnende bakover, med stumpvinklede "skuldre" ogg opphøyde lengderibber. Hunnen er større og bredere enn hannen, antennene tynne.


== Levevis ==
Arten lever i fjellområder.


== Utbredelse ==
Artene finnes i den europeiske delen av Russland, og i Iran og Afghanistan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802 
Stammen Prionini
Slekten Pseudoprionus Pic, 1898
Pseudoprionus altimontanus Kabakov & Dolin, 1996 - Afghanistan
Pseudoprionus bienerti (Heyden, 1885) - Russland, Iran


== Kilder ==
Prioninae of the World - Prionini [1]
Bilder av Pseudoprionus bienerti


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudoprionus i Encyclopedia of Life 
(en) Pseudoprionus i Global Biodiversity Information Facility 
Pseudoprionus – detaljert informasjon på Wikispecies
Howea

Howea er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Levevis ==
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.


== Utbredelse ==
Arten er endemisk for Lord Howe Island.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Meroscelisini Thomson, 1861
Slekten Howea Olliff, 1889
Howea angulata Olliff, 1889


== Kilder ==
Liste over artene
Prioninae of the World - Meroscelisini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Howea i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Howea hos NCBI
Oceanomegopis

Oceanomegopis er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore til store (25-30 millimeter), avlange, brune trebukker. Antennene er forholdsvis lange og tynne, hodet nokså stort og bredt med litt kraftige kjever. Pronotum er omtrent rektangulært med hvelvet forkant. Dekkvingene er parallellsidige med avrundede "skuldre", overflaten litt læraktig med utydelige lengderibber.


== Levevis ==
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.


== Utbredelse ==
Slekten har en ganske spredt utbredelse i og med at den ene arten lever på Seychellene og den andre på Ny-Caledonia.


== Systematisk inndeling ==
Artslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Aegosomatini Thomson, 1860
Slekten Oceanomegopis Komiya & Drumont, 2009
Oceanomegopis caledonica (Fauvel, 1906) - Ny-Caledonia
Oceanomegopis kudrnai (Drumont & Vives, 2007) - Seychellene


== Referanser ==


== Kilder ==
Liste over artene
Prioninae of the World - Aegososmatini 


== Eksterne lenker ==
(en) Oceanomegopis i Encyclopedia of Life 
(en) Oceanomegopis i Global Biodiversity Information Facility 
Oceanomegopis – detaljert informasjon på Wikispecies
Stolidodere

Stolidodere er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).  Slekten omfatter bare en kjent art.


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 14 millimeter), spinkle trebukker. Kroppen er brun til svart, dekkvingene rødlige. Antennene er ganske kraftige og litt kortere enn kroppen. Hodet er omtrent så bredt som pronotum, rundet, med små fasettøyne. Pronotum har rundede sider og en kort pigg midt på hver sidekant. Dekkvingene er parallellsidige med avrundede "skuldre", forholdsvis tynne og myke, med opphøyde lengderibber. De  er rødlige med en svart flekk rundt scutellum, gjerne også svart spiss.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Sentral- og Vest-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Anacolini Thomson, 1857
Slekten Stolidodere Aurivillius, 1914
Stolidodere aurivillii Hintz, 1919 - Kamerun
Stolidodere dequaei Basilewsky, 1950 - Kamerun, Elfenbeinskysten, Den demokratiske republikken Kongo
Stolidodere gahani Aurivillius, 1914 - Uganda, Den demokratiske republikken Kongo


== Kilder ==
Liste over artene
Prioninae of the World - Anacolini [1]
Nettside om slekten Arkivert 8. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Stolidodere i Encyclopedia of Life 
(en) Stolidodere i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Stolidodere – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Stolidodere – detaljert informasjon på Wikispecies
Xaurus

Xaurus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Store (ca. 50 millimeter), langstrakte, rødbrune til svarte trebukker. Antennene er ganske tynne. 


