jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ingen nordmann til salgs!

INGEN NORDMANN TIL SALGS!Reichskommisar Terboven har rettet den ærekrenkende beskyldning mot våre stortingsmenn at de er villig til å kaste på båten alt det som for dem er hellig bare for å redde sin egen personlige materielle eksistens.
Stortingsmennene vil sikkert ta oppgjøret både overfor seg sjøl og overfor sine velgere.
Men det er jo ikke bare stortingsmennene det gjelder.
Vi, 98 prosent av det norske velgerfolket, har valgt dem som våre høyeste politiske representanter.
I verdens og våre øyne er det en beskyldning som rammer folket.
Ærekrenkelsen må vaskes av.
[…]
Hvis noen av oss skulle stilles overfor spørsmålet om å kaste i sølen det vi har gått inn for av alvorlig overbevisning om hva som tjener vårt folk, for å gå over til noe som vi har bekjempet og foraktet – alt i den berekning at vi på denne måten skal redde vår egen personlige materielle fordel – da er parolen: INGEN NORDMANN TIL SALGS!
[…]
I en slik tid er det ikke på plass å ta det hensyn til de personlige forhold som er rimelige i mere fredelige tider. Det er vårt folks ære og fremtid det gjelder.

Ingen nordmann til salgs! var tittelen på en lederartikkel skrevet av Trond Hegna i stavangeravisen 1ste Mai, i lørdagsutgaven 28. september 1940. Artikkelen fikk stor betydning for holdningskampen i det okkuperte Norge under andre verdenskrig.Rikskommisær Josef Terboven hadde den 25. september 1940 gjennomført utnevning av tretten «kommissariske» statsråder. Samtidig med utnevningen holdt han en tordentale i radioen der han gikk til angrep på de etablerte politiske partiene. Lederartikkel kom ut få dager senere, og her tok Hegna et oppgjør med Terbovens fremstilling. Han omtalte den tyske rikskommissærens ord som «ærekrenkelser», ikke bare mot det politiske miljøet, men også direkte mot det norske folk.
Hegnas lederartikkel traff en nerve i folket, og teksten ble svært populær. Folk leste den høyt på gatene, og 28. september-utgaven av avisen ble populær på svartebørsen. Teksten ble kopiert opp på lapper og spredt, også over til Sverige og London.Tyskerne reagerte ved å stenge 1ste Mai og arrestere Hegna. Han ble fengslet samme kveld som artikkelen kom ut.. Hegna satt arrestert både i Stavanger kretsfengsel og på Møllergata 19, før han havnet på Grini.  På Grini ble han sittende frem til desember 1943.


== Referanser ==
Jingtailing

Jingtailing (kinesisk: 景泰陵, pinyin: Jǐngtàilíng) er et mausoleum der den kinesiske Ming-keiseren Jingtai er begravet. Jingtailing ligger i Haidiandistriktet nord for Jingmingparken 17 km nordvest for det sentrale Beijing.
Etter Tumukrisen i 1449 satte keiser Jingtai sin bror, den tidligere keiser Zhengtong, i husarrest i Den forbudte by. I 1457 overtok keiser Zhengtong tronen etter en sammensvergelse, og keiser Jingtai døde kort etter. Jingtai-keiseren hadde ved sin død nesten ferdigstilt sin grav ved Minggravene der hans forfedre hvilte, men Zhengtong-keiseren raserte graven fullstendig. I stedet ble Jingtai-keiseren begravd som en prins sammen med keiserinne Wang nord for Yuquan Shan ved foten av Vestfjellene i nordvestre Beijings ytterområde. Under Chenghua-keiseren (regj. 1464–1487) ble graven oppgradert til en keisergrav.Jingtai-keiserens opprinnelige og lenge ubenyttede grav ved Minggravene ble gjenoppbygs i 1621 som Qingling. Der ble Taichang-keiseren begravd samme år.Sammenlignet med de øvrige keisergravene fra Mingdynastiets til er Jingtailing mindre. Restene av graven er i dårlig skikk, og nå er det omliggende området et bostedsområde for pensjonerte militære.Jingtailing ble i 1988 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thirteen Imperial Tombs of the Ming Dynasty (engelsk). Peking: Foreign Languages Press. 2011. 
Imperial mausoleums of China 中国皇帝陵 (engelsk and kinesisk). China national art photograpg publishing house. 2006.
Oslo Danse Ensemble

