jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kvikne-psalteret

Kvikne-psalteret er en håndskreven salmebok fra middelalderen. Boken er skrevet på latin en gang mellom 1150 og 1200. Dette gjør den sannsynligvis til Norges eldste bok, sammen med Gammelnorsk homiliebok. Kvikne-psalteret er skrevet på pergament, og innbundet i tre. Boken har original innbinding fra 1200-tallet. Boken ble helt frem til 1800-tallet oppbevart i Kvikne kirke reist rundt 1654 i dagens Tynset kommune, derav navnet Kvikne-psalteret. I dag oppbevares boken hos Nasjonalbiblioteket i Oslo.
Psalterium er en latinsk betegnelse for Salmenes bok i Det gamle testamentet. Dette var den vanligste bønneboken for lesekyndige lekfolk i middelalderen. Det er bevart flere eksemplarer av slike bøker opp til vår tid, men Kvikne-psalteret er den eldste. På bokens omslag i tre står det på gammelnorsk med en blanding av runer og latinske bokstaver «Kvikna Kyrkja á mik», som på moderne norsk betyr «Kvikne kirke eier meg».


== Referanser ==


== Litteratur ==
Norlin, Bo & Rugaas, Bendik (red.) UB : Universitetsbiblioteket i ord og bilder. Universitetsforlaget, Oslo 1986


== Eksterne lenker ==
(en) Kvikne-psalteret – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

Kvikne-psalteriet, digitalisert og tilgjengelig for alle hos Nasjonalbiblioteket
Forsikringsforeningen Jørd

Forsikringsforeningen Jørd var et norsk sjøforsikringsselskap som ble stiftet i Porsgrunn 30.10 1897. Porsgrunn var på den tiden en viktig foregangsby innen sjøforsikring med flere assuranseselskap.
Jørd forsikret jern og stålskip og hadde felles kontor og personale med forsikringsselskapet Odin. 
Selskapet skiftet navn til Den gjensidige forsikringsforening Jørd i 1913. Selskapet ble slått sammen med forsikringsselskapet Reform i 1919. 
Foretaket opphøret på 1920-tallet.


== Arkivet ==
Arkivmateriale etter Forsikringsforeningen Jørd befinner seg på KUBEN i Arendal og omfatter journaler, korrespondanse, havaripapirer, forsikringsprotokoller og regnskap.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Arkiv etter Forsikringsforeningen Jørd på Arkivportalen
Finnefondet

Finnefondet var et sentralt instrument i statens fornorskingspolitikk mellom 1852 og 1921. Fondet var de første årene en bevilgning over statsbudsjettet for å finansiere en rekke tiltak innen skolevesenet i Finnmark og Troms til assimilering av samer: "at bibringe Lapperne undervisning i det Norske Sprog". Budsjettposten ble av Stortinget kalt beskrevet som «Til foranstaltninger til udbredelse af kjendskab til det Norske sprog blandt lapper og kvæner».Fondets midler ble i begynnelsen brukt til belønning av lærere som viste effektivitet i å lære samiske og kvenske barn norsk. Mot slutten av 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tallet ble bevilgningene trappet betydelig opp og fordoblet opp mot første verdenskrig. Årsaken var et ønske om å effektivisere fornorskingsarbeidet gjennom opprettelse av statlige skoleinternater for samiske og kvenske barn. I 1921 ble navnet på Finnefondet endret til det litt mindre kontroversielle "Særbidrag til folkeskolene i Finmark landdistrikter" etter en gradvis voksende motstanden mot den norske assimileringspolitikken, blant i form av det første samiske landsmøtet 6. februar 1917.


== Referanser ==
Behovsanalyse

En behovsanalyse eller «gapanalyse» (engelsk: gap analysis) er en teknikk for å sammenligne en virksomhets faktiske og mulige operasjoner og resultater. I en behovsanalyse vil virksomheten typisk beskrive den faktiske nåsituasjonen og den ønskede fremtidige situasjonen, identifisere forskjellene mellom dem, og så lage en plan for å fylle gapet.