== Levevis ==
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Indonesia og Papua Ny-Guinea.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Macrotomini Thomson, 1860
Gruppen Xixuthrina Lameere, 1912
Slekten Xaurus Pascoe, 1867 - 3 arter
Xaurus bennigseni Lameere, 1912 - Indonesia, Papua Ny-Guinea
Xaurus depsarius Pascoe, 1867 - Indonesia
Xaurus papuus Lansberge, 1884 - Papua Ny-Guinea


== Kilder ==
Liste over artene i Xixuthrina
Liste over artene
Prioninae of the World - Macrotomini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Xaurus i Encyclopedia of Life 
(en) Xaurus i Global Biodiversity Information Facility 
Xaurus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av Xaurus bennigseni Arkivert 8. mars 2016 hos Wayback Machine.
Neupokojevbukta

Neupokojevbukta er en 50 kilometer bred havbukt i isbremmen langs kysten av Dronning Maud Land om lag 35 km nordøst for Tsiolkovskiy Island. Den ble fotografert fra luften av Den norske antarktisekspedisjonen 1956–60 og grovt kartlagt etter disse bildene. Den ble også kartlagt av Den sovjetiske antarktisekspedisjonen i 1961 og navngitt etter K.K. Neupokojev, en sovjetisk hydrograf som arbeidet i de nordlige polarområdene i 1920-årene.


== Referanser ==
Ola Grøvdal

Ola Grøvdal (født 30. mai 1953 i Oslo) er en norsk forfatter og skolemann. Han vokste opp på Rørvik i Nord-Trøndelag. Han ble senere bosatt i Vardø i Finnmark og på Nore i Buskerud, der han fortsatt bor. Grøvdal er utdannet lærer. Han arbeidet som rektor ved Numedal videregående skole i Nore fra 1992 til 2007.
Han debuterte med diktsamlingen Kvifor er alle grindene opne i 1975, og har senere gitt ut en rekke diktsamlinger, en novellesamling, skuespill og en roman.


== Bibliografi ==
Prosa
Kvifor er alle grindene åpne, dikt, Gyldendal, 1975
Salt, dikt, Gyldendal, 1978
Saklig opplysning om smerte, dikt, Gyldendal, 1981
Øyfast, dikt, Gyldendal, 1983
Paddefolket og den lysande sanden, barnebok, Gyldendal, 1985
Engelen og måsen, noveller, Tiden Norsk Forlag, 1991
Tennar, dikt, Tiden Norsk Forlag, 1992
Totem, roman, Stenersens forlag, 1997Dramatikk
Mellom haug og himmel, Nepenoringen, 2000
Veven, 2010Grøvdal har også deltatt som tekstforfatter på musikk-CD-er med Bodil Arnesen/Gisle Krogseth: Con sentimento, Tre vise menn: I ein tynn tråd, Tre vise menn: Forbud mot å fly, Rolf Pettersen: Snipp, snapp (musikkspill for barn) 


== Priser ==
Hartvig Kirans minnepris for 1983
J.M. Stenersens romanpris for 1997


== Referanser ==
Descent Pass

Descent Pass er et pass som går fra Bluebreen til Ferrarbreen i Victoria Land i Antarktis. Den fikk dette navnet av gruppen ledet av Albert Armitage under Discovery-ekspedisjonen, på grunn av en farlig nedstiging til Ferrarbreen via Descentbreen i 1902.
Pogonarthron

Pogonarthron er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore (15-20 millimeter), kraftige, gulbrune trebukker. Hannen har kamformede antenner. Hodet er nokså stort og bredt med store fasettøyne. Pronotum er mye bredere enn langt, med rundede sider med en liten pigg i midten. Dekkvingene er parallellsidige eller litt avsmalnende bakover, med stumpvinklede "skuldre" og opphøyde lengderibber.