Oslo Danse Ensemble (ODE) er et av Norges største dansekompanier. Det ble grunnlagt i 1994 av Merete Lingjærde, og har siden da blitt en viktig del av norsk dansehistorie. Kompaniet arbeider med jazzdans og moderne dans, og drives fortsatt av Merete Lingjærde.Selskapet er ikke bygget opp rundt en enkelt koreograf, men engasjerer dansere og koreografer til hver enkelt produksjon. Visjonen ved etableringen i 1994 var å fremme og videreutvikle jazz- og moderne dans som en selvstendig kunstnerisk uttrykksform på et høyt profesjonelt nivå. 25 år senere kjennetegnes kompaniet av en tilgjengelig publikumsappell, og av å ha dansere som ønsker å ta del i utformingen av koreografien.Oslo Danse Ensemble ble tildelt Dansekritikerprisen i 1999, og Danseinformasjonens ærespris i 2014.


== Referanser ==
Fulingmausoleet

Fuling-mausoleet (kinesisk: 福陵, pinyin: Fuling; mandsjuisk navn etter Möllendorfs transkripsjon: hūturingga munggan) er graven til Nurhaci (Qing Taizu, 1558–1626) og hans hustru Monggo (det vil si keiserinne Xiao Ci Gao fra Yehe-Nara-klanen (孝慈高皇后叶赫那拉氏), 1575–1603).
Mausoleet befinner seg nordøst for Shenyang i den nordøstkinesiske provinsen Liaoning, og kalles  det østlige mausoleum (Dongling). Det ble bygd fra 1629 til 1651. Foran anlegget er elven Hun He, bak det er fjellet Tianzhu Shan, en utløper av  Changbai Shan.
Det står siden 1988 på listen over Folkerepublikken Kinas kulturminner (3-257) og siden 2004 på UNESCOs verdensarvliste.


== Litteratur ==
Shengjing sanling. Shenyang: Liaoning meishu 1990, ISBN 7-531-40683-7


== Eksterne lenker ==
Imperial Tombs of the Ming and Qing Dynasties - engelsk (UNESCO)
Fuling Tomb - engelsk
Fuling Tomb - engelsk
Fuling Tomb - engelsk
Fuling - kinesisk
Jonesboromassakren

Jonesboromassakren var en skolemassakre som fant sted i Jonesboro i Craighead County i Arkansas i USA, den 24. mars 1998. Gjerningspersonene var Mitchell Johnson (13) og Andrew Golden (11).
På morgenen før massakren stjal guttene en bil fra Johnsons hjem, etter å ha fylt den med campingutstyr, mat og syv våpen som de hadde tatt fra et hus som tilhørte den ene guttens farfar.
Da de ankom skolen utløste Andrew brannalarmen. Da lærere og elever kom løpende, åpnet begge guttene ild. Tretten elever og to lærere ble truffet, og fem av dem døde. Etter ugjerningen sprang guttene tilbake til bilen og rømte, men ble stoppet av politiet.
Mitchell Johnson ble løslatt 11. august 2005, på sin 21-årsdag. Andrew Golden ble løslatt 25. mai 2007, og døde i en trafikkulykke 27. juli 2019.


== Dødsofre ==
Natalie Brooks, 11
Paige Ann Herring, 12
Stephanie Johnson, 12
Brittheny R. Varner, 11
Shannon Wright, 32 (lærer)
Anisorrhina (Melinesthes) umbonata

Anisorrhina (Melinesthes) umbonata er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor (16-22 millimeter), halvblank gullbasse med gule dekkvinger. Hodet er svart med et stort, gulhvitt felt i midten. Pronotum er svart, kan ha bredt oransje sidekanter. Scutellum er svart, dekkvingene lys gule med svart sømstripe og små, svarte flekker på "skuldrene". Antenner og bein er for det meste brunrøde. Noen individer kan være helt svarte. Hannen har to nokså lange, butte horn i pannen.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i muld som samler seg i råtnende trestammer. De voksne billene kommer gjerne til overmoden frukt og utflytende sevje.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det nordlige Sør-Afrika.