== Behovsanalyse kontra SOFT/SWOT-analyse ==
Behovsanalyse skiller seg fra SOFT/SWOT-analyse på tre måter:

SOFT/SWOT-analyse sammenligner virksomheten med andre virksomheter, mens behovsanalyse oftere fokuserer på interne forhold.
SOFT/SWOT-analyse har gjerne en lengre tidshorisont, mens behovsanalyse fokuserer på kortsiktige mål.
SOFT/SWOT-analyse er oftest omfattende og tar for seg hele eller større deler av virksomheter, mens en behovsanalyse kan være enkel og spesifikk, f eks rettet mot en enkelt prosess.Både SOFT/SWOT- og behovsanalyse er imidlertid fleksible teknikker som kan benyttes om hverandre på mange ulike måter og områder.


== Behovsanalyse i systemutvikling ==
Metoder for utvikling av informasjonssystemer og andre datasystemer har gjerne en egen fase eller aktivitet som kalles behovsanalyse eller problemanalyse og som munner ut i en kravspesifikasjon. «As-is» og «to-be» modellering og Y-modellen er eksempler på behovsanalyseteknikker i systemutvikling.


== Referanser ==
Zindan

Zindan (زندان) er det persiske ord benyttet for «fengsel» eller «fangehull», og er gått inn som innlånt ord til blant annet tyrkisk. I russisk journalistikk er det som låneord også tatt i bruk, især i samband med den andre Tsjetsjenia-krigen: Da er зиндан (zindan) mer spesifikt å forstå som underjordiske fangehull, eller hull ned i bakken, for gisler eller krigsfanger.


== Litteratur ==
Hobley, C. W. (1920) "The Tana River". The Geographical Journal, Vol. 56, No. 4 (Oct., 1920), pp. 297-305
Donald, D. (1996) Barry Politics and Justice in Russia: major trials of the post-Stalin era (M.E. Sharpe) ISBN 1-56324-344-X
Arkivet etter Arendals Turnforening 1857–2011

Arkivet etter Arendals Turnforening 1857–2011 er innlemmet i Norges dokumentarv, et register over de viktigste dokumentene i norsk historie. Registeret er en nasjonal utgave av UNESCOs verdensminne-program (Memory of the World).
Arkivet befinner seg på KUBEN i Arendal og inneholder blant annet møtebøker, journaler, saksarkiv, regnskap, diplomer, trykksaker og omtrent hundre fotografier fra foreningens historie.
Arkivet omfatter også foreningens stambok. Denne protokollen fra 1857 er bundet inn av Joseph Stockinger selv og inneholder blant annet foreningens lover og flere beretninger fra foreningens mange jubileer og andre markeringer.


== Nominasjonen ==
I nominasjonen skriver juryen: «Arkivet er et eksempel som dokumenterer fremveksten av den frivillige idrettsbevegelsen som en bred folkebevegelse med stor innvirking i norsk samfunnsliv. Arkivet er unikt i nasjonal sammenheng fordi det er fra landets nest eldste idrettslag og det er nærmest komplett fra opprettelsen fram til i dag. Arkivet forteller om tidlig rekruttering og hva som motiverte til medlemskap.»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
(no) Arkiv etter Arkivet etter Arendals Turnforening 1857–2011 på Arkivportalen
Putbus

Putbus er en by på den sørøstlige kysten av øya Rügen, i Landkreis Vorpommern-Rügen i delstaten Mecklenburg-Vorpommern, nær Østersjøen. 
Per 1. januar 2014 hadde byen 4471 innbyggere. Putbus er et viktig turistmål med mange badestrender. Det er den eldste ferieby på øya, og i 1997 fikk Putbus status som «Staatlich anerkannter Erholungsort». Byen har et museum for leketøy og marionetter («Puppen- und Spielzeugmuseum»), og et museum for ur og klokker («Uhrenmuseum»).Putbus ble grunnlagt i 1810 av Prins Wilhelm Malte zu Putbus og ble bygget i klassistisk stil, slik at byen dannet en harmonisk enhet med parken og slottet. Malte anla også badebyen Lauterbach, som ligger om lag 2 kilometer fra Putbus. Byen kalles "Den hvite byen" (Weiße Stadt); kallenavnet kommer av dens hvitmalte hus; et annet kallenavn er "Rosebyen" (Rosenstadt), på grunn av de mange rosebuskene som pryder byen. Navnet Putbus er avledet fra det slaviske pod boz, som betyr "bak (eller under) busken".


