jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Psathyrini

Psathyrini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==


== Utbredelse ==
Gruppen har flest arter på Madagaskar, men også et par i det østlige Afrika.


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . Gruppen blir ofte slått sammen med Xystrocerini eller med Auxesini. Av og til plasseres den i underfamilien Lamiinae.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Psathyrini Villiers, 1954
Slekten Linopodius Fairmaire, 1896
Linopodius acutipennis Fairmaire, 1896
Slekten Linopteridius Fairmaire, 1896
Linopteridius annulipes Breuning & Villiers, 1958
Linopteridius brunneus (Aurivillius, 1908)
Linopteridius fuscipleuris Fairmaire, 1896
Linopteridius hirsutus Breuning & Villiers, 1958
Linopteridius minimus Breuning & Villiers, 1958
Slekten Linopteropsis Breuning & Villiers, 1958
Linopteropsis sparsepunctatus Breuning & Villiers, 1958
Slekten Listrocerum Thomson, 1857 (synonym Psathyrus Thomson, 1857) - ofte plassert i Oemini
Listrocerum aeolis (Thomson, 1857)
Listrocerum apiceniger (Breuning, 1961)
Listrocerum aspericorne Chevrolat, 1855
Listrocerum asperipenne (Breuning, 1957)
Listrocerum bicolor (Lepesme, 1950)
Listrocerum fuscoapicalis (Breuning, 1961)
Listrocerum joveri (Quentin, 1951)
Listrocerum maynei (Lepesme & Breuning, 1956)
Listrocerum murphyi Adlbauer, 2004
Listrocerum olseni (Lepesme & Breuning, 1956)
Listrocerum psathyroides (Lepesme, 1950)
Listrocerum quentini (Lepesme & Breuning, 1956)
Slekten Longelinopodius Breuning & Villiers, 1958
Longelinopodius longicollis (Fairamire, 1903)
Slekten Paralygesis Vives, Sudre, Mille & Cazères, 2011
Paralygesis christiani Vives, Sudre, Mille & Cazères, 2011
Paralygesis monteithi Vives, Sudre, Mille & Cazères, 2011
Paralygesis vulnerata (Fauvel, 1906)
Slekten Psathyrioides Breuning & Villiers, 1958
Psathyrioides longipennis (Gahan, 1890)
Slekten Pseudoceresium Vives, Sudre, Mille & Cazères, 2011
Pseudoceresium carinatum (Fauvel, 1906))
Pseudoceresium lanigerum (Fauvel, 1906))
Pseudoceresium nitidicolle (Fauvel, 1906))
Pseudoceresium obscurum (Fauvel, 1906))
Slekten Thapsyrus Villiers, 1972
Thapsyrus arnoldi (Ferreira, 1955)
Thapsyrus martelli Villiers, 1972
Thapsyrus quentini Villiers, 1972
Slekten Tricholinopteridius Breuning & Villiers, 1958
Tricholinopteridius villosus Breuning & Villiers, 1958


== Referanser ==


== Kilder ==
Liste over de fleste av artene, med utbredelsesdata Arkivert 23. november 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Psathyrini hos ITIS
Psilomorphini

Psilomorphini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, slanke, gjerne rødlige trebukker. Hodet er rektangulært, tydelig lengre enn bredt, med små, rundet utstående fasettøyne. Antennene er tynne og minst så lange som kroppen. Pronotum er tydelig lengre enn bredt, nærmest rørformet. Dekkvingene er lange, slanke og parallellsidige. Beina er lange og tynne.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Psilomorphini Lacordaire, 1869
Slekten Arcucornus Scambler, 1997
Arcucornus occidentalis Scambler, 1997
Arcucornus orientalis Scambler, 1997
Slekten Demomisis Pascoe, 1867
Slekten Ischnauchen Scambler, 1993
Ischnauchen costatus (McKeown, 1938)
Slekten Psilomorpha Saunders, 1850
Psilomorpha apicalis Pascoe, 1859
Psilomorpha divisus Pascoe, 1871
Psilomorpha maculicornis (Saunders, 1850)
Psilomorpha marginalis (Aurivillius, 1917)
Psilomorpha nigra Scambler, 1990
Psilomorpha pulcher (Hope, 1834)
Psilomorpha tenuipes Saunders, 1850
Slekten Quasiaphneope Slipinski & Escalona, 2016
Slekten Simocrysa Pascoe, 1871
Slekten Syllitosimilis McKeown, 1938


== Referanser ==


== Kilder ==
Liste over artene, med utbredelsesdata


== Eksterne lenker ==
Psilomorphini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Psilomorpha tenuipes
Bilde av Psilomorpha tenuipes
Cecilie Fiskerstrand

Cecilie Hauståker Fiskerstrand (født 20. mars 1996) er en norsk fotballspiller som er keeper for LSK Kvinner og det norske landslaget.
På en trening 11. mai 2022 røk Fiskerstrands korsbånd. Det betyr at hun er ute resten av sesongen og mistet EM i England sommeren 2022.