== Systematisk oversikt ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini
Slekten Anisorrhina Westwood, 1842
Underslekten Melinesthes Kraatz, 1880
Anisorrhina (Melinesthes) umbonata (Gory & Percheron, 1833)


== Kilder ==
Liste over artene


== Eksterne lenker ==
Bilder av en hunn
(en) Anisorrhina (Melinesthes) umbonata i Encyclopedia of Life 
(en) Anisorrhina (Melinesthes) umbonata i Global Biodiversity Information Facility 
Anisorrhina umbonata – detaljert informasjon på Wikispecies
Anders Retzius

Anders Adolf Retzius (født 13. oktober 1796 i Lund, død 18. april 1860 i Stockholm) var en svensk anatom og antropolog.
Han var far til Gustaf Retzius.


== Referanser ==
Duda Paiva Company

Duda Paiva Company er et nederlandsk figurteaterkompani som ble stiftet i 2004. Kompaniets brasilianske grunnlegger og kunstneriske leder Duda Paiva er utdannet i klassisk ballett, og har blitt verdensberømt for sin kombinasjon av dansk og figurteater.Da Duda Paiva Company gjestet Norge i 2012, ble norske dansere inkludert i kompaniets nye forestilling ManBeast (per 2018 oppført i kompaniets produksjonsliste som Bestiaires), og fikk opplæring i kombinere dans med figurspill. Danseren Vilde Halle Ekeland var en av de norske kunstnerne som opptrådte i forestillingen som fikk verdenspremiere på Dansens Hus i Oslo.  Forestillingen turnerte deretter rundt i Norge gjennom et samarbeid med Riksteatret og Agder Teater/Kilden Teater- og Konserthus. Den bærende ideen i denne produksjonen er hva som skjer når skulpturene i et museum våkner til liv om natten. Figurene i forestillingen var laget av norske Kari Noreger, Jim Barnard og Joze Lasic.
Ved det samme norgesbesøket i 2012 opptrådte Duda Paiva selv også med sin soloforestilling Bastard! på Dansens Hus. Denne forestillingen ble presentert for publikum som følger:««Bastard!» er Duda Paivas mesterlige soloforestilling, hvor kun han selv og en mengde fantastiske figurer opptrer på scenen. Figurene levendegjøres av Duda Paiva på alle tenkelige – og utenkelige – vis, og er en studie i hva som er mulig å få til når figurteater og dans smeltes sammen.»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Duda Paiva Company - besøkt 17. februar 2018.
Zhaolingmausoleet (Qing)

Zhaoling (forenklet kinesisk: 昭陵, pinyin: Zhàolíng) eller Beiling (北陵 / Bĕilíng) er et mausoleum i Kina der Qing-dynastiets andre keiser Hong Taiji er begravd sammen med sin keiserinne Xiaoduanwen. Zhaoling ligger i Beilingparken i nordre Shenyang i Liaoning.Oppførelsen av Zhaoling ble påbegynt i 1643 og tok åtte år. Zhaoling kalles tilsammen med Fuling og Yongling for «De tre mausoleer av de ytre passasjer» (关外三陵) som viser til området mellom Shanhaipasset og Jiayupasset.Anlegget er langs en nord-sør-akse lagt vest for Shenyangs ganle nordakse. Denne tilkonst danner en sjelevei på om lag 1,2 km som fører frem til parkporten til gravbygningene.
I 2004 ble Zhaolingmausoleet sammen med 13 andre Ming- og Qing-dynastiske keiserlige graver opplistet av Unesco som kulturell verdensarv.


