jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Vayana

Vayana er en slekt av biller som hører til undergruppen praktskarabider (Rutelinae) i den store familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Middelsstore, glatte og blanke, ovale til litt pæreformede skarabider.


== Levevis ==
Larvene lever i råtten ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien Praktskarabider, (Rutelinae) MacLeay, 1819
Stammen Rutelini MacLeay, 1819
Gruppen Anticheirina - 43 slekter
Slekten Vayana Ohaus, 1915
Vayana bicolor (Olivier, 1789)
Vayana jolyi Soula, 2002
Vayana melzeri Ohaus, 1928


== Kilder ==
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Vayana [1]


== Eksterne lenker ==
Bilde av Vayana bicolor Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
(en) Vayana i Global Biodiversity Information Facility
EM i kunstløp 2015

EM i kunstløp 2015 ble arrangert i Globen i Stockholm i perioden 28. januar til 1. februar 2015.


== Program ==


== Resultater ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


=== Parløp ===


=== Isdans ===


== Medaljestatistikk ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) 2015 European Figure Skating Championships – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Verdensmesterskapet i banesykling

Verdensmesterskapet i banesykling ble arrangert første gang i 1893 i Chicago (1946 for kvinner), og arrangeres hvert år. Per 2017 konkurreres det i sprint, individuell forfølgelse, poengritt, keirin, 1 km tempo (500 meter for kvinner), scratch og omnium, samt lagøvelsene, lagforfølgelse, madison, lagsprint.


== Mesterskap ==


== Medaljetabell ==
Oppdatert etter VM i banesykling 2014.


== Se også ==
Liste over verdensmestre i banesykling


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) UCI Track World Championships – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Helhest

Helhest, på dansk også kalt kirkehest og lighest, er i dansk folketro en vette i skikkelse av en hest, gjerne beskrevet som et svart dyr med tre bein og ofte uten hode. Den var tenkt som en gjenganger etter en hest som var gravd ned levende på nye kirkegårder, før noe menneske ble begravd der. Synet av helhesten varslet pest og død.Den første kjente omtalen av en helhest stammer fra 1673, da Jens Hansen Odense nevner den på linje med overnaturlige fabelvesener som «gårdpuen», nøkken og andre spøkelser.I norrøn mytologi er Helhesten, på norrønt kalt helhestr, knyttet til forestillingene om Hel, underverdenen. De døde skulle ha ridd dit på et slikt dyr. Den norske billedhoggeren Gunnar Utsond har framstilt dette helrittet i det store skulpturverket «Helfærd» fra 1900, oppstilt ved den tidligere Sjømannsskolen i Ekebergskråningen i Oslo. Skulpturen forestiller Nanna og Balder som styrter ned til dødsriket på ryggen av helhestenDen tyske eventyrsamleren Jacob Grimm (1785–1863) foreslår at Helhesten opprinnelig var gudinnen Hels gangar. Det skal ikke være belegg for dette i sagalitteraturen.


== Se også ==
Valravn, fabeldyr i form av en mann som er blitt omskapt til ravn
Sleipner, guden Tors åttebeinte hest
Hesteoffer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Helhest – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Tegninger av trebeint helhest i det danske kunsttidsskriftet Helhesten 1941–1944
Licentia Forlag AS

Licentia Forlag er et norsk forlag med hovedkontor i Bodø som utgir bøker etter trykk på forespørsel-konseptet (print on demand). Licentia Forlag startet opp i 2007, da som et DA eid av Diana Johnsen. I 2015 ble forlaget opprettet som AS og eies nå av Tonje Fredriksen og Veronica Christiansen. 
Licentia Forlag er et såkalt «Desktop Publishing-forlag». Disse oppstod på starten av 2000-tallet da eget-forlagene høstet mye negativ kritikk og utgivelser på eget forlag avtok. Licentia Forlag har et tilbud til alle som ønsker å gi ut sin egen bok, som enten er for smale for de store forlagene eller der forfatter vil beholde all redaksjonell kontroll selv.