== Karriere ==
Fiskerstrand begynte sin karriere i Langevåg. Der spilte hun og trente med gutter for best mulig matching. Hun trente etterhvert med herrelaget til Langevåg og spilte kamper med gutter på aldersbestemt nivå.Før 2014-sesongen gikk hun til 1. divisjonsklubben Fortuna Ålesund. Hun hadde trent jevnlig med klubben over flere år før hun signerte for de. Etter et halvt år i Fortuna gikk hun til Stabæk i Toppserien.
Etter å ha vært andrekeeper i Stabæk bak landslagskeeper Ingrid Hjelmseth, valgte hun å ikke signere ny kontrakt med klubben når den gikk ut i 2015. Hun gikk deretter til LSK Kvinner før 2016-sesongen.Også i LSK Kvinner ble hun andrevalg i sin første sesong, før hun i 2017 ble satset på som førstekeeper. Hun var med å vinne Toppserien med LSK fire år på rad fra 2016 til 2019. 
I januar 2020 ble det kjent at hun hadde signert for Brighton i den engelske toppdivisjonen.Etter å ha fått lite spilletid i Brighton vendte hun hjem til Norge og LSK Kvinner i juni 2021.


== Landslagskarriere ==
Fiskerstrand har landskamper for J15, J16, J17, J19, U23 og det norske A-landslaget.
Hun ble tatt ut til det norske A-landslaget for første gang som 17-åring til samlingen i januar 2014. Debuten kom 17. januar 2014 mot England i en kamp som endte 1-1 i La Manga i Spania. Som lagets yngste ble hun ble tatt ut i troppen til VM i Canada 2015.


== Meritter ==


==== Med LSK Kvinner ====
Toppserien: 2016, 2017, 2018, 2019Norgesmesterskapet: 2016, 2018, 2019


==== Med Norge ====
Algarve Cup: 2019


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cecilie Fiskerstrand – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Cecilie Fiskerstrand på Internet Movie Database 
(en) Cecilie Fiskerstrand – FIFA 
(en) Cecilie Fiskerstrand – UEFA 
(en) Cecilie Fiskerstrand – WorldFootball.net 
(en) Cecilie Fiskerstrand – Soccerway 
(no) Cecilie Fiskerstrand – Norges Fotballforbund 
(de) Cecilie Fiskerstrand – Soccerdonna 
(en) Cecilie Fiskerstrand – FBref
Nacho Libre

Nacho Libre er en amerikansk komediefilm fra 2006, regissert av Jared Hess. Den ble utgitt på amerikansk kino den 16. juni 2006 av Paramount Pictures.


== Sammendrag ==
Ignacio (Jack Black) er sønn av en skandinavisk luthersk misjonær og en meksikansk diakon, som begge døde da han var barn. Han arbeider som kokk for et barnehjem ved et kloster i Mexico. En kveld samler han sammen donert mat til barnehjemmet, og blir ranet av en tyv som heter Steven. Ignacio får en ide om å begynner med wrestling for å tjene penger til barnehjemmet. Han endrer navnet sitt til "Nacho" for å holde sin egentlige identitet hemmelig.
Nacho taper sine første kamper, og kontaker en mann kjent som "Emperor" som forteller hva Ignacio burde gjøre for å vinne. Ignacio gjør som han får beskjed om, men taper fremdeles kamper. Senere får Nacho muligheten til å delta i en turnering og slåss mot en annen mester, Ramses, som Nacho så vidt klarer å slå. Nacho bruker pengene han vinner på å kjøpe en minibuss for å dra på ekskursjon sammen med foreldreløs barn fra barnehjemmet. Filmen avsluttes med Ignacio, Steven og en nonne tar med alle barna til Monte Alban.


