jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Zineb El Rhazoui

Zineb El Rhazoui (født 19. januar 1982) er en fransk journalist og menneskerettighetsforkjemper med bakgrunn fra Marokko. Hun arbeidet for det franske satiremagasinet Charlie Hebdo og var en av bladets mest profilerte journalister. Hun overlevde angrepet i januar 2015 sammen med noen få andre fordi hun ikke var tilbake fra ferie og lever med politibeskyttelse på hemmelig sted. Hun sluttet i Charlie fordi hun mislikte den redaksjonelle linjen etter angrepet i 2015.

Hun er utdannet i religionssosiologi. Tidligere har hun blant annet vært krigsreporter under Gaza-krigen i 2008 og 2009. Etter terrorangrepet i Paris 13. november 2015 intervjuet hun Houari Mostefaï, bror av Omar Mostefaï som sprengte seg selv og mange andre i luften på Bataclan.


== Publikasjoner ==
13 - Zineb raconte l'enfer du 13 novembre avec 13 témoins au coeur des attaques (2016)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisiell blogg 
(fr) Offisiell blogg 
(en) Zineb El Rhazoui – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Zineb El Rhazoui på Internet Movie Database 
(fr) Zineb El Rhazoui på Twitter
Vickers Vespa

Vickers Vespa var en britisk militær to-dekker konstruert og bygget av Vickers Limited på 1920-tallet. Mns det ennå ikke var tatt i bruk av det britiske Royal Air Force ble et mindre antall kjøpt av såvel den irske fristaten som Bolivia som brukte flyene under Chaho-krigen. En modifisert Vespa ble brukt til å sette høyderekord på 43,976 ft (13,407 m) i september 1932.


== Konstruksjon og utvikling ==
Vespa ble konstruert av Vickers som et privat foretak for  å møte luftfartministeriets spesifikasjoner.. Den første prototypen, Vespa I fløy første gang i september 1925. Vespa, som var en en-motors to-dekker med et slangt skrog som var tett montert mellom vingene Det ble levert til Royal Air Force for evaluering, men crash-landet på grunn av motorsvikt 24. juni 1926 og pådro seg store skader.. Det ble gjenoppbygget med stålspanter, vinger  kledd med duk og fremstod som Vespa II, men ordres fra RAF uteble.
Det påtrakk seg likevel oppmerkomhet fra Bolivia, som bestilte seks Vespa III, en forbedret hel-metall versjon i 1928, og den irske fristat som bestilte fire Vespa IV i 1929 og ytterligere fire Vespa V i 1930.


== Flyene i bruk ==
Seks Vespa III ble levert til Bolivia i'1928 hvor de vesentlig ble brukt som skolefly. De blei begreset grad brukt i Chaco-krigen til rekognosering og som bombefly. Disse opererte fra lav høyde, heller enn høyt som Bolivias Vespas var beregnet for. They remained in service until 1935.De åtte irske Vespa forble i tjeneste i flere år, og opererte fra det irske flyvåpens base i Baldonnel nær Dublin,. Det siste ble avskrevet så sent som 12. juni 1940.


== Brukere ==
 BoliviaBolivias flyvåpen IrelandIrands flyvåpen United KingdomRoyal Air Force


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vickers Vespa
Alesso

Alessandro Lindblad (født 7. juli 1991), best kjent under artistnavnet Alesso, er en svensk DJ og elektronisk dansemusikkprodusent. Han har jobbet med mange EDM (og andre) artister, blant annet Avicii, OneRepublic, Ryan Tedder, Calvin Harris, Usher, David Guetta, og Sebastian Ingrosso.
Han har også spilt på en rekke festivaler, deriblant Coachella, Electric Daisy Carnival og Tomorrowland. I 2012 kåret MTV Alesso til en av de «EDM Rookies to Watch», og Madonna har kalt Alesso «den neste store tingen i Dance music».