== Licentia ==
Licentia oversatt fra latinsk betyr «frihet» og «tillatelse». Licentia poetica oversatt fra latinsk betyr dikterisk frihet, dvs. dikterens frihet til å dikte om på virkeligheten, sette seg ut over formelle krav og lignende til fordel for de kunstneriske. «Desktop Publishing-forlagene» gir forfatterne mulighet til å bruke sin kunstneriske frihet til å skrive slik de vil og få tillatelse til å gi ut sine verk.


== Eksterne lenker ==
Licentia Forlag AS Arkivert 29. januar 2015 hos Wayback Machine.
Tazka Kora

Tazka Kora er en fantasy-roman fra 2000 av B. Andreas Bull-Hansen. Den er sjette bok i serien Horngudens tale. Hovedpersonen befinner seg på en strabasiøs ferd gjennom et krigsherjet land.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Bull-Hansen fanside og forum
Badiasis

Badiasis er en slekt av biller som hører til undergruppen praktskarabider (Rutelinae) i den store familien skarabider (Scarabaeidae).


== Levevis ==
Larvene lever i råtten ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien Praktskarabider, (Rutelinae) MacLeay, 1819
Stammen Rutelini MacLeay, 1819
Gruppen Anticheirina - 43 slekter
Slekten Badiasis Machatschke, 1970
Badiasis coerulescens (Burmeister, 1844)
Badiasis dohrni (Ohaus, 1898)
Badiasis tauzini Soula, 2002


== Kilder ==
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Badiasis [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Badiasis i Encyclopedia of Life 
(en) Badiasis i Global Biodiversity Information Facility
Anticheiroides

Anticheiroides er en slekt av biller som hører til undergruppen praktskarabider (Rutelinae) i den store familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Middelsstore (15-22 millimeter), ovale, grønne skarabider, gjerne med gulaktige tegninger. Scutellum er nokså stort og trekantet.


== Levevis ==
Larvene lever i råtten ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika, fra Colombia i nord til Bolivia i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien Praktskarabider, (Rutelinae) MacLeay, 1819
Stammen Rutelini MacLeay, 1819
Gruppen Anticheirina - 43 slekter
Slekten Anticheiroides Soula, 1988
Anticheiroides arnaudi Soula, 2002
Anticheiroides brullei (Laporte de Castelnau, 1840)
Anticheiroides cuprinus (Laporte de Castelnau, 1840)
Anticheiroides generosus (Waterhouse, 1881)
Anticheiroides goyanus (Ohaus, 1905)
Anticheiroides hegoi Soula, 2002
Anticheiroides inauratus (Burmeister, 1844)
Anticheiroides lecourti Soula, 2002
Anticheiroides nevinsoni (Fowler, 1906)
Anticheiroides politus (Waterhouse, 1881)
Anticheiroides subaeneus (Burmeister, 1844)


== Kilder ==
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Anticheiroides [1]


== Eksterne lenker ==
Bilde av Anticheiroides cuprinus
(en) Anticheiroides i Global Biodiversity Information Facility
Skogfredløs

Skogfredløs er en plante i nøkleblomfamilien - nemorum betyr i lunden. 


== Utseende ==
Planten har krypende stengler og blir 10-40 cm høy. Bladene er motsatte og er bredt eggformet. Blomstene sitter enkeltvis i bladhjørnene og har lange, smale skaft. De er gule .

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Skogfredløs i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Skogfredløs hos Artsdatabanken 
(sv) Skogfredløs hos Dyntaxa 
(en) Skogfredløs hos NCBI 
(en) Skogfredløs hos The International Plant Names Index 
(en) Skogfredløs hos Tropicos 
(en) Kategori:Lysimachia nemorum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Lysimachia nemorum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lysimachia nemorum – detaljert informasjon på Wikispecies
DFL-Supercup

DFL-Supercup er en kamp mellom vinneren av Bundesligaen og vinneren av DFB-Pokal.  Die Liga Fussballverband (Den tyske fotballigaen) er arrangør siden 2010, hvorav navnet DFL-Supercup.  Kampen spilles før seriestarten.  Hvis et lag vinner både ligaen og cupen, er det laget på andreplass i ligaen som deltar i Supercupen.


== Oversikt for de offisielle finalene ==


=== Vinnere totalt ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) DFL-Supercup – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Liste over Ligacup og Supercup finaler, RSSSF.com
Europamesterskapet i aking

Europamesterskapet i aking ble arrangert første gang i 1914 i Reichenberg, og arrangeres annenhvert år. Per 2015 konkurreres det i singel menn, singel kvinner, dobbel menn og stafett.


== Vertsbyer ==

1914: Reichenberg, Böhmen
1928: Schreiberhau, Tyskland
1929: Semmering, Østerrike
1934: Ilmenau, Tyskland
1935: Krynica, Polen
1937: Oslo, Norge
1938: Salzburg, Østerrike
1939: Reichenberg, Tyskland
1951: Igls, Østerrike
1952: Garmisch-Partenkirchen, Vest-Tyskland
1953: Cortina d'Ampezzo, Italia
1954: Davos, Sveits
1955: Hahnenklee, Vest-Tyskland
1956: Imst, Østerrike
1957-61: Ingen konkurranser.
1962: Weissenbach, Østerrike
1963-6: Events cancelled.
1967: Königssee, Vest-Tyskland
1968-69: Ingen konkurranser.
1970: Hammarstrand, Sverige
1971: Imst, Østerrike
1972: Königssee, Vest-Tyskland
1973: Königssee, Vest-Tyskland
1974: Imst, Østerrike
1975: Olang, Italia
1976: Hammarstrand, Sverige
1977: Königssee, Vest-Tyskland
1978: Hammarstrand, Sverige
1979: Oberhof, Øst-Tyskland
1980: Olang, Italia
1982: Winterberg, Vest-Tyskland
1984: Olang, Italia
1986: Hammarstrand, Sverige
1988: Königssee, Vest-Tyskland
1990: Igls, Østerrike
1992: Winterberg, Tyskland
1994: Königssee, Tyskland
1996: Sigulda, Latvia
1998: Oberhof, Tyskland
2000: Winterberg, Tyskland
2002: Altenberg, Tyskland
2004: Oberhof, Tyskland
2006: Winterberg, Tyskland
2008: Cesana, Italia
2010: Sigulda, Latvia
2012: Paramonovo, Russland
2014: Sigulda, Latvia
2015: Sotsji, Russland
2016: Altenberg, Tyskland
2017: Königssee, Tyskland
2018: Sigulda, Latvia
2019: Oberhof, Tyskland
2020: Lillehammer, Norge


== Medaljetabell ==


== Eksterne lenker ==
(de) FIL-Luge.org list of European luge champions - Besøksdato 31. januar 2008.
(de) [tt_news=1241 List of European Luge champions: 1914-53]. - Besøksdato 8. februar 2010.
Men's doubles European champions
Men's singles European champions
Mixed teams European champions
Women's singles European champions
Mathias Rundgreen

Mathias Rundgreen (født 21. februar 1991) er en norsk langrennsløper som representerer Byaasen Skiklub.
Rundgreen ble juniorverdensmester i stafett i 2011 sammen med Sindre Bjørnestad Skar, Emil Iversen og Erik Bergfall Brovold. Han debuterte i verdenscupen i langrenn i Holmenkollen 8. mars 2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mathias Rundgreen – FIS (langrenn)
Sindre Bjørnestad Skar