== Referanser ==
Kjell Roar Smidsrød

Kjell Roar Smidsrød er en norsk dukkespiller og skuespiller.
Som dukkespiller har han medvirket i en rekke oppsetninger ved Oslo Nye Teater og samt på NRK. Han har også vært dukkespiller ved Riksteatret. Som skuespiller medvirket han blant annet i NRKs tv-serie Grenseland, som var basert på Sigurd Evensmos bøker og hadde premiere i 1979.Allerede i 1969 opptrådte Smidsrød som dukkespiller ved Oslo Nye. Stykket het Smørbukk og dragen og var skrevet av Arne Mykle, som den gang ledet Oslo Nyes dukketeater og som også var stykkets regissør. Fra da av var han en av ensemblets faste dukkespillere i en årrekke.Smidsrød var dukkespilleren som førte musen «Tassmus» i tospann med Birgits Strøms «Teodor» da NRK laget barne-programserien Slå på jul! for sending i romjulen 1984. Smidsrød var også en av de tre dukkespillerne som ga liv til blant annet de velkjente hånddukkene «Pernille» og «Mr. Nelson», da NRK i 1988 gjorde en nyinnspilling av barne-tv-serien Pernille og Mr. Nelson. De to andre dukkespillerne i produksjonen var Åsmund Huser og Anne Stray.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Kjell Roar Smidsrød på www.sceneweb.no. Besøkt 17. februar 2018.
LWN.net

LWN.net er et online magasin med vekt på fri programvare for Linux og andre Unix-liknende operativsystemer. Det består av en ukentlig utgave, med separate historier som publiseres de fleste dager, og med diskusjoner tilknyttet hver historie. De fleste nyheter som publiseres daglig er korte oppsummeringer av artikler som er publisert andre steder, og er gratis for alle lesere. De opprinnelige artiklene blir publisert hver uke på torsdager og er tilgjengelige for abonnenter i en uke, hvoretter de også blir frie. LWN.net er en del av Eklektix, Inc.
LWN har et større teknisk publikum enn andre frie programvare-publikasjoner. Det blir ofte priset for sin dyptgående dekning av interne deler av Linuxkjernen.Forkortelsen LWN stod opprinnelig for Linux Weekly News; dette navnet er ikke lenger i bruk fordi magasinet ikke lenger bare dekker Linux, men også har sitt ukentlige innhold.


== Referanser ==
Zhaolingmausoleet (Ming)

Zhaoling (kinesisk: 昭陵, pinyin: Zhāolíng) er et mausoleum der den kinesiske Longqing-keiseren er begravd. Zhaoling er en av de tretten Minggravene i Changpingdistriktet 45 km nord for det sentrale Beijing i Kina.


== Beskrivelse ==
Lingqing-keiseren var det kinesiske Mingdynastiets (1368 - 1644) tolvte keiser og regjerte fra 1566 frem tll sin død i 1572 da han ble begravd i Zhaoling som er en del av Minggravene. Keiserens keiserinne Li, som døde i 1558, ble flyttet til Zhaoling i samband med at keiseren ble begravd. Også keiserens to senere fruer keiserinnene Cheng og Li ble begravd i Zhaoling sammen med keiseren.Av Minggravenes tretten keisergraver er det bare Zhaoling som har gjennomgått en storskala renovering, noe som fant sted i 1980. Zhaoling, som ble åpnet for allmenheten i 1990, er sammen med Changling og Dingling de eneste av Minggravene som er åpne for turister.Zhaoling var opprinnelig bygget for Jiajing-keiserens foreldre, men av forskjellige grunner begravde Wanli-keiseren sin far, Longqing-keiseren, i Zhaoling. Graven ble ferdigstilt i 1573.
Zhaoling er oppført i lignende stil som de øvrige Minggraver. Langsmed en gjennomgående geometrisk akse innledes komplekset med en stele i en paviljong. Deretter følger Ling'en-porten og Ling'en-palasset (隆恩殿). Ling'en-palasset ble benyttet når etterfølgende keisere viste sin filiale venerasjon for Longqing-keiseren. Neste bygning etter Ling'en-palasset er Åndetårnet som omsluttes av den kvadratiske borgen. Den kvadratiske borgen anslutter til Skatteborgen (宝城) som er en sirkulær mur som omslutter gravhaugen.
Gravhaugen er en kunstgjort sirkulærhaug av pakket jord. Under gravhaugen er det underjordiske palasset der de gravsatte hviler. Likesom de etterfølgende Østre Qinggravene og Vestre Qinggravene hadde også Minggravene en gård med et hellig kjøkken og et forråd i tilslutning til entréen til graven. Det er bare Zhaoling av Minggravene der dissa bygninger er bevarte. Zhaoling opptar et areal på 34 000 kvadratmeter.Nabnet Zhaoling er også blitt benyttet for andre kinesiske keisergravar. Tangdynastiets keiser Taizong (død 649) er begravd i Zhaoling nordvest for Xi'an, og Qing-dynastiets keiser Hung Taiji (død 1643) er begravd i Zhaoling i Shenyang i Liaoningprovinsen.


