jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Henning Kramer Dahl

Henning Kramer Dahl (født 29. april 1962 i Oslo, død 7. mars 2017) var en norsk lyriker, gjendikter, oversetter, essayist og plateartist.


== Bibliografi ==


=== Egne verker ===
1983 – Barfrost, diktsamling
1984 – Dansestykker for legeme og stillhet, diktsamling
1986 – Så blåser det på jorden. A-ha i nærbilder, medforfatter: Håkon Harket
1987 – Et annet rom. Et annet hjerte, diktsamling; illustrert av Henrik Haugan
1989 – Hvite lam, diktsamling
1991 – Solsikkemuskel. Morgenbrev til aftenstjernen, diktsamling
1993 – Forberedelser til eksil. En oppsummering 1983-1992, dikter i utvalg ved Tor Kaare Kvaal, Helge Nordahl og Henning Kramer Dahl
1995 – Værhårmusikk, diktsamling
1996 – Tiden lager alle sår, essaysamling
1997 – Blåtoneboulevardene, dikt av Henning Kramer Dahl og tresnitt av Magne Furuholmen
2000 – Hundehymner, benhuspoesi. Dekomposisjoner, diktsamling
2003 – Månen er borte, diktsamling
2004 – Stjerneskutt, diktsamling, illustrert av Magne Furuholmen


=== Gjendiktninger ===
1985 – Leonard Cohen: Nådens bok , sammen med Håkon Harket
1986 – Sylvia Plath: Birøkterens datter
1988 – Fernando Pessoa: Det er ikke meg jeg forestiller
1990 – R.S. Thomas: Efter Jeriko
1992 – Derek Walcott: Havet er historien
1998 – H.D. (Hilda Doolittle): Murene faller ikke (originaltittel: The Walls Do Not Fall), med forord av Keith Brown
1999 – Melih Cevdet Anday: Himmelkart. Utvalgte dikt, sammen med Nefise Özkal Lorentzen
2001 – Jacques Dupin: Mitt bibliotek av grus
2007 – Ko Un: Hva, sammen med Jarne Byhre
2015 – Terenti Graneli: Den blå dalen, sammen med Tamara Kvizinhadze


=== Oversettelser ===
1988 – Joseph Brodsky: Mindre enn én. Essays i utvalg, sammen med Olav Angell
1990 – Salman Rushdie: I god tro
1990 – James Joyce: Giacomo Joyce. Et efterlatt manuskript
1990 – György Konrad: Taperen, sammen med Gabi Gleichmann
1991 – György Konrad: Drømmen om Mellom-Europa, sammen med Gabi Gleichmann
1995 – Fernando Pessoa: Den anarkistiske bankier


== Diskografi ==
1987 – Kjærlighetens mumier, sammen med Lasse Midttun og Lars Eric Ebbesen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Henning Kramer Dahl i Store Norske Leksikon – besøkt 13. mars 2017
Minneord om Henning Kramer Dahl på nettstedet retrogarde.org – besøkt 13. mars 2017
Lydditt (sprengstoff)

Lydditt (engelsk: lyddite) er en type sprengstoff basert hovedsakelig på pikrinsyre. Det ble brukt av blant annet britene under boerkrigen. Lydditt besto den gang av 87 % pikrinsyre, 10 % dinitrobenzen og 3 % vaselin. Lyditt som ble brukt under første verdenskrigen bestod av 90 % pikrinsyre og 10 % vaselin. På grunn av pikrinsyre og dets salters farlighet ble slike sprengstoffer faset ut til fordel for blant annet nitroaromater.


== Referanser ==
Pereirabolbus

Pereirabolbus er en slekt av biller som hører til gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore, brede og hvelvede, blanke, rødlige tordivler. Disse artene har ikke horn på hode eller pronotum, men hannen har gjerne noen spisse knøler i pannen og groper foran på pronotum. Dekkvingenes punktstriper er utydelige.


== Levevis ==
I likhet med tordivlene graver disse billene lange ganger, som de fyller med humus eller gjødsel som larvene eter. De voksne billene flyr godt.


== Utbredelse ==
Artene lever i Argentina .