== Rolleliste ==

Jack Black som Ignacio / Nacho
Hector Jimenez som Esqueleto / Steven
Peter Stormare som Emperor


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
(en) Nacho Libre på Internet Movie Database 
(no) Nacho Libre hos Filmfront 
(sv) Nacho Libre i Svensk Filmdatabas 
(da) Nacho Libre i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Nacho Libre på Allociné 
(nl) Nacho Libre på MovieMeter 
(en) Nacho Libre på AllMovie 
(en) Nacho Libre på Rotten Tomatoes 
(en) Nacho Libre på Metacritic 
(en) Nacho Libre på Box Office Mojo
El Escorial

El Escorial er et slott i Spania, som også var et kloster. Offisielt navn på spansk er i dag Real Sitio de San Lorenzo de El Escorial («Det kongelige setet i San Lorenzo de El Escorial»). Det tidligere navnet var Real Monasterio de San Lorenzo de El Escorial («Det kongelige klosteret i San Lorenzo de El Escorial»).
Unesco førte den 2. november 1984 anlegget opp på Verdensarvslisten. 
Slottet ligger i kommunen San Lorenzo de El Escorial, ca 45 km nordvest for Madrid.


== Arkitekturen ==
Slottet er verdens største renessansebyggverk.
Den firkantede bygningen ble oppført av Filip II 1563-84 av grå granitt i sammehengende lengder, inndelt ved hjelp av gårdsrom. Grunnplanen var tenkt å etterligne en grill, et av Sankt Laurentius' attributter i ikonografien. Stilen er italiensk høyrenessanse i Michelangelos ånd. Slottskirken har kopiert dennes plan for Peterskirken om enn i noe mindre format. Foruten den store sentralkuppelen har den to fasadetårn. Arkitekt var hovedsakelig Juan de Herrera.
Det store kompleksets frontfasader i øst og vest er begge 206 meter lange, og har en murhøyde på 17 meter. Hjørnene er kronet av tårn.


== Samlingene ==
Til tross for atskillige ødeleggelser under krig og brann har slottet bevaret en mengde skatter, blant annet et berømt bibliotek med klassiske og arabiske håndskrifter. En særlig malerisamling omfatter verdifulle verker av nederlandske og spanske mestere som Rogier van der Weyden, Hieronymus Bosch, El Greco med flere. I noen av rommene finnes gjenstander etter Filip II. Den senere residensen lå i nordre fløy. 


== Gravkammer ==
Under kirkens høykor finnes et panteon, et gravkammer for den kongelige familie, med gullbeslåtte kister av svart marmor.


== Kilder ==
Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Monastery of San Lorenzo de El Escorial – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Monasterio de El Escorial – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Pteroplatini

Pteroplatini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore (gjerne 10-15 millimeter), fargerike trebukker. I alle fall noen av artene etterligner giftige biller i familien rødvinger (Lycidae). Disse billene har forholdsvis tynt hudpanser, og er gjerne farget i gult eller rødt og svart. Hodet er forholdsvis lite, antennene lange og slanke. Pronotum er bredere enn langt, rundet foran og på sidene. Dekkvingene utvider seg gjerne bakover slik at kroppen får et trekantet omriss. De er nokså flate og har noe opphøyde lengderibber.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika nordover til det sørlige USA, dessuten er gruppen representert med slektene Amphidesmus, Diastellopterus og Pseuderos i Afrika.


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Pteroplatini Thomson, 1860
Slekten Amphidesmus Audinet-Serville, 1834 - seks arter, Afrika, blir ofte plassert i Trachyderini
Slekten Aphylax Lacordaire, 1869  - én art
Slekten Athetesis Bates, 1870 - to arter, ofte regnet til Trachyderini
Slekten Corynellus Bates, 1885  - fem arter
Slekten Cosmoplatus Aurivillius, 1891  - to arter
Slekten Deltosoma Thomson, 1864  - seks arter
Slekten Diastellopterus Thomson, 1858 - to arter, Afrika
Slekten Elytroleptus Dugés, 1879 - 18 arter, ofte regnet til Trachyderini
Slekten Nubosoplatus Swift, 2008  - én art
Slekten Pseuderos Lameere, 1893  - fire arter, Afrika
Slekten Pteroplatus Buquet, 1840  - 18 arter
Slekten Thelgetra Thomson, 1864  - to arter


== Referanser ==


== Kilder ==
Liste over arter i den gamle verden, med utbredelsesdata Arkivert 2. oktober 2016 hos Wayback Machine.
Ubirajara R. Martins og Dilma Solange Napp (2006)  Notes on the genera Deltosoma and Thelgetra  (Coleoptera, Cerambycidae, Pteroplatini). Iheringia 96(3).


