jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hippaphesis

Hippaphesis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, ensfarget brune trebukker. Oversiden er kraftig punktert, antennene tynne og litt lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet uten tenner på sidene. Dekkvingene er nesten parallellsidige med avrundet rettvinklede "skuldre".


== Utbredelse ==
Slekten lever på øyer i Stillehavet: Fiji, Tonga, Tuvalu og Tahiti.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Apomecynini J. Thomson, 1860
Slekten Hippaphesis J. Thomson, 1864
Hippaphesis granicornis (Fairmaire, 1879)
Hippaphesis punctata Thomson, 1864


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 18. september 2016 hos Wayback Machine.
(en) Hippaphesis i Encyclopedia of Life 
(en) Hippaphesis i Global Biodiversity Information Facility 
Hippaphesis – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Apomecynini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Callisema

Callisema er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, mørkt brunlige trebukker. Antennene er litt lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet, med en ganske liten tann midt på hver sidekant. Dekkvingene er nærmest parallellsidige (litt avsmalnende i den bakre delen), med avrundede "skuldre". Hele kroppen er glissent kledt med korte, oppstående hår.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Calliini J. Thomson, 1864
Slekten Callisema Martins & Galileo, 1990
Callisema consortium Martins & Galileo, 1990
Callisema elongata Galileo & Martins, 1992
Callisema iucaua Martins & Galileo, 1996
Callisema jirouxi Santos-Silva, Bezark & Galileo, 2016
Callisema rufipes Martins & Galileo, 1990
Callisema skillmani Wappes & Santos-Silva, 2020
Callisema socium Martins & Galileo, 1990


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog over Calliini


== Eksterne lenker ==
(en) Callisema i Encyclopedia of Life 
(en) Callisema i Global Biodiversity Information Facility 
Callisema – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bildegalleri over noen av artene
Mount Tamalpais

Mount Tamalpais er en fjelltopp i Marin County, California. Fjellet er godt synlig fra San Francisco. Store deler av Mount Tamalpais er vernet som Mount Tamalpais State Park, Marin Municipal Water District og National Park Service-området Muir Woods nasjonalmonument.
Mount Tamalpais er den høyeste toppen i Marin Hills som er en del av de nordlige kystområdene i California. Vesttoppen, som er det høyeste punktet, hvor det står en radarkuppel i dag, er 785 moh. Den var på over 792 m før toppen ble flatet ut for byggingen av radarstasjonen. Østtoppen er 784 moh. 
Navnet Tamalpais ble registrert første gang i 1845. Det kommer fra Miwok-stammens navn på dette fjellet, támal pájiṣ, bokstavelig talt «vest-toppen».Fjellet er nevnt i Californias nasjonalsang «I Love You, California». Beat-forfatteren Jack Kerouac har skrevet om Mount Tamalpais i The Dharma Bums (1958).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mount Tamalpais – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ismael Borrero

Ismael Borrero (født 6. januar 1992) er en cubansk bryter som konkurrerer i gresk-romersk stil.
Han representerte Cuba under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok gull i 59 kg . 
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han utslått i første runde.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ismael Borrero – Olympics.com 
(en) Ismael Borrero – Olympedia 
(en) Ismael Borrero – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ismael Borrero – FILA 
(en) Ismael Borrero – TheSports.org
Shinobu Ota

Shinobu Ota (født 28. desember 1993) er en japansk bryter som konkurrerer i gresk-romersk stil.
Han representerte Japan under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok sølv i 59 kg . 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Shinobu Ota – Olympedia 
(en) Shinobu Ota – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Shinobu Ota – FILA 
(en) Shinobu Ota – Sherdog 
(en) Shinobu Ota – TheSports.org
Davor Štefanek

Davor Štefanek (født 12. september 1985) er en serbisk bryter som konkurrerer i gresk-romersk stil.
Han representerte Serbia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok gull i 66 kg . 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Davor Štefanek – Olympics.com 
(en) Davor Štefanek – Olympic.org 
(en) Davor Štefanek – Olympedia 
(en) Davor Štefanek – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(rs) Davor Štefanek – Serbias olympiske komité 
(en) Davor Štefanek – FILA
Mihran Harutjunjan