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
Familien Bolboceratidae Laporte de Castelnau, 1840
stammen Bolboceratini Mulsant, 1842
Slekten Pereirabolbus Martinez, 1976
Pereirabolbus castaneus (Klug, 1845)
Pereirabolbus tucumanensis (Boucomont, 1903)


== Referanser ==


== Kilder ==
Scarabaeoidea of Southern South America - Pereirabolbus [2]
Bolboceratidae på Tree of Life Web Service


== Eksterne lenker ==
(en) Pereirabolbus i Global Biodiversity Information Facility 
Pereirabolbus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Bolboceratinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Horsemonger Lane fengsel

Horsemonger Lane Gaol (også kjent som Surrey County Gaol og New Gaol) var et fengsel nær dagens Newington Causeway i Southwark, Sør-London. Horsemonger Lane var Surreys viktigste fengsel og sted for eksekvering av dødsstraff helt til det ble stengt i 1878. 
Fengselet huset både gjeldsfanger og kriminelle, med en kapasitet på rundt 300 innsatte. I alt 131 menn og fire kvinner ble henrettet der mellom 1800 og 1877. Galgen stod på et flatt tak over fengselets vakthus.
Fengselet ble bygget 1791–1799 etter tegninger av George Gwilt. Fengselet var ved åpningen det største i landet og lå i tilknytning til rettsbygningen Old Bailey, også tegnet av Gwilt. Det ble bygget for å erstatte et eldre fengsel, King's Bench Prison, som siden Tudor-perioden hadde ligget på det som hadde vært den nærliggende White Lion Inn på Borough High Street, Southwark (uformelt kalt Borough Gaol).
I 1859 forsvant navnet Horsemonger Lane som følge av en navnendring til Union Road (i dag: Harper Road), og fengselet ble omdøpt til Surrey County fengsel. Dette navnet ble videreført i et nytt fengsel på nordsiden av Themsen i Clerkenwell. 
Bygningene ble revet i 1881 og området er i dag offentlig park. Newington Gardens i tilknytning til London Crown Court åpnet i januar 1921.


== Dickens ==
I 1849  overvar Charles Dickens hengningen av Fredrik og Maria Manning. De hadde drept en venn for å ta pengene hans. Dickens skrev til The Times og fordømte slike offentlige forestillinger.Dickens baserte senere Hortense i Bleak House på Maria Manning, mens Fru Chiverys tobakksbutikk i Lille Dorrit var lagt til Horsemonger Lane.Henrettelser på Horsemonger Lane er også nevnt i Sarah Waters' roman Fingersmith.


== Se også ==
Marshalsea


== Referanser ==
Australobolbus

Australobolbus er en slekt av biller som hører til gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore, hvelvede, glatte og blanke, rødlige tordivler. Antennene er 11-leddete med en tre-leddet kølle. Artene i denne slekten har ikke horn eller pigger på hode og thorax. Beina er kraftige gravebein, dekkvingene har markerte punktstriper.


== Levevis ==
I likhet med tordivlene graver disse billene lange ganger, som de fyller med humus eller gjødsel som larvene eter. De voksne billene flyr godt.


== Utbredelse ==
Slekten er hovedsakelig utbredt i Australia, men finnes også på Ny-Guinea.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
Familien Bolboceratidae Laporte de Castelnau, 1840
Stammen Australobolbini Nikolajev, 1996
Slekten Australobolbus Howden & Cooper, 1977
Australobolbus adamsi Howden, 1992
Australobolbus allsoppi Howden, 1992
Australobolbus aridulus Howden, 1992
Australobolbus austrinus Howden, 1992
Australobolbus bacchusi Howden, 1989
Australobolbus basedowi (Blackburn, 1904)
Australobolbus bihamus Howden, 1992
Australobolbus binasutus Howden, 1992
Australobolbus canalis Howden, 1992
Australobolbus carinatus (Blackburn, 1904)
Australobolbus carnabyorum Howden, 1992
Australobolbus centrus Howden, 1992
Australobolbus clypealis (Blackburn, 1904)
Australobolbus convergifrons Howden, 1992
Australobolbus cruciatus Howden, 1990
Australobolbus distropis Howden, 1992
Australobolbus fenestratus (Blackburn, 1888)
Australobolbus gayndahensis (MacLeay, 1871)
Australobolbus impressicollis (Blackburn, 1904)
Australobolbus intermedius Howden, 1992
Australobolbus labratus Howden, 1992
Australobolbus laevipes (Blackburn, 1904)
Australobolbus latipennis Howden, 1989
Australobolbus lineocollis Howden, 1992
Australobolbus lobatus Howden, 1992
Australobolbus lobocapsus Howden, 1992
Australobolbus loweri (Blackburn, 1904)
Australobolbus masneri Howden, 1992
Australobolbus monteithi Howden, 1992
Australobolbus mouldsi Howden, 1992
Australobolbus nitens (Blackburn, 1904)
Australobolbus nitidiceps (Blackburn, 1904)
Australobolbus obscurius (Blackburn, 1904)
Australobolbus obtusus Howden, 1992
Australobolbus occidentalis Howden, 1992
Australobolbus papuanus Howden, 1992
Australobolbus parvus Howden, 1992
Australobolbus pseudobscurius Howden, 1992
Australobolbus pseudolaevipes Howden, 1992
Australobolbus pygmaeus Howden, 1992
Australobolbus rossi Howden, 1992
Australobolbus rotundatus (Hope, 1842)
Australobolbus rubescens (Hope, 1842)
Australobolbus sedlaceki Howden, 1992
Australobolbus subretusus (Blackburn, 1904)
Australobolbus tibialis Howden, 1992
Australobolbus tricornis Howden, 1989
Australobolbus walfordi Howden, 1992
Australobolbus weiri Howden, 1992