== Bilder ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Putbus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Putbus – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Gammelislandsk homiliebok

Gammelislandsk homiliebok, eller Islandsk homiliebok, er en håndskreven samling prekener på islandsk, skrevet på Island rundt 1200.  Manuskriptet består av 120 blad pergament, og er innbundet i selskinn. Gammelislandsk homiliebok oppbevares hos Kungliga biblioteket i Stockholm.
Boken inneholder 56 prekener, hvorav 11 av dem er felles med den norske versjonen, Gammelnorsk homiliebok. Omtrent halvparten av prekenene er oversettelser fra latin. Gammelislandsk homiliebok er den eldste bevarte boken med islandsk tekst. Det er ikke kjent hvem som har skrevet den, eller hvor den har blitt skrevet, men Benediktinerklosteret Þingeyrar på Nord-Island er foreslått som bokens tilblivelsessted.Boken ble kjøpt av islendingen Jón Eggertsson, på vegne av Antikvitetskollegiet, under Jóns rundreise på Island i 1682-1683. Fra Antikvitetskollegiet kom boken senere til Kungliga biblioteket i Stockholm.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Islandsk homiliebok hos Store Norske leksikon
Isländska Homilieboken hos Kungliga biblioteket, Sveriges nasjonalbibliotek
Afghan Jet International

Afghan Jet International Airlines (persisk: هواپیمایی بین‌المللی افغان جت‎) er et afghansk flyselskap. Det startet med flyvninger  i april 2014, og flyr til innenlandske destinasjoner fra sin base på Hamid Karzai internasjonale lufthavn.
Hovedkontoret i Kabul ligger nær Shirpur Masque.


== Destinasjoner ==
Afghan Jet International flyr til følgende destinasjoner (i august 2014):


== Flåten ==
Afghan Jet Internationals flåte består av følgende fly (pr mai 2015):


== Referanser ==
Tyskland under Paralympiske vinterleker 2002

Tyskland deltok under Paralympiske vinterleker 2002 i Salt Lake City, USA, fra 9. til 18. mars 2002.Før lekene i Salt Lake City 2002 hadde Tyskland vunnet 146 medaljer (51 gull, 55 sølv og 40 bronse) fra de tre vinterlekene siden 1992.


== Medaljer ==


== Referanser ==
Frankrike under Paralympiske vinterleker 2002

Frankrike deltok under Paralympiske vinterleker 2002 i Salt Lake City, USA, fra 9. til 18. mars 2002.Før lekene i Salt Lake City 2002 hadde Frankrike vunnet 99 medaljer (37 gull, 27 sølv og 35 bronse) fra 7 vinterleker siden 1976.


== Medaljer ==


== Referanser ==
Russland under Paralympiske vinterleker 2002

Russland deltok under Paralympiske vinterleker 2002 i Salt Lake City, USA, fra 9. til 18. mars 2002.Før lekene i Salt Lake City 2002 hadde Russland vunnet 61 medaljer (22 gull, 22 sølv og 17 bronse) fra vinterleker. Russland hadde tidligere bare deltatt som selvstendig nasjon under de paralympiske vinterlekene i 1994 og 1998.


== Medaljer ==


== Referanser ==
Østerrike under Paralympiske vinterleker 2002

Østerrike deltok under Paralympiske vinterleker 2002 i Salt Lake City, USA, fra 9. til 18. mars 2002.Før lekene i Salt Lake City 2002 hadde Østerrike vunnet 260 medaljer (87 gull, 90 sølv og 83 bronse) fra 7 vinterleker siden 1976.