== Galleri ==

		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thirteen Imperial Tombs of the Ming Dynasty (engelsk). Peking: Foreign Language Press Press. 2011. ISBN 978-7-119-06755-1. 
Imperial mausoleums of China 中国皇帝陵 (engelsk and kinesisk). China national art photograph publishing house. 2006. ISBN 7-80069-732-0.
Sterk berøring

Sterk berøring , (originaltittel: Dotknięcie ręki) er en polsk spillefilm fra 1992 regissert av Krzysztof Zanussi.


== Medvirkende ==
Max von Sydow - Henry Kesdi
Lothaire Bluteau - Stefan
Sarah Miles - Helena
Sofie Gråbøl - Annette Berg (som Sofie Grabol)
Aleksander Bardini - Prof. Jerzy Kern
Beata Tyszkiewicz - Gelda
Sławomira Łozińska - Doctor's wife


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sterk berøring på Internet Movie Database 
(sv) Sterk berøring i Svensk Filmdatabas 
(da) Sterk berøring i Danmark Nationale Filminstitut 
(nl) Sterk berøring på MovieMeter 
(en) Sterk berøring på AllMovie 
(en) Sterk berøring på Turner Classic Movies 
(en) Sterk berøring på Rotten Tomatoes
Zhaoling

Zhaoling kan sikte til 

Bydistriktet Zhaoling (召陵区) i byprefekturet Luohe i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina.
Zhaolingmausoleet (昭陵) fra det kinesiske Tang-dynastiet, i fylket Liquan i byprefekturet Xianyang i provinsen Shaanxi.
Zhaolingmausoleet (昭陵) fra det kinesiske Ming-dynastiet, i Changpingdistriktet nord for det sentrale Beijing.
Zhaolingmausoleet (昭陵) fra det kinesiske Qing-dynastiet,  i Shenyang i provinsen Liaoning.
Inger Marie Gulbrandsen

Inger Marie Gulbrandsen (født 26. januar 1923, død 20. mars 2016) var en norsk motstandskvinne fra andre verdenskrig.
Gulbrandsen vokste opp på Grønland i Oslo, og var som ung aktiv i Framfylkingen. I årene før krigen hjalp hun og familien tyskere som hadde flyktet fra Nazi-Tyskland, og da krigen kom drev hun illegalt arbeid der hun var med å hjelpe jødiske barn med å flykte fra jødeforfølgelsene. Gulbrandsen ble arrestert av tyskerne, og satt først på Grini og senere i Ravensbrück. Hun slapp fri i april 1945, og ble med de hvite bussene hjem.Gulbrandsen reiste en rekke ganger som tidsvitne med Stiftelsen Hvite busser til Auschwitz. Hun bearbeidet også minnene fra konsentrasjonsleirene ved å lage modeller av dem, disse står fast utstilt ved Gamle Hvam Museum i Nes kommune, i Århus i Danmark og i Ravensbrück.Opplevelsene hennes under krigen er beskrevet i Maria Konow Lunds barne- og ungdomsbiografi Biografien om Inger Gulbrandsen : Ungdomstid i fangeleir, som var en av vinnerne i en konkurranse Gyldendal arrangerte om beste biografi for ungdom i 1997.Gulbrandsen mottok Kongens fortjenstmedalje i gull i 2002, og i 2015 mottok hun også Regjeringens minnemedalje for innsats under andre verdenskrig og Deltagermedaljen.