== Kilder ==
Atlas of Living Australia - Australobolbus [1]
Bolboceratidae på Tree of Life Web Service


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri over de australske artene
(en) Australobolbus i Encyclopedia of Life 
(en) Australobolbus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Australobolbus hos NCBI 
Australobolbus – detaljert informasjon på Wikispecies
Blackbolbus

Blackbolbus er en slekt av biller som hører til gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore, brede og høyt hvelvede, blanke, gulbrune eller rødbrune tordivler. Hos denne slekten har hannene av noen arter horn på pronotum. Hodet er stort og bredt, gjerne med to horn på snuten hos hannen. Pronotum er bredt, rundet, hos hannen med en bred uthuling i midten foran og ofte et horn eller en pigg på hver side av denne uthulingen, noen ganger også med et mindre par pigger rett bak uthulingen. Hunnen mangler hornene på hode og pronotum. Dekkvingene er hvelvede med fine punktstriper. Beina er kraftige gravebein, leggene krumme, på forbeina med butte tenner langs nesten hele ytterkanten, ikke bare i spissen.


== Levevis ==
I likhet med tordivlene graver disse billene lange ganger, med kammer der larvene utvikler seg. Disse artene legger forholdsvis veldig store egg. Det er uklart hva larvene faktisk eter, det har blitt observert at de ganger på veggene i kammeret de lever i, og vokser ved dette. Kanskje ernærer de seg av bakterier som vokser på kammerveggene.
De voksne billene eter underjordiske sopper og flyr godt.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia, hovedsakelig i den sørøstlige delen (South Australia, Victoria, New South Wales og det sørlige Queensland).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
Familien Bolboceratidae Laporte de Castelnau, 1840
stammen Bolboceratini Mulsant, 1842
Slekten Blackbolbus Howden & Cooper, 1977
Blackbolbus augustus Howden, 1985
Blackbolbus bispinicollis (Lea, 1919)
Blackbolbus brittoni Howden, 1985
Blackbolbus carnabyorum Howden, 1985
Blackbolbus contextus (Lea, 1916)
Blackbolbus denticollis (MacLeay, 1873)
Blackbolbus echinicollis Howden, 1985
Blackbolbus falcatus Howden, 1985
Blackbolbus frontalis (Guérin-Ménéville, 1838)
Blackbolbus fucinus Howden, 1985
Blackbolbus furcaticollis Howden, 1985
Blackbolbus goldingorum Howden, 1993
Blackbolbus hollowayorum Howden, 1985
Blackbolbus hoplocephalus (Lea, 1916)
Blackbolbus incertus Howden, 1985
Blackbolbus inconsuetus (Lea, 1915)
Blackbolbus incus Howden, 1993
Blackbolbus inopinus Howden, 1985</small
Blackbolbus insolitus Howden, 1985
Blackbolbus kalbarriensis Howden, 1985
Blackbolbus lunatus Howden, 1985
Blackbolbus matthewsi Howden, 1985
Blackbolbus multifidus Howden, 1985
Blackbolbus orarius Howden, 1993
Blackbolbus puncticollis (MacLeay, 1873)
Blackbolbus quadricornis (Klug, 1843)
Blackbolbus quinquecavus Howden, 1985
Blackbolbus rostratus Howden, 1985
Blackbolbus rugosicollis Howden, 1985
Blackbolbus taurus (Westwood, 1848)
Blackbolbus yunaensis Howden, 1985