== Medaljer ==


== Referanser ==
Herbert Selpin

Herbert Selpin (født 29. mai 1904, død 1. august 1942) var en tysk regissør og manusforfatter av lett underholdning på 1930-og 1940-tallet. Han er best kjent for sin siste film, Titanic da han under Innspillingen ble arrestert av propagandaminister Joseph Goebbels. Senere ble han funnet død i sin celle.
Selpin ble valgt av Goebbels for å regeissere Titanic som Goebbels så på «som en effektiv anti-britisk propaganda-film». Historien om det dødsdømte skipet ble skrevet om av Walter Zerlett-Olfenius for å legge skylden på J. Bruce Ismay, leder av White Star Line, og hans britiske og amerikanske kapitalistiske støttespillere, som i henhold til manus, ville at skipet skulle gjennomføre reisen så raskt som mulig, uansett den faren passasjerene ble utsatt for, for å få et fortrinn i konkurransen med Cunard Line, og dermed tjene  så mye penger som mulig. En tysk styrmann ble også introdusert. Han advarte om den faren skipet ble utsatt for ved å seile så hurtig.
Under innspillingen av Titanic i 1942 etter å ha opplevd mange tidkrevende problemer forårsaket av fulle tyske sjømenn og soldater som opptrådte som statister i filmen, kom Selpin med flere kritiske bemerkninger om de militære. Han ble tiltalt for disse bemerkninger og da manusforfatter Zerlett-Olfenius, hans personlige venn, undlot å trekke tilbake disse uttalelser under et møte med Joseph Goebbels ble Selpin arrestert 31. juli 1942.


== Død ==
Dagen etter at han ble arrestert ble Selpin funnet død i sin celle, etter å ha hengt seg i sine bukseseler. Et rykte som oppstod at han hadde blitt myrdet etter ordre fra Goebbels, da Gestapo hadde fattet interesse i saken og Goebbels anså det mer forsvarlig å ofre direktør enn en fight med Gestapo. Ifølge ryktene hadde to personer rundt midnatt 31. juli – 1. august 1942, tatt seg inn i Selpins celle.
Produksjon av Titanic ble deretter gjennomført av Werner Klingler, som forøvrig ikke fikk sitt navn i rulleteksten. Filmen i seg selv – som kostet nesten 4 millioner Riksmark, eller tilsvarende 180 millioner USD i dag ble nesten helt undertrykt 
av Goebbels som var bekymret for at skipskatastrofen ville demoralisere det tyske publikum. Den ble vist i okkuperte land, bl.a i Norge i 1942 og senere, i en re-redigert versjon, i Øst-Tyskland. Fire scener fra filmen endte opp i en annen Titanic film,  A Night to Remember 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Herbert Selpin på Internet Movie Database 
(sv) Herbert Selpin i Svensk Filmdatabas 
(da) Herbert Selpin på Filmdatabasen 
(fr) Herbert Selpin på Allociné 
(en) Herbert Selpin på AllMovie 
(en) Herbert Selpin hos Turner Classic Movies 
(en) Herbert Selpin hos The Movie Database
Kvinnebunad fra Vest-Telemark med fløyelsliv

Kvinnebunad fra Vest-Telemark med fløyelsliv, også kalt smekkebunad, er en sort bunad med brodert fløyelsliv som har gått fra å være folkedrakt i Vest-Telemark til å bli bunad.


== Utforming ==
Bunaden har et sort liv i fløyel med spiler, som er sydd fast til den sorte stakken. Livet har fastsydd bringeklut med blomsterbroderi, og livet er kantet med sølvbånd. Stakken er i tynt ullstoff eller drapé, og den er flat framme med all vidde samlet bak.
Bunaden brukes med en hvit skjorte med hekla kant i hvitsøm eller farget rosesøm. På hodet bruker man sort tørkle, med et bånd i bregd eller brikkevev under. Draktsølvet som brukes til er halsring og bringesølje, mansjetter og belte med sølvspenne.


