jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Varvara Hasselbalch

Sonia Varvara Hasselbalch, baronesse Heyd (født 16. april 1920 i København, død 3. april 2008 samme sted) var en dansk fotograf og forfatter.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Sonia Varvara Hasselbalch var datter av forretningsmannen Erik Hasselbalch og hustru Louise de Plessen, og gjennom sin mor oldebarn av storfyrstinne Gagarina og den danske diplomat i St. Petersburg Otto von Plessen. Hun vokste opp i det Plessenske Palæ – i dag Domus Medica i Kristianiagade 12 i København – under trygge økonomiske vilkår med 97 værelser og 14 tjenestefolk. Hennes far døde da hun var liten, og moren kastet seg over ridesporten. Hasselbach kom som ung i lære hos sosietetsfotografen d'Ora i Paris og senere hos Uggla i Stockholm. 


=== Karriere ===
I 1943 åpnet hun fotoatelieret Varvara Foto i København med filial i London.Under  annen verdenskrig virket hun først som ambulansesjåfør for det franske Røde Kors og senere som lastebilsjåfør, hvor hun smuglet fanger og brev ut av tyskernes leire. Dette ble hun senere hedret for med den franske æreslegionen. Etter krigen reiste hun rundt i verden og lagde fotoreportasjer, skrev bøker om sine opplevelser under krigen samt utstilte bilder. Hasselbach var gift tre ganger, og etterlot seg en sønn. 


=== TV ===
I den danske offentligheten ble hun i nyere tid først kjent gjennom sin medvirken i et TV-portrett om venninnen Erna Hamilton. Senere ble hun også portrettert alene i dokumentaren Varvara - uden mors velsignelse (2005) av journalisten Per Wennick. Her fikk hun blant andre møte den australske TV-stjerne Dame Edna. Hasselbalch er begravet på Garnisons Kirkegård.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Varvara Hasselbalch i intervju med TV2, youtube.com
Odd Sverre Hove

Odd Sverre Hove (født 28. mai 1947 i Ålesund) er en tidligere norsk pressemann og teolog. I perioden 1999–2010 var han sjefredaktør i avisen Dagen. Han overtok etter Finn Jarle Sæle, som måtte gå som følge av en konflikt med avisens styre.Hove ble ansatt i Dagen i 1989 som redaksjonssjef. Han har tidligere vært menighetsprest i Hyllestad (1973–1977), prost i Ytre Sogn (1977–1985) og generalsekretær i Den Indre Sjømannsmisjon (1985–1989).Hove har også gitt ut flere bøker, blant annet om den kjente abortmotstanderen Ludvig Nessa.Han er broren til professor Leiv Magne Hove.


== Bibliografi ==
Hove, Per Frode (1967). Den mystiske ubåt. Lunde. Hove, Odd Sverre (1970). Politisk militærnekting. Kristelig folkepartis ungdom. 
Hove, Odd Sverre (1972). Kristen-demokratene. Valo forlag. ISBN 8270750018. 
Nissen, H.E. (1974). Besatt av demoner. Askim : Hasse-trykk. ISBN 8252046134. 
Hove, Odd Sverre (1983). Prøv åndene. Lunde. ISBN 8252042074. 
Hove, Odd Sverre (1989). Med det femte bud på Dagsrevyen - Ludvig Nessa. Kefalé-forlaget. ISBN 8275040019. 
Ny sang i vår munn. Kefaléforl. 1993. ISBN 8275040027. 
Grener som blir på vintreet. Kefaléforl. 1995. ISBN 8275040043. 
Hove, Odd Sverre (2000). Bibelsk to-kjønns-teologi. Kefalé-forl. ISBN 8275040035. 
Morland, Egil (2000). Søsterkyrkja vår i Eritrea. Kefalé. ISBN 8275040051. 
Harberg, Lars (2001). Ved veikanten etter 100 år. Kefalé forl. ISBN 8275040078. 
Hove, Odd Sverre (2002). Mediekampen om Israel. Sambåndet. ISBN 8277521340. 
Herrens flamme. Lunde. 2014. ISBN 9788252003086. 