== KilderBolboceratidae på Tree of Life Web Service ==
Atlas of Living Australia - Blackbolbus [1]


== Eksterne lenkerBildegalleri ==
(en) Blackbolbus i Encyclopedia of Life 
(en) Blackbolbus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Blackbolbus hos NCBI 
Blackbolbus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Bolboceratinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Israel Nash

Israel Nash Gripka (født 1981) er en amerikansk artist, sang skriver og gitarist i bandet Israel Nash.
Opprinnelig fra Missouri, flyttet Nash til New York City i 2006. Nash opptrådte på diverse klubber i Lower East Side. Som The Living Room og Rockwood Music Hall. I 2009 slapp han ut sitt debutalbum, New York Town, som ble spilt inn på The Magic Shop i Soho-området i New York. Albumet New York Town ble til slutt plukket opp av CRS i Europa.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Israel Nash – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Israel Nash på Discogs 
(en) Israel Nash på MusicBrainz 
(en) Israel Nash på Songkick 
(en) Israel Nash på Last.fm 
(en) Israel Nash på AllMusic
Jan Kristoffer Dale

Jan Kristoffer Dale (født i 1984) er en norsk forfatter.
Han er oppvokst i Froland og per 2017 bosatt i Grimstad. Han har jobbet på bryggeri og har vært student på Skrivekunstakademiet i Bergen. Han jobber i barnehage og er utdannet barnehagelærer.Han debuterte i 2016 med novellesamlingen Arbeidsnever som omhandler folk som faller utenfor samfunnet, som ikke gjør det bra på skolen, ikke får fast jobb, ikke finner noen å slå seg sammen med og ikke kommer inn på boligmarkedet. I mars 2017 ble debutboken tildelt Tarjei Vesaas' debutantpris for 2016. Dale mottok også Sørlandets litteraturpris 2017 i kategori skjønnlitteratur for novellesamlingen Arbeidsnever.


== Referanser ==
Bolbobaineus

Bolbobaineus er en slekt av biller som hører til gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor, bred og høyt hvelvet, blank, rødbrun tordivel. Hodet er stort og bredt, flatt, snuten sterkt fremskytende. Pronotum er bredt, rundet, hos hannen med et par spisse knøler i midten foran. Dekkvingene er hvelvede med fine punktstriper. Beina er kraftige gravebein, leggene krumme, på forbeina med skarpe tenner langs nesten hele ytterkanten, ikke bare i spissen.


== Levevis ==
I likhet med tordivlene graver disse billene lange ganger, med kammer der larvene utvikler seg. Disse artene legger forholdsvis veldig store egg. Det er uklart hva larvene faktisk eter, det har blitt observert at de ganger på veggene i kammeret de lever i, og vokser ved dette. Kanskje ernærer de seg av bakterier som vokser på kammerveggene.
De voksne billene eter underjordiske sopper og flyr godt.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra det sørlige Queensland).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
Familien Bolboceratidae Laporte de Castelnau, 1840
stammen Bolboceratini Mulsant, 1842
Slekten Bolbobaineus Howden & Cooper, 1977
Bolbobaineus planiceps (MacLeay, 1873)


== Kilder ==
Bolboceratidae på Tree of Life Web Service
Atlas of Living Australia - Bolbobaineus [1]


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Bolbobaineus i Encyclopedia of Life 
(en) Bolbobaineus i Global Biodiversity Information Facility 
Bolbobaineus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Bolboceratinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Frederik Svindland

Frederik Svindland (født i 1985 i Bergen) er en norsk romanforfatter.


== Bakgrunn ==
Han er født i Bergen, men oppvokst i Porsgrunn. Minnene og erfaringene fra oppveksten i Porsgrunn har vært utgangspunktet for hans to første romaner, og han uttalte i 2018 at han arbeidet med en tredje bok fra det samme universet.


== Forfatterskap ==
Frederik Svindland er utdannet ved Forfatterstudiet på Høgskolen i Bø i Telemark.Han debuterte med romanen Pelargonia i 2016. I 2017 ble debutboken nominert til Tarjei Vesaas' debutantpris for 2016. I 2018 publiserte han romanen Engelsk tåke.