== Opphav ==
Som mange andre bunader i Telemark har denne bunaden stått i ubrutt tradisjon, som altså vil si at den har gått fra å være en drakt brukt i området til å få status som bunad. Fløyelsliv kom på moten på slutten av 1800-tallet, og også bunadens smale liv er i tråd med datidens mote. Den gikk over fra å være folkedrakt til festdrakt like etter 1915, og var i bruk som festdrakt fram til 1960-åra. Den ble tatt i bruk som bunad tidlig på 1980-tallet.


== Referanser ==
Förvaltningsstiftelsen för SR, SVT och UR

Förvaltningsstiftelsen för SR, SVT och UR er en svensk stiftelse som eier almenkringkasterne Sveriges Radio AB (SR), Sveriges Television AB (SVT) og Sveriges Utbildningsradio AB (UR). Stiftelsen ble opprettet av den svenske staten i 1997, og dens oppgave er å utgjøre en buffer mellom staten og almenkringkasterne. Dette skjer ved at stiftelsen eier og forvalter aksjene i kringkastingsselskapene og oppnevner selskapenes styrer.


== Bakgrunn ==
Perioden fra midten av 1980-tallet var en turbulent periode i den svenske massemedieverdenen. Flere faktorer, slik som satellittfjernsyn og utbygging av kabelfjernsyn, utfordret de almennyttige fjernsyns- og radioselskapenes monopolsituasjon.I løpet av våren 1993 besluttet Riksdagen endringer i eierskapet til almenkringkastingsselskapene. Før endringene var radio og fjernsyn i almenhetens tjeneste organisert i et konsern med et morselskap. Aksjene i morselskapet hadde siden 1970-tallet vært fordelt mellom ideelle organisasjoner (60 prosent), næringslivet (20 prosent) og dagspressen (20 prosent).De tre almenkringkasterne SVT, SR og UR ble gjennom endringen eiet av hver sin forvaltningsstiftelse fra 1. januar 1994. Imidlertid hadde disse tre forvaltningsstiftelsene identisk styresammensetning. Som alternativ til stiftelsesformen ble det diskutert før avgjørelsen blant annet et helstatlig eierskap, men dette alternativet ble ansett som upassende, siden organisasjonene da ville bli satt direkte under den utøvende makten (regjeringen).I 1997 ble eierstrukturen igjen endret, og de tre forvaltningsstiftelsene ble slått sammen til én enkelt stiftelse– Förvaltningsstiftelsen för Sveriges Radio AB, Sveriges Television AB og Sveriges Utbildningsradio AB – med ansvar for samtlige tre almenkringkastingsselskaper. Denne organisatoriske endringen var av regjeringen og Riksdagen begrunnet med at de tre forvaltningsstiftelsene hadde samme overordnede mål.


== Referanser ==


== Litteratur ==
SOU 2005:1 – det offentlige Radio-og TV-tjenester – Retningslinjer for en ny lisensiering periode, Offentlige kontorer i sverige, kulturdepartementet, Komiteen på radio og TV i offentlig tjeneste, 2005-01-26 (hentet 2010-04-11)


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted 
(en) Förvaltningsstiftelsen för SR, SVT och UR – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
"Hvem eier SVT?" svt.se Sveriges Television
Eldred Pottinger

Eldred Pottinger (født 12. august 1811; død 15. november 1843 i Hongkong) var offiser i artilleriet i Det britiske ostindiske kompani, militærdiplomat og eventyrer. Han ble kjent som «Helten av Herat».


== Liv og virken ==


=== Bakgrunn ===
Eldred Pottinger var sonn av Thomas Pottinger fra Mountpottinger i County Down (nå i Nord-Irland) og hans hustru Charlotte Moore. Eldred, som var nevø ti sir Henry Pottinger, fikk sin utdannelse ved Ostindien-kompaniets kadettanstalt i Addiscombe.