== Referanser ==
Melvillehalvøya

Melvillehalvøya er en stor halvøy i det canadiske arktiske område, nord for Hudson Bay. Mot øst ligger Foxe Basin og mot vest Boothiagulfen. mot nord skiller Fury og Heclastredet det fra Baffin Island. Mot syd, Repulse Bay og Frozen Strait skiller det fra Southampton Island ved den nordlige del av Hudson Bay. Mot sydvest er det forbundet med hovedlandet gjennom 
Rae Isthmus er navnsatt etter den arktiske oppdager, Dr. John Rae. Mellom 1821 og 1823 ble østsiden kartlagt av William Edward Parry. Siden er det blitt en del av Nunavut. Før det var det del av District of Franklin. det meste av halvøya ligger i Nunavut's Qikiqtaaluk regionen, mens det lengst i sydvest, rundt Repulse Bay som ligger i Kivalliq. Bosetninger på halvøya omfatter landsbyer i Repulse Bay og Hall Beach. landsbyen Igloolik ligger på en øy,  
på den nordøstlige kyst av halvøya.


== Litteratur ==
Bolton, Thomas Elwood. Geology of Ordovician rocks, Melville Peninsula and region, southeastern district of Franklin. Ottawa: Energy, Mines and Resources Canada, 1977. ISBN 0-660-00822-X
Dredge, Lynda A. 2000. "Age and Origin of Upland Block Fields on Melville Peninsula, Eastern Canadian Arctic". Geografiska Annaler Series A: Physical Geography. 82, no. 4: 443-454.
Dredge, L. A. Quaternary Geology of Southern Melville Peninsula, Nunavut Surface Deposits, Glacial History, Environmental Geology, and Till Geochemistry. Ottawa: Geological Survey of Canada, 2002. ISBN 0-660-18619-5
Frisch, T. Precambrian Geology of the Prince Albert Hills, Western Melville Peninsula, Northwest Territories. Ottawa, Canada: Geological Survey of Canada, 1982. ISBN 0-660-10881-X
Henderson, J. R. Structure and Metamorphism of the Aphebian Penrhyn Group and Its Archean Basement Complex in the Lyon Inlet Area, Melville Peninsula, District of Franklin. Ottawa, Ont., Canada: Geological Survey of Canada, 1983. ISBN 0-660-11485-2
Mathiassen, Therkel, and Peter Freuchen. Contributions to the Geography of Baffin Land and Melville Peninsula. Copenhagen: Gyldendalske Boghandel, 1933.
Schau, Mikkel. Geology of the Archean Prince Albert Group in the Richards Bay Area, Northeastern Melville Peninsula, District of Franklin, Northwest Territories. Ottawa: Geological Survey of Canada, 1997. ISBN 0-660-16086-2
Filmfestivalen i Cannes 2015

Cannes Filmfestival 2015 er den 68. utgaven av den franske filmfestival Cannes Filmfestival. Den foregår i Cannes fra 13. til 24. mai 2015.
For første gang siden 1979 stiller en norskprodusert film i hovedkonkurransen. Det er Joachim Triers engelskspråklige Louder Than Bombs.


== Spillefilmer ==


=== Hovedkonkurransen ===
* Regissørdebut.


== Juryer ==


=== Jury for hovedkonkurransen ===

Juryen for hovedkonkurransen ble annonsert 21. april 2015:
Joel og Ethan Coen, amerikanske regissører (jurypresidenter)
Rossy de Palma, spansk skuespillerinne
Sophie Marceau, fransk skuespillerinne og regissør
Sienna Miller, britisk skuespillerinne
Rokia Traoré, malisk singer-songwriter og komponist
Guillermo del Toro, meksikansk regissør
Xavier Dolan, kanadisk regissør
Jake Gyllenhaal, amerikansk skuespiller


== Se også ==
Cannes filmfestival
Filmfestival


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted 
(en) 2015 Cannes Film Festival – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Dynic Astronomical Observatory

Dynic Astronomical Observatory er et i astronomisk observatorium i  Kyoto, Japan. Observatoriet ble bygd av Dynic Corporation. Dynic Astronomical Observatory er kjent for sine oppdagelser av kometer og asteroider.
Geiseiobservatoriet

Geiseiobservatoriet er et i astronomisk observatorium i byen Geisei i prefekturet Kōchi i Japan. Hovedteleskopet ble donert av Mr Seizo Goto, som da var president i Goto Optical Mfg. Teleskopet benyttes til å måle posisjonene til kometer. Det har også vært brukt til oppdagelser av asteroider og fjerne periodiske kometer.