== Levevis ==
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sentral-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Prionini Latreille, 1802
Slekten Pogonarthron Semenov, 1900
Pogonarthron bedeli (Semenov, 1900) - Tadsjikistan
Pogonarthron minutum (Pic, 1905) - Iran
Pogonarthron petrovi Danilevsky, 2004 - Tadsjikistan
Pogonarthron semenovianum Plavilstshikov, 1936 - Tadsjikistan
Pogonarthron semenowi Lameere, 1912 - Irak
Pogonarthron tschitscherini (Semenov, 1889) - Kirgisistan, Usbekistan


== Kilder ==
Liste over artene
Prioninae of the World - Prionini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Pogonarthron i Encyclopedia of Life 
(en) Pogonarthron i Global Biodiversity Information Facility 
Pogonarthron – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Pogonarthron petrovi
Moss Braes

Moss Braes  er en vestvendt bakke som ligger vest for Robin Peak på Signy Island på Sør-Orknøyene. Det ble navnsatt av United Kingdom Antarctic Place-Names Committee (UK-APC) i 1990 fra de omfattende mosebakkene i åssidene.
Lasiogaster

Lasiogaster er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 25 millimeter), brunsvart trebukk. Hannen har kamformede antenner. Pronotum har rundede sider uten pigger. Dekkvingene er parallellsidige med avrundede "skuldre" og sterkt oppstående lengderibber. Mellom ribbene er de tett kledt med gulaktig bestøvning.


== Levevis ==
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Mellom-Amerika (Mexico, Guatemala, Belize).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Meroscelisini Thomson, 1861
Slekten Laiogaster Gahan, 1892
Lasiogaster costipennis Gahan, 1892


== Kilder ==
Liste over artene
Prioninae of the World - Meroscelisini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Lasiogaster i Encyclopedia of Life 
(en) Lasiogaster i Global Biodiversity Information Facility 
Lasiogaster – detaljert informasjon på Wikispecies
Kvinnen ved den duftende sjø

Kvinnen ved den duftende sjø (kinesisk: 香魂女; pinyin: Xiāng hún nǚ), er en kinesisk langfilm fra 1993 regissert av Xie Fei etter en roman av Zhou Daxin (周大新)
Filmen ble vist under Filmfestivalen i Berlin i 1993, hvor den vant Gullbjørnen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kvinnen ved den duftende sjø på Internet Movie Database 
(sv) Kvinnen ved den duftende sjø i Svensk Filmdatabas 
(da) Kvinnen ved den duftende sjø i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Kvinnen ved den duftende sjø på Allociné 
(nl) Kvinnen ved den duftende sjø på MovieMeter 
(en) Kvinnen ved den duftende sjø på AllMovie 
(en) Kvinnen ved den duftende sjø på Turner Classic Movies 
(en) Kvinnen ved den duftende sjø på Rotten Tomatoes
Carmen i Khayelitsha

Carmen i Khayelitsha (xhosa: "U-Carmen eKhayelitsha") er en sørafrikansk musikalfilm fra 2005 regissert av Mark Dornford-May. Filmen er en moderne tolkning av Georges Bizets opera "Carmen" fra 1875.
Filmen ble vist under Filmfestivalen i Berlin i 2005, hvor den vant Gullbjørnen.


== Handling ==
Filmen begynner når Nomakhaya ankommer en politistasjon i Cape Town og leter etter politibetjent Jongikhaya. Han er på patrulje, så Nomakhaya bestemmer seg for å komme tilbake senere for å unngå å bli trakassert av de andre politi-folkene. I mellomtiden skal Carmen og Amanda arbeide på en fabrikk. Nomakhaya møter Jongikhaya og gir ham en ring som hans døende mor sendte ham. Hun oppfordrer ham til å reise til landsbyen for å se moren før hun dør. Et tilbakeblikk avslører at Jongikhaya er blitt fornektet av moren sin etter at han druknet broren sin under en krangel. 
Senere ser de på TV når de ser at en sang-stjerne, Lulamile Nkomo ved en konsert. Pinki slår av TV-en når Carmen ønsker å se på opptakene og en konflikt oppstår. Politiet kommer for å bryte opp konflikten Jongikhaya tar Carmen i varetekt etter at hun skader Pinki med en kniv. Men Carmen overbeviser Jongikhaya om å la henne gå. Han blir degradert av kaptein Gantana for sin rolle i denne flukten. Jongikhaya er fast bestemt på at Carmen aldri skal glemme ham. Han erklærer at han kommer til å drepe henne hvis hun avviser ham. Carmen skal etter planen synge på Lulamile Nkomo sin konsert. Vennene hennes advarer henne om at Jongikhaya er blant publikum. Når Carmen forsøker å fortelle Jongikhaya at forholdet deres er over, jager han henne og truer henne med kniv. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Carmen i Khayelitsha på Internet Movie Database 
(no) Carmen i Khayelitsha hos Filmfront 
(no) Carmen i Khayelitsha på NRK TV 
(sv) Carmen i Khayelitsha i Svensk Filmdatabas 
(da) Carmen i Khayelitsha i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Carmen i Khayelitsha på Allociné 
(nl) Carmen i Khayelitsha på MovieMeter 
(en) Carmen i Khayelitsha på AllMovie 
(en) Carmen i Khayelitsha på Turner Classic Movies 
(en) Carmen i Khayelitsha på Rotten Tomatoes
Adopsjon (film)

