jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Entelopes

Entelopes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Forholdsvis små og kompakte trebukker, ensfarget gulrøde bortsett fra at dekkvingene kan være mer eller mindre mørke. Pornotum er omtrent rektangulært sett ovenfra, uten pigger på kantene. Dekkvingene er parallellsidige. Antennene er omtrent så lange som kroppen hos hannene, betydelig kortere hos hunnene.


== Levevis ==
Larvene lever i levende stammer, mest på løvtrær. Noen kan gjøre betydelig skade og også drepe unge trær. De voksne billene gnager på bladene på larvenes næringstrær.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Kina, Laos, Malaysia, Sumatra, Borneo og Java).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Saperdini Mulsant, 1839
Slekten Entelopes Guérin-Ménéville, 1844
Underslekten Aspineoentelops
Entelopes longzhouensis Hua, 1990
Underslekten Entelopes
Entelopes glauca Guérin-Méneville, 1844
Entelopes nigritarsis Breuning, 1968
Entelopes nigroflavus Vives & Heffern, 2016
Entelopes similis Pascoe, 1866
Entelopes subsimilis Breuning, 1968
Underslekten Mustafaia
Entelopes fuscotarsalis Breuning, 1954
Entelopes shelfordi Aurivillius, 1923
Underslekten Wallaceentelopes
Entelopes griseipennis Breuning, 1954
Entelopes wallacei Pascoe, 1856


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Saperdini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
(en) Entelopes i Encyclopedia of Life 
(en) Entelopes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Entelopes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Entelopes – detaljert informasjon på Wikispecies
Lilla Nygatan

Lilla Nygatan i Gamla stan i Stockholm utgjør sammen med Stora Nygatan hovedgaten gjennom området som ble ødelagt av storbrannen i Stockholm 1625. Etter brannen ble det utarbeidet en ny reguleringsplan for dette området.


== Historikk ==
Lilla Nygatan har hatt forskjellige navn gjennom historien. Den har blitt kalt nedre nye gathen, nedhre Nye Gathun, nedre Nyegathon m.m. Gaten ble også kalt Bryggaregatan omkring 1645, da flere tomter på gatens vestre side var bebygd med bryggerier som ville ha nærhet til ferskvann. Også Lilla Kungsgatan har blitt brukt, som en følge av at Stora Nygatan ble kalt Stora Kungsgatan. Omkring 1720-tallet fester det nåværende navnet seg.På grunn av stadige sammenblandinger med Stora Nygatan foreslo namnberedningen i 1921 at gatens navn skulle endres til Postiljonsgatan med tilknytning til Kungliga posthuset, forslaget ble dog aldri gjennomført.


== Intressante bygninger og kvartaler ==
Lilla Nygatan 5 − (Tritonia-kvartalet), her ble Loheskatten funnet i 1937 og i husets gårdsrom ble restene etter Lejontornet utgravd i 1984.
Lilla Nygatan 6 – (Penelope-kvartalet), bygd 1662 og kjøpt av Posten i 1720 for å brukes som Kungliga posthuset. Nå er det landets Postmuseum.
Lilla Nygatan 8 – (Daedalus-kvartalet), bygd på 1690-tallet av slottsbyggmesteren Hans Buchegger. Her bodde Wendela Hebbe på 1840-tallet.
Lilla Nygatan 11 – (Thisbe-kvartalet), det Rosenbergska Huset, bygd 1643 av krigsrådet Simon Rosenberg, ombygd på 1790-tallet for Jernkontoret etter arkitekt  Thure Wennbergs tegninger, 1877-1888 etter arkitekt Hjalmar Kumliens tegninger og 1940-1943 etter arkitekt Albin Starks tegninger.
Lilla Nygatan 13 – (Thisbe-kvartalet), det Schönfeldtska huset oppkalt etter assessor Greger von Schönfeldt og oppført på 1670-tallet av Lennart Torstensson.
Lilla Nygatan 18 – (Iason-kvartalet) med en av Stockholms fineste 1870-talls fasader, tegnet av Albert Törnqvist 1876.
Lilla Nygatan 23 – (Pan-kvartalet), bygd 1860 for Stockholms Enskilda Bank etter arkitekt Johan Fredrik Åboms tegninger.