== Eksterne lenker ==
(en) Pteroplatini i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pteroplatini hos NCBI 
(en) Kategori:Pteroplatini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pteroplatini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Deltosoma lacordairei
Bilde av Pteroplatus anchora
Akkarfjorden

Akkarfjorden er navnet på tre fjorder i Norge:

Akkarfjorden (Måsøy) – en fjord i Måsøy kommune.Akkarfjorden (Hammerfest) viser til to fjorder i Hammerfest kommune:
Akkarfjorden (Sørøya) – en fjord på Sørøya i Hammerfest kommune.
Akkarfjorden (Kvaløya) – en fjord på Kvaløya i Hammerfest kommune.
Skårungen

Skårungen er en reality-TV-serie i ti episoder som ble sendt på NRK1 i 2017. I serien konkurrerte tolv deltakere om tittelen «Norges beste skårunge». Deltakerne hadde ingen erfaring fra fiskeyrket og gikk gjennom flere konkurranser med en erfaren fiskebåtskipper som mentor. Taperen i hver konkurranse røk ut av serien. Vinneren av konkurransen ble Mathias Hole Svoren fra Hakadal, foran Harald Sakarias Brøvig Hansen. Programleder var Silje Nordnes.


== Forarbeid og produksjon ==
I oktober 2015 annonserte NRK etter deltakere til sin realityserie Skårungen, og i løpet av ett par uker var det mottatt over 750 søknader fra menn og kvinner som ønsket å delta i programmet. I utvelgelsesprosessen, som ble foretatt av ansatte i produksjonsselskapet Outcast, ble det tatt ut tolv deltakere.Innspillingene til serien ble gjort i Svolvær i løpet av Lofotfisket, og startet 15. februar 2016. Deltakerne var delt inn i lag på fire personer på hver fiskebåt, som hadde en størrelse på over 40 fot. Hvert lag ble fulgt av et kamerateam på to eller tre personer.Den første episoden ble fulgt av 564 000 seere.


== Deltakere ==
Det var fire deltakere og en skipper på hvert lag. Lagene hadde navn etter fiskebåtene deltakerne var fordelt på.


=== Lag «Sandfjordjenta» ===
Skipper Vegard Bangsund
Kaia Urdahl
Espen Knutsen
Ole Vikenes
Veronica Evjen


=== Lag M/K «Skreien» ===
Skipper Jens Ringstad
Harald Sakarias Brøvig Hansen
May-Karin Remme
Sandra Bjørndal
Mathias Svoren


=== Lag «Sivertsen jr.» ===
Skipper Geir Sivertsen
Nina Bull-Engelstad
Oddmund Hansen
Daniel Løken
Susanne Winther


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Skårungen på NRK TV
Vöcklabruck

Vöcklabruck er en by i Oberösterreich i Østerrike med 11 931 innbyggere i 2011.
Byen er bygd opp rundt elven Vöckla som også har gitt navnet til byen. 
Du finner mange industrier i området som Lenzing AG.
Strømmen (Hammerfest)

Strømmen er et sund i Hammerfest kommune i Finnmark. Det ligger mellom øyene Seiland i sør og Kvaløya i nord.Sundet krysses av ferjesambandet Akkarfjord–Kjerringholmen.


== Referanser ==
Tanga lufthavn

Tanganyika lufthavn (IATA: TGT, ICAO: HTTG) er en liten innenlands flyplass nordøst i Tanzania som betjener Tanga og Tanga-regionen. 
Flyplassen ligger om lag 5 km sydvest for byen ved stamveien A-14. Flyplassen har rutegående forbindelse med Arusha, Dar-es-Salaam og Zanzibarøyene Unguja og Pemba.
Håkon Kvernmo

Håkon Hermann Kvernmo (født 9. august 1941 i Korgen i Nordland, død 21. januar 2016 i Rælingen) var en norsk offiser (brigader).
Han fullførte Krigsskolen i 1974, Forsvarets stabsskole i 1984, Försvarshögskolan i Stockholm i 1987 og Sjefskurset ved Forsvarets høgskole i 1994. Samme år ble han utnevnt til sjef for Brigaden i Nord-Norge. I 1996 ble han første sjef for Finnmark regiment der han avfsluttet sin militære karriere i 2001.


