jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Filosofiåret 1773

Filosofiåret 1773 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1773.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==
6. april James Mill, skotsk historiker, filosof og økonom (død 1836)
2. mai - Henrik Steffens,  norskfødt tysk filosof, vitenskapsmann og dikter (død 1845)
23. august - Jakob Friedrich Fries, tysk filosof, fysiker og matematiker (død 1843)
18. september - Ottavio Colecchi, italiensk filosof og matematiker (død 1848)
13. november - Dovber Schneuri, russisk filosof, mystiker og rabbiner (død 1827)


== Dødsfall ==
9. februar – John Gregory (John Gregorie), skotsk lege, forfatter av medisinske og moralske skrifter (født 1724)
29. november – Carl Mesterton, svensk filosof og universitetslærer
Skaalurens Skibsbyggeri

Skaaluren Skibsbyggeri var et skipsverft i Rosendal i Kvinnherad som ble grunnlagt i 1855. Gjennom fire generasjoner bygget man båter i tre og fra 1955 startet man å bygge skip med stålskrog. Verftet ble startet av Tørris Knudsen Nes (senere Tørris Skaaluren) som bygget den første jekta si i låven. Han festet grunn i Skålafjøro og sakte vokste skutebyggingen hans i låven til et lite skipsverft. 
Skaalurensamlinga er i dag museum hvor man kan se hvordan de gamle skutene ble laget og verktøyet som ble brukt.


== Se også ==
Harding Verft


== Referanser ==
Filosofiåret 1720

Filosofiåret 1720 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1720.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		
		


== Referanser ==
Filosofiåret 1785

Filosofiåret 1785 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1785.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==
William Paley - The Principles of Moral and Political Philosophy


== Fødsler ==
19. februar – Vincenzo De Grazia, italiensk filosof (død 1856)
18. mars – Francesco Orioli, italiensk naturviter, fysiker og filosof (død 1856)


== Dødsfall ==
2. april – Gabriel Bonnot de Mably, fransk filosof og politiker (født 1709)
		


== Referanser ==


== Se også ==
Filosofi på 1700-tallet
Opplysningstiden
Ole Hjellemo

Ole Hjellemo (født 22. mars 1873 på Dovre, død 18. september 1938 i Oslo) var en norsk musiker og komponist. Han var utdannet hos Gudbrand Bøhn og Iver Holter. Fra 1895 til 1906 dirigerte han Dombås musikkforening. Fra 1919 til 1932 underviste han i fiolin, harmonilære og komposisjon ved Musikkonservatoriet i Oslo og var i tillegg militærmusiker med graden musikkløytnant. Som komponist skrev han blant annet fem symfonier, flere mindre symfoniske verk og rapsodier, en prisbelønt kvartett, en fiolinkonsert samt flere korverk.
Han bodde i Oslo, og reiste hver sommerfeire tilbake til Dovre, instruerte korpsene i bygda og la grunnlaget for en kvartett som senere ble til Dovre spelemannslag.
For korps skrev han blant annet «Norsk Rapsodi», «Slått» og «Fra Vågå» som av og til blir framført. «Slått» ble innspilt av Hans Majestet Kongens 3. Gardekompani i 2002.Han utgav en del springdanser fra Gudbrandsdalen, opptegnet av ham selv.


== Komposisjoner ==
Dønningernes duv for orkester
Finnmarken for kor (TTBB) og orkester
Gavotte – Scherzando – Finale Marciale for orkester
Hamar i Hellom – Overture for orkester
Høgsommer i høgfjell for orkester.   6,5 min
Maestoso marciale for orkester
Rondo Capriccioso for kor (SATB) og orkester
Sagn for lite orkester
Spelemannsferd – Symfonisk utdrag av folkemusikk fra Gudbrandsdalen
Springdans for lite orkester
Springleik for orkester
Symfoni i Ess-dur
To norske folkemelodier for lite orkester.


== Referanser ==
Skogbrannen i Australia 2013

Skogbrannen i Australia 2013 rammet delstaten New South Wales fra 17. oktober 2013. Statsministeren erklærte unntakstilstand i delstaten den 20. oktober, Skogbrannen var den verste i Australia siden 2009 og i New South Wales siden 1960-tallet.


== Eksterne lenker ==
(en) 2013 New South Wales bushfires – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Taylor (fornavn)

Taylor er et kvinnenavn og et mannsnavn.


== Etymologi ==
Taylor har opprinnelse i det engelske etternavnet Taylor som opprinnelig ble brukt for å angi at bæreren var en skredder (engelsk tailor). Ordet tailor kom fra normanniske tailleur som igjen var dannet av latinske taliare, «å klippe».


== Utbredelse ==
Taylor er mest utbredt som kvinnenavn, spesielt i Canada og USA, men er også mye brukt som mannsnavn, blant annet i England.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Taylor  i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Taylor og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.


=== Kvinner ===
Taylor Dayne (f. 1962), amerikansk popsanger
Taylor Swift (f. 1989), amerikansk countrysanger
Taylor Marsh, amerikansk forfatter og politisk kommentator


=== Menn ===

Taylor Mali (f. 1965), amerikansk komiker
Taylor Hawkins (f. 1972, d. 2022), amerikansk musiker
Taylor Hicks (f. 1976), amerikansk sanger
Taylor King (f. 1988), amerikansk basketballspiller
Taylor Lautner (f. 1992), amerikansk skuespiller


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Taylor
(en) Think Baby Names: Taylor
Filosofiåret 1876

Filosofiåret 1876 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1876.


== Hendelser ==


== Publiseringer ==


== Fødsler ==
26. januar – Josef Bohatec, tsjekkisk filosof og teolog (død 1954)
1. mars – Arthur Ruppin, tysk filosof og politiker (død 1943)
7. juli – Max Hartmann, tysk biolog og filosof (død 1962)
29. august – Charles Kettering, forrteningsmann, pedagog, ingeniør, naturviter, oppfinner og filosof fra USA (død 1958)


== Dødsfall ==
1. april – Philipp Mainländer, tysk poet og filosof (født 1841)
29. mai - Friedrich Christian Diez, tysk filosof (født 1794)
27. juni - Harriet Martineau, britisk filosof og feministisk forfatter (født 1802)
1. juli –
Mikhail Bakunin, russisk forfatter, revolusjonær og agitator, en av anarkismens forgrunnsfigurer (født 1814)
Giuseppe Ferrari, italiensk historiker, filosof og politiker (født 1812)
		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==
Lasse Strand

Lasse Strand (født 3. april 1974), fra Fevåg, er en tidligere foballspiller. Han spilte for Rosenborg BK fra 1999 til 2001. Han spilte 10 kamper og scoret 1 mål. Han spilte seinere 49 kamper for Bryne FK (2001 - 2004) og 26 kamper for Byåsen IL (2005 - 2006) og scoret 1 mål.


== Eksterne lenker ==
(en) Lasse Strand – Transfermarkt 
(en) Lasse Strand – FBref
Søren Andreas Christophersen

Søren Andreas (Don Andrés) Christophersen (født 6. juli 1849 i Tønsberg, død 1933) var en norsk diplomat med lang fartstid i Argentina.Han var sønn av tollbetjent Ole Christophersen (1796–1878) og Tobine Christine Petersen, og bror til utenriksminister Wilhelm Christophersen (1832–1913),  den danske generalkonsul i Montevideo Otto Thorvald Alexander Christophersen (1834–1796), grosserer og fabrikkeier i Oslo Christian Eilert Rasch Christophersen (1840–1900) og godseier Peter Christophersen (1845) som også bodde i Buenos Aires der han var russisk generalkonsul.
Det var broren Wilhelm som i 1867 ankom Buenos Aires og inspirerte fire av brødrene til å følge etter. Etter å ha kommet seg gjennom borgerskolen i Tønsberg reiste altså han Søren Andreas til Buenos Aires han også, der han ble norsk-svensk visekonsul 1871 og fungerende konsul 1874.  Etter at Wilhelm flyttet til Leith i Skottland i 1878 ble Søren generalkonsul 1879. Han giftet seg i 1900 med den Sara Lynch (født 1863) som var datter av en lokal godseier. Etter unionsoppløsningen 1906 var han ulønnet norsk sendemann til Buenos Aires 1906–1919, i perioden 1908–1910 underordnet broren Wilhelm som var utenriksminister.
Han mottok St. Olavs Orden (storkors) og var kommandør av Vasaordenen.


== Referanser ==
Janne Julsrud

Janne Julsrud (født 28. mai 1947 i Oslo) er en norsk diplomat.Hun studerte til Bachelor of Business Administration i 1978 ved Bernard Baruch College på Manhattan, og en Master of Business Administration 1979 ved University of Wisconsin i Madison. Så fikk hun i 1982 jobb i Finans- og tolldepartementet og var førstekonsulent frem til hun i 1984 ble forfremmet til byråsjef. I 1989 ble hun beordret til Norges ambassade i Washington som ambassaderåd (nestsjef) og skipsfartsråd. Hun var generalkonsul i Hongkong og Macao 1994–1997 og representerte Norge i seremoniene til suverenitetsskiftet.  Hun var avdelingsdirektør 1997–2000, generalkonsul i San Francisco 2000–2003 og leder i stiftelsen som i 2002 besørget salget av sjømannssenteret «Norway House». Hun var seniorrådgiver 2003–2007, ambassadør til Norges ambassade i Singapore 2007–2012 og siden det sjef ved Norges ambassade i Buenos Aires med sideakkreditering til La Paz i Bolivia.


== Referanser ==
Leif Slagtern

Leif Slagtern (født 23. mai 1917 i Vestre Aker (nå Oslo), død 2. desember 1996 i Oslo) var en norsk langrennsløper. Han representerte Vestre Akers Skiklub. 
Slagterns spesialitet var sprintlangrenn. Han vant 17 km i NM på ski i 1940. Slagtern var en del av landslagstroppen som ble tatt ut til Vinter-OL i 1948 i St. Moritz, men han deltok ikke i noen renn.
Slagtern var født og oppvokst på husmannsplassen Slagtern i Nordmarka. Han skiftet senere navn til Leif Blindernseter.


== Referanser ==
Karl Theodor Robert Luther

Karl Theodor Robert Luther (født 16. april 1822 i Schweidnitz, død 15. februar 1900 i Düsseldorf), vanligvis bare kalt Robert Luther, var en tysk astronom. Han er kjent for sin leting etter asteroider, mens han arbeidet i Düsseldorf.
To av hans oppdagelser er kjent for å ha uvanlige egenskaper: 90 Antiope er en binærasteroide med to nesten like store komponenter, mens 288 Glauke er kjent for sin ekstremt trege rotasjon. Asteroiden 1303 Luthera og månekrateret Luther er oppkalt etter ham.


== Referanser ==
Muldvarpen (roman)

Muldvarpen  (orig. Tinker Tailor Soldier Spy) er en spionroman fra 1974 skrevet av den britiske forfatteren John le Carré. Den følger arbeidet til den fåmælte, aldrende etterretningsoffiseren George Smiley med å avdekke en sovjetisk muldvarp i britenes Secret Intelligence Service (SIS). Etter utgivelsen har romanen fått strålende kritikker for sine komplekse sosiale beskrivelser og mangelen på sensasjonalisering, og er fortsatt et hovedverk i spiongenren.


== Bakgrunn ==
Muldvarpen er John le Carrés romanverk om sine opplevelser rundt avsløringene i 1950-og 1960-årene da forræderne Cambridge Fem – Guy Burgess, Donald Maclean, Anthony Blunt, John Cairncross og Kim Philby – ble avslørt som muldvarper for KGB i den britiske etterretningstjenesten.
Rollefiguren Bill Haydon er delvis inspirert av Kim Philby, en ledende SIS-offiser og dobbeltagent som hoppet av til Sovjetunionen i 1963. David Cornwell (John le Carré) arbeidet som etterretningsoffiser for både MI5 og SIS (MI6). Han har uttalt at Philby lekket hans identitet til russerne, noe som var en faktor i avslutningen av etterretningskarrieren hans i 1964.


== Adaptasjoner ==
BBC sendte i 1979 en miniserie i sju deler basert på boken, hvor Alec Guinness hadde rollen som Smiley. Serien ble i 1982 etterfulgt av Smiley's People, basert på Den usynlige spion fra 1979.
BBC Radio 4 produserte og sendte to radio-hørespill basert på romanen, henholdsvis i 1988 og 2009.
Filmen Muldvarpen ble utgitt i 2011 med Gary Oldman som Smiley, regissert av den svenske regissøren Tomas Alfredson.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
John le Carré (1974). Muldvarpen [Tinker Tailor Soldier Spy]. nb.no. Oversatt av Per A. Hartun. Oslo: Cappelen. ISBN 8202030455. 
Museum of Broadcast-Kommunikasjon: Tinker Tailor Soldier Spy – Britisk Miniserie
British Film Institute Skjermen Online: Tinker Tailor Soldier Spy (1979)
(en) Muldvarpen (roman) på Internet Movie Database
Arne Kapstø

Arne Kapstø (født 15. april 1920 i Røsvik, død 1989 i Carcès, Frankrike) var en norsk jurist og diplomat.
Etter å ha tatt juridisk embetseksamen arbeidet han som ligningsfullmektig. Han ble senere ansatt i utenrikstjenesten, og tjenestegjorde ved ambassadene i Madrid og Rio de Janeiro frem til 1959, før han var byråsjef i tre år. 
Fra 1962 var han ambassaderåd ved Norges ambassade i Washington. I 1964 ble han beordret til Norges ambassade i Paris. Fra 1967 til 1973 var han ministerråd ved ambassaden i Bonn, Vest-Tyskland. I 1973 ble han utnevnt til sendemann til Norges ambassade i Caracas med sideakkreditering til Bogotá, Quito og Panama.  
Fra 1977 var han handelspolitisk rådgiver i to år, før han i 1979 ble generalkonsul i Rotterdam, og deretter ambassadør ved Norges ambassade i Buenos Aires fra 1984. I 1985 var han «Ambassadeur en Mission Speciale» ved innsettelsen av ny president i Uruguay.


== Kilder ==
Artikkel om Arne Kapstø i Hvem er Hvem? 1984 side 276
Microlucanus

Microlucanus er en slekt av biller som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art som lever på Salomonøyene.


== Utseende ==
En liten, svart hjortebille. Arten mangler flygevinger, dekkvingene er korte og høyt hvelvede. Hannen har ikke spesielt forstørrede kjever, men kan kjennes på et blankt parti ved spissen av dekkvingene, dette er et unikt trekk. Oversiden er tett og kraftig punktert og delvis dekket med brun bestøvning. Pronotum har fint tagget ytterkant.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i morken ved.


== Utbredelse ==
Arten ble beskrevet fra Guadalcanal i Salomonøyene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Dorcini
Slekten Microlucanus Bomans & Bartolozzi, 1996
Microlucanus greensladeae Bomans & Bartolozzi, 1996


== Litteratur ==
Bomans, H.E. og Bartolozzi, L., 1996: Description of Microlucanus greensladeae n. gen. n. sp. (Coleoptera Lucanidae) from the Solomon Islands and a check-list of the stag beetle fauna of Bougainville and the Solomon Islands. Tropical zoology, 9: 213-222. ISSN: 0394-6975 (trykt) 1970-9528 (på nett)


== Eksterne lenker ==
(en) Microlucanus greensladeae i Global Biodiversity Information Facility 
Microlucanus greensladeae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bildegalleri
Nicolas Lebègue

Nicolas Antoine Lebègue (1631–1702) var en fransk organist, cembalist og komponist.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Nicolas Lebègue ble født inn i enkle kår.  Hans far var møller, hans mor var i slekt med den kjente malerfamilien Le Nain verwandt. Nicolas fikk den første musikkundervisningen i en sangskole i hjembyen. Det vites ikke hvem hals lærere var. Men han hadde en onkel, også ved navnet Nicolas, og også var musiker («maître joueur d'instrument»).


=== Misiker ===
Rundt midten av 1660-årene reiste han til Paris, og han fikk snart er ry som en utmerket utøver på klaviaturinstrumenter. Fra 18. desember 1664 virket han som organist ved Saint-Merry. 
Toppen av Lebègues løpebane som organist var da han i 1678 ble utnevnt som en av fire hofforganister. I disse årene var han en høyt ansett organist, orgelsakkyndig og lærer i Paris, men i 1690-årene forlot hellet ham. Han mistet store deler av formuen som følge av et  bedrageri og fikk store økonomiske problemer. I tillegg fikk han helseproblemer. Likevel var han aktiv livet ut og nøt stor anerkjennelse hos sine samtidige. 


=== Verk ===
Lebègue skrev hovedsakelig verk for klaviaturinstrumenter. Det er bevart to bøker «Pièces de clavecin» (1677–1687) som til sammen inneholder elleve suiter for cembalo, dessuten tre «Livres d'Orgue» (1676, rundt 1678, rundt 1685). I tillegg finnes enkelte verk i ulike samlinger. I verkene for cembalo kan en finne en del kromatiske passasjer som er langt framom Lebègues egen tid. Orgelverkene, spesielt i de første bøkene, er svært virtuose, og mange er utstyrt med eksakte instruksjoner om registrering og pedalbruk.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Willi Apel, The History of Keyboard Music to 1700. Oversatt av Hans Tischler. Indiana University Press. ISBN 0-253-21141-7. Opprinnelig Geschichte der Orgel- und Klaviermusik bis 1700, Bärenreiter-Verlag, Kassel.
Edward Higginbottom, «Nicolas Lebègue», The New Grove Dictionary of Music and Musicians, red. S. Sadie og J. Tyrrell (London: Macmillan, 2001), xiv, 429.


== Eksterne lenker ==
(en) Nicolas Lebègue – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nicolas Lebègue på Discogs 
(en) Nicolas Lebègue på MusicBrainz 
(en) Nicolas Lebègue på Spotify 
Livsløp, musikkeksempler og litteraturangivelser, musicologie.org
Innspillinger av Lebegues verk på franske orgler av W. D. Halsey, youtube.com
(en) Fritt tilgjengelige noter av Nicolas Lebègue i International Music Score Library Project
Louis-Charles Mahé de La Bourdonnais

Louis-Charles Mahé de La Bourdonnais (1795/1796 – 1840) var en fransk sjakkspiller og ansett som verdens beste i sin tid.


== Bakgrunn ==
La Bourdonnais ble født på den franske øya Réunion i Det indiske hav i 1795. Han lærte sjakk i 1814 og begynte å ta spillet seriøst i 1818, da han spilte jevnlig på Café de la Régence i Paris. Han tok timer hos Jacques François Mouret, hans første sjakklærer og i løpet av to år ble han en av de beste spillerne som besøkte  kafeen.
La Bourdonnais ble tvunget til å leve av å spille sjakk etter han tapte formuen i dårlige investeringer.


== Uoffisiell verdensmester ==
La Bourdonnais beseiret sin sjakklærer Alexandre Deschapelles i 1821, og fra da av og fram til sin død i 1840, ble Bourdonnais regnet som uoffisiell verdensmester i sjakk (det var ingen offisiell tittel på den tiden). Den mest kjente kampserien, og som i datiden ble ansett som et verdensmesterskap, var mot Alexander McDonnell i 1834.
Han døde uten midler i London i 1840 etter å ha solgt unna alle eiendelene, inkludert klærne, for å dekke gjeld. George Walker ordnet det slik at han ble begravet bare et stenkast unna rivalen Alexander McDonnell i Londons Kensal Green kirkegård.Han var sønnesønn av Bertrand-François Mahé de La Bourdonnais.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Louis-Charles Mahé de La Bourdonnais – chessgames.com 
(en) Louis-Charles Mahé de La Bourdonnais – 365Chess.com
Platyfigulus

Platyfigulus er en slekt av biller som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En liten til middelsstor, avlang, svart hjortebille. Forkroppen er ganske matt, dekkvingene glinsende. Hannens kjever er forstørrede, slanke og vinklede slik at de omtrent danner en rombe, med to kraftige tenner i den indre delen og en kort, firkantet tann nær spissen. Hodet er bredere enn pronotum (hos hannen) med rett forkant og markerte forhjørner. Dekkvingene har lengdefurer.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Sri Lanka.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Figulini
Slekten Platyfigulus Arrow, 1935
Platyfigulus scorpio Arrow, 1935


== Kilder ==
Liste over artene
Bildegalleri


== Eksterne lenker ==
(en) Platyfigulus scorpio i Global Biodiversity Information Facility 
Platyfigulus scorpio – detaljert informasjon på Wikispecies
Mosambiks herrelandslag i fotball

Mosambiks herrelandslag i fotball er det nasjonale fotballandslaget til staten Mosambik, som ligger øst i det sørlige Afrika. Landslaget administreres av det nasjonale fotballforbundet Federação Moçambicana de Futebol (FMF), som ble opprettet i 1976 og som ble en del av CAF og FIFA henholdsvis i 1978 og 1980. Laget har aldri kvalifisert seg til et VM-sluttspill, men har ved flere anledninger deltatt i Afrikamesterskapet.


== Historie ==
Laget spilte sin første offisielle landskamp hjemme mot Tanzania den 12. desember 1977, en kamp som endte 1–2. Mosambik deltok for første gang i VM-kvalifisering i 1980, hvor laget spilte to innledende kvalifiseringskamper mot Zaire, men tapte sammenlagt 3–7 og gikk ikke videre. Siden Mosambik ikke har kvalifisert seg til et sluttspill i Verdensmesterskapet, regnes de derfor for å være et av verdens svakere lag i henhold til FIFAs verdensranking. De har likevel ved flere anledninger deltatt i gruppespill i Afrikamesterskapet, hvor første gang var i 1986.


== Verdensmesterskapet i fotball ==
1930 til 1978 – Deltok ikke i kvalifisering
1982 – Utslått i kvalifisering
1986 – Deltok ikke i kvalifisering
1990 – Nektet deltagelse i kvalifisering
1994 til 2014 – Utslått i kvalifisering


== Afrikamesterskapet i fotball ==
1957 til 1980 – Deltok ikke i kvalifisering
1982 til 1984 – Utslått i kvalifisering
1986 – Gruppespill
1988 til 1994 – Utslått i kvalifisering
1996 – Gruppespill
1998 – Gruppespill
2000 til 2008 – Utslått i kvalifisering
2010 – Gruppespill
2012 til 2013 – Utslått i kvalifisering


== Kjente spillere ==
Domingues
Simão Mate Junior
João Rafael Kapango
Dario Khan
Almiro Lobo
Mexer
Paíto
Armando Sá


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Mosambiks profil hos FIFA.com Arkivert 19. august 2012 hos Wayback Machine.
Yddal naturreservat

Yddal naturreservat ligger på halvøya mellom Hardangerfjorden i øst og Bjørnafjorden i vest. De tre Yddalsgardene som ligger sentralt i området, var i drift fram til 1950-tallet. Bortsett fra en liten veistump fram til Botsvatnet i vest, ligger det meste av reservatet mer enn 1 km unna tyngre inngrep som vei, kraftlinjer etc. Det er svært få slike områder igjen i lavlandet.I øst grenser reservatet til Geitaknottene naturreservat. Tilsammen utgjør de et område på 33 km². En av truslene for naturmiljøet, er spredning av sitkagran fra plantinger i 1960–80-årene.


== Referanser ==
Mauritanias herrelandslag i fotball

Mauritanias herrelandslag i fotball er det nasjonale fotballandslaget til staten Mauritania, som ligger i Vest-Afrika. Landslaget administreres av det nasjonale fotballforbundet Fédération de Football de la République Islamique de Mauritani (FFRIM), som ble opprettet i 1961 og som ble en del av FIFA og CAF i henholdsvis 1961 og 1964. Laget har aldri kvalifisert seg til hverken et VM-sluttspill eller et Afrikamesterskap.


== Historie ==
Laget spilte sin første offisielle landskamp borte mot Madagaskar den 25. desember 1961, en kamp som endte med tap 5–1. Mauritania deltok for første gang i VM-kvalifisering i 1976, hvor laget spilte to innledende kvalifiseringskamper mot Burkina Faso, men tapte sammenlagt 1–3 og gikk ikke videre. Siden Mauritania ikke har kvalifisert seg til hverken et sluttspill i Verdensmesterskapet eller i Afrikamesterskapet, regnes de derfor for å være et av verdens svakere lag i henhold til FIFAs verdensranking.


== Verdensmesterskapet i fotball ==
1930 til 1974 – Deltok ikke i kvalifisering
1978 – Utslått i kvalifisering
1982 til 1994 – Deltok ikke i kvalifisering
1998 til 2010 – Utslått i kvalifisering
2006 til 2018 – Utslått i kvalifisering


== Afrikamesterskapet i fotball ==
1957 til 1978 – Deltok ikke i kvalifisering
1980 til 1982 – Utslått i kvalifisering
1984 – Deltok ikke i kvalifisering
1986 – Utslått i kvalifisering
1988 – Deltok ikke i kvalifisering
1990 – Trakk seg fra kvalifisering
1992 – Utslått i kvalifisering
1994 – Trakk seg fra kvalifisering
1996 til 1998 – Utslått i kvalifisering
2000 – Trakk seg fra kvalifisering
2002 til 2010 – Utslått i kvalifisering
2012 – Trakk seg fra kvalifisering
2013 – Deltok ikke i kvalifisering
2015 til 2017 – Utslått i kvalifisering
2019 – Gruppespillet (19.-plass)


== Kjente spillere ==
Adama Ba
Abdoulaye Sileye Gaye
Diallo Guidileye
Abdelaziz Kamara
Bilal Sidibé
Dominique Da Silva


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Mauritanias profil hos FIFA.com Arkivert 15. august 2013 hos Wayback Machine.