Adopsjon (ungarsk: "Örökbefogadás") er en ungarsk spillefilm fra 1975 regissert av Márta Mészáros.
Filmen ble vist under Filmfestivalen i Berlin i 1975, hvor den vant Gullbjørnen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Adopsjon på Internet Movie Database 
(sv) Adopsjon i Svensk Filmdatabas 
(fr) Adopsjon på Allociné 
(nl) Adopsjon på MovieMeter 
(en) Adopsjon på AllMovie 
(en) Adopsjon på Turner Classic Movies 
(en) Adopsjon på Rotten Tomatoes
Vina (instrument)

Vina (tamil வீணை  vīṇai) er et sør-indisk klimpreinstrument med fire spillestrenger av messing og tre resonansstrenger. Gripebrettet har 24 metalltverrbånd som er festet til selve gripebrettet med voks. Vinaen har vanligvis to resonanskasser — hovederesonanskassen er av tre med halvkuleform, og en resonans-kalebass finnes ved overgangen mellom halsen og hodet på vinaen. Vinaen blir holdt vannrett på fanget til den som spiller. Dette instrumentet blir særlig brukt i karnatisk musikk.


== Navnet vina ==
Vina var tidligere et begrep som dekket alle karnatiske strengeinstrumenter, og blir fremdeles brukt om andre instrument enn vinaen som er omtalt her. For eksempel kjenner vi til dhanurvina, et rundaktig strykeinstrument fra tidligere tider, rudravina, et plukkeinstrument med to resonnanskasser laget av graskar som fremdeles er i bruk, og det  nyskapte instrument som hamsavina med 22 strenger (5 hovedstrenger, 13 tilleggstrenger og 4 resonnansestrenger) eller den gitaraktige mohanvinaen. 

For å skille vinaen fra andre vinatyper blir denne derfor stundom kalt «sarasvativina». Instrumentet er nemlig et symbol for, og svært nært forbundet med Sarasvati, som er hindugudinne for blant annet musikk.


== Annet ==
Heltinnen i en av bøkene til Salman Rushdie, The Ground Beneath her Feet, tar artistnavnet «Vina Apsara».


== Velkjente vinaspillere ==
Emani Sankara Shastri
S. Balachander
Doraiswamy Iyengar
Chittibabu
R. Vishweshwaran
E. Gayathri
Komiyasoma

Komiyasoma er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én nyoppdaget art.


== Utseende ==
En stor (ca. 45 millimeter), avlang, svart trebukk. Antennene er kraftige med et tykt, tønneformet første ledd og et kraftig, langt, sylindrisk tredje ledd. Leddene lenger ute er mye tynnere. Denne arten har ikke pigger på antennene. Hodet er stort og bredt, ovalt, kjevene ganske store. Pronotum er betydelig bredere enn langt, klokkeformet sett ovenfra. Dekkvingene er parallellsidige med avrundede "skuldre", forholdsvis tynne og myke, hver dekkvinge med tre opphøyde lengderibber.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Vietnam.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Aegosomatini Thomson, 1860
Slekten Komiyasoma Drumont & Do, 2013
Komiyasoma lei Drumont & Do, 2013 - Vietnam