== Eksterne lenker ==
Comet hunter Seiki's webpage
Fury og Heclastredet

Fury og Heclastredet er et smalt (fra 2 til 20 km.) sund i Qikiqtaaluk-regionen Nunavut i Canada. Det skiller Baffinøya i nord fra Melvillehalvøya i syd. Den forbinder Foxesjøen i øst med Boothiagulfen  mot vest. Sundet har tidevannsstrømmer begge veier, og danner utløpet for Hudsonbukta mot Atlanterhavet.
Sundet er oppkalt etter de to Royal Navy-skipene «HMS Fury» og «HMS Hecla» som i 1822 forsøkte å finne en passasje vestover. Ekspedisjonen var ledet av William Edward Parry. Begge skipene ble satt fast i isen oktober 1821, og kunne ikke komme ut før etter åtte måneder. I ventetiden lærte ekspedisjonen fra de lokale inuittene at det faktisk var et sund de var kommet til.Sundet er nesten alltid dekket av is noe som har gjort maritim ferdsel vanskelig. Den første gjennomseiling var med isbryter i 1948. Den første gjennomseiling fra vest til øst var i 1956.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Kongedømmet Asturias

Kongedømmet Asturias (latin: Regnum Asturorum; spansk: Reino de Asturias) var et kongedømme nord på Den iberiske halvøy som ble grunnlagt i 718 av den vestgotiske adelsmannen Pelagius (spansk: Pelayo). Det var et kristen politisk enhet etablert som følge av den erobringen av det vestgotiske kongedømmet av islamistiske Umayyad-kalifatet i 718 eller antagelig i 722. Dette året 718 (eller 722) beseiret Pelagius' hær på knappe 300 en større hær på 800 eller 1 400 fra umajjadene i slaget ved Covadonga. Dette slaget sikret uavhengigheten til kongedømmet Asturias, og i det lange løp også en kristen skanse i nordlige Iberia. Det var herfra den kristne frigjøringen av hele det muslimske Iberia begynte. Slaget har i retrospekt blitt vurdert som begynnelsen på Reconquista, gjenerobringen. Kongedømmet Asturias ble omformet til kongedømmet León da Fruela II ble konge ved sitt kongelige hoff i byen León.


== Ettermæle ==
Kongedømmet Asturias, i dens begynnelse, var en reaksjon på de innfødte folkene i områdene, asturene og kantabriere, mot en utenlandsk invasjon. Disse folkene hadde bekjempet romerne i de kantabriske kriger (latin: Bellum Cantabricum) og hadde innledningsvis stått imot romanisering. Selv om de bevarte mange karaktertrekk av deres før-romerske kultur, gikk deres opphavelige keltiske språk tapt for latin.
Kongedømmet Asturias er fødestedet for en innflytelsesrik europeisk arkitektonisk stil i middelalderen: asturisk førromansk. Denne arkitekturen ble utviklet under styret til Ramiro I av Asturias (død 850). Hans hoff var et senter for stor prakt, noe er bevitnet i palasset og kirken Santa María del Naranco og San Miguel de Lillo.Dette lille kongedømmet var også en milepæl i kampen mot adoptiansk kjetteri hvor munken og teologen Beatus av Liébana var en sentral figur. På tiden til Alfonso II av Asturias, det vil si første halvdel av 800-tallet, ble helligdommen i Santiago «funnet». Pilegrimsveien til Santiago de Compostela, Camino de Santiago, ble et betydelig forbindelse innenfor Europa, og mange pilegrimer (med dem også deres penger) gikk gjennom Asturias på deres vei til Santiago de Compostela.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Glick, Thomas (2005): Islamic and Christian Spain in the Early Middle Ages, Leiden: Brill, ISBN 90-04-14771-3


== Eksterne lenker ==
(en) Kingdom of Asturias – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Informasjon og virtuell rekonstruksjon av de tidlige bygninger og monumenter i Oviedo (spansk)
Atyrau (oblast)

Atyrau  (kasakhisk Атырау облысы) er en oblast i Kasakhstan. Det ligger vest i landet rundt nordøstkysten av Kaspihavet. Hovedstaden er Atyrau, som har 163 200 innbyggere, og selve oblasten har om lag 480 000 innbyggere. Med et areal på 118 600 km² er det en av de minste oblastene i landet. Det grenser til Russland i vest i tillegg til de kasakhstanske oblastene Aktobe oblast, Mangystau oblast og Vest-Kasakhstan oblast. En stor del av provinsen ligger i den oljerike kaspiske senkning og på grunn av dette er det boret mange oljebrønner i Tengizfeltet. Oljerørledninger går fra byen Atyrau til Groznyj i Russland og videre til Europa.
Elven Ural, som deler oblasten i en europeisk og en asiatisk del, krysser området.
I vest ned mot Kaspihavet ligger ørkenen Ryn. 


== Byer ==
Atyrau
Kulsary
Ganyusjkino
Kotjajevka


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Atyrau Region – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Offisiell turistside
Goethe Link Observatory

Goethe Link Observatory er et astronomisk observatorium i nærheten av Brooklyn, Indiana i USA. Observatoriet eies av Indiana University og drives av Indiana Astronomical Society. Det er oppkalt etter Dr. Goethe Link, en kirurg fra Indianapolis som bygde det av egne midler. Konstruksjonen av observatoriet startet i 1937 og det ble tatt i bruk i 1939. Link donerte observatoriet til Indiana University i 1948.


== Referanser ==
Boothiagulfen

Boothiagulfen ligger i Nunavut i Canada. Administrativt er den delt mellom Kitikmeot-regionen i vest og Qikiqtaaluk-regionen i øst. Den går sammen med Prince Regent-bukten. Disse danner en bukt med forskjellige navn for de to deler. Den er omgitt av: Baffin Island, Fury og Heclastredet, Melville Peninsula, det canadiske fastlandet, Boothia-halvøya. Kanskje kan også Bellot-stedet sies å høre med. I tillegg til forbindelsen via Prince Regent Inlet er bruk av isbryter eneste vei gjennom Fury og Hecla-stredet.
Den første europeer som så området må ha vært noen i William Edward Parrys følge som kom dit til fots i1822. De kom over det islagte Fury og Hecla-stredet. 1829 kom det arktiske oppdager John Ross. Han hadde vært innestengt av i fire år og navnsatte for sin velgjører og oppdragsgiver, Sir Felix Booth. Den sydlige del ble utforsket av John Rae i 1846/47 som kom inn i området over land fra sør.
Mangystau (oblast)

Mangystau  (kasakhisk: Маңғыстау облысы) er en oblast i Kasakhstan. Hovedstaden er Aktau, som har 154 500 innbyggere (2004) og selve oblasten har om lag 373 400 innbyggere.


== Geografi ==
Oblasten ligger sørvest i landet og omfatter blant annet Mangysjlakhalvøya. Det meste av den kasakhstanske kysten av Kaspihavet ligger her. I tillegg grenser oblasten til landene Turkmenistan og Usbekistan. Av grenseoblaster finner en Aktobe oblast og Atyrau oblast. Det har et areal på 165 600 km². I tiden under Sovjetunionen ble det oppdaget petroleumsforekomster i området og mye av området ble industrialisert. 
Mangystau har mange forskjellige landskap og ørkenland som Den kaspiske senkning, Ustiurtplatået, Mangysjlak, Kendirili-Kajasan og ørkener. Det høyeste punkt er fjellet Otpan på 556 meter over havet, mens det laveste er Karagije, som ligger hele 132 meter under havnivå.


== Klima ==
Klimaet nord i Mangystau er kaldt om vinteren, særlig på Ustiurtplatået, som hovedsakelig ligger over havnivå. Klimaet er generelt kontinentalt med kalde vintre og milde somre. Middeltemperaturen i januar er -3 ºC og i juli 26 ºC. Det kommer lite nedbør i løpet av året, normalt rundt 150 mm.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mangystau Region – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Catalina Sky Survey

Catalina Sky Survey (CSS) er et prosjekt som drives av NASA etter direktiver fra kongressen i USA. Prosjektets formål er å oppdage kometer, asteroider og Jordnære objekter, og mer spesifikt å søke etter potensielt hasardiøse objekter som kan utgjøre en trussel ved et kosmisk nedslag. Per 2008 har prosjektet oppdaget 564 Jordnære objekter.
Yatsugatake-Kobuchizawa

Yatsugatake-Kobuchizawa er et astronomisk observatorium i Yatsugatakefjellene på øya Honshū i Japan. Observatoriet er kjent for sine oppdagelser av kometer og asteroider.
Korado Korlević

Korado Korlević (født 19. september 1958 i Poreč, Kroatia) er en kroatisk astronom.  Korlević er en profilert oppdager av asteroider og kometer. Per januar 2007 har han oppdaget 1197 asteroider, som rangeres fra 7364 Otonkučera til (137971) 2000 CQ39). Han har også oppdaget de to kometene 183P/Korlević-Jurić og 203P/Korlević.


== Eksterne lenker ==
Korado Korlević ved hjemmesiden til Višnjan Observatory
Korado Korlević i Opatija
LokalBrugsen

LokalBrugsen er navnet på de minste butikker i Coop Danmark-familien.
Kjeden, som ble dannet i 1995, består av ca. 20 nærbutikker, som hovedsakelig er plassert i mindre byer, samt i utkanten av de større byene. Butikkenes sortiment er begrenset sammenlignet med de større supermarkeder. Butikkene har typisk åpent alle ukens dager. Noen av butikkene er eiet av Coop, mens andre er selvstendige samvirkelag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lokalbrugsen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Dagli’Brugsen

Dagli'Brugsen er en dansk kjede av mindre supermarkeder under Coop Danmark.
Kjeden, som ble grunnlagt i 1992, består pr. mars 2012 av 379 butikker over hele landet, primært beliggende i mindre byer og beboelsesområder i de større byene. Butikkene er forholdsvist små, men har et bredere sortiment enn lavprisbutikker. Alle butikkene holder åpent alle ukens dager.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Daglibrugsen (supermarket) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Coops beskrivelse af kæden
Bodil Nordjore

Bodil Irene Gunnarsdotter Nordjore (født 3. oktober 1959 i Byrte i Vestfold og Telemark) er en norsk kokebokforfatter og matkulturverner. Hun arbeider som høgskolelektor på Høgskolen i Telemark, og ble i statsbudsjettet for 2016 utnevnt til statsstipendiat.Hun er fra Byrte i Tokke kommune, men bor i Vinje. Hun har også bodd i Tønsberg hvor hun studerte på Eik lærerhøgskole i bydelen Eik. Hun er cand.polit. med hovedfag i pedagogikk, og var fagansvarlig for tradisjonsmatstudiet i Rauland. I tillegg til dette er hun aktiv i ulike matprosjekt over hele landet. Hun arbeidet blant annet med et mat- og reiselivsprosjekt for Telemark, der reiselivsbedrifter og produsenter er sammen om å sette fokus på den lokale maten.
Hun har deltatt i flere NRK-program, både i Nitimen og sju program Matlyst med Hilde Hummelvoll. Hun var også koordinator for lokal mat for Fylkesmannen i Telemark. 


== Heder ==
2014 Det Norske Måltids Hederspris
2009 Telemark fylkeskommunes kulturpris på 50 000 kroner
2007 Årets vesttelemarking
2005 Ingrid Espelids matkulturpris


== Bøker ==
Kvinnerolla 2016 (ISBN 9788299849241)
Gryta hennar mor 2015
Den gode pølseboka 2015. (med Hans Petter Jacobsen og Tore Teigen). Første utgave: Den store pølseboka 2009
Lefseboka : oppskrifter frå heile Noreg 2014 (Årets Norske kokebok 2014)
Brødboka 2013
Norsk tradisjonsmat på ein ny måte 2012
Fjellmat - vilt, rått og godt 2011 (med Bo Lilledal Andersen og Mona Gundersen)
Go' jolemat 2010
Bodils heimelaga : norsk mat 2007
Bodils Fjellmat 2005


== Referanser ==
SuperBrugsen

SuperBrugsen er et dansk merkevarenavn for dagligvarebutikker. Coop Danmark eier SuperBrugsen og en rekke andre butikker under ulike merkevarenavn.
FAO Schwarz

FAO Schwarz er den eldste leketøysforretningen i USA. Forretningen ble grunnlagt i 1862 av den tyske immigranten Frederick August Otto Schwarz. Forretningen på Fifth Avenue i New York er en populær turistdestinasjon og har fått ikonisk status etter diverse cameoer, blant annet i Big.
Merkevaren FAO Schwarz eies av Schwarz’ etterkommere, men forretningen drives av Toys“R”Us.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) FAO Schwarz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nipponoserica

Nipponoserica er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, gulbrune oldenborrer. Oversiden er uten påfallende hår. Hodet er kort og bredt, pronotum minst dobbelt så bredt som langt. Fasettøynene er store og noe hvelvede. Oversiden er nokså tett og kraftig punktert, dekkvingene med tydelige punktrader.