Sindre Bjørnestad Skar (født 22. januar 1992) er en norsk langrennsløper som representerer Bærums Verk.
Skar ble juniorverdensmester i 10 km fri teknikk i 2011, og i samme mesterskap tok han også gull på stafetten sammen med Emil Iversen, Mathias Rundgreen og Erik Bergfall Brovold. Han debuterte i verdenscupen i langrenn i Drammen 20. februar 2011.
Sindre Bjørnestad Skar tok sin første pallplass i verdenscupen i Lahtis 7. mars 2015 med andreplass i sprint fristil, slått av Eirik Brandsdal. Den første seieren kom etter målfoto på sprint fristil i Toblach 14. januar 2017.Med seieren i Toblach la Skar inn en sterk søknad om å få være med på sprintlaget under Ski-VM 2017 i Lahtis. Han ble også tatt ut på laget og gjorde en sterk prolog der han fikk tredje beste tid. Han bommet imidlertid i kvartfinalen og ble nummer tre, slått av tittelforsvarer Petter Northug og Sergej Ustjugov. Han hadde heller ikke gått raskt nok til å gå videre på tid. Dette ble hans eneste deltakelse i mesterskapet.


== Verdenscupoversikt ==
4 pallplasseringer, 1 seier


=== Sammenlagtplasseringer i verdenscupen ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sindre Bjørnestad Skar – FIS (langrenn)
Norwegian-American Historical Association

The Norwegian-American Historical Association er en privat medlemsorganisasjon med oppgave å lokalisere, samle, bevare og tolke norskamerikansk historie. Organisasjonen ble etablert 6. oktober 1925 av en gruppe norskamerikanere som ønsket å etablere et nasjonalt senter for å ta vare på historisk materiale og de ville både skaffe finansiering og publisere bøker som kunne beskrive historisk erfaring fra immigranter som nå var solid rotfestet i den nye verden.
Gjennom årene har organisasjonen gitt ut over hundre bøker, fremmet norsk-amerikansk historisk forskning og litterært arbeide og tatt vare på og utviklet arkiver med historisk materiale. Organisasjonen holder til på St. Olaf College og har om lag 2000 medlemmer. En norsk avdeling, NAHA-Norge ble stiftet i 1981.


== Arkiv ==
Ole Rølvåg ble NAHAs første sekretær og arkivar. Han startet samlingen av brev, dokumenter, bøker, tidsskrifter, foto, dagbøker og aviser relatert til norskamerikansk liv. Gjennom senere vekst har arkivene blitt en viktig kilde for forskningen på immigrasjonshistorie.I arkivet er det over 1700 samlinger. De varierer i størrelse. Ole E. Rølvaags store samling har blitt indeksert. En annen samling er Rowberg File, en samling av om lag 200.000 biografiske artikler og minneord fra aviser og tidsskrifter. Arkivet har også mye stoff fra menigheter og familier.


== Bøker ==
Theodore C. Blegen, anerkjent historiker på University of Minnesota, ble NAHAs første redaktør. Etter ham fulgte Kenneth O. Bjork (1960-1980), Odd S. Lovoll (1980-2000) and Todd W. Nichol (2001- ) som redaktører av publikasjonene fra NAHA. Til 2014 er det gitt ut over 100 bøker i denne serien.


== Chair på St. Olaf College ==
Selv om NAHA er en enhet uavhengig av St. Olaf College, samarbeider institusjonene tett. I 1992 ble King Olav V Chair in Scandinavian-American Studies etablert. Stillingen er finansiert av den norske regjering, St. Olaf College og NAHA. Stillingen sørger for at tema omkring immigrasjon blir undervist i klasserommet og den som har stillingen, er redaktør for NAHAs publikasjoner. Vedkommende får tid til forskning og hjelp i publiseringen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
NAHAs hjemmeside
Daniel Stock

Daniel Stock (født 16. september 1992) er en norsk langrennsløper som representerer Lillehammer Skiklub.
Stock tok bronsemedalje i 30 km skiathlon under U23-VM på ski 2014 i Val di Fiemme, og han debuterte i verdenscupen i langrenn i Holmenkollen 8. mars 2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Daniel Stock – FIS (langrenn)
Fredrik Dahlström

Fredrik Dahlström (født 1. november 1971 er en svensk tidligere fotballspiller. Dahlström, som var spiss, har spilt for Malmö FF og Djurgårdens IF i Allsvenskan, samt for Assyriska FF.


== Meritter ==
Division 1 Norra: 1998


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alsiö, Martin (2011). 100 år med Allsvensk fotboll (svensk). Idrottsförlaget. ISBN 978-91-977326-7-3. 


== Eksterne lenker ==
(en) Fredrik Dahlström – Transfermarkt 
(en) Fredrik Dahlström – WorldFootball.net 
(en) Fredrik Dahlström – FBref
Hippolyte Berlier

Marie-Jean-Baptiste-Hippolyte Berlier (født 10. mars 1919 i Pélussin i Frankrike, død 22. september 1992 i Niamey i Niger) var en fransk katolsk teolog og biskop av Niamey i Niger.
Hippolyte Berlier hadde syv søsken. I 1932 trådte han inn i redemptoristordenen. Under den annen verdenskrig var han medlem av den franske résistance (motstandsbevegelsen). I 1946 ble han presteviet og ble sendt som misjonær til Niger. Der var han blant annet skoledirektør. I 1961 ble Berlier første biskop av det nyopprettede bispedømme Niamey. Han deltok på alle fire sesjoner av Annet Vatikankonsil. 
I 1984 trakk han seg tilbake fra bispeembedet for å leve blant tuaregene, et berbisk folk i Nord-Afrika.
Hans grav er foran katedralen i Niamey.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Berthelot, André (1997): Hippolyte Berlier (1919–1992), rédemptoriste: premier évêque du Niger en terre d'Islam. L'Harmattan, Paris, ISBN 2-7384-4998-0


== Eksterne lenker ==
Hippolyte Berlier hos Catholic-hierarchy.org
Eesti spordi biograafiline leksikon

Eesti spordi biograafiline leksikon (norsk: Estisk idrettsbiografisk leksikon) er et leksikon som inneholder korte biografiske artikler om estiske idrettsfolk.
Leksikonet er utgitt av Spordikoolituse ja -Teabe Sihtasutuse (Foreningen for idrettsutdannelse og informasjon), leksikonforlaget Eesti Entsüklopeediakirjastus og Estlands olympiske komité. Leksikonets tredje utgave kom ut i 2011, de to første utgavene ble utgitt i 1937 og 2001.
Papirutgaven av leksikonet er på 1096 sider og har nesten 6000 artikler, hvorav 4300 med bilde.
En kontinuerlig oppdatert versjon av leksikonmaterialet er lagt ut på internett av Spordikoolituse ja -Teabe Sihtasutuse, og er også publisert på internett som en del av leksikonverket Eesti Entsüklopeedia. Nettutgivelsen med oppdateringer er støttet av det Europeiske Regionale Utviklingsfond, Estlands kulturdepartement og stiftelsen Estisk Kulturkapital.


== Kilder ==
Eesti spordi biograafiline leksikon (om leksikonet, besøkt 29. januar 2015)
Spordikoolituse ja -Teabe Sihtasutuse: Eesti spordi biograafiline leksikon (besøkt 29. januar 2015)


== Eksterne lenker ==
Eesti spordi biograafiline leksikon
Eesti Entsüklopeedia
Ove Andersson (fotballspiller)

Ove Andersson (født 14. mars 1916 i Malmö, død 1983 i Borås) var en svensk fotballspiller. Andersson, som var midtbanespiller, spilte for Malmö FF fra 1935 til 1939, hvorav de tre siste sesongene i Allsvenskan. Andersson ble i 1938/39-sesongen toppscorer i Allsvenskan sammen med Yngve Lindgren fra Örgryte IS og Erik Persson fra AIK, den første fra Malmö FF.