== Referanser ==
Anous

Anous er en slekt i underfamilien noddyer (Anoinae), som inngår i måkefamilien (Laridae), og består av tre arter. Fuglene forekommer i tropiske og subtropiske havområder verden rundt.


== Inndeling ==
Inndelingen følger i hovedsak Taxonomy in Flux og er i henhold til Boyd (2016), som i all vesentlighet støttes av HBW Alive. Norske navn følger NOF der disse finnes. Norske navn i parentes er ikke offisielle.

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Chionidi, slirenebbfugler, 3 familier, 4 slekter, 13 arter
Charadrii, lofugler, 6 familier, 3 underfamilier, 20 slekter, 90 arter
Scolopaci (også kalt Limicoli), snipefugler (også kalt vadefugler), 5 familier, 5 underfamilier, 29 slekter, 112 arter
Turnici, springvaktelfugler, 1 familie, 2 slekter, 17 arter
Lari, måkefugler, 5 familier, 5 underfamilier, 40 slekter, 155 arter
Dromadidae, krabbeeterfamilien, 1 slekt, 1 art
Glareolidae, brakksvalefamilien, 3 slekter, 17 arter
Stercorariidae, 1 slekt, 7 arter
Alcidae, alkefamilien, 11 slekter, 25 arter
Laridae, måkefamilien, 5 underfamilier, 25 slekter, 105 arter
Anoinae, noddyer
Anous
A. stolidus, brunnoddy
A. tenuirostris, smånoddy
A. minutus, svartnoddy
Procelsterna
Gyginae, silketerner
Rynchopinae, saksenebber
Sterninae, terner
Larinae, måker


== Referanser ==


== Litteratur ==
Josep del Hoyo, Andrew Elliott, Jordi Sargatal, red. (1996). Handbook of the Birds of the World (Engelsk). Volume 3, Hoatzin to Auks. Barcelona, Spania: Lynx Edicions. s. 821. ISBN 978-84-87334-20-7. HBW0003. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link) [redaktør for Laridae (måkefugler) J. Burger & M. Gochfeld]
Josep del Hoyo, Nigel J. Collar (David A. Christie, Andrew Elliott, Lincoln D. C. Fishpool), red. (juli 2014). HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World (Engelsk). Volume 1, Non-passerines. Barcelona, Spania: Lynx Edicions in association with BirdLife International. s. 904. ISBN 978-84-96553-94-1. ILCHK01. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)
David W. Winkler, Shawn M. Billerman, Irby J. Lovette, red. (desember 2015). Bird Families of the World (Engelsk) (A Guide to the Spectacular Diversity of Birds utg.). Barcelona, Spania: Lynx Edicions and Cornell Lab of Ornithology. s. 600. ISBN 978-84-941892-0-3. MON0033. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)


== Eksterne lenker ==
(en) Anous – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Anous i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Anous hos Artsdatabanken 
(en) Anous hos Fauna Europaea 
(en) Anous hos Fossilworks 
(en) Anous hos ITIS 
(en) Anous hos NCBI 
(en) Kategori:Anous – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Anous – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Anous – detaljert informasjon på Wikispecies
Liste over Mordovias overhoder

Under følger en liste over Mordovias overhoder. Navnene er transkribert fra russisk.
Den mordoviske okrug 1928 – 1930 / Den mordoviske autonome oblast 1930 – 1934 / Den mordoviske autonome sosialistiske sovjetrepublikk 1934 – 1990 / Den mordoviske sosialistiske sovjetrepublikk 1990 – 1994 / Republikken Mordovia 1994 –