== Levevis ==
Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. De flyr godt og mye, helst om natta.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Japan og Kina. I tillegg er én art innført til USA.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien småoldenborrer (Sericinae) Hope, 1837
Stammen Sericini
Understammen Sericina
Slekten Nipponoserica Nomura, 1973
Nipponoserica babai Kobayashi, 1991
Nipponoserica dahongshanica Ahrens, 2005
Nipponoserica daisenensis (Sawada, 1937)
Nipponoserica elliptica (Murayama, 1938)
Nipponoserica gomadana Nomura, 1976
Nipponoserica koltzei (Reitter, 1897)
Nipponoserica kunitachiana Nomura, 1976
Nipponoserica laferi (Nikolajev, 1980)
Nipponoserica nitididorsis Nomura, 1974
Nipponoserica peregrina (Chapin, 1938) - innført til USA
Nipponoserica pubiventris Nomura, 1976
Nipponoserica quadrifoliata Nomura & Kobayashi, 1979
Nipponoserica setiventris Nomura, 1976
Nipponoserica shanghaiensis Ahrens, 2004
Nipponoserica similis (Lewis, 1895)
Nipponoserica sulciventris Ahrens, 2004
Nipponoserica takeuchii Hirasawa, 1991


== Kilder ==
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Nipponoserica [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Nipponoserica i Encyclopedia of Life 
(en) Nipponoserica i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Nipponoserica hos ITIS 
(en) Nipponoserica hos NCBI 
(en) Kategori:Nipponoserica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nipponoserica – detaljert informasjon på Wikispecies 
bugguide.net - bilder av Nipponoserica peregrina
Euserica

Euserica er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Middelsstore, noe avlange, gråsvarte, matte oldenborrer. Oversiden er knapt synlig hårete og tett og kraftig punktert.


== Levevis ==
Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. De flyr godt og mye, helst om natta.


== Utbredelse ==
Slekten har sin hovedutbredelse i Spania og Marokko, men noen arter forekommer også i Portugal, Frankrike og Italia. Dessuten er én art innført til Egypt.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien småoldenborrer (Sericinae) Hope, 1837
Stammen Sericini
Understammen Sericina
Slekten Euserica Reitter, 1896
Europeiske arter:
Euserica cambeloi Ruiz & Avila, 1993
Euserica lucipeta Baraud, 1965
Euserica mulsanti (Brenske, 1902)
Euserica mutata (Gyllenhal, 1817)
Euserica paenibaeticae Galante, 1987
Euserica pauliani López-Colón, 1988
Euserica segurana (Brenske, 1897)
Euserica villarreali Baraud, 1973
Øvrige arter:
Euserica alcaidei Baraud, 1965
Euserica alonsoi Ruiz & Avila, 1993
Euserica brancobaraudi Ruiz & Avila, 1995
Euserica cobosi Baraud, 1965
Euserica mamorensis Baraud, 1965
Euserica modesta (Fairmaire, 1881)
Euserica monstruosa Baraud & Branco, 1985
Euserica monticola Baraud, 1965


== Kilder ==
Agoiz-Bustamante, J.L., Blázquez Caselles, Á. og Gárretas Muriel, V.Á.  (2010) El género Euserica Reitter, 1896, nuevas aportaciones a su distribución en la Península Ibérica (Coleoptera, Scarabaeoidea, Melolonthidae, Sericinae). ARQUIVOS ENTOMOLÓXICOS 4: 53-57. [1]
Fauna Europaea 2.6.2. - utbredelsesdatabase over europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
(en) Euserica i Encyclopedia of Life 
(en) Euserica i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Euserica hos Fauna Europaea 
(en) Euserica hos NCBI 
Euserica – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Euserica sp.
Athlia

Athlia er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Små, avlange, blanke, gulbrune oldenborrer.


== Levevis ==
Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. De flyr godt og mye, helst om natta.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Argentina, Chile og Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien småoldenborrer (Sericinae) Hope, 1837
Stammen Athliini
Slekten Athlia Erichson, 1835
Athlia bicoloripes Saylor
Athlia bollei Martínez, 1955
Athlia brasilica Saylor, 1946
Athlia bruchi Moser, 1924
Athlia freyi Martínez, 1974
Athlia giaii Martínez, 1959
Athlia parvissima Saylor, 1946
Athlia plebeja Burmeister, 1855
Athlia problematica Gutiérrez, 1950
Athlia rotundata Gutiérrez, 1949
Athlia rustica Erichson, 1835


== Kilder ==
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Athlia [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Athlia i Encyclopedia of Life 
Athlia – detaljert informasjon på Wikispecies