=== Ostindiakompaniet ===
Han ble i 1827 sendt som artillerieoffiser til Bombay og ble etterhvert politisk offiser i sin onkels stab i residenturet i Sindh. Herfra dro han i  1837, forkledt som innfødt hestehandler, på en eventyrlig rekognoseringsreise i Britisk Indias nordvestlige grenseområder, og kom via Kabul til slutt til Herat. Da byen ble beleiret av persiske styrker hjulpet av russiske rådgivere, tilbød Pottinger sine tjenester til emiren av Shah Kamran og hans vesir Yar Mahomed. Han fikk overdratt til seg oppdraget å lede byens forsvar, og klarte å holde byen.
Pottinger ble utnevnt til politisk agent i Herat, fikk brevet-rang som major og ble opptatt som kompanjong i Order of the Bath for bragden. Han forble i Herat til september 1839 of dro så til Calcutta.
I 1841 ble Pottinger utnevnt til politisk agent i Kohistan, nord for Kabul. Da den afghanske motstand mot den britiske okkupasjon forsterket seg i desember 1841 (og ble til den første anglo-afghanske krig), søkte han tilflukt i Charikar, hvor det var stasjonert en avdeling gurkhaer. Hele garnisonen ble utslettet av afghanerne, men Pottinger klarte å flykte unna sammen med en annen offiser, løytnant Houghton, og kom seg i sikkerhet til Kabul. For de sår han var blitt tilført under forsvaret av Charikar fikk han en skadeserstatning på høyde med en årslønn.
I Kabul var situasjonen blitt uholdbar også der. Den britiske sendemann sir William Macnaghten var blitt myrdet. Det ble Pottinger som fremforhandlet kapitulasjonsbetingelsene med den afghanske øverstkommanderende, Akbar Khan. General Elphinstone forlot byen og la på vei med sine styrker og med 12.000 sivilister på etkatastrofalt tilbaketog mot Jalalabad. Pottinger ble holdt tilbake som gisler sammen med to andre offiserer, George Lawrence og Colin Mackenzie. De tilbragte flere måneder i afghansk fangenskap, til en britisk unnsetningshær under general George Pollock lyktes i å komme dem til unnsetning.
Pottinger ble så stilt for en granskningskommisjon, og frifunnet fra enhver taddel.
Han reiste så til Kina for å besøke sin onkel, som i mellomtiden var blitt guvernør av Hongkong. Der døde han av feber, 32 år gammel, i november 1843. Ostindiakompaniet utbetalte en pensjonsrente på 100 pund til hans stemor.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Colonel H. M. Vibart: Addiscombe: Its Heroes and Men of Note. – Westminster: Archibald Constable, 1894
George Pottinger: The Afghan connection: the extraordinary adventures of Major Eldred Pottinger. – Edinburgh : Scottish Academic Press, 1983
Kokand-khanatet

Kokand-khanatet (farsi: خانات خوقند; usbekisk: Qo'qon Xonligi) var en stat i Sentral-Asia der eksisterte fra 1709 til 1876 og var beliggende i det senere Kirgisistan, østlige Usbekistan og Tadsjikistan samt sørøstlige Kasakhstan. Både navnet på byen og på khanatet staves ofte Khoqand.


== Historie ==

Kokand-khanatet ble opprettet i 1709, da Shaybanide-emiren Shahrukh av Minglar, en usbeker, erklærte uavhengighet fra Bukhara-khanatet og lot opprette en statsdannelse i den østlige del av Ferganadalen. Han lot oppføre et citadell som sitt hovedsete i byen Kokand og innledet dermed den nye stats dannelse.
Hans sønn Abd al-Karim og barnebarn Narbuta Beg udvidet citadellet. Imidlertid var både Abd al-Karim og Narbuta Beg tvungne til å underkaste seg en stilling som protektorat under og betale tribult til Qing-dynastiet i Kina mellom 1774 og 1798.