== Priser ==
2017: Saabye-stipendet – for romandebuten Pelargonia
2019: Bokhandelens forfatterstipend


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Frederik Svindland: «Det regner i dag.». Forlagsliv.no/Litteraturavdelingen. 8. august 2016. Arkivert fra originalen 13. mars 2017. Besøkt 13. mars 2017.
Bolboleaus

Bolboleaus er en slekt av biller som hører til gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
Middelsstore, brede og høyt hvelvede, halvmatte, rødbrune tordivel. Hodet er stort og bredt, flatt, snuten sterkt fremskytende, hannen har gjerne tre horn eller knøler på hodet. Pronotum er bredt, rundet, hos hannen med ett eller to par framoverrettede horn eller pigger. Dekkvingene er hvelvede med fine punktstriper. Beina er kraftige gravebein, leggene krumme, på forbeina med skarpe tenner langs nesten hele ytterkanten, ikke bare i spissen.


== Levevis ==
I likhet med tordivlene graver disse billene lange ganger, med kammer der larvene utvikler seg. Disse artene legger forholdsvis veldig store egg. Det er uklart hva larvene faktisk eter, det har blitt observert at de ganger på veggene i kammeret de lever i, og vokser ved dette. Kanskje ernærer de seg av bakterier som vokser på kammerveggene.
De voksne billene eter underjordiske sopper og flyr godt.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørøstlige Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
Familien Bolboceratidae Laporte de Castelnau, 1840
stammen Bolboceratini Mulsant, 1842
Slekten Bolboleaus Howden & Cooper, 1977
Bolboleaus frogatti (Blackburn, 1904)
Bolboleaus hiaticollis Howden, 1985
Bolboleaus houstoni Howden, 1985
Bolboleaus ingens (MacLeay, 1888)
Bolboleaus mimus Howden, 1985
Bolboleaus parvicollis Howden, 1985
Bolboleaus propinquus Howden, 1985
Bolboleaus quadriarmigerus (Howden, 1954)
Bolboleaus quadrifoveatus (Lea, 1919)
Bolboleaus storeyi Howden, 1985
Bolboleaus tenax (Blackburn, 1904)
Bolboleaus trifoveicollis (Lea, 1916)
Bolboleaus truncatus (Blackburn, 1904)
Bolboleaus variolicollis (Lea, 1915)


== Kilder ==
Bolboceratidae på Tree of Life Web Service
Atlas of Living Australia - Bolboleaus [1]


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Bolboleaus i Encyclopedia of Life 
(en) Bolboleaus i Global Biodiversity Information Facility 
Bolboleaus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Bolboceratinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vanillish

Vanillish er en ice-pokémon. Den er utviklet fra Vanillite og kan utvikles enda et stadie til den siste formen i Vanillite-familien,som er Vanilluxe. Ved varme dager så kan kroppen dens smelte.
Vanillish har eksistert siden istiden og kan kontrollere partikler av is, den fryser sine motstandere og knuser dem ved å skalle til dem.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) «Vanillish» på Bulbapedia
Namibiotrupes

Namibiotrupes er en slekt av biller som hører til gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 15 millimeter), brede og høyt hvelvede, halvmatte, rødbrune tordivel. Antennene har en påfallende stor, utvidet klubbe. Hodet er stort og bredt, flatt, snuten sterkt fremskytende, hannen har to korte, butte horn på hodet. Pronotum er bredt, rundet, hos hannen med groper på hver side foran. Dekkvingene er hvelvede med fine punktstriper. Beina er kraftige gravebein, leggene krumme, på forbeina med skarpe tenner langs nesten hele ytterkanten, ikke bare i spissen.


== Levevis ==
I likhet med tordivlene graver disse billene lange ganger, med kammer der larvene utvikler seg. Disse artene legger forholdsvis veldig store egg. Det er uklart hva larvene faktisk eter, det har blitt observert at de ganger på veggene i kammeret de lever i, og vokser ved dette. Kanskje ernærer de seg av bakterier som vokser på kammerveggene.
De voksne billene eter underjordiske sopper og flyr godt.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Namibia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
Familien Bolboceratidae Laporte de Castelnau, 1840
stammen Bolboceratini Mulsant, 1842
Slekten Namibiotrupes Krikken, 1977
Namibiotrupes auspicatus (Péringuey, 1901)
Namibiotrupes penrithae Krikken, 1977
Namibiotrupes zumpti (Frey, 1955)


== Kilder ==
Krikken, J. (1977) New Bolboceratine genera from Southwestern Africa (Coleoptera: Geotrupidae). Zoologische Mededelingen 52: 161-168 + 1 plansje [1]
Bolboceratidae på Tree of Life Web Service