== Kilder ==
Liste over artene
Prioninae of the World - Aegosomatini. Med bilder av mange av artene


== Eksterne lenker ==
(en) Komiyasoma i Global Biodiversity Information Facility 
Komiyasoma – detaljert informasjon på Wikispecies
Kuldepol

En kuldepol er et område på en av jordhalvkulene med lavest middeltemperatur, enten for året eller for den kaldeste måneden. Kuldepolene ligger ikke over de geografiske polene, men er avhengig av fordelingen av land, hav, fjell og innlandsiser. 
På grunn av store høydeforskjeller og at høyden er avgjørende for temperaturen, kan det være vanskelig å slå fast entydige kuldepoler 


== Den nordlige halvkulen ==
På den nordlige halvkulen finner en kuldepolen om vinteren i Øst-Sibir ved ca. 67 ºN, med en middeltemperatur på rundt –50 °C på det kaldeste. Her ligger blant annet byen Verkhojansk, som har en daglig maksimumstemperatur i januar på –45 °C og en minimumstemperatur på –51 °C. I både Verkhojansk og Ojmjakon har en registrert temperaturer ned mot –67,8 °C på det kaldeste. 
Ser en på årsmiddeltemperaturen, ikke bare vintertemperaturen, ligger den nordlige kuldepolen vest i Nordishavet med de tilstøtende øyer, hvor middeltemperaturen er rundt 20 ºC. 


== Den sørlige halvkulen ==
På den sørlige halvkulen er kuldepolen om vinteren i Antarktis ved ca. 78 °S og 3 800 meter over havet, hvor det er fra –65 °C til –70 °C i middeltemperatur på det kaldeste. 
Over året er den sørlige kuldepolen samme sted som kuldepolen om vinteren, med en middeltemperatur fra –55 °C til –60 °C.
Bakutis Coast

Bakutis Coast er den delen av kysten av Marie Byrd Land i Vest-Antarktis som strekker seg fra et punkt ovenfor østsiden av Dean Island til Cape Herlacher, eller mellom Hobbs Coast i vest og Walgreen Coast i øst. Den strekker seg mellom 127°35'W og 114°12'W. Kysten i dette området ligger innenfor flere store isdekte øyer og den særdeles store Getz isbrem. Kysten ble oppdaget av medlemmer av U.S. Antarctic Service, 1939-41, og delvis kartlagt etter flyfoto tatt under Operasjon Highjump, 1946-47, begge ekspedisjonene ledet av admiral Richard E. Byrd. U.S. Geological Survey kartla  kysten ferdig fra landmålinger og flyfoto fra U.S. Navy 1959-66.
Bakutis Coast ble navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names og oppkalt etter kontreadmiral Fred E. Bakutis, kommandant i U.S. Naval Support Force i Antarktis, fra 1965 til 1967.Byrd Station ligger i de indre områdene innenfor Bakutis Coast, rundt 500 kilometer fra selve kysten.


== Referanser ==
Hystatoderes

Hystatoderes er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).  Slekten omfatter bare en kjent art.


== Utseende ==
En stor (ca. 45-50 millimeter) og bred, svart trebukk, en av de større artene i gruppen Anacolini. Antennene er korte og kraftige, ikke sagtakkede eller kamformede. Hodet er stort og bredt, firkantet med en V-formet midtfure i pannen. Pronotum er trapesformet med sagtannede sidekanter, det opphøyde midtfeltet er skinnende blankt uten punktering, sidene tett og kraftig punkterte. Dekkvingene er rødbrune, hvelvede, med stumpvinklede "skuldre", uten lengderibber.


== Utbredelse ==
Arten lever i Vietnam.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Anacolini Thomson, 1857
Slekten Hystatoderes Lameere, 1917
Hystatoderes weissi (Lameere, 1915) - Vietnam


== Kilder ==
Liste over artene
Prioninae of the World - Anacolini [1]
Nettside om slekten Arkivert 8. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Hystatoderes i Encyclopedia of Life 
(en) Hystatoderes i Global Biodiversity Information Facility 
Hystatoderes – detaljert informasjon på Wikispecies