== Musikkarriere ==
Lindblad ble født i Stockholm i Sverige, og er av en halv-italiensk avstamning. Han begynte å spille piano i en alder av syv, men ble interessert i EDM da han var 16. Alesso fått anerkjennelse fra artister som Avicii, David Guetta, Erick Morillo, Groove Armada, og andre med utgivelsen av Alesso EP-en hans i 2010. I begynnelsen av 2011 snakket Sebastian Ingrosso fra Swedish House Mafia med Alesso og spurte om han ønsket å jobbe sammen. Ingrosso introduserte ham for DJ-ing og hjalp ham med produksjon av låter.
En av de første sangene Alesso produsert med Sebastian Ingrosso var sangen «Calling» som nådde nummer to på Beatport listene. Sangen ble senere omdøpt til «Calling (Lose My Mind)». Fra det tidspunktet fortsatte populariteten hans å stige. MTV kårte ham til «EDM Rookies to Watch» i 2012, og han spilte inn en BBC Radio 1 «Essential Mix» i mars 2012. Han spilte for et publikum på 60 000 på Creamfields, og ledsaget Madonna på hennes MDNA World Tour. I slutten av 2012 hadde Alesso gitt ut en ny original blanding kalt Years med Matthew Koma som hadde gjort det bra i Storbritannia.
Innen 2013 hadde Alesso spilt på festivaler som Coachella, Electric Daisy Carnival, Ultra Music Festival, og Tomorrowland. Han ga ut en remix av OneRepublic under navnet «If I Lose Myself» som nestet fikk en million lyttere på Soundcloud på relativt kort tid. I et samarbeid med Calvin Harris og Hurts, har Alesso gitt ut «Under Control» som fikk 88 millioner avspillinger.
I juli 2014 signerte Alesso med Def Jam Recordings. Han debuterte også et nytt spor som heter «Tear The Roof Up», som ble kalt en «Future Exclusive» av Zane Lowe. Musikkvideoen til «Tear The Roof Up» ble utgitt eksklusivt gjennom Snapchat i september 2014. Alesso har også begitt seg ut på sin «Heroes Tour», oppkalt etter hans single «Heroes (we could be)» med Tove Lo. Hans debut studioalbum er satt til å bli gitt ut i første kvartal av 2015, og det vil omfatte både «Heroes (We could be)» og «Tear The Roof Up».  Singelen «Heroes (We could be)» ble offisielt lansert 15. desember 2014. Hans nye singel, med tittelen «Cool» og med Roy English, hadde premiere 13. februar 2015, på BBC Radio 1.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Alesso – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Norman Hartnell

Norman Bishop Hartnell (født 12. juni 1901 i London, død 8. juni 1979 i Windsor) var en ledende britisk motedesigner, best kjent for sitt arbeide for kvinnelige medlemmer av den britiske kongefamilie. Han fikk Royal Warrant (det vil si, ble «kongelig hoffleverandør») som «dressmaker» for dronningmoren Elizabeth Bowes-Lyon i 1940 og Royal Warrant som «dressmaker» til dronning Elizabeth II i 1957.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Norman Hartnell – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Norman Hartnell på Internet Movie Database 
(en) Norman Hartnell - Norman Hartnell website
(en) Norman Hartnell - fashionencyclopedia.com
(de) Motefremvisning - Hartnell (1938)
Kreshnik Krasniqi

Kreshnik Krasniqi (født 22. desember 2000) er en kosovisk-norsk fotballspiller som spiller for Strømsgodset Toppfotball. Han har tidligere spilt for Hønefoss Ballklubb.
Krasniqi spilte sin første og eneste kamp for Hønefoss mot Nest-Sotra Fotball den 25. mai 2015, og ble da tidenes yngste debutant i norsk toppfotball i en alder av 14 år og 154 dager gammel. Før dette var det Juventus-spiller Vajebah Sakor som hadde holdt rekorden som yngste debutant i norsk toppfotball, etter å ha blitt satt inn i en kamp Asker like etter at han fylte15 år.
I 2016 signerte han kontrakt med Strømsgodset Toppfotball og ble innlemmet i rekruttstallen til dette laget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kreshnik Krasniqi – Transfermarkt 
(en) Kreshnik Krasniqi – Soccerway 
(no) Kreshnik Krasniqi – Norges Fotballforbund 
(en) Kreshnik Krasniqi – FBref
Rotorua

Rotorua er en by på New Zealand, beliggende ved den sørlige kysten av Lake Rotorua på Nordøya i regionen Bay of Plenty. 
Byen har ca. 56 000 innbyggere. Herav består omtrent en tredjedel av maorier. Byen er velkjent for den geotermiske aktiviteten i området. Her finnes atskillige vulkaner og geysirer, blant annet den tyve meter høye Pohutu-geysiren. Varme mudderpøler ses også rundt omkring i byen og omegn. Rotorua går ofte under kallenavnet «Rotten-rua» på grunn av den sterke lukten av svovel som kan ligge i luften.