Mihran Harutjunjan (armensk: Միհրան Հարությունյան; født 25. mars 1989) er en armensk bryter som konkurrerer i gresk-romersk stil.
Han representerte Armenia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok sølv i 66 kg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Migran Arutyunyan – Olympedia 
(en) Migran Arutyunyan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Migran Arutyunyan – FILA 
(en) Migran Arutyunyan – FILA
Shmagi Bolkvadze

Shmagi Bolkvadze (født 26. juli 1994) er en georgisk bryter som konkurrerer i gresk-romersk stil.
Han representerte Georgia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok bronse i 66 kg . 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Shmagi Bolkvadze – Olympics.com 
(en) Shmagi Bolkvadze – Olympic.org 
(en) Shmagi Bolkvadze – Olympedia 
(en) Shmagi Bolkvadze – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Shmagi Bolkvadze – FILA
Rəsul Çunayev

Rəsul Çunayev (født 7. januar 1991) er en aserbajdsjansk bryter som konkurrerer i gresk-romersk stil.
Han representerte Aserbajdsjan under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok bronse i 66 kg . 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rəsul Çunayev – Olympics.com 
(en) Rəsul Çunayev – Olympic.org 
(en) Rəsul Çunayev – Olympedia 
(en) Rəsul Çunayev – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Rəsul Çunayev – FILA
Davit Tsjakvetadze

Davit Tsjakvetadze (født 18. oktober 1992) er en russisk bryter som konkurrerer i gresk-romersk stil.
Han representerte Russland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok gull i 85 kg . 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Davit Chakvetadze – Olympedia 
(en) Davit Chakvetadze – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Davit Chakvetadze – FILA
Paratriatlon under Paralympiske sommerleker 2016

Paratriatlon under Paralympiske sommerleker 2016 i Rio de Janeiro ble arrangert fra 10. til 12. september 2016 i Fort Copacabana. 
60 utøvere konkurrerte i 6 øvelser. Dette var første gang triatlon var en paralympisk øvelse. 


== Konkurranseformat ==
Paralympisk triatlon består av tre øvelser; 750 meter svømming, 20 km sykling og 5 km løping. Det ble kun arrangert finaler, ingen innledningsheat. 
Det ble konkurrert i fire av de fem godkjente klassene i paratriatlon:

PT2 og PT4 - begge kjønn: disse har proteser eller andre støtteinnretninger i løping eller sykling
PT1 - menn: disse bruker håndsykkel i sykling og rullestol i løping
PT5 - kvinner: disse er svaksynte og bruker ledsagerDet ble ikke konkurrert i klassen PT3 i PL 2016.


== Medaljeoversikt ==


=== Medaljetabell ===


=== Øvelser og medaljevinnere ===


== Referanser ==
Filippinene under Paralympiske sommerleker 2016

Filippinene deltok under Paralympiske sommerleker 2016 i Rio de Janeiro, Brasil, fra 7. til 18. september 2016.Før lekene i Rio 2016 hadde Filippinene vunnet 1 medalje (0 gull, 0 sølv og 1 bronse) fra de 7 sommerlekene det hadde deltatt i siden 1988.


== Medaljer ==


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==
Common Object Request Broker Architecture

Common Object Request Broker Architecture (CORBA) er en standard som er definert av Object Management Group (OMG). Standarden er definert for å lette kommunikasjon mellom systemer på diverse plattformer, ulike operativsystemer, programmeringsspråk og maskinvare. CORBA bruker en objektorientert modell selv om systemene som bruker den ikke nødvendigvis er objektorienterte. CORBA er et eksempel på et distribuert objektparadigme.
Versjon 1.0 ble lansert i oktober 1991.


== Eksterne lenker ==
OMG CORBA Components page
Rue Saint-André des Arts

Rue Saint-André des Arts  i Paris er en gate som løper fra Île de la Cité til Abbaye Saint-Germain-des-Prés.
Den begynner ved Place Saint-André des Arts nr. 15 og Place Saint-Michel nr. 10, krysser gjennom Quartier de la Monnaie i 6. arrondissement, og ender etter 320 meter ved Rue Dauphine nr. 3 og Rue de l'Ancienne Comédie nr. 1.
Gaten nevnes i kjente kilder første gang i 1179. Den var opprinnelig bare rundt hundre meter lang og førte til den tidligere kirke Saint-André des Arts, også kalt Saint-André de Laas genannt, idet den stod på feltet Clos de Laas. Her løper nå Rue Danton. Dens fortsettelse var Rue Saint-Germain.
Den har opp gjennom tiden har flere navn:

Rue de Laas
Rue Saint-Germain
Rue Saint-Germain-des-Prés (1332)
Rue Saint-André
Rue Saint-Andrieu
Rue Saint-André de LaasDen gamle Rue de la Clef gikk inn i Rue Saint-André des Arts.
I Middelalderen strakk Rue Saint-André des Arts seg helt til Rue de la Harpe. På 1800-tallet ble de store gatene Boulevard Saint-Michel og Rue Danton trukket gjennom området. Da ble områdets gateløp noe omkalfatret, med det sluttresultatet at det som nå er Rue Saint-André des Arts er et annet gateavsnitt enn det som bar dette navn i middelalderen. Lignende gjelder noen andre gater i området.


== Eksterne lenker ==
(en) Rue Saint-André-des-Arts (Paris) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ausschnitt aus dem Stadtplan von Paris (Viamichelin) Arkivert 29. september 2007 hos Wayback Machine.
Nomenclature
The GNOME Project

The GNOME Project er det brukernettverket som står bak skrivebordsmiljøet GNOME og programvaren som er basert på det. Prosjektet består av alle programvareutviklere, kunstnere, oversettere, andre bidragsytere og aktive brukere av GNOME. Prosjektet ble etablert i august 1997.


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside
Tynset prestegård

Tynset prestegård ligger øst for Tynset kirke.
Hovedbygningen er oppført i 1910 etter tegninger av Ulrik Sverdrup. Stilen er nyklassisk med jugenddetaljer. Interiøret ble oppgradert i 1974 og 1979. Planløsningen bærer preg av en ny tid da presteboligen primært var for presten med familie, ikke med tjenerskap.
Prestegården er ansett å være kommunalt verneverdig.


== Kilder ==
Tynset prestebolig hos Opplysningsvesenets fond
Gunnar Birkeland og Sigrunn Nerdal, red. (2015). «130 Tynset prestegård». Prestegårder i Norge – et utvalg. Opplysningsvesenets fond. s. 133–134. Arkivert fra originalen 1. september 2019. Besøkt 6. september 2019. 


== Eksterne lenker ==
«Tynset prestegård». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Börshuset

Börshuset er en bygning på Stortorgets nordside i kvarteret Rådstugan i Gamla stan i Stockholm, oppført 1773–1778 av Stockholms borgerskap for Stockholms fondsbørs etter tegninger av arkitekt Erik Palmstedt.Bygningen eies av Stockholm kommune og forvaltes av eiendomskontoret, Den huser i dag blant annet Nobelmuseet og Svenska Akademien med Nobelbiblioteket.


== Referanser ==
Alvdal prestegård

Alvdal prestegård ligger sør for Alvdal kirke, på den andre siden av riksvei 3.
Gårdens opprinnelige navn er Lillesteien. Den ble innkjøpt til bruk som prestegård i 1865. Dagens bygninger ble oppført i perioden 1870– 72. De danner et firkanttun med hovedbygning, forpakterbolig (drengstue) og driftsbygninger. Hovedbygningen er et halvannen etasjes laftebygg. Bygningene er fredet.


== Kilder ==
Alvdal prestebolig hos Opplysningsvesenets fond
Gunnar Birkeland og Sigrunn Nerdal, red. (2015). «129 Alvdal prestegård». Prestegårder i Norge – et utvalg. Opplysningsvesenets fond. s. 111–112. 