== Se også ==
Gater og torg i Gamla stan
Cerberus-kvartalet


== Referanser ==


== Litteratur ==
Stahre, Nils-Gustaf; Fogelström, Per Anders (1986). Stockholms gatunamn: innerstaden. Monografier utgivna av Stockholms stad (återtryck av del av 1:a upplagan). Stockholm: Liber/Allmänna förlaget. Libris 7269073. ISBN 91-38-90777-1
Hasselblad, Björn; Lindström, Frans (1979). Stockholmskvarter: vad kvartersnamnen berättar. Stockholm: Almqvist & Wiksell / Geber. Libris 7219146. ISBN 91-20-06252-4
Bedoire, Fredric (2012) [1973]. Stockholms byggnader: arkitektur och stadsbild (5). Stockholm: Norstedt. sid. 43. Libris 12348272. ISBN 978-91-1-303652-6


== Eksterne lenker ==
(en) Lilla Nygatan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(sv) Stockholmskällan har multimedia som gjelder Lilla Nygatan
Gustav Friedrich Hartlaub

Gustav Friedrich Hartlaub (født 12. mars 1884 i Bremen i Tyskland; død 30. april 1963 i Heidelberg) var en tysk kunsthistoriker.


== Liv iog virke ==
Gustav Friedrich Hartlaub, sønn i en kjøpmansfamilie i Bremen, studerte til 1910 unser blant andre Franz Wickhoff i Wien og Heinrich Wölfflin i Berlin og var deretter først ved Kunsthalle Bremen som assistent av Gustav Pauli, til Fritz Wichert i 1913 hentet ham som medarbeider til Kunsthalle Mannheim. I 1923 ble Hartlaub diektør der. 
I særdeleshet gikk han inn for samtidskunsten og da spesielt ekspresjonismen, og oppdagen en rekke nye kunstnere, for eksempel Franz Xaver Fuhr. Med utstillingen Neue Sachlichkeit. Deutsche Malerei seit dem Expressionismus, åpnet Mit der am 14. juni 1925, preget han begrepet  Neue Sachlichkeit («Ny saklighet»). 
Den 20. mars 1933 ble han oppsagt idet den nasjonalsosialistiske kulturpolitikk raskt skulle gjøres gjeldende etter Adolf Hitlers maktovertakelse.
Fra 1946 var Hartlaub professor i Heidelberg. Han var også engasjert på området osoteriske ansatser innen kunst og kunstrpedagogikk, og han ble i det henseende kjent med sitt verk Der Genius im Kinde (1922).
Hartlaub var far til forfatteren Felix Hartlaub (født 1913; savnet 1945) og forfatterinnen Geno Hartlaub (1915–2007).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Meinhold Lurz: Hartlaub, Gustav Friedrich, i: Baden-Württembergische Biographien, Band 1. 1994, ISBN 978-3-17-012207-9, s. 129 f. (E-Text bei LEO-BW)
Ulrike Wendland: Biographisches Handbuch deutschsprachiger Kunsthistoriker im Exil. Leben und Werk der unter dem Nationalsozialismus verfolgten und vertriebenen Wissenschaftler. Saur, München 1999, Bd. 1, s. 261-266


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Gustav Friedrich Hartlaub i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(de) Verk av og om Gustav Friedrich Hartlaub i Deutsche Digitale Bibliothek
Hartlaubs Ausstellung „Neue Sachlichkeit“
Hartlaubs Entlassung durch die Nazis
Gustav Friedrich Hartlaub bei arthistoricum.net Arkivert 24. juni 2016 hos Wayback Machine. - Digitalisierte Werke im Themenportal "Geschichte der Kunstgeschichte"
2048 (videospill)

2048 er et online- og mobilspill som ble gitt ut i mars 2014 av Gabriele Cirulli. Målet i spillet er å flytte brikkene rundt på banen, og dermed skape brikken 2048, som spillets navn også videre viser til. Spillet ble opprinnelig opprettet for å teste om han kunne programmere et spill fra bunnen av, men spillet fikk i løpet av en uke over 4 millioner spillere, noe som var høyst uventet. Det er laget flere varianter av spillet, som bruker elementer fra blant annet Doge, Doctor Who, Flappy Bird og Tetris. Det finnes også en 3D-versjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) 2048 (video game) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Liza pentras bildojn

«Liza Pentras Bildojn» (norsk: Liza maler bilder) er en sang skrevet av esperantorockegruppen Persone. Sangen er en av de mest kjente som er skrevet av Persone. Den er en del av albumet Sed estas ne...