== Kilder ==
«Mordovskij natsionalnyj okrug – Mordovskaja avtonomnaja oblast». Spravotsjnik po istorii Kommunistitsjeskoj partii i Sovetskogo Sojuza 1898 – 1991. knowbysight.info. Besøkt 31. mars 2018. 
«Mordovskaja Avtonomnaja Sovetskaja Sotsialistitsjeskaja Respublika – Mordovskaja Sovetskaja Sotsialistitsjeskaja Respublika – Respublika Mordovija». Spravotsjnik po istorii Kommunistitsjeskoj partii i Sovetskogo Sojuza 1898 – 1991. knowbysight.info. Besøkt 31. mars 2018. 
«Russian S.F.S.R. Autonomous Republics». World Statesmen.org. Besøkt 31. mars 2018. 
«Administrative Divisions of the Russian Federation». World Statesmen.org. Besøkt 31. mars 2018.
Lomvier

Lomvier (Uria) er en liten slekt med pelagisk dykkende sjøfugler som tilhører familien alkefamilien (Alcidae) og består av kun to arter. Alkefamilien er én av cirka 20 familier i ordenen vade-, måse- og alkefugler (Charadriiformes). Artene i gruppa er endemiske for den nordlige halvkule.


== Beskrivelse ==
Lomvienes fjærdrakt er ikke like fargefull som hos enkelte andre alkefugler. Den er tofarget sort (oversiden og hode/hals) og hvit (buksiden). Utfargingen minner om den enkelte delfinarter har, blant annet spekkhoggern. Vingene er relativt små i forhold til kroppen, noe som gjør at fuglene må slå svært hurtig med vingene for å kunne fly. Artene regnes ikke som spesielt dyktige flygere, men de er utmerkede svømmere og dykkere. Vingene brukes som luffer når fuglene dykker.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Nettleship & Bonan (2018). Norske navn følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008) og Syvertsen et al. (2017).

Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
Lari, måkefugler, 5 familier, 5 underfamilier, 40 slekter, 155 arter
Dromadidae, krabbeeterfamilien, 1 slekt, 1 art
Glareolidae, brakksvalefamilien, 3 slekter, 17 arter
Stercorariidae, jofamilien, 1 slekt, 7 arter
Alcidae, alkefamilien, 11 slekter, 25 arter
Aethiinae
Cerorhinca, neshornlunde
Fratercula, lunder
Ptychoramphus, sotalke
Aethia, dvergalker
Alcinae
Brachyramphus, dvergteister
Cepphus, teister
Synthliboramphus, stariker
Alca, alker
Pinguinus, geirfugl (†)
Alle, alkekonge
Uria, lomvier
U. lomvia, polarlomvi
U. aalge, lomvi
Laridae, måkefamilien, 5 underfamilier, 25 slekter, 105 arter


=== Fotogalleri ===

		


== Atferd og utbredelse ==
Alker lever av småfisk og krill som de fanger i neddykket tilstand. De trives best i kjølige farvann, der det er lettere å fange fisk, siden også fiskene beveger seg saktere i kjølig vann. At det finnes alker langs kysten av Portugal, California og Mexico skyldes utelukkende at farvannene utenfor har tilsig av kalde havstrømmer fra Atlanterhavet og Stillehavet.
Artene hekker enten i smågrupper eller såkalte fuglefjellkolonier langs kystene på den nordlige halvkule, herunder også langs kysten av Norge, inkludert Bjørnøya, Jan Mayen og Svalbard. Fuglene kommer stort sett bare inn til land for å hekke, og legger kun ett egg. Når kyllingene er klekket er det hunnen som besørger maten, mens hannen forsvarer ungene i reiret og når de kommer på sjøen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) lomvier – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) lomvier i Global Biodiversity Information Facility 
(no) lomvier hos Artsdatabanken 
(sv) lomvier hos Dyntaxa 
(en) lomvier hos Fauna Europaea 
(en) lomvier hos Fossilworks 
(en) lomvier hos ITIS 
(en) lomvier hos NCBI 
(en) Kategori:Uria – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Uria – detaljert informasjon på Wikispecies