== Eksterne lenker ==
«Alvdal prestegård». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Högvaktsterrassen

Högvaktsterrassen er en åpen plass som ligger utenfor den ytre borggården ved Stockholms slott. På vestsiden ligger Axel Oxenstiernas palats og en mur oppført på 1800-tallet som skjuler en irregulær bebyggelse. Nordsiden er åpen, med utsikt mot Mynttorget og Riksdagshuset. Plassen har fått sitt navn etter Högvakten som er styrken som blant annet  bevokter slottet.


== Se også ==
Gater og torg i Gamla stan


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Högvaktsterrassen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(sv) Stockholmskällan har multimedia som gjelder Högvaktsterrassen
Finansinspektionen (Sverige)

Finansinspektionen er et svensk forvaltningsorgan med ansvar for å føre tilsyn med finansmarkeder og -foretak. Det ble opprettet i 1991 gjennom en sammenslåing av Försäkringsinspektionen og Bankinspektionen, og er underlagt Finansdepartementet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettside
Finansinspektionen

Finansinspektionen kan vise til:

Finansinspektionen (Finland)
Finansinspektionen (Sverige)
Decima Flottiglia

Decima Flottiglia MAS (italiensk for «tiende flåte») var en enhet i den italiensk marinen 1941–43; det var en kommandogruppe bestående av  froskemenn.Styrken var aktive under slaget om Middelhavet med mer enn et dusin operasjoner som senket eller skadet fem krigsskip og 20 handelsskip.


== Referanser ==
Rue de la Harpe

Rue de la Harpe i Paris er en av de eldste gater i byen. Den ligger i Quartier de la Sorbonne i 5. arrondissement og var i Middelalderen en av de vesentligste akser på Rive Gauche, til den på 1800-tallet misten denne funksjon til Boulevard Saint-Michel. Den er blitt til en av de mest påpulære turistgater i Quartier Latin.
Rue de la Harpe beginnt begynner ved Rue de la Huchette 31, få meter fra Place Saint-Michel, og ender opp etter 220 meter i Boulevard Saint-Germain 98. På sin vei krysser den Rue Saint-Sévérin.
Rue de la Harpe stammer - hva gjelder stykket sør for Rue Saint-Sévérin - fra galloromersk tid. Den gang begynte den formodentlig ved Petit som løp sør for de to broene i Cardo og fortsatte sørvestover til dagens kryss med rue Sévérin (og lar seg påvise herfra), var en parallelgate til Cardo, den nåværende rue Saint-Jacques, og het det dermed passende navn via inferior (lat. via = vei, gate  - inferus = nedenfor; nedre gate), noe som senere ble forvansket til Rue d'Enfer.
Rue de la Harpe strakk seg i Middelalderen helt til bymuren, til Porte Gibard, Porte Saint-Michel eller Porte d’Enfer ved den nåværende Rue Soufflot, og løp derfra videre parallelt til fortsettelsen av rue Saint-Jacques, det vil si rue du Faubourg Saint-Jacques.
Ved byggingen av en annen overgang over Seinen, Petit Pont Neuf (1378), senere kalt Pont Saint-Michel, ble den nedre del av Rue de la Harpe anskåret fra Petit Pont og i stedet knyttet (over Rue Vieille Boucherie) med denne nye bro.
I 1850-årene lot Baron Haussmann under sine store gateomlegginger gradere gaten mellom Pont Saint-Michel og Termene, og i denne forbindelse ble den nedre del av såværende Boulevard Saint-Michel skapt; fortsettelsen av denne boulevard fikk det samme navnet, og Rue de la Harpe ble retning ut fra sentrum avkortet til sin nåværende lengde, men i nordlig ende,bord for Rue Saint-Sévérin, ble den forlenget med Rue Vieille Boucherie.
Rue de la Harpes tidligere navn:

Sør for Rue Saint-Sévérin:
Rue de la Juiverie
Rue de la Vielle Juiverie
Vicus Cithare in Judearia (1247)
Vicus Judeorum (1257),
Vicus Harpe (1270)
Vicus Herpe
Vicus de Cithara (1254)
Utenfor  Filip Augusts bymur:
Rue Neuve Outre la Porte Saint-Michel
Rue d'Énfer.
Mellom Rue Saint-Sévérin og Seinen
Vicus Reginaldi Citharatoris (1247)
Vicus Reginaldi dicti le Harpeur (1265)
Vicus Vetus Bouclearia
Vicus Vetus Judearia
Rue de la Vielle Boucherie (1272)
Rue de la Petite Bouclerie(1300)
Rue de l'Abreuvoir Mascon (1391)
Rue Neuve Mâcon eller Rue de l'Abreuvoir Mâcon (1401)
Rue de l'Abreuvoir Mâcon eller Rue Neuve Saint-Michel (1409)
Rue Neuve du pont Saint-Michel eller Rue Neuve de la Bouclerie (1406)
Rue de la Grant Bouclerie (1405)
Rue Neuve Saint-Michel (1469)
Rue de la Vielle Bouclerie.


== Eksterne lenker ==
(en) Rue de la Harpe (Paris) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Extrait de la nomenclature officielle des voies de Paris
Finanssivalvonta

Finanssivalvonta (finsk) eller Finansinspektionen (svensk) er et finsk forvaltningsorgan som fører tilsyn med finansmarkeder, banker, forsikringsselskaper og pensjonsselskaper.
Administrativt er Finanssivalvonta underlagt Finlands Bank, men beslutninger fattes selvstendig. Finanssivalvonta har ca. 200 ansatte. Hovedkontoret ligger i Helsingfors.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettside
Rue Saint-Sévérin

Rue Saint-Séverin er en gate som løper parallelt med elven Seinen i det parisiske Latinerkvarteret. Den er full avrestauranter og souvernirbutikker.
En av byens eldste kirker Église Saint-Séverin, ligger midtveis på gaten.


== Historie ==
Rue Saint-Séverin er en av Paris' eldste gater, idet den kan dateres til bydelens tilblivelse tidlig på 1200-tallet. Først gikk den bare mellom rue de la Harpe og rue Saint-Jacques, men ble senere forlenget østover for å slutte ann til Rue Saint-André-des-Arts. Rue Saint-Séverin opptok i seg det som var blitt igjen av den gamle rue du Macon etter at boulevard Saint-Michel ble bygget fra 1867, men fra 1971 fikk denne isolerte vestlige gatestubben nytt navn, Rue Francisque-Gay.
Tidligere navn: Mellom rue de la Harpe og rue Saint-Jacques ble gaten på 1500-tallet kalt rue Colin Pochet.


== Litteratur ==
Hillairet, Jacques (22. april 2005). Connaissance du Vieux Paris (fransk). Rivages. ISBN 2-86930-648-2. 


== Eksterne lenker ==
(en) Rue Saint-Séverin (Paris) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

Mairie de Paris - "Nomenclature des Voies: rue Saint-Séverin". Retrieved February 17, 2006.
Zjan Belenjuk

Zjan Belenjuk (født 24. januar 1991) er en ukrainsk bryter som konkurrerer i gresk-romersk stil.
Han representerte Ukraina under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok sølv i 85 kg . 
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021 tok han gull.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zhan Beleniuk – Olympics.com 
(en) Zhan Beleniuk – Olympic.org 
(en) Zhan Beleniuk – Olympedia 
(en) Zhan Beleniuk – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Zhan Beleniuk – FILA 
(en) Zhan Beleniuk – TheSports.org
Javid Hamzatau

Javid Shakirovich Hamzatau, Dzhavid Shakirovich Gamzatov (født 27. desember 1989) er en belarusisk bryter som konkurrerer i gresk-romersk stil.
Han representerte Belarus under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok bronse i 85 kg . 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Javid Hamzatau – Olympedia 
(en) Javid Hamzatau – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Javid Hamzatau – FILA
Denis Kudla (bryter)

Denis Kudla (født 24. desember 1994) er en tysk bryter som konkurrerer i gresk-romersk stil.
Han representerte Tyskland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok bronse i 85 kg . 
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021 tok han bronse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Denis Kudla – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Denis Kudla – Olympics.com 
(en) Denis Kudla – Olympic.org 
(en) Denis Kudla – Olympedia 
(en) Denis Kudla – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(de) Denis Kudla – Tysklands olympiske komité 
(en) Denis Kudla – FILA 
(en) Denis Kudla – TheSports.org
Yasmany Lugo

Yasmany Lugo (født 24. januar 1990) er en cubansk bryter som konkurrerer i gresk-romersk stil.
Han representerte Cuba under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok sølv i 98 kg . 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yasmany Lugo – Olympedia 
(en) Yasmany Lugo – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Yasmany Lugo – FILA
Étienne-Denis Pasquier

Étienne-Denis Pasquier (født 21. april 1767 i Paris, død 5. juli 1862 samme sted) var en fransk politiker.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Étienne-Denis Pasquier var sønn av den i 1794 guillotinerte parlementsråd Étienne Pasquier. Han var også i slekt med dikteren og juristen Étienne Pasquier (1529–1615). 


=== Den franske revolusjon ===
Han studerte rettsvitenskap, og tiltrakk seg liten oppmerksomhet. Men dette strakk ikke til for å holde ham unna farer. Han ble arrestert, og faren hans ble henettet i 1794. Han ble holdt fengslet i to måneder i Saint-Lazare-fengselet kort før utbruddet thermidorreaksjonen, og løslatt etter Maximilien Robespierres fall og henrettelse i slutten av juli 1794.


=== Senere karriere ===
Etter skrekkveldets fall gjorde Pasquier en rask karriere på embetsmannsbanen. Han ble i 1806 maître des requêtes i Conseil d'État, og i 1810 politiprefekt i Paris. 
Ved Napoleon Is fall gikk han over til bourbonerne. Han sørget for ro og sikkerhet i hovedstaden, og ble av kong Ludvig XVIII utnevnt til generaldirektør for bro- og veibygging. I de hundre dagene var han uten noen offentlige verv. Men da kong Ludvig XVIII vendte tilbake for annen gang fikk han inneha forskjellige poster i de skiftende regjeringer. Fra 9. juli til 26. september 1815 var han storseglets bevarer (justisminister) i kabinettet Talleyrand og samtidig innenriksminister.
Fra 1817 til 1818 var han nok en gang justisminister. Han var så utenriksminister, i de Richelieus kabinett 1819-21. 
Under reaksjonen i Karl Xs siste regjeringsår tilhørte Pasquier opposisjonen. Han utøvet ved sine store talegaver stor innflytelse i førstekammeret, støttet mange vilkårlige forordninger og ikke minst innskrenkelse av pressens virkemuligheter. Han gikk i 1824 imot pensjonsreduksjonene og sakrilegieloven, og bidro til ministerpresident Jean-Baptiste de Villèles fall.
Under Ludvig Filip Is regjering var han president i perskammeret. I 1808 ble han baron og 1844 hertug. Fra 1842 var han medlem av Académie française.
Hans memoarer (6 bind, 1893-96) inneholder verdifulle opplysninger om Napoleontidens og restaurasjonens historie.


== Referanser ==


== Litteratur ==
James K. Kieswetter: Etienne-Denis Pasquier, the last chancellor of France ISBN 0-87169-671-1
Svensk uppslagsbok. Malmö 1937.
Sabah Shariati

Sabah Saleh oghlu Shariati (født 1. januar 1989) er en iranskfødt aserbajdsjansk bryter som konkurrerer i gresk-romersk stil.
Han representerte Aserbajdsjan under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok bronse i 130 kg . 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sabah Shariati – Olympics.com 
(en) Sabah Shariati – Olympic.org 
(en) Sabah Shariati – Olympedia 
(en) Sabah Shariati – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Sabah Shariati – FILA
Sergej Semjonov

Sergej Viktorovitsj Semjonov (russisk: Сергей Викторович Семёнов; født 10. august 1995) er en russisk bryter som konkurrerer i gresk-romersk stil.
Han representerte Russland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok bronse i 130 kg . 
Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021 tok han bronserunde.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sergej Semjonov – Olympics.com 
(en) Sergej Semjonov – Olympic.org 
(en) Sergej Semjonov – Olympedia 
(en) Sergej Semjonov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Sergej Semjonov – FILA