== Tekst ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sangen på YouTube med tekst
Mette Bull

Mette Marie Bull (født Mette Marie  Wang 31. januar 1876 i Kristiania, død 14. januar 1946) var en norsk skuespiller. 
Mette Bull var fra 1899, med noen få avbrudd, ansatt ved Nationaltheatret i Kristiania og deltok i 1916 i dets gjestespill i Stockholm. Blant hennes fremste roller kan nevnes Pernille i Den stundesløse og Elina i Ved Rigets Port.Hun var gift med operasangeren Jens Elias Berntsen fra 1897, ekteskapet ble senere oppløst. I 1905 giftet hun seg med arkitekten Henrik Bull.


== Roller i utvalg ==
Pernille i Ludvig Holbergs Den stundesløse
Elina i Knut Hamsuns Ved Rigets Port


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mette Bull – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Mette Bull hos Nationaltheatret 
(no) Mette Bull hos Sceneweb
Aagot Ekeby

Aagot Alette Paulsen Ekeby (født Paulsen 2. juli 1885 i Bergen, død 24. mai 1984) var en norsk skuespiller som hele sin karriere var tilknyttet Den Nationale Scene i Bergen.


== Familie ==
Aagot Ekeby var datter av kjøpmann Jacob Paulsen og Sofie Gertrud Eie. Hun var gift to ganger; det første ekteskapet inngikk hun 18. oktober 1913 med rørleggermester Helfred Bernhard Frydenlund, det andre 26. november 1927 med kontorsjef og journalist Paul Kaare Ekeby. 


== Liv og virke ==
Etter uteksamineringen fra handelsgymnasiet reiste Aagot Ekeby på Conrad Mohrs stipendium til Tyskland, England og Frankrike.Hun debuterte som skuespiller i 1909 ved Den Nationale Scene i Bergen. I debuten gestaltet hun rollen som Emilie i danske Gustav Esmanns skuespill Den kjære Familie. Om debuten ble det blant annet skrevet at «Hun spillede saa fermt og færdigt, undertiden saa forbløffende av en Debutantinde at være, at jeg er spændt paa at se hende i en Rolle, hvor hun har ligesaameget Brug for at føle som for at snakke».Ekeby arbeidet i hele sin karriere ved Den Nationale Scene. Hun fikk status som en frodig komiker som også kunne gjøre realistiske rollefigurer som Gina Ekdal i Henrik Ibsens Vildanden og fru Arvik i Bjørnstjerne Bjørnsons Når den ny vin blomstrer. Hun utmerket seg også ved uroppføringen av Nordahl Griegs Atlanterhavet i 1932 og som Amanda i Tennessee Williams' Glassmenasjeriet. En av Ekebys siste roller var i Ernst Orvils originale komedie Rødt lys i 1948. Hun avsluttet sitt mangeårige virke ved scenen etter sesongen 1949/1950.


== Roller (utvalg) ==
Alle roller ved Den Nationale Scene:

1909: «Emilie» i Den kjære Familie av Gustav Esmann
1910: «Marthe» i Hans Majestet
1913: «Margit» i Svein Uræd av Ole Olsen
1915: «Therese» i Therese av Nils Collett Vogt
1915: «feen Mørkøie» i Tornerose av Hans Wiers-Jenssen
1919: «Thérèse Raquin» i Thérèse Raquin av Émile Zola
«Gina Ekdal» i Vildanden av Henrik Ibsen
«fru Arvik» i Når den ny vin blomstrer av Bjørnstjerne Bjørnson
«Amanda» i Glassmenasjeriet av Tennessee Williams
1928: «Mary» i Tante Jenifers testamente av Eden & Adelaide Phillpotts
1929: «Alice» i Dødsdansen av August Strindberg
1929: «Cora Ann Milton» i Deptfordmysteriet av Edgar Wallace
1948: «Fru Marcussen» i Rødt lys av Ernst Orvil


== Referanser ==


== Kilder ==
Jensson, Liv (1981). Biografisk skuespillerleksikon. Universitetsforl. s. 49. ISBN 8200056228. 
Aarseth, Asbjørn (1969). Nationale scene, 1901-31. Gyldendal. 
Nygaard, Knut (1977). nationale scene 1931-1976. Gyldendal. ISBN 8205108277. 


== Eksterne lenker ==
(no) Aagot Ekeby hos Sceneweb
Evy Engelsborg

Evy Engelsborg (født 4. januar 1921 i Kristiania, nåværende Oslo, død 16. desember 1980) var en norsk skuespiller.Engelsborg virket i hele sin karriere ved Nationaltheatret, hvor hun debuterte i 1945 og gjorde sin siste rolle i 1980. Hun medvirket i filmen Ut av mørket (1958). Engelsborg spilte også i TV-serien Kong Sverre (1978) og var på 1960- og 1970-tallet engasjert ved Fjernsynsteatret.


== Filmografi ==
1958 – Ut av mørket


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Evy Engelsborg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Evy Engelsborg på Internet Movie Database 
(no) Evy Engelsborg hos Nationaltheatret 
(en) Evy Engelsborg på Discogs
Pseudocalamobius

Pseudocalamobius er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, lange og tynne, grå eller brunaktige trebukker. Antennene er ganske lange, hos hannene tydelig lengre enn kroppen. Hodet er påfallende lite. Pronotum er tydelige smalere enn de jevnbrede dekkvingene, omtrent sylindrisk. Oversiden er kledt med korte hår.


== Levevis ==
Larvene lever vanligvis i de hule stammene på storvokste urter, særlig tistler og lignende. De voksne billene finnes ofte på blomster.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia. Én av de navngitte artene er beskrevet fra materiale som muligens stammer fra Australia, men dette er usikkert.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Agapanthiini Mulsant, 1839
Slekten Pseudocalamobius Kraatz, 1879 - 32 arter
Pseudocalamobius bhutanensis Breuning, 1975
Pseudocalamobius bispinosus Breuning, 1940
Pseudocalamobius burmanensis Breuning, 1949
Pseudocalamobius ceylonensis Breuning, 1940
Pseudocalamobius discolineatus Pic, 1927
Pseudocalamobius diversus Breuning, 1948
Pseudocalamobius filiformis Fairmaire, 1888
Pseudocalamobius flavolineatus Breuning, 1940
Pseudocalamobius incertus Breuning, 1940
Pseudocalamobius japonicus (Bates, 1873)
Pseudocalamobius javanicus Breuning, 1948
Pseudocalamobius leptissimus Gressitt, 1936
Pseudocalamobius lobatus Breuning, 1940
Pseudocalamobius luteonotatus Pic, 1908
Pseudocalamobius montanus Hayashi, 1959
Pseudocalamobius niisatoi Hasegawa, 1987
Pseudocalamobius obscuriscapus Breuning, 1975
Pseudocalamobius okinawanus Samuelson, 1965
Pseudocalamobius piceus Gressitt, 1951
Pseudocalamobius proximus Breuning, 1940
Pseudocalamobius pubescens Hasegawa, 1987
Pseudocalamobius rondoni Breuning, 1964
Pseudocalamobius rufescens Breuning, 1940
Pseudocalamobius seriemaculatus Breuning, 1940
Pseudocalamobius strandi Breuning, 1940
Pseudocalamobius szetschuanicus Breuning, 1947
Pseudocalamobius taiwanensis Matsushita, 1931
Pseudocalamobius talianus Pic, 1916
Pseudocalamobius truncatus Breuning, 1940
Pseudocalamobius tsushimae Breuning, 1961
Pseudocalamobius yunnanus Breuning, 1942


== Kilder ==
med utbredelsesdata Arkivert 10. august 2016 hos Wayback Machine.
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Pseudocalamobius i Encyclopedia of Life 
(en) Pseudocalamobius i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pseudocalamobius hos NCBI 
Pseudocalamobius – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Agapanthiini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fasciculacmocera

Fasciculacmocera er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
Acmocerini er middelsstore, sylindriske, grå- og brunspraglete trebukker. Pronotum har en kraftig pigg på siden. Artene er kamuflasjefarget og ligner kvister.


== Utbredelse ==
Arten lever i Den demokratiske republikken Kongo.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Acmocerini J. Thomson, 1864
Slekten Fasciculacmocera Breuning, 1966
Fasciculacmocera griseovaria Breuning, 1966


== Kilder ==
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
(en) Fasciculacmocera i Encyclopedia of Life 
(en) Fasciculacmocera i Global Biodiversity Information Facility 
Fasciculacmocera – detaljert informasjon på Wikispecies
Rolf Falkenberg Smith

Rolf Falkenberg Smith (født 2. mai 1912, død 20. mars 1991) var en norsk skuespiller.
Han virket ved Det Nye Teater, Folketeatret og deretter i en lang periode ved Riksteatret. Falkenberg Smith medvirket også i filmene Heksenetter (1954) og Slalåm under himmelen (1957).