== Meritter ==


=== Malmö FF ===
Division 2 Södra: 1935/36


=== Individuelle ===
Toppscorer i Allsvenskan 1938/39


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alsiö, Martin (2011). 100 år med Allsvensk fotboll (svensk). Idrottsförlaget. ISBN 978-91-977326-7-3. 
Smitt, Rikard (2009). Ända sedan gamla dagar... (svensk). Malmö: Project Management AB. ISBN 978-91-633-5767-1.
Kronikk for den katolske kirke i Litauen

Kronikk for den katolske kirke i Litauen (Lietuvos katalikų bažnyčios kronika eller LKB kronika) var den best kjente og lengst bestående samizdat-publikasjon i Den litauiske sovjetrepublikk, en av Sovjetunionens republikker.


== Beskrivelse ==
Den tok etter den russiske samizdat Kronikk av løpende begivenheter (Хроника текущих событий), og utkom fra 18. mars 1972 til 29. mars 1989. Bak den stod aktive katolikker, fremfor alt prester og nonner. Det utkom i alt 81 utgaver. Den fokuserte på en sovjetiske anti-religiøse kampanje og undertrykkelse av katolikker i Litauen, han tok også inn rapporter om andre overgrep mot menneskerettigheter der og i det øvrige Sovjetunionen.

Tekstene var i det store og hele pessimistiske, og gjenspeilet beleiringsstemningen som rådet i kirken. Skribentene og utgiverne ble ofte forhørt, arrestert og fengslet av KGB, blant dem undergrunnstidsskriftets grunnlegger og første redaktør jesuittpateren Sigitas Tamkevičius (etter landets uavhengighet ble han erkebiskop av Kaunas). Mellom 1973 og 1983 ble i alt 17 av dem arrestert (to prester, fire nonner og elleve lekfolk). Etter Tamkevičius' fengsling i 1983 ble Kronika redigert av Jonas Boruta. Andre sentrale skribenter og medarbeidere var Petras Plumpa, Nijolė Sadūnaitė, Gerarda Elena Šuliauskaitė, Bernadeta Mališkaitė og Kazimieras Ambrasas.Kronika ble skrevet på skrivemaskin og mangfoldiggjort på primitive selvlagede maskiner. Opplaget var derfor ikke på mer enn mellom hundre og 300 eksemplarer.Med hjelp fra russiske dissidenter (Sergej Kovalev, Gleb Jakunin og andre) og vestlige besøkende (som tok med seg souvernirer med skjulte fotografiske filmer av Kronika) ble Kronika smuglet ut av Østblokken. I USA ble den oversatt og publisert av vennligsinnede grupper. Tekstene ble også lest opp av Vatikanradioen, Voice of America og Radio Liberty.Kronika inspirte til tilblivelsen av Kronikk for den katolske kirke i Ukraina (1984–87) innen den ukrainske bysantinsk-katolske kirke.


== Medarbeidere (utvalg) ==
Sigitas Tamkevičius (født 1938), redaktør (1972–1983), prest
Jonas Boruta (født 1944), prest, redaktør (1983-1989)
Petras Gražulis (født 1958)
Saulius Pečeliūnas (født 1956)
Petras Plumpa (født 1939)
Nijolė Sadūnaitė (født 1938), nonne
Jonas Stašaitis (1921–2012)
Alfonsas Svarinskas (1925–2014), prestAndre medarbeidere: Gerarda Elena Šuliauskaitė, Bernadeta Mališkaitė, Kazimieras Ambrasas.