== Kilder ==
Nekrolog i Aftenposten 6. februar 2016
Jordskjelvet i Kaohsiung 2016

Jordskjelvet i Kaohsiung fant sted den 6. februar 2016 kl. 3.57 (lokal tid) på Taiwan. Jordskjelvets epiaentrum lå i bydelen Meinong i Kaohsiung, men hardest rammet ble den store havnebyen Tainan som ligger cirka 48 km vestenfor.
Etter  beregninger utført av United States Geological Survey (USGS) hadde jordskjelvet en styrke av 6,4 MW på momentmagnitudeskalaen. Kort etter jordskjelvet ble det meldt om skader i byen Tainan. Minst åtte høyhus knakk over ende eller ble rasert, deriblant en 16-etasjes boligblokk i bydistriktet Yongkang. Tretti timer etter skjelvet hadde antallet døde personer kommet opp til 27 og cirka 120 personer var ntert som fortsatt savnet. Jordskjelvet førte til en del strømbrudd i Tainan og i den enda større byen Kaohsiung og trafikken på Taiwans høyhastighetstog var tidvis innstilt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 2016 Kaohsiung earthquake – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Etta Baker

Etta Baker (1913–2006) var en amerikansk bluesmusiker (sang, gitar og banjo).
Faren, Boone Reid, var bluesmusiker og spilte flere instrumenter. De første opptakene med Etta Baker ble gjort sommeren 1956 etter at hun og faren møtte folksangeren og folkloristen Paul Clayton. 
Baker startet å spille og synge piedmont blues da hun var tre år gammel, og musiserte i tilsammen over nitti år. Gjennom årene delte hun sin innsikt med kjente musikere som Bob Dylan, Taj Mahal og Kenny Wayne Shepherd.
Baker fikk flere utmerkselser og priser.


== Diskografi i utvalg ==
1991: One-Dime Blues (Rounder Records)
1999: Railroad Bill  (Music Maker)
2004: Etta Baker with Taj Mahal (MM50)
2005: Carolina Breakdown von Etta Baker mit Cora Phillips (MM56)
2006: Instrumental Music of the Southern Appalachians: Traditional Years (Empire)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Etta Baker – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Etta Baker på Discogs 
(en) Etta Baker på MusicBrainz 
(en) Etta Baker på Songkick 
(en) Etta Baker på AllMusic 
«Etta Baker», N.C. Arts Counsil
«Etta Baker», North Carolina Department of Cultural Resources
Liveopptak av Etta Baker framføre «One Dime Blues»
Masasi lufthavn

Masasi lufthavn (IATA: XMI, ICAO: HTMI) i det sydlige Tanzania betjener Masasi. Den ligger vest for Masasi by.


== Referanser ==
Songea lufthavn

Songea lufthavn (IATA: SGX, ICAO: HTSO) er en flyplass i det sydlige Tanzania som betjener  Songea og Ruvuma-regionen. Den ligger om lag 8 km vest for byen.


== Referanser ==
Ngara lufthavn

Ngara lufthavn (ICAO: HTNR) er en flyplass nordvest i Tanzania som betjener Ngara. Den ligger om lag 12 km sydøst for byen.


== Referanser ==
Ngara

Ngara er en liten by i Ngaradistriktet i Kagera-regionen i Tanzania.
Byen er liten med mellom 8 000 og 10 000 innbyggere. Den har et lite, internasjonalt samfunn med en anglikansk kirke og fire frivillige organisasjoner som har en håndfull utlendinger i sin tjeneste. Av og til kommer konsulenter og misjonærer.  
Markedsdager er på lørdager. Selgere kommer inn fra de omkringliggende landsbyene med sine sesongprodukter. Ellers i uken er  markedet åpent, men tilbudet av produktene er mer begrenset. De fleste basisprodukter er tilgjengelige. I sesongen finnes frukt og grønnsaker inklusive tomater, gulrøtter, egg, spinat, grønn pepper, ananas, papaya, mango og appelsiner. Basisvarer som mais, bananer, ris, poteter, bønner og malte produkter som hvetemel og sukker finnes overalt i Ngara. 


