jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nyzealandsk pund

Nyzealandsk pund var valutaen på New Zealand til landet gikk over til dollar i 1967. Et pund var inndelt i 20 shilling og 240 pence. Det gikk da 12 pence på én shilling. Reserve Bank of New Zealand begynte å utstede mynte i 1933 og sedler i 1934, til erstatning for private utgivelser og britisk mynt.


== Historie ==
Pund ble innført på New Zealand i 1840 da britiske mynter kom i omløp. Imidlertid var det utover i 1840- og 1850-årene knapphet på mynt, særlig koppermynt og private begynte å utgi kopperpoletter. Britisk og australske mynter var i sirkulasjon til 1897, da det ble bestemt at bare britisk mynt var lovlig betalingsmiddel.Egne nyzealandske mynter kom i 1933 med dannelsen av en sentralbank for utstedelse av mynt og sedler, Reserve Bank of New Zealand. Myntsystemet var fortsatt basert på det britiske, med mynter med samme pålydende, størrelse og vekt. I 1935 sluttet britisk mynt å være lovlig betalingsmiddel på New Zealand.I 1934 begynte også utstedelsen av sedler i regi av sentralbanken. Fra 1850 til 1856 hadde Colonial Bank of Issue hatt enerett på seddelutgivelse. Etter det utga privatbanker sine egne sedler. Seks private banker utstedte sine egne pundsedler med ulike motiver. Disse bankene var ikke forpliktet til å ta imot hverandres sedler. I 1924 ble bankene enig om en felles grafisk utforming. Denne ordningen varte til Reserve Bank of New Zealand ble opprettet og nye sedler utgitt av den kom i august 1934.I 1967 gikk landet over til desimalsystemet med innføring av dollar.


=== Første seddelserie ===
Reserve Bank of New Zealand har utgitt sju seddelserier, to for nyzealandsk pund og fem for nyzealandsk dollar.Den første seddelserien var tenkt å være midlertidig og benyttet farger og motiver som allerede var i bruk, slik som kivifugl, riksvåpenet, fjelltoppen Mitre Peak og maorikongen Tāwhiao. Sedlene kom i samme design og størrelse, men med ulik farge for hver pålydende. Sedler pålydende 10 shilling, 1 pund, 5 pund og 50 pund ble utgitt. Sedlene ble trykket i utlandet, av firmaet De La Rue i London i Storbritannia.


=== Andre seddelserie ===
I 1940 ble det gjort endringer i seddelserien. En ny 10-pundseddel ble innført. Bildet av Tāwhiao ble byttet ut med et portrett av sjøfareren James Cook og forskjellige historiske motiver og landskapsbilder kom til. Også disse sedlene var produsert av De La Rue i London.


== Referanser ==
Jan Filip

Jan Filip (født 14. juni 1973 i Praha) er en tsjekkisk tidligere håndballspiller, nå trener for det tsjekkiske herrelandslaget sammen med Daniel Kubeš.


== Karriere ==


=== Spiller ===
Filip startet sin karriere som 12-åring i den lokale klubben Dukla Praha, før han i 1997 signerte for den tyske klubben Düsseldorf. Etter kun én sesong i Tyskland flyttet han tilbake til Praha, før han signerte for den italienske klubben Pallamano Conversano i 1999.
I år 2000 forsøkte Filip på nytt lykken i Tyskland og signerte for Nordhorn, hvor han ble i åtte år. Som én av Bundesligaens mest målfarlige spillere, scoret han i løpet av sin tid i Tyskland 1 792 mål i ligaen, som også inkluderer én sesong i Rhein-Neckar Löwen.Filip flyttet etter Tysklandsoppholdet til Sveits, hvor han signerte for Kadetten Schaffhausen i 2009 og avsluttet karrieren som spillende trener i St. Otmar St. Gallen fra 2011 til 2015.
Han fikk 200 kamper for det det tsjekkiske herrelandslaget og scoret 991 mål.