== Historie ==
Navnet Rotorua kommer fra maorienes språk. Det fulle navn er Te Rotorua-nui-a-Kahumatamomoe. Ordet roto betyr «sjø», og rua betyr «to». Med navnet menes det derfor «Den annen sjø». Forklaringen på dette er at en høvding ved navn Ihenga var den første til å oppdage og utforske sjøen som Rotorua er grunnlagt ved siden av. Dette var den andre sjøen Ihenga oppdaget, og han dediserte sjøen til sin onkel, som bar navnet Kahumatamomoe.
Opprinnelig var området befolket av maorier fra Te Arawa-stammen. Mange skjærmysler fant sted i nærheten av sjøen under New Zealand-krigene i perioden 1845-1872. I 1880-årene ble det opprettet et spesielt bydistrikt for å støtte Rotoruas potensial som kursted. I 1894 ble den såkalte Rotorua Branch-jernbane og begynnelsen til Rotorua Express-togene opprettet, og byen var nå forbundet med Auckland. Dette bevirket at befolkningstallet og turismen steg kraftig i løpet av de neste årene. I 1922 ble Rotorua etablert som kjøpstad.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Rotorua – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bowls

Bowls eller lawn bowls er en britisk presisjonssport som minner om boccia og boule og som likesom disse har sine røtter i gamle stein- og kjeglespill. Bowls spilles på gress (eventuelt kunstgress). Det spilles med asymmetriske kuler med en diameter på knapt femten centimeter, som på grunn av sin ujevne vektfordeling ikke ruller rett. Det gjelder å komme så tett som mulig på en mindre målkule (kalt Jack eller Kitty).
Spillet er kjent helt tilbake til 1200-tallet.


== Eksterne lenker ==
(en) Bowls (sport) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons www.worldbowlstour.com
Homepage der PBA (professional bowles association)
Regler
World Bowls Ltd.
Utenlandslektorat

Utenlandslektorat er en norsk finansiert ordning som er del av Ordningen for norgeskunnskap i utlandet, og forvaltes av Senter for Internasjonalisering av Utdanning på vegne av Kunnskapsdepartementet. Formålet er å styrke tilbudet av undervisning i norske emner, f.eks. språk, litteratur, samfunn og kultur, som tilbys ved rundt 140 læresteder i 40 land verden over for omkring 5-6000 studenter. De ansatte er både lokale lektorer, og noen rekruttert fra Norge.
Ved et utvalg av læresteder er det ansatt utenlandslektorer som delfinansieres av norske myndigheter.
Læresteder i utlandet med utenlandslektorat 2015-2020:

Bulgaria:
Universitetet i Sofia
Polen:
Universitetet i Poznan
Universitetet i Gdańsk
Frankrike:
Universitetet i Paris-Sorbonne
Russland:
Statsuniversitetet i Moskva (MGU)
Det nordlige arktiske føderale universitet i Arkhangelsk (NArFU)
Statsuniversitetet i St. Petersburg
Murmansk statlige humanistiske universitet
Romania:
Babeș-Bolyai-universitetet - Napoca
Serbia:
Universitetet i Beograd
Italia:
Universitetet i Milano
Østerrike:
Universitetet i Wien
Kina:
Beijing Foreign Studies University (BFSU)
Tsjekkia:
Karlsuniversitetet i Praha
Litauen:
Universitetet i Vilnius
Ungarn:
ELTE-universitetet i Budapest
Conservative Club