== Filmografi ==
1954 – Heksenetter
1957 – Slalåm under himmelen


== Bibliografi ==
1974: Lykkelige dager på turné. 25 år med Riksteatret.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rolf Falkenberg Smith på Internet Movie Database
Riddarhustorget

Riddarhustorget er en plass i Gamla stan i Stockholm. Det er en sterkt trafikkert plass i Myntgatans forlengelse sør for Riddarhuspalatset.
Tidligere navn var Riddare Huss platzen (1641) og Riddarehus Torget (1662). Torget ble opprettet i forbindelse med Gamla stans første større byplan etter storbrannen i Stockholm 1625, som ødela bydelens sørvestre deler. Da ble blant annet byens første paradegate, Stora Nygatan, som strekker seg snorrett fra Kornhamnstorg i sør til Riddarhustorget i nord anlagt. Ved Riddarhustorgets nordside ble det lagt ut to tomter som ble bebygd dels med Riddarhuspalatset (oppført 1661–1674) og Bondeska palatset (oppført 1662–1673).
Det var på Riddarhustorget som Sveriges riksmarskalk Axel von Fersen d.y. ble drept av en sint folkemengde den 20. juni 1810, anklaget for å ha forgiftet den svenske kronprinsen Karl August.
Når torget skulle utvides, for å kunne plassere en statue av Gustav Vasa der, overlot Riddarhuset i 1765 en del av sin tomt til byen. I 1914–1916 ble torget igjen gjort om, og da ble statuen flyttet  til sin nåværende plass.


== Se også ==
Gater og torg i Gamla stan
Stockholms historie


== Referanser ==


== Kilder ==
Stahre, Nils-Gustaf; Fogelström, Per Anders (1986): Stockholms gatunamn: innerstaden. Monografier utgitt av Stockholms stad (opptrykk av del av første opplag). Stockholm: Liber/Allmänna förlaget ISBN 91-38-90777-1


== Eksterne lenker ==
(en) Riddarhustorget – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 

(sv) Stockholmskällan har multimedia som gjelder Riddarhustorget
Ajax-kvartalet

Ajax-kvartalet, svensk: Kvarteret Ajax, er et kvartal i Gamla stan i Stockholm. Kvartalet er omgitt av Ankargränd i nord, Trångsund i øst, Prästgatan i vest og Spektens gränd i sør. Kvartalet består av seks bygårder. Overfor kvartalet ligger den gamle børsbygningen.


== Navnet ==

Nesten alle kvartalsnavn i Gamla stan ble til i løpet av 1600-tallet og senere, de er oppkalt etter hendelser og personer (hovedsakelig guder) i gresk og romersk mytologi. "Ajax" eller "Aias" (gresk Αἴας) var i gresk mytologi en av hovedheltene i den trojanske krig.


== Kvartalet ==
Kvartalet fikk sin nåværende størrelse i 1675 da området mellom Solgränd og Ankargränd ble delt i to kvartaler: Ajax-kvartalet og Aesculapius-kvartalet. Et av de nybygde husene i nåværende Ajax 3 ble i 1685 solgt til den tyskfødte handelsmannen Gert Specht. Etter ham og med svensk forvrengning av etternavnet ble smuget kalt Spektens gränd. På 1700-tallet var handelsmannen Marcus Anckar eier av huset på hjørnet Prästgatan/Ankargränd. Her drev han et såkalt gårkök som het Ankaret, og som ga smuget sitt navn.
Huset Ajax 1 (Trångsund 8/Ankargränd) kalles Frans Carrés hus etter handelsmannen Frans Carré (1714−1766). På 1750-tallet fikk han renovert huset. I 1903 lå J. Wesselhöfts frukthandel i første etasje, nå har Stockholms stadsmission et utsalgssted der.
I eiendommen Ajax 4 (Spektens gränd 2) med gatelykter foran inngangen hadde Olga Raphael-Linden sitt atelier på 1960-tallet. Her er det en liten forgård som kom til i 1901 da huset ble bygget om og fasaden ble flyttet noen meter innover fra gatelinjen.