== Khaner i Kokand (1709-1876) ==

Shahrukh Bı (1709–1721)
Abdu’l Rahım Bı (1721–1733)
Abdu’l Kahım Bı (1733–1746)
Irdana (1751–1770)
Narbuta Beg (1774–1798)
Alim Khan (1798–1810)
Muhammad Umar Khan (1810–1822) (kalt Amir al-Muslimin fra 1814)
Muhammad Ali Khan (1822–1841)
Shir 'Ali Khan (juni 1842 - 1845)
Murad Beg Khan (1845)
Muhammad Khudayar Khan (1845–1852) (1. gang)
Muhammad Khudayar Khan (1853–1858) (2. gang)
Muhammad Malla Beg Khan (1858 - 1. mars 1862)
Shah Murad Khan (1862)
Muhammad Khudayar Khan (1862–1865) (3. gang)
Muhammad Sultah Khan (1863 - marts 1865) (1. gang) (med Alimqul som regent)
Bil Bahchi Khan (1865)
Muhammad Sultah Khan (1865–1866) (2. gang)
Muhammad Khudayar Khan (1866 - 22. juli 1875) (4. gang)
Nasir ad-Din Khan (1875) (1. gang)
Muhammad Pulad Beg Khan (1875 - desember 1875)
Nasir ad-Din Abdul Karim Khan (desember 1875 - 19. februar 1876) (2. gang)


== Eksterne lenker ==
H. N. Bababekov: "Ferghana and the Khanate of Kokand" (Chahryar Adle and Irfan Habib (red.): History of Civilizations of Central Asia, vol V: Development in contrast: from the sixteenth to the mid-nineteenth century; UNESCO 2003; ISBN 978-92-3-103876-1; s. 73-83)
Tsjekkia under Paralympiske vinterleker 2002

Tsjekkia deltok under Paralympiske vinterleker 2002 i Salt Lake City, USA, fra 9. til 18. mars 2002.Før lekene i Salt Lake City 2002 hadde Tsjekkia vunnet 8 medaljer (3 gull, 3 sølv og 2 bronse) fra 2 vinterleker siden 1994.


== Medaljer ==


== Referanser ==
Australia under Paralympiske vinterleker 2002

Australia deltok under Paralympiske vinterleker 2002 i Salt Lake City, USA, fra 9. til 18. mars 2002.Før lekene i Salt Lake City 2002 hadde Australia vunnet 15 medaljer (5 gull, 3 sølv og 7 bronse) fra 6 vinterleker siden 1980.


== Medaljer ==


== Referanser ==
Sveits under Paralympiske vinterleker 2002

Sveits deltok under Paralympiske vinterleker 2002 i Salt Lake City, USA, fra 9. til 18. mars 2002.Før lekene i Salt Lake City 2002 hadde Sveits vunnet 135 medaljer (42 gull, 48 sølv og 45 bronse) fra 7 vinterleker siden 1976.


== Medaljer ==


== Referanser ==
Keban

Keban er en by med 6 472 innbyggere (2015) i den tyrkiske provinsen Elazığ. Den ligger nord for Baskil, sør for Çemişgezek, sørvest for Pertek, vest for Elazığ og øst for Ağın. Nordøst for byen ligger den store Kebandemningen som demmer opp Eufrat. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Keban – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ağın

Ağın er en by med 2 650 innbyggere (2015) i den tyrkiske provinsen Elazığ. Den ligger  sør og øst for Arapgir, og nordvest for Keban.


== Referanser ==
New Zealand under Paralympiske vinterleker 2002

New Zealand deltok under Paralympiske vinterleker 2002 i Salt Lake City, USA, fra 9. til 18. mars 2002.Før lekene i Salt Lake City 2002 hadde New Zealand vunnet 20 medaljer (10 gull, 5 sølv og 5 bronse) fra 6 vinterleker siden 1980.


== Medaljer ==


== Referanser ==
Baskil

Baskil er en by med 12 981 innbyggere (2015) i den tyrkiske provinsen Elazığ. Den ligger nord for Battalgazi, Kale, Pütürge og Doğanyol; sør for Keban og Arapgir, sørvest for Elazığ, vest for Sivrice og øst for Arguvan og Yazıhan.


== Referanser ==
Slovakia under Paralympiske vinterleker 2002

Slovakia deltok under Paralympiske vinterleker 2002 i Salt Lake City, USA, fra 9. til 18. mars 2002.Før lekene i Salt Lake City 2002 hadde Slovakia vunnet 15 medaljer (0 gull, 9 sølv og 6 bronse) fra 2 vinterleker siden 1994.


== Medaljer ==


== Referanser ==