The Conservative Club var en nå oppløst gentlemen's club i London. Den ble opprettet i 1840. I 1950 ble den slått sammen med Bath Club, og så formelt oppløst i 1981. Fra 1845 til 1959 holdt den hus i en bygning med adresse 74 St James's Street.
Klubben var, som navnet peker mot, tilknyttet Conservatives - det britiske konservative parti. Det ble i høy grad dannet for de toryer som hadde et spenningsfullt forhold til brorparten av sine partifeller og dermed ikke var velkomne i Carlton Club. Blant sine medlemmer har den hatt mange konservative parlamentsmedlemmer opp gjennom tiden.De som var med på åpningsmøtet den 29. juli 1840 var Quintin Dick MP, Viscount Castlereagh MP, W. S. Blackstone MP, Hon. Captain Duncombe MP, Thomas Hawkes MP, W. A. Mackinnon MP, John Neeld MP, P. D. Pauncefort Duncombe, Charles Hopkinson og Thomas Walford. Først møttes klubben i Lansdowne Hotel i Dover Street, så i Royal Hotel i 88 St. James's Street, frem til deres eget klubbhus stod fredig i 1845. Det var tegnet av George Basevi og Sydney Smirke.I 1941 ble den upolitiske Bath Club rammet av en bombe, og etter å ha flyttet rundt fant den tilhold hos Conservative Club. Etterhvert ble klubbene enige om å slå seg sammen - i 1950 ble de Bath Club i navnet, skjønt beholdt lolokalene til Conservative Club.


== Referanser ==
Vickers Valetta

Vickers Valetta var et to-motors militært tranportfly fra sent på 1940-tallet, produsert av Vickers-Armstrongs. Det var hel-metall midtvinget en-dekker med konvensjonelt understell (halehjul).


== Konstruksjon og utvikling ==
Valetta var et militært transportfly, utviklet fra det sivile Viking. Den 158. Viking ble prototypen til Valetta som fløy første gang fra Brooklands den 30. juni 1947. Valetta skilte seg fundentalt fra Viking ved kraftigere motorer, et forsterket gulv og større dører.. Endringene var foretatt av samme team hos Vickers som hadde konstruert Viking under ledelse av Rex Pierson
Både Viking og Valetta dannet grunnlaget for Varsity. Varsity tilsynelatende lik var noe større og hadde nesehjul.


== Flyet i bruk ==
Valetta C.1 ble tatt i bruk hos RAF i 1948 hvor den avløste Douglas Dakota hos RAF Transport Command og ved transportskvadroner i  Midtøsten og det fjerne østen.  Valetta ble brukt under Suez-krisen i 1958 til fallskjermutslipp av forsyninger, og ble brukt til transport for mange andre britiske militære operasjoner på 1950- og 1960-tallet slik som Malayan Emergency  and operations in Aden.

The Valetta T.3 ble bygget for opplæring i navigasjon ved RAF College, RAF Cranwell og andre RAF baser for trening inavigasjon. 40 ksemplarer ble levert fra august 1951.
18 fly ble senere konverteret til T.4 standard lengre nese for radarinstllasjon  for trening av mannskaper til AI (Airborne Interception).


== Bevarte fly ==

En tidligere Royal Air Force Valetta C.2 VX580 er bevart og til utstilling ved Norfolk and Suffolk Aviation Museum i Flixton, Suffolk


== Uhell og hendelser ==
18. februar 1951, en  RAF Valetta foretok buklanding på Stockholm-Bromma Airport.  22 ombord, en omkom. Flyet totalvrak
15. januar 1953, Valetta C.1 VX562 kolliderte i luften over Middelhavet med en RAF Avro Lancaster, alle 19 ombord Valettaen og syv fra Lancasteren omkom.
11. november 1953, VX490 forsvant under test-flyvning etter avgang fra  RAF [Changi]. Alle 7 ombord omkom. Antatt at flyet brøt sammen under tordenvær.
6. januar1954, Valetta T.3 WJ474 crashet nær Aldbury, Hertfordshire under take-off fra RAF Bovingdon. 17 ombord omkom. En overlevde .
21. februar 1954, Valetta C.1 WJ494 Inbound fra Hongkong havarerte  2.4 km  fra Singapores Changi RAF under snding på en motor. Av tolv ombord tre mistet livet.
17. april 1957, Valetta C.1 VW832 crashet ved Queria, Jordan, fem minutter etteraf take- off fra Kong Hussein International Airport da venstre vinge røk under turbulens Alle 26 ombord omkom.
22. august 1957, RAF Valetta VX491 'Y' crashet i junglen nær Tanjong Malim, Malaya. Trep RAF besetning omkom fire reddet. Mulig feil: motorsvikt


== Spesifikasjoner (C Mk.1) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vickers Valetta
Hardinxveld-Giessendam

Hardinxveld-Giessendam er en kommune i Nederland i provinsen Zuid-Holland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kommunens nettside
Friends House

Friends House i Euston Road i London er en bygning i det sentrale London som blant annet huser hovedkvarteret til kvekerne i Storbritannia. Her er det også møtelokaler for  North West London Meeting og Britain Yearly Meeting. 
Bygningen ble grundig oppusset frem til november 2014.Bygningen har for almenhetens tiltrede også en restaurant, kaffebar, bokhandel og et stille område for personlig meditasjon og tilbedelse.