== Referanser ==
Yongkang (Tainan)

Yongkang (tradisjonell kinesisk: 永康區; pinyin: Yǒngkāng Qū; Wade–Giles: Yung-k'ang Chü, POL: Éng-khong) er med sine rundt 215 000 innbyggerer det mest befolkningsrike distriktet i byen Tainan sørvest i republikken Kina på Taiwan. Frem til 2010 var Yongkang en egen by i det som frem til da var Tainan fylke.


== Beliggenhet ==
Yongkang liger umiddelbart øst for hovedbyen Tainans eget bosettingsområde på den sørlige del av Jianansletten, som er Taiwans største slette. Gjennom dette distriktet fører de viktigste nord-sør-forbindelsesakser på Taiwans, mororvei nr. 1, og jernbanen.  Traseen til Taiwan High Speed Rail løper gjennom Yongkangs østlige del; men stoppestedet er i nabodsistriktet sønnenfor, Guiren.


== Historie ==
Området ble befolket av han-kinesere mot slutten av Ming-dynastiets tid. I 1662 grunnla Koxinga kongriket Tungning, og Yongkang falt innenfor dette rikets grenser. 
Yongkangs vekst ble begunstiget av sin kommunikasjonsmessig gode beliggenhet og av nærheten til metropolen Tainan. Under anmnen halvdel av 1900-tallet vokste byen i betydning både industrimessig og ved sine høyskoler. Fra 1977 var Yongkang største bydistrikt i fylket Tainan. Også etterpå vokste befolkningen, fra ca 86.000 inmnbyggere i 1983 til mer enn 220.000 i dag. I 1993, da befolkningen overstek milepælen 150.000, fikk offisiell status som storby (tradisjonell kinesisk: 市; pinyin: Shì). 
Den 25. desember 2010 ble hele Tainans fylke innlemmet i byen Tainan; med dette fikk Yongkang status som bydistrikt (tradisjonell kinesisk: 區; pinyin: Qū).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(zh) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(en) Yongkang District, Tainan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Linha Amer Jaber Ahmed

Lina Gaber Ahmed Amr (født 11. mars 1997) er en egyptisk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp. Hun har sølv på 100 meter hekk fra Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2015 som fremste internasjonale meritt.


== Idrettskarriere ==
2013Amusan deltok ved ungdomsafrikamesterskapet i friidrett 2013 i Warri i Nigeria, der hun vant 100 meter hekk med tiden 14,04. Hun deltok også på 400 meter hekk, men fullførte ikke løpet.Ved junior-VM i friidrett 2013 i juli satte hun personlig rekord på 100 meter hekk i semifinalen, med tiden 13,91, men ble ikke kvalifisert til finalen. Hun fikk 11. beste tid i semifinalene. 

2015Ved Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2015 i mars kom hun på 2.-plass på 100 meter hekk, med tiden 14,48, bak Ayomide Oluwatobiloba Amusan. Her deltok hun også på 4 x 100 meter stafett, der Egypt kom på 4.-plass. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lina Gaber Ahmed Amr – World Athletics
Bukoba

Bukoba er en by nordvest i Tanzania, på vestsiden av Victoriasjøen. Den er hovedstad i Kageraregionen og administrativt sete for Bukoba Urban District. Folketallet er anslått til 100 000. Byen blir betjent av Bukoba lufthavn og regulær fergeforbindelse til Mwanza, så vel som landverts forbindelse til Ugandas Rakai-distrikt.


== Om Bukoba ==
Byen ligger bare en grad syd for ekvator, og er Tanzanias nest største havneby ved Victoriasjøen.
Bukobas beliggenhet og dens størrelse som Kageras største by, gjør den til porten til regionen. Klimaet er behagelig, sol og mildt nesten hele året igjennom. Det kan av og til bli kjølig, spesielt om kveldene i de to sesonger med regn, men aldri Så kaldt som i Europa.
Byen er tett og flat, likner på en bolle der den ligger mellom åsene. Byen har en bussterminal, en stor flyplass og havn med ferger fra Bukoba via Kemondo til Mwanza. Auric Air flyr tre ganger om dagen til Mwanza. I 2010 ble flyplassen utvidet og større trafikk er forventet. Det er bussforbindelse til Kampala som tar seks timer. Byen reklamerer med sine hvite sandstrender, store supermarkeder, en havn, tennisbaner og svømmebasseng Den har tre banker, to som tar VISA-kort og en minibank.