== Kilder ==
Hasselblad, Björn; Lindström, Frans (1979). Stockholmskvarter: vad kvartersnamnen berättar. Stockholm: Almqvist & Wiksell / Geber . - Side 11. Libris 7219146. ISBN 91-20-06252-4
Stahre, Nils-Gustaf; Fogelström, Per Anders (1986): Stockholms gatunamn: innerstaden. Monografier utgitt av Stockholms stad (opptrykk av del av første opplag). Stockholm: Liber/Allmänna förlaget Libris 7269073 ISBN 91-38-90777-1


== Eksterne lenker ==

(sv) Stockholmskällan har multimedia som gjelder Ajax-kvartalet
Lejonstedts gränd

Lejonstedts gränd er en gate i Gamla stan i Stockholm. Den strekker seg mellom Stora Nygatan og Munkbrogatan ved Mälartorget. Navnet Lejonstedts gr finnes allerede på Petrus Tillaeus kart fra 1733.Fra Stora Nygatan til Lilla Nygatan passerer Lejonstedts gränd mellom kvartalene Cerberus og Pan.  På midten av 1600-tallet ble Leijonsköldska palatset  gjennom friherre Mårten Leijonsköld som var generaldirektør i kommerskollegiet, oppført i Pan-kvartalet. Senere eiere av palasset var Jacob Gyllenborg og hans bror Anders Leijonstedt, den sistnevnte ga navnet til Lejonstedts gränd. Den nåværende bygningen, som opptar hele kvartalet, ble oppført i 1860 for Stockholms Enskilda Bank etter arkitekt Johan Fredrik Åboms tegninger.
Hjørnebygningen i kv Cerberus 4, med adresse Stora Nygatan 44, ble oppført på slutten av 1640-tallet av en formuende kleshandler. Fra slutten av 1600-tallet var eiendommen eid av overpostdirektøren Johan Schmedeman. I 1703 leide han ut de to nederste etasjene til «Postwäsendet». Huset tilbød «beqwämligheter till wederum för Post-Contoirets behov, samt stall för Posthästarna, och andra nödvändigheter».  Det forble hovedpostkontor ved Stora Konungs Gatan helt fram til 1718.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lejonstedts gränd – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(sv) Stockholmskällan har multimedia som gjelder Lejonstedts gränd
In the Army Now

«In the Army Now» er en sang skrevet av de nederlandske brødrene Rob og Ferdi Bolland og utgitt i deres innspilling som Bolland & Bolland under tittelen «You're in the Army Now» i 1982. Singelen gjorde det godt internasjonalt og toppet de norske salgslistene i seks uker på rad. Likevel er coverversjonen av Status Quo mest kjent, og har flere listeplasseringer verden over. Andre innspillinger av sangen er gjort av Laibach og Sabaton samt Leo Moracchioli. 


== Versjon av Bolland & Bolland ==
Brødrene Rob (født 17. april 1955) og Ferdi Bolland (født 5. august 1956) er begge født i Port Elizabeth, Sør-Afrika, men flyttet med familien til Nederland som ungdommer. De har en lang merittliste som produsenter og en mer beskjeden karriere som musikere i duoen Bolland & Bolland. De har også skrevet sanger for andre, blant annet den kjente «Rock Me Amadeus» sammen med Falco, «Love House» for Samantha Fox og Nederlands bidrag til Eurovision Song Contest i 1979, «Colorado» fremført av gruppen Xandra (frontet av Sandra Reemer).De hadde med «You're in the Army Now» på The Domino Theory fra 1982, som er et konseptalbum med et kritisk blikk på USAs innblanding i konflikter internasjonalt. Perspektivet er fotsoldatens.


== Versjon av Status Quo ==
Francis Rossi i Status Quo skal ha hørt «You're in the Army Now» på radio og overtalt resten av bandet til å gjøre en coverversjon. De forkortet tittelen på sangen til «In the Army Now» og ga samme navn til albumet den var med på i 1986. Singelen fikk den egenskrevne «Heartburn» på B-siden. Det ble en av deres mest fremgangsrike utgivelser med førsteplasser i Østerrike, Tyskland, Irland og Sveits, samt andreplasser i Frankrike, Norge, Spania og Storbritannia. Bollandbrødrene fikk den nederlandske Buma Exportprijs i 1987.


== Versjon av Laibach ==
Laibach ga ut en coverversjon av «In the Army Now» på singel i 1995 og hadde låten med på albumet NATO som kom året før.


== Versjon av Sabaton ==
Sabaton tok med en innspilling av «In the Army Now» som bonusspor til Carolus Rex i 2012.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) You're in the Army Now på MusicBrainz