== Referanser ==
Euston Road

Euston Road er den viktigste øst/vest gjennomfartsgate i det nordlige sentrale London.
En rekke togstasjoner ligger inntil Euston Road: Marylebone station, Baker Street tube station, Great Portland Street tube station, Euston railway station, Euston tube station, Euston Square tube station, King's Cross station, St Pancras station og King's Cross St Pancras tube station.
Ved denne gaten ligger også British Library, Friends House (et møtested for kvekerne) og en rekke bygninger knyttet til University College London.
Euston Road er knyttet til andre viktige gater som Marylebone Road, Baker Street, Tottenham Court Road og Pentonville Road.
Dogielinotidae

Dogielinotidae  er en av i alt 11 familier under overfamilien Talitroidea innenfor parvordenen Talitrida (underordenen Bogidiellida), en Senticaudata-gruppe av amfipoder. Gruppens arter lever som bentiske bunndyr og kjennes fra Gammaridea-arter på at de har ulik morfologi i halepartiet. Denne gruppens arter lever i  havet på både den vestlige og den østlige halvkule.
Gruppen ble første gang beskrevet vitenskapelig av J. L. Barnard, i 1972. Totalt antall arter er om lag 40 (muligens bare 37, minst tre arter er usikre per 2015).


== Gruppens taksonomi ==
Gruppen ble opprettet i 2013. 
En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i  WoRMS-databasen.
Rekke: KREPSDYR (Crustacea) - 67 000 arter
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 725 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Senticaudata - 22 overfamilier, 95 familier Lowry & Myers, 2013
Infraorden Talitrida
Parvorden Talitridira
Overfamilie Talitroidea  Barnard, 1964
Familie Dogielinotidae  Gurjanova, 1953
Slekt Allorchestes  Dana, 1849 - 10 arter
Slekt Dogielinoides  Bousfield, 1982 - 1 art (D. golikovi)
Slekt Dogielinotus  Gurjanova, 1953 - 2 arter
Slekt Eohaustorioides  Bousfield in Bousfield & Tzvetkova, 1982 - 1 art (E. japonicus)
Slekt Exhyalella  Stebbing, 1917 - 3 arter
Slekt Haustorioides  Oldevig, 1958 - 7 arter
Slekt Marinohyalella  Lazo-Wasem & Gable, 2001 - 1 art (M. richardi)
Slekt Parhyalella  Kunkel, 1910 - 12 arter
Slekt Proboscinotus  Bousfield, 1982 - 1 art (P. loquax)
Underfamilie Dogielinotinae  Gurjanova, 1953 = synonym
Slekt Parhaustorioides  Ren, 2006 - 1 art (P. littoralis)Den tidligere antatte underfamilien Hyallelinae (Bulycheva, 1957) tilordnes til familien  Hyalellidae (Bulycheva, 1957), mens den tidligere antatte underfamilien Najniinae (J.L. Barnard, 1972) tilordnes  familien Najnidae (J.L. Barnard, 1972).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dogielinotidae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Dogielinotidae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Dogielinotidae hos Artsdatabanken 
(en) Dogielinotidae hos ITIS 
(en) Dogielinotidae hos NCBI 
(en) Kategori:Dogielinotidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Ingmar Meland

Ingmar Meland (født 1966) er en norsk filosof. Han har særlig arbeidet med moderne fenomenologi og kulturfilosofi. 
Meland var universitetsstipendiat ved Institutt for kulturstudier og kunsthistorie, Universitetet i Bergen, hvor han i 2011 disputerte med en avhandling om Ernst Cassirers kulturfilosofi. Meland har vært førsteamanuensis i kulturstudier ved Høgskolen i Telemark (nå Universitetet i Sørøstnorge, USN), gjesteforsker ved Göteborgs universitet og førsteamanuensis ved Arkitektur- og designhøgskolen i Oslo (AHO). Han har også vært selvstendig næringsdrivende, tilknyttet Høyskolen Kristiania som foreleser i vitenskapsteori, samfunnsvitenskaplig metode og retorikk. Fra og med høsten 2018 er Meland ansatt som professor II ved Oslomet – storbyuniversitetet i tre år, et engasjement som er forlenget til 1. august 2022. Fra august 2019 er han fast ansatt som førsteamanuensis i filosofi ved NTNU, med fast arbeidsplass på Gjøvik.