=== Trener ===
I 2011 ble Filip ansatt som spillende trener i den sveitsiske klubben St. Otmar St. Gallen, hvor han ble til 2015.Sommeren 2014 ble han sammen med Daniel Kubeš annonsert som ny trener for det det tsjekkiske herrelandslaget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jan Filip – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Daniel Kubeš

Daniel Kubeš (født 7. februar 1978 i Praha) er en tsjekkisk tidligere håndballspiller, nå hovedtrener for den tyske klubben Emsdetten og delt treneransvar for det tsjekkiske herrelandslaget med Jan Filip.


== Karriere ==


=== Spiller ===
Kubeš spilte i sin aktive karriere for klubbene Dukla Praha, Drott, N-Lübbecke, Nordhorn, Lemgo, Kiel og Melsungen.Han fikk 140 kamper for det det tsjekkiske herrelandslaget og scoret 210 mål som landslagets forsvarssjef.


=== Trener ===
Sommeren 2014 ble Kubeš sammen med Jan Filip annonsert som ny trener for det det tsjekkiske herrelandslaget. Siden 2014/15-sesongen er han også hovedtrener for den tyske klubben Emsdetten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Daniel Kubeš – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Nikolas Kallikles

Nikolas Kallikles (gresk: Νικόλαος Καλλικλῆς) som levde i det 11. til det 12. århundre var en fremstående lege og dikter ved hoffet til den østromerske keiseren i Konstantinopel under keiserne Alexios I Komnenos (regjerte 1081–1118) og Johannes II Komnenos (regjerte 1118–1143).


== Biografi ==
Lite er kjent om Kallikles’ liv. Den informasjonen vi har kommer fra en kort kommentar i Anna Komnenas samtidige historieverk Alexiaden, fra hans egen korrespondanse med Theofylakt, erkebiskop av Ohrid, og fra hans egne dikt. Han var lege i keiserens tjeneste allerede i 1108. I 1118 var han en av legene som behandlet keiser Alexios I under hans sykdom og død. Ifølge Anna Komnena foreslo han at keiseren skulle behandles med avføringsmiddel, men ettersom hans legekolleger var imot dette ble rådet ikke fulgt.Gjennom sin korrespondanse med Theofylakt framstår Kallikles som en lærd og kultivert person som var i besittelse av et godt bibliotek. Som dikter ved hoffet var han eksponent for panegyriske lovtaler som uhemmet priste de ledende komnenske aristokratene. Tema i diktene var ofte deres rikdom og noble avstamning. Han skrev også dikt tilegnet spesielle artefakter som ikoner. Det finnes også relikvieskrin med innskrifter som er tillagt Kallikles.
Hans dødstidspunkt er ikke nøyaktig kjent. Hans siste kjente dikt er et epitafium, en gravskrift, til keiser Johannes II Komnenos som antas å være skrevet ca. 1142, året før keiseren faktisk døde.


== Referanser ==


== Kilder ==
Kazhdan, Alexander (1991). The Oxford Dictionary of Byzantium (engelsk). New York og Oxford: Oxford University Press. ISBN 978-0-19-504652-6. 
Komnene, Anna (1148). The Alexiad (engelsk). 
Skoulatos, Basile (1980). Les Personnages Byzantins de I'Alexiade: Analyse Prosopographique et Synthese (fransk). Louvain-la-Neuve, Belgia: Nauwelaerts.
Peter Balling

Peter Balling Christensen (født 5. april 1990 i Skive) er en dansk håndballspiller som spiller i Team Tvis Holstebro og det Danmarks herrelandslag i håndball.
Han deltok under Håndball-EM 2016 for menn i Polen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Peter Balling – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Anders Zachariassen

Anders Zachriassen (født 4. september 1991) er en dansk profesjonell håndballspiller som spiller i bundesligaklubben SG Flensburg-Handewitt  og på Danmarks herrelandslag i håndball. Han deltok i Håndball-EM 2018 for menn. I VM 2019 ble han verdensmester.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anders Zachariassen – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Henrik Jakobsen

Henrik Jakobsen (født 16. desember 1992 i Lørenskog) er en norsk håndballspiller som spiller for Fenix Toulouse Handball i Frankrike og det norske landslaget. Han spilte på Norges lag som tok sølv i VM 2019. Han har tidligere spilt for GOG Håndbold.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henrik Jakobsen – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(en) Henrik Jakobsen – Norges Håndballforbund 
(fr) Henrik Jakobsen – Ligue Nationale de Handball (LNH)
Simon Jeppsson

Simon Ossian Jeppsson (født 15. juli 1995 i Lund) er en svensk håndballspiller. Han er høyrehendt og spiller i angrep som venstreback. Han debuterte på Sveriges A-landslag i november 2016.


== Klubbkarriere ==
Simon Jeppsson startet sin karriere i Lugi HF. I september 2012 debuterte han i Lugis herrelag i eliteserien. Men suksessen startet allerede tidligere i Lugis ungdomslag som han var med og vant USM-gull med, i A-gutteklassen, 2012 og JSM-gull med 2014. Men i JSM-finalen var ulykken ute og han ble rammet av en korsbåndskade. Den ble leget og når man ser tilbake var det et vendepunkt til det bedre i Simon Jeppssons karriere, ifølge ham selv.Sesongen 2016-2017 var et gjennombrudd for Jeppsson, som dominerte i Håndball-ligaen og var den klarest lysende stjernen. Han vant skytteligan og lå også bra til i assistligan. Han var den spiller i Lugi HF som oftest avgjorde matchene til Lugis fordel, for eksempel mot IFK Kristianstad og Alingsås HK. Etter sesongen ble Jeppsson proff i Bundesligalaget SG Flensburg-Handewitt.


== Landslagskarriere ==
Simon Jeppsson gjorde sin A-landslagsdebut den 3. november 2016 i hjemmearenaen i Lund i en EM-kvalifiseringskamp mot Montenegro. Han gjorde to mål i debuten og ble siden uttatt til troppen til VM 2017 i Frankrike i januar. Der gjorde det svenske laget suksess og spilte en fartsfylt håndball og et veldig stabilt forsvarsspill. Etter et tap mot Danmark i gruppespillet så ble man toer i gruppa. I åttedelskampen slo man lett ut Belarus men fikk siden møte  hjemmelaget  Frankrike i kvartfinalen, hvor man ikke rakk til.
Simon Jeppsson har nå spilt 19 landskamper og gjort 44 mål i A-landslaget.


== Klubber ==
 Lugi HF (–2017)
 SG Flensburg-Handewitt (2017–)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Simon Jeppsson – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Christian Prokop

Christian Prokop (født 24. desember 1978 i Köthen) er en tysk tidligere håndballspiller, nå landslagssjef for det tyske herrelandslaget.


== Karriere ==


=== Trener ===
Prokop startet sin trenerkarrière som 25-åring etter at en kneskade satte en stopper for spillerkarrièren.Etter først å ha ledet Leipzig til Bundesligaen foran 2015/16-sesongen, ble han for det første året på øverste nivå tildelt prisen for «sesongens trener».I februar 2017 ble Prokop ansatt som landslagssjef for det det tyske herrelandslaget etter islendingen Dagur Sigurðsson. Han ledet laget til Håndball-EM 2018 ved å vinne de fire gjenværende kvalifiseringskampene, blant annet to kamper mot VM-bronsemedaljør Slovenia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Christian Prokop – Munzinger Sportsarchiv
Sunnmøre Skikrets

Sunnmøre Skikrets (stiftet 12. mars 1921) er en tidligere krets i Norges Skiforbund.
Sunnmøre Skikrets, Romsdal Skikrets og Nordmøre Skikrets ble slått sammen til Møre og Romsdal Skikrets i 1986.


== Kretsens ledere ==
Nils E. Ringseth, Liabygda IL (1921–1923)
Sverre Slotfeldt, Aalesunds SK (1923–1924)
Jens Bøen, Sykkylven IL (1924–1925)
Ragnvald Rørhuus, Aalesunds SK (1925–1926)
Ivar Sølberg, Aalesunds SK (1926–1930)
J. M. Sotberg, Aalesunds SK (1930–1931)
Eirik Hagen, Aalesunds SK (1931–1935)
Bjarne Lien, Aalesunds SK (1935–1937)
Ansgar Slagnes, Langevåg IL (1937–1939)
Reidulv Hagen, Aalesunds SK (1939–1940)
Carl Amundsen, Aalesunds SK (1945–1946)
Arne Birkevold, Aalesunds SK (1947)
Reidulv Hagen, Aalesunds SK (1948–1950)
Ingvald Hatlestad, Ørsta IL (1951–1952)
Arne Wollen, Stranda IL (1953–1954)
Reidar Tronstad, Stranda IL (1955–1956)
Ingvald Hatlestad, Ørsta IL (1957–1961)
Nic. Engeseth, Volda T&IL (1961–1963)
Arne Homlong, Geiranger IL (1963–1965)
Jon Reidar Dale, Norddal IL (1965–1967)
Helge Søvik, Stranda IL (1967–1985)
Elias Hove, Stordal IL (1985–1986)


== Kilder ==
Norske skiløpere: skihistorisk oppslagsverk i 5 bind: Møre og Romsdal, Trøndelag. Oslo: Skiforlaget - Erling Ranheim. 1958.  [Digitalisert på Bokhylla.no av Nasjonalbiblioteket / Tilgang for norske IP-adresser]
Jakob Kjersem (1996). På ski fra fjell til fjord: Møre og Romsdal skikrets 75 år.  [Digitalisert på Bokhylla.no av Nasjonalbiblioteket / Tilgang for norske IP-adresser]
Romsdal Skikrets

Romsdal Skikrets (stiftet 29. juli 1923) er en tidligere krets i Norges Skiforbund.
Romsdal og Nordmøre Skikreds ble stiftet 12. mars 1921. Kretsen ble delt i Romsdal Skikrets og Nordmøre Skikrets i 1923.
Sunnmøre Skikrets, Romsdal Skikrets og Nordmøre Skikrets ble slått sammen til Møre og Romsdal Skikrets i 1986.


== Kretsens ledere ==
Erik D. Fuglset, Molde og Omegn IF (1923–1931)
Anders M. Haukebø, Molde og Omegn IF (1931–1932)
Øystein Sættem, Molde og Omegn IF (1932–1934)
Rudolf Aak, Åndalsnes IF (1934–1935)
Erik Strande, Molde og Omegn IF (1935–1936)
Karl Oshaug, Åndalsnes IF (1936–1960)
Peter Solemdal, Molde og Omegn IF (1960–1965)
Andreas Strande, Rival (1966–1970)
Jon Hoem, Molde og Omegn IF (1970–1974)
Andreas Strande, Rival (1974–1978)
Inge Rusten, Molde og Omegn IF (1978–1980)
Oddbjørn Grøtta, Åndalsnes IF (1980–1981)
Herbjørn Ulriksborg, Molde og Omegn IF (1981–1983)
Oddbjørn Grøtta, Åndalsnes IF (1983–1984)
Magnar Solheimdal, Molde og Omegn IF (1984–1986)


== Kilder ==
Norske skiløpere: skihistorisk oppslagsverk i 5 bind: Møre og Romsdal, Trøndelag. Oslo: Skiforlaget - Erling Ranheim. 1958.  [Digitalisert på Bokhylla.no av Nasjonalbiblioteket / Tilgang for norske IP-adresser]
Jakob Kjersem (1996). På ski fra fjell til fjord: Møre og Romsdal skikrets 75 år.  [Digitalisert på Bokhylla.no av Nasjonalbiblioteket / Tilgang for norske IP-adresser]
Nordmøre Skikrets

Nordmøre Skikrets (stiftet 29. juli 1923) er en tidligere krets i Norges Skiforbund.
Romsdal og Nordmøre Skikreds ble stiftet 12. mars 1921. Kretsen ble delt i Romsdal Skikrets og Nordmøre Skikrets i 1923.
Sunnmøre Skikrets, Romsdal Skikrets og Nordmøre Skikrets ble slått sammen til Møre og Romsdal Skikrets i 1986.


== Kretsens ledere ==
Kristian Skuggevik, Gyl IL (1923–1926)
Osvald Lyngstad, Kristiansund IF (1926–1930)
Kristian Kindsbækken, Gyl IL (1930–1935)
Sverre Hagen, Gyl IL (1935–1937)
Lars Kårvåg, Tingvoll IL (1937–1939)
Sverre Hagen, Gyl IL (1939–1940)
Birger Gagnat, Flemma IL (1940)
Ola Vaseng, IL Framtid (1945–1946)
Lars Steinsund, Stangvik IL (1947)
Lars Telstad, IL Framtid (1948)
Per Moen, Valsøyfjord IL (1949–1950)
Anton Moen, IL Bjørn (1951)
Georg Solheim, IL Bjørn (1952–1954)
Erling Innvik, Sunndal IL (1955)
Johannes Røsdal, Gyl IL (1956)
Øivind Ullaland, Tingvoll IL (1957–1958)
Gudmund Romundstad (1959–1962)
John Fiske, Øvre Surnadal IL (1962–1965)
John Gjerstad, Kvanne (1965–1966)
Olav P. Haugen, Kvanne (1966–1969)
Torleif Bergheim, Surnadal (1969–1971)
Erling Haugen, Sunndal IL (1971–1975)
Arvid Fjærli, Frei (1975–1981)
Erling Heggem, Osmarka (1981–1986)


== Kilder ==
Norske skiløpere: skihistorisk oppslagsverk i 5 bind: Møre og Romsdal, Trøndelag. Oslo: Skiforlaget - Erling Ranheim. 1958.  [Digitalisert på Bokhylla.no av Nasjonalbiblioteket / Tilgang for norske IP-adresser]
Jakob Kjersem (1996). På ski fra fjell til fjord: Møre og Romsdal skikrets 75 år.  [Digitalisert på Bokhylla.no av Nasjonalbiblioteket / Tilgang for norske IP-adresser]
Giro d’Italia 2018

Giro d'Italia 2018 var den 101. utgaven av Giro d'Italia. Rittet startet fredag 4. mai i Jerusalem.
De tre første etappene gikk i Israel, og det var første gang en Grand Tour startet utenfor Europa.Elia Viviani vant fire etapper, mens Sam Bennett og Simon Yates vant tre hver. Chris Froome vant sin tredje Grand Tour på rad.


== Lag og ryttere ==

176 ryttere fra 22 lag sto på startlisten, men Kanstantsin Siwtsow måtte trekke seg etter et krasj på rekognoseringen før den innledende tempoetappen. Det er færre ryttere enn tidligere fordi lagstørrelsen i Grand Tours ble redusert fra ni til åtte før 2018-sesongen. 149 ryttere fullførte, blant dem Adam Hansen som fullførte sin 20. Grand Tour på rad. Eneste nordmann i feltet var Vegard Stake Laengen.
Blant de største favorittene før start var fjorårsvinner Tom Dumoulin, Chris Froome, Fabio Aru, Thibaut Pinot, Miguel Ángel López, Esteban Chaves, Simon Yates og Michael Woods.


== Etappene ==


== Trøyene dag for dag ==


== Sammenlagt ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Giro d'Italia 2018 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Giro d'Italia 2018 - ProCyclingStats
Vuelta a España 2018

Vuelta a España 2018 var den 73. utgaven av Vuelta a España. Rittet startet i Málaga 25. august og ble avsluttet i Madrid 16. september.Rittet ble vunnet av Simon Yates foran Enric Mas og Miguel Ángel López. Det var den tredje brite som vant en Grand Tour i 2018, og det yngste Grand Tour-podiet siden 1936.


== Lag og ryttere ==

176 ryttere fra 22 lag og 30 nasjoner stilte til start, blant disse to nordmenn: Vegard Stake Laengen og Sven Erik Bystrøm. Blant favorittene sammenlagt var Simon Yates, Nairo Quintana og Richie Porte.


== Etappene ==


== Resultater ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(es) Offisielt nettsted 
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Vuelta a España 2018 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Vuelta a España 2018 - ProCyclingStats
UCI WorldTour 2018

UCI WorldTour 2018 er den åttende utgaven av UCI WorldTour. Den inneholder endags- og etapperitt i Europa, Asia, Australia og Nord-Amerika. 
Det er små endringer fra 2017 ved at datoen til enkelte ritt justeres, samt at Abu Dhabi Tour utvides til fem etapper. Tour of Qatar vil ikke bli arrangert i 2018 heller.


== Ritt ==


== Lag ==
De 18 lagene som deltok i 2017-sesongen er også registrert for 2018.


=== UCI WorldTeam ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Side hos UCI Arkivert 2. april 2018 hos Wayback Machine.
Israel-Premier Tech

Israel-Premier Tech er et israelsk sykkellag som ble etablert i 2015.
I 2019 overtok de WorldTour-lisensen til Team Katusha-Alpecin og også en del ryttere under kontrakt.I 2022 kom canadiske Premier Tech inn som sponsor etter å ha forlatt Astana-Premier Tech.Etter 2022-sesongen rykket de ned ett nivå.


== 2023 ==


=== Ryttere ===


=== Seire ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Israel Cycling Academy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Legrad

Legrad er en by og kommune i det nordlige Kroatia, nord for Koprivnica og øst for Ludbreg i Koprivnica–Križevci fylke. Innbyggertallet var på  2 241 personer (2011), hvorav kroater utgjorde 97,4 %. Ved siden av den dominerende katolske majoritet er det også et innslag av lutherske kroater og lutheranere.Elvene Drau og Mur møtes i Legrad.


== Eksterne lenker ==
(en) Legrad – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Koprivnica

Koprivnica (tysk: Kopreinitz, ungarsk: Kapronca) er en by i nordlige Kroatia. Byen har 30 854 innbyggere (2011) og er residensby i Koprivnica-Križevci fylke. Byen regnes til regionen sentrale Kroatia.


== Historie ==
Byen nevnes for første gang in år 1272 i et dokument utferdet av kong László IV. I 1356 utnevner Ludvig I byen til en kongelig fristad. Byen blir dermed en viktig handelsby og militær utpost i det sentrale Kroatia. På 1500-tallet ble det oppført en befestning i renessansestil og byens betydning som en av det habsburgske rikes viktigste utposter i militærgrensen (rikets søndre del) vokste.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Koprivnica – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hilsen fra Hollywood

Hilsen fra Hollywood (originaltittel Postcards from the Edge) er en amerikansk dramakomedie fra 1990, regissert av Mike Nichols. Filmen er basert på Carrie Fishers roman Postcards from the Edge, som delvis er basert på forholdet mellom Fisher og moren Debbie Reynolds. Meryl Streep, Shirley MacLaine og Dennis Quaid spiller hovedrollene. Carly Simon komponerte musikken, mens Shel Silverstein skrev låten «I'm Checkin' Out», som Streep fremfører i slutten av filmen.
Filmen fikk god kritikk. Den ble nominert til to Oscar-priser for beste kvinnelige hovedrolle (Streep) og beste sang («I'm Checkin' Out»). Filmen ble også nominert til tre Golden Globe-priser og tre BAFTA-priser. Fisher ble blant annet nominert til en BAFTA-pris for manuset sitt.


== Handling ==
Skuespilleren Suzanne Vale (Meryl Streep) har nettopp vært på et rehabiliteringssenter etter en overdose, og hun prøver iherdig å få orden på livet. Omstendighetene gjør at hun må flytte inn til sin mor (Shirley MacLaine), en tidligere filmstjerne som har et noe usunt forhold til alkohol og en tendens til å ville dominere datteren.


== Medvirkende ==
Meryl Streep som Suzanne Vale
Shirley MacLaine som Doris Mann
Dennis Quaid som Jack Faulkner
Gene Hackman som Lowell Kolchek
Richard Dreyfuss som Dr. Frankenthal
Rob Reiner som Joe Pierce
Mary Wickes som bestemor
Conrad Bain som bestefar
Annette Bening som Evelyn Ames
Simon Callow som Simon Asquith
Gary Morton som Marty Wiener
C.C.H. Pounder som Julie Marsden
Robin Bartlett som Aretha
Barbara Garrick som Carol
Anthony Heald som George Lazan
Dana Ivey som kostymedame
Oliver Platt som Neil Bleene


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hilsen fra Hollywood på Internet Movie Database 
(no) Hilsen fra Hollywood hos Filmfront 
(sv) Hilsen fra Hollywood i Svensk Filmdatabas 
(da) Hilsen fra Hollywood i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Hilsen fra Hollywood på Allociné 
(nl) Hilsen fra Hollywood på MovieMeter 
(en) Hilsen fra Hollywood på AllMovie 
(en) Hilsen fra Hollywood på Turner Classic Movies 
(en) Hilsen fra Hollywood på Rotten Tomatoes 
(en) Hilsen fra Hollywood på Metacritic
Ljubomir Vranjes

Ljubomir «Ljubo» Vranjes (serbisk: Љубомир Врањеш; født 3. oktober 1973 i Göteborg) er en svensk tidligere håndballspiller, nå hovedtrener for den svenske klubben IFK Kristianstad og landslagssjef for det slovenske herrelandslaget.
Ettersom Vranjes er lav til å være håndballspiller (166 cm) ble han spøkefullt kalt for «den flygende kjøttbolle», skapt av en norsk TV-kommentator under Håndball-VM 1999.


== Karriere ==


=== Spiller ===


==== Klubb ====
Vranjes begynte å spille håndball som 5-åring for Kortedala. I 1989 byttet han klubb til Redbergslid og debuterte i Elitserien 1991. Han vant SM-gull i 1993, 1995, 1996, 1997 og 1998.
I 1999 ble Vranjes kåret til Årets håndballspiller i Sverige og flyttet samme år til Spania hvor han signerte for ASOBAL-klubben Granollers.
Vranjes flyttet til Tyskland i 2001 og signerte for Nordhorn, hvor han spilte i fem år før han avsluttet spillerkarrieren i Flensburg-Handewitt fra 2006 til 2009.


==== Landslag ====
Vranjes debuterte på det det svenske herrelandslaget i 1996 mot Japan.
Han fikk til sammen 164 kamper, scoret 451 mål og vant tre EM-gull (1998, 2000, 2002), ett VM-gull (1999), to VM-sølv (1997, 2001) og ett OL-sølv (2000).


=== Trener ===
Vranjes skrev i slutten av november 2008 en treårig kontrakt som trener for Skövde, med planlagt start 1. juni 2009. Denne kontrakten ble imidlertid aldri iverksatt da Vranjes mottok forespørsel og takket ja til å bli sportsdirektør i Flensburg-Handewitt. I november 2010 erstattet han også Per Carlén som hovedtrener i klubben.
24. mai 2013 annonserte det serbiske håndballforbundet at Vranjes overtok som landslagssjef for det serbiske herrelandslaget etter Veselin Vuković, men overlot jobben til Vladan Matić etter bare fem måneder.Vranjes ble den første svenske treneren til å vinne Mesterligaen, når han 1. juni 2014 ledet Flensburg-Handewitt til finaleseier 30-28 mot Kiel.Sommeren 2017 ble Vranjes ansatt som landslagssjef for det det ungarske herrelandslaget etter spanjolen Xavier Sabaté, med en kontrakt som løper til Sommer-OL 2020 i Tokyo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Ljubomir Vranjes – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Ljubomir Vranjes – Olympedia 
(en) Ljubomir Vranjes – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Ljubomir Vranjes – Sveriges olympiske komité 
(en) Ljubomir Vranjes – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
VM i moderne femkamp 1959

VM i moderne femkamp 1959 (verdensmesterskapet i moderne femkamp) ble arrangert i Hershey i USA i 1959.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i moderne femkamp 1961

VM i moderne femkamp 1961 (verdensmesterskapet i moderne femkamp) ble arrangert i Moskva i Sovjetunionen i 1961.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i moderne femkamp 1962

VM i moderne femkamp 1962 (verdensmesterskapet i moderne femkamp) ble arrangert i Mexico by i Mexico i 1962.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i moderne femkamp 1963

VM i moderne femkamp 1963 (verdensmesterskapet i moderne femkamp) ble arrangert i Evilard i Sveits i 1963.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i moderne femkamp 1966

VM i moderne femkamp 1966 (verdensmesterskapet i moderne femkamp) ble arrangert i Melbourne i Australia i 1966.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==