== Eksterne lenker ==
(en) Namibiotrupes i Encyclopedia of Life 
(en) Namibiotrupes i Global Biodiversity Information Facility 
Namibiotrupes – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Bolboceratinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Strč prst skrz krk

Strč prst skrz krk (IPA: [str̩tʃ pr̩st skr̩s kr̩k]; uttalt ) er en tsjekkisk og slovakisk tungekrøll som betyr «stikk fingeren gjennom halsen».Setningen er kjent for å være helt uten vokaler, men likevel gi mening syntaktisk og semantisk sett. Alle stavelsene i setningen har en rulle-r som kjerne, som er vanlig i flere slaviske språk. Setningen brukes som et eksempel i læring av tsjekkisk og slovakisk, som bevis på at vokalløse ord og setninger kan dukke opp i vanlig tale. Både tsjekkisk og slovakisk har flere ord som ikke har vokaler. I tillegg har språket to lyder som kan fungere som kjerne i en stavelse; den andre er /l/. I tsjekkisk kan også /m/ fungere som kjerne. Det finnes derfor flere på tsjekkisk som ikke har vokaler, blant annet čtvrt (en kvart) og mlž (musling).
Det finnes flere andre eksempelsetninger på tsjekkisk og slovakisk som ikke har vokaler, noen som er betydelig lengre enn «Strč prst skrz krk». For eksempel finnes «Škrt plch z mlh Brd pln skvrn z mrv prv hrd scvrnkl z brzd skrz trs chrp v krs vrb mls mrch srn čtvrthrst zrn» som eksempel.Frasen er mottoet til La Distinction.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Czech Basics 002 - What? No Vowels? Strč Prst Skrz Krk, fra YouTube
Prototrupes

Prototrupes er en slekt av biller som hører til gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore (15 - 23 millimeter), brede og høyt hvelvede, halvmatte, rødbrune tordivel. Antennene har en påfallende stor, utvidet klubbe. Hodet er stort og bredt, flatt, snuten sterkt fremskytende, hannen har tre eller fire knøler på snuten. Pronotum er bredt, rundet, hos hannen med groper på hver side foran. Dekkvingene er hvelvede med fine punktstriper. Beina er kraftige gravebein, leggene krumme, på forbeina med skarpe tenner langs nesten hele ytterkanten, ikke bare i spissen.


== Levevis ==
I likhet med tordivlene graver disse billene lange ganger, med kammer der larvene utvikler seg. Disse artene legger forholdsvis veldig store egg. Det er uklart hva larvene faktisk eter, det har blitt observert at de ganger på veggene i kammeret de lever i, og vokser ved dette. Kanskje ernærer de seg av bakterier som vokser på kammerveggene.
De voksne billene eter underjordiske sopper og flyr godt.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Namibia og Sør-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
Familien Bolboceratidae Laporte de Castelnau, 1840
stammen Bolboceratini Mulsant, 1842
Slekten Prototrupes Krikken, 1977
Prototrupes copridoides (Kolbe, 1907)
Prototrupes kochi (Paulian, 1952)


== Kilder ==
Krikken, J. (1977) New Bolboceratine genera from Southwestern Africa (Coleoptera: Geotrupidae). Zoologische Mededelingen 52: 161-168 + 1 plansje [1]
Bolboceratidae på Tree of Life Web Service


== Eksterne lenker ==
(en) Prototrupes i Encyclopedia of Life 
(en) Prototrupes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Prototrupes hos NCBI 
Prototrupes – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Bolboceratinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Blackfriars Road

Blackfriars Road er en gate i Southwark i London. Det går mellom St George's Circus i den sørlige enden og Blackfriars Bridge over Themsen i den nordlige enden, som fører til City of London. 

Halvveis opp på vestsiden ligger Southwark undergrunnsstasjon, på hjørnet med The Cut (London). På motsatt side ligger Palestra, et nytt stort kontorbygg som huser overflatedivisjonen av Transport for London.
Gaten er en del av Farringdon Road. Gaten møter Stamford Street og Southwark Street i den nordlige enden. Opprinnelig var gaten kjent som Surrey Street, bygget i 1760 nær Blackfriars Bridge, og anlagt etter planer av  Robert Mylne.


== Se også ==
Blackfriars stasjon
Farringdon Road


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
London Development Agency nettstedet