== Referanser ==


== Verk ==
Rehabilitating Ernst Cassirer and His Philosophy — Four Recent Contributions


== Eksterne lenker ==
Publikasjoner i Cristin
På Kanten 2016 - Ingmar Meland, Håvard Breivik og Tone Selmer Olsen «In Transit»
Eophliantidae

Eophliantidae er en av i alt 11 familier under overfamilien Talitroidea innenfor parvordenen Talitrida (underordenen Bogidiellida), en Senticaudata-gruppe av amfipoder. Gruppens arter lever som bentiske bunndyr og kjennes fra Gammaridea-arter på at de har ulik morfologi i halepartiet. Denne gruppens arter lever i ferskvann, brakkvann eller i havet.
Gruppen ble første gang beskrevet vitenskapelig av Sheard, i 1936. Denne gruppens arter lever i havet på både østlige og vestlige halvkule. Totalt antall arter er om lag 14.


== Gruppens taksonomi ==
Gruppen ble opprettet i 2013. 
En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i  WoRMS-databasen.
Rekke: KREPSDYR (Crustacea) - 67 000 arter
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 725 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Senticaudata - 22 overfamilier, 95 familier Lowry & Myers, 2013
Infraorden Talitrida
Parvorden Talitridira
Overfamilie Talitroidea  Barnard, 1964
Familie Eophliantidae  Sheard, 1936
Slekt Bircenna Chilton, 1884 - 5 arter
Slekt Ceinina Stephensen, 1933 - 2 arter
Slekt Cylindryllioides Nichols, 1938 - 2 arter
Slekt Eophliantis Sheard, 1936 - 1 art (E. tindalei)
Slekt Lignophliantis J.L. Barnard, 1969 - 1 art (L. pyrifera)
Slekt Wandelia Chevreux, 1906 - 3 arter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eophliantidae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Eophliantidae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Eophliantidae hos Artsdatabanken 
(en) Eophliantidae hos ITIS 
Eophliantidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Phliantidae

Phliantidae  er en av i alt 11 familier under overfamilien Talitroidea innenfor parvordenen Talitrida (underordenen Bogidiellida), en Senticaudata-gruppe av amfipoder. Gruppens arter lever som bentiske bunndyr og kjennes fra Gammaridea-arter på at de har ulik morfologi i halepartiet. 
Denne gruppens arter lever i havet både på østlige og vestlige halvkule. Gruppen ble første gang beskrevet av Stebbing i 1899. Totalt antall arter er 31-32.


== Gruppens taksonomi ==
En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i  WoRMS-databasen.
Rekke: KREPSDYR (Crustacea) - 67 000 arter
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 725 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Senticaudata - 22 overfamilier, 95 familier Lowry & Myers, 2013
Infraorden Talitrida
Parvorden Talitridira
Overfamilie Talitroidea  Barnard, 1964
Familie Phliantidae  Stebbing, 1899
Slekt Gabophlias J.L. Barnard, 1972 - 3 arter
Slekt Iphinotus Stebbing, 1899 = Iphigeneia Thomson, 1882 - 1 eller 2 arter
Slekt Iphiplateia Stebbing, 1899 - 5 arter
Slekt Pariphinotus Kunkel, 1910 - 7 arter
Slekt Pereionotus Bate & Westwood, 1861 = Perionotus Bate & Westwood, 1861 = Palinnotus Stebbing, 1900 - 10 arter
Slekt Phlias Guérin, 1836 - 1 art (P. serratus)
Slekt Quasimodia Sheard, 1936  - 4 arter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Phliantidae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Phliantidae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Phliantidae hos Artsdatabanken 
(en) Phliantidae hos ITIS 
(en) Kategori:Phliantidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Phliantidae – detaljert informasjon på Wikispecies