== Litteratur ==
Paweł Wołowski, Katarzyna Korzeniewska Jak służąc Bogu przechytrzyć KGB. Rozmowy z twórcami "Kroniki Kościoła katolickiego na Litwie", wyd. RHETOS, Warszawa 2006 ISBN 83-89781-14-X
Słownik dysydentów. Czołowe postacie ruchów opozycyjnych w krajach komunistycznych w latach 1956-1989. Tom II, wyd. Ośrodek Karta, Warszawa 2007 ISBN 978-83-88288-84-5


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Full-text archives of the Chronicle in English
Jens Petter Berg (1960)

Jens Petter Berg (født 30. mars 1960 Stokmarknes) er en norsk lege ved Oslo universitetssykehus (OUS) og professor i medisin ved Universitetet i Oslo. Han er valgt til prodekan for forskning ved Det medisinske fakultet i perioden 2019–2022.


== Stillinger ==
Berg er spesialist i medisinsk biokjemi (2004). Han har siden 2007 vært professor i medisinsk biokjemi ved Universitetet i Oslo, med bistilling som overlege på OUS, Avdeling for medisinsk biokjemi. Siden 2010 har han også vært forskningsleder ved denne avdelingen, som er en av åtte avdelinger under sykehusets Klinikk for diagnostikk og intervensjon (KDI). I perioden 2013-15 var han vikarierende forskningsleder for KDI og fra 2015-18 avdelingsleder, Avdeling for medisinsk biokjemi, OUS. Siden 2019 har Berg vært prodekan for forskning ved Det medisinske fakultet, UiO. Han stiller som kandidat til fakultetets dekanvalg for perioden 2023-2026.


== Utdannelse ==
Berg ble cand. med. i 1986 ved Universitetet i Oslo og dr. med. i 1995 samme sted med avhandlingen Vitamin D - a novel hormonal regulator of the TSH/cAMP-signaling pathway in thyroid cells.


== Forskningsinteresser ==
Forskningsprosjektene hans handler om kroppens hormonelle regulering og stoffskifte. Berg er sjefredaktør for det internasjonale vitenskapelige tidsskriftet Scandinavian Journal of Clinical and Laboratory Investigation og medredaktør av læreboken Klinisk biokjemi og fysiologi (Oslo 2015).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bergs publikasjonsoversikt i Cristin [Besøkt januar 2015]
- Få frem talentene. "Månedens forsker"- intervju med Jens Petter Berg skrevet mai 2014, på nettsidene til Helse-Sørøst Ukjent forfatter. [besøkt januar 2015]
Blogg av Jens Petter Berg: "Anvendt forskning eller grunnforskning på sykehusene?" Publisert på Forskning.no 1. februar 2015 [besøkt feb 2015]
Verdensmesterskapet i terrengløp

Verdensmesterskapet i terrengløp ble arrangert første gang i 1973 i Waregem, og arrangeres annenhvert år (hvert år før 2011). Mesterskapet arrangeres av Det internasjonale friidrettsforbundet (IAAF) og det arrangeres junior-VM i samme mesterskap. Det løpes ett terrengløp for kvinner, og ett for menn, samt ett lagløp for begge kjønn.


== Mesterskap ==


== Referanser ==
Europamesterskapet i judo

Europamesterskapet i judo ble arrangert første gang i 1951 i Paris, og arrangeres hvert år. 


== Mesterskap ==


== Referanser ==
Ápmelašjohka

Ápmelašjohka (nordsamisk) er ei elv i Kåfjord kommune i Troms og Finnmark. Den er ei sideelv til Manndalselva og har utspring på fjellviddene mellom Manndalen og Kåfjorddalen. Elva renner mot vest fra Čiččenjávri, ned gjennom elvegjelet Ápmelašvággi, og munner ut i Manndalselva ved Ápmelašsæter. Elva er 11,8 kilometer lang, og har et nedbørfelt på 36,65 km². Middelvannføringen ved munningen er 1,27 m³/s.


== Vern ==
Manndalsvassdraget ble vernet mot kraftutbygging i Verneplan I for vassdrag i 1973.


== Referanser ==