jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nor Flyselskap

Nor Flyselskap AS, også kjent som kun Nor-Fly og fra 1980 Nor-Fly Charter, var et norsk flyselskap som opererte med flyfotografering fra Eggemoen flyplass ved Hønefoss og som hadde oppdrag for Norges geologiske undersøkelse (NGU). De drev med magnetometriske undersøkelser av norsk kontinentalsokkel for å kartlegge olje- og gassforekomster, samt at de lagde kart for å vise malmforekomster. Til denne jobben brukte de et fly av typen de Havilland DH 114 Heron, som måtte nødlande i Vestfjorden høsten 1968. Flyet sank, men mannskapet ble reddet. Flyet hadde registreringsnr LN-NPH, og tilhørte kong Hussein av Jordan før det solgt til Nor-Fly.
Selskapet skiftet navn til Nor-Fly Charter i 1980 og fløy da med flere Convair CV-440 Metropolitan som siden ble byttet ut med Convair 580.
Partnair overtok hele selskapet 1. januar 1985.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nor-Fly – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Nor-Fly på NLIs Lokalhistoriewiki.
Salim Iles

Salim Iles (født 14. mai 1975) er en algerisk svømmer. Han representerte landet sitt under fire OL, der han blant annet var flaggbærer for sin nasjon under åpningsseremonien til Sommer-OL 2008. 


== Se også ==
Liste over flaggbærere for Algerie under OL


== Eksterne lenker ==
(en) Salim Iles – Olympedia 
(en) Salim Iles – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Adherbal

Adherbal (død 112 f.Kr.) var konge i Numidia fra 118 f.Kr. til 112 f.Kr. Han var sønn av Micipsa som døde i 118 f.Kr., og som hadde utnevnt sine to sønner Hiempsal og Adherbal, og sin adoptivsønn/nevø Jugurtha til å styre riket sammen.Etter Micipsas død oppsto det straks fiendskap mellom Jugurtha og de to yngre brødrene. De bestemte at de skulle dele statskassen og riket mellom seg og de oppholdt seg forskjellige steder i nærheten av skattkammeret. Hiempsal tok bolig i Thirmida hos en mann som viste seg å være venn av Jugurtha, og han ga Jugurtha nøkler til huset og informasjon om hvor Hiempsal oppholdt seg. Jugurtha fikk dermed sendt sine menn inn i huset og drepte Hiempsal i 117 f.Kr.Etter drapet på Hiempsal tok de fleste numidierne parti for Adherbal, men Jugurtha samlet den beste hæren og gikk til angrep på Adherbal. Adherbal måtte flykte til Roma for å søke hjelp. Jugurtha selv hadde imidlertid mange innflytelsesrike venner blant romerne, og han visste å bestikke de riktige personene. Romerne sendte en delegasjon til Numidia for å dele riket mellom de to, og der fikk Jugurtha den veslige delen som var rikest på jord og folk, mens Adherbal fikk den andre delen som var rikere på havner og byggverk. Etter en tid samlet Jugurtha på nytt en hær og truet Adherbal. Adherbals krigere ble overrasket nær byen Cirta og de måtte forskanse seg i byen. I Cirta bodde også mange romere som deltok i forsvaret av byen. Jugurtha beleiret Cirta, og romerne rådet ettergvert Adherbal til å overgi seg mot et løfte om å få beholde livet. Det ble gjort, men Jugurtha drepte likevel Adherbal og også en mengde andre numidiere og romere da han inntok byen i 112 f.Kr. Dette førte til at han mistet den støtten han hadde i Roma, og romerne gikk til krig mot Jugurthas Numidia - jugurthakrigen – som varte til 105 f.Kr. da den romerske general Gaius Marius tok Jugurtha til fange og fikk ham drept i 104 f.Kr. Etter ham ble Jugurthas halvbror Gauda konge.


== Referanser ==
Opmeer

Opmeer er en kommune i Nederland i provinsen Noord-Holland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kommunens nettside
Ouder-Amstel

Ouder-Amstel er en kommune i Nederland i provinsen Noord-Holland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kommunens nettside
Peder Mathisen

Peder Anders Martinus Mathisen (født 27. februar 1930 i Sauhamn, Måsøy, død 29. september 2005 i Hammerfest) var en norsk Senterparti-politiker. Han representerte SP på Sametinget fra 1989, og igjen fra 1997 til 2001. 
Mathisen var fisker, bosatt i Måsøy. Han hadde kystskippereksamen og tok Fiskarfagskolen i Honningsvåg (1986).
Han satt som kommunestyrerepresentant for SP i Måsøy i to perioder tidlig på 1980-tallet og var medlem av formannskapet fra 1987 til 1991. Fra 1992 representerte han partiet i Finnmark fylkesting. Fra samme året var han styremedlem i Finnmark Utbyggingsstyre. Han var medlem av Norsk sameråd 1983–1989 og styremedlem i Finnmark Fiskarlag 1979-1985.


== Referanser ==


== Kilder ==
Odd Mathis Hætta: Sametinget i navn og tall : Høsten 1989 - høsten 1993
Odd Mathis Hætta: Sametinget i navn og tall : Høsten 1993 - høsten 1997
Odd Mathis Hætta: Sametinget i navn og tall : Høsten 1997 - høsten 2001
Bosporos-tyskere

Bosporus-tyskere kalles de etnisk tyske og østerrikske som er bosatt i Tyrkia og især i Istanbul, og som tildels stammer fra innvandrede familier fra annen del av 1800-tallet. De ble i 2009 anslått til å være om lag 25 000 personer.


== Historie ==
For det meste er de europeiske utlendinger som gjennom århundrer har bodd i Istanbul, for eksempel italienske handelsfolk, forsvunnet eller skrumpet hen til ubetydelige antall. På 1800-tallet var det også fortsatt en betydelig kristen ikke-tyrkisk befolkning fra nærmere regioner i byen (grekere, armenere – kalt levantinere (Leventi). Disse utenlandske segmenter har satt et preg på Istanbuls nyere bybilde, blant annet med sin jugendstil som det ble bygd i på mange hold i metropolen.
Den første tyske innvandrerbølge til Istanbul kom som håndsverkere og handelsfolk, og senere som rådgivere knyttet til den tyske militærmisjon i Det osmanske rike for å bygge opp og modernisere den osmanske hær. Blant de sist nevnte kan nevnes offiserene Colmar von der Goltz og Otto Liman von Sanders. En kritisk kronikør fra disse år var den tyske journalist Friedrich Schrader, som arbeidet og levde i Istanbul fra 1891 til 1918. I sin bok «Eine Flüchtlingsreise durch die Ukraine» beskriver han de viderverdigheter som vederfor bosporos-tyskerne etter krigsnederlaget i 1918. Nesten alle tyskere og østerrikere ble internert og deportert av de allierte. Blant unntakene kan nevnes dem som var tilknyttet det osmanske hoff, som hoffkapellmester Paul Lange, far til den amerikanske dirigent Hans Lange.
I 1852 ble det første tyske sykehus grunnlagt i Istanbul, i 1868 den tyske Oberrealschule (nå Deutsche Schule Istanbul, Özel Alman Lisesi), og senere İstanbul Lisesi.
Under nasjonalsosialismens tid fant mange landflyktige eller fra Tyskland og Østerrike fordrevne vitenskapsfolk og kunstnere sin tilflukt i Tyrkia. Blant dem kan nevnes billedhuggeren Rudolf Belling, arkitekten Bruno Taut og komponisten Paul Hindemith. Det var om lag 1000 tyskere og østerrikere i gruppen som i 1938 var blitt erklært statsløse, og deres familier.
En tredje bølge kom fra og med 1970-årene, overveiende forretningsfolk tilknyttet tyske selskaper eller deres partnerselskaper i Tyrkia.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Anne Dietrich: Deutschsein in Istanbul. Nationalisierung und Orientierung in der deutschsprachigen Community von 1843 bis 1956 Leske & Budrich, Opladen 1998 ISBN 3-8100-2188-1
Barbara Radt: Geschichte der Teutonia. Deutsches Vereinsleben in Istanbul 1847-2000 Deutsches Orient-Institut, Istanbul 2001 ISBN 3-935556-97-7
Hubert Wilschowitz: Deutschsprachige Katholische Gemeinde in der Türkei 1954-1979. Ein Überblick in Berichten, Aufsätzen und Geschichten Blümel, Istanbul 1979


== Eksterne lenker ==
Informationsseite der Deutschen Schule Istanbul
Offizielle Website der Stiftung der Schulabgänger der Deutschen Schule Istanbul
Zweitälteste deutsche Schule in Istanbul Istanbul Erkek Lisesi
Deutsche Botschaftsschule Ankara/Istanbul
Deutschlandfunk "Gesichter Europas" über die deutsche Community in Istanbul 28. März 2009
Geir Liland

Geir Liland (født 13. oktober 1937 i Vardø) var representant for Samisk valgforbund på Sametinget fra 1997 til 2001.
Liland arbeidet som adjunkt, bosatt i Lebesby. Han var kommunestyrerepresentant i Lebesby fra 1995 til 1999, og representerte der Dyfjord bygdeliste. 


== Kilder ==
Odd Mathis Hætta: Sametinget i navn og tall : Høsten 1997 - høsten 2001
Inge Arne Eriksen

Inge Arne Eriksen (født 11. august 1953 i Vardø) ble valgt som representant for Arbeiderpartiet i Sametinget for perioden 1997 til 2001. Han ble imidlertid ansatt i Sametingets administrasjon, og gikk derfor ut av tinget før perioden var omme. Han ble erstattet av Randi Solli Pedersen.
Eriksen er bosatt i Alta, og utdannet fiskerikandidat fra Norges fiskerihøyskole/Universitetet i Tromsø i 1966. Han var medlem av Fiskerinemnda i Gamvik kommune på 1980-tallet. 


== Kilder ==
Odd Mathis Hætta: Sametinget i navn og tall : Høsten 1997 - høsten 2001
Alfredo Yantorno

Severo Alfredo Yantorno Vidal (født 8. juni 1924, død 28. juli 1963) var en argentinsk svømmer. Han representerte landet sitt i Sommer-OL 1948 i London, der han blant annet var flaggbærer for laget under åpningsseremonien. 


== Se også ==
Liste over flaggbærere for Argentina under OL


== Eksterne lenker ==
(en) Alfredo Yantorno – Olympedia 
(en) Alfredo Yantorno – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Roshendra Vrolijk

Roshendra Vrolijk (født 3. november 1984) er en arubisk tidligere svømmer. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2004 i Aten, der hun blant annet var flaggbærer for sin nasjon under åpningsseremonien. 


== Se også ==
Liste over flaggbærere for Aruba under OL


== Eksterne lenker ==
(en) Roshendra Vrolijk – Olympedia 
(en) Roshendra Vrolijk – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Veien vi ska gå

Veien vi ska gå er et musikkalbum med Sie Gubba. Albumet kom ut 7. mars 2014 og er den første albumet siden 2009 med Tommy Folstadli på trommer. All låtmateriale er skrevet av Magne Almås og Petter Øien med unntak av "900 gram" som er skrevet av Terje Tysland. Albumet er produsert av Magne Almås og Petter Øien.


== Sporliste ==
«Gammel tid» (Almås/Øien)
«Flommen» (Almås/Øien)
«Veien vi ska gå» (Almås/Øien)
«Æ og du» (Almås/Øien)
«900 gram» (Terje Tysland)
«Nyslått gras» (Almås/Øien)
«Fæst både før og no» (Almås/Øien)
«19 år» (Almås/Øien)
«Spørsmål & svar» (Almås/Øien)
«Nye mål» (Almås/Øien)


== Medvirkende ==


=== Sie Gubba ===
Petter Øien - sang, gitar, mix
Magne Almås - gitarer, kor, mix
Morten Hølås - fele, mandolin, kor
Reidulf Wormdal - piano, orgel, trekkspill
Leif Arne Olaussen - bassgitar
Tommy Folstadli - trommer


=== Andre medvirkende ===
Roar Øien - dobro
Håvard Soknes - trommer, miksing
Ronny Wikmark - miksing av "19 år"
Njål Frode Lie - mastring
Max Metzker

Max Metzker (født 8. mars 1960) er en australsk svømmer. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1980, der han blant annet var flaggbærer for sin nasjon under åpningsseremonien. Han tok også bronse på 1500 meter i samme OL.


== Se også ==
Liste over flaggbærere for Australia under OL


== Eksterne lenker ==
(en) Max Metzker – Olympics.com 
(en) Max Metzker – Olympedia 
(en) Max Metzker – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Max Metzker – Australian Olympic Committee 
(en) Max Metzker – Commonwealth Games Federation 
(en) Max Metzker – FINA 
(en) Max Metzker – swimrankings.net
Alberto Conrad

Alberto Conrad Machuca (født 26. mars 1910) er en boliviansk svømmer. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1936, der han blant annet var flaggbærer for sin nasjon under åpningsseremonien. Han var også den første bolivianeren som deltok i et OL.


== Se også ==
Liste over flaggbærere for Bolivia under OL


== Eksterne lenker ==
(en) Alberto Conrad – Olympics.com 
(en) Alberto Conrad – Olympedia 
(en) Alberto Conrad – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Alberto Conrad – FINA 
(en) Alberto Conrad – TheSports.org
Samantha Paxinos

Samantha Paxinos (født 25. februar 1988) er en botswansk svømmer. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2008 i Beijing, der hun blant annet var flaggbærer for sin nasjon under åpningsseremonien. 


== Se også ==
Liste over flaggbærere for Botswana under OL


== Eksterne lenker ==
(en) Samantha Paxinos – Olympedia 
(en) Samantha Paxinos – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Samantha Paxinos – TheSports.org
Emery Nziyunvira

Emery Nziyunvira (født 19. mars 1984) er en burundisk svømmer. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2004, der han blant annet var flaggbærer for sin nasjon under åpningsseremonien. 


== Se også ==
Liste over flaggbærere for Burundi under OL


== Eksterne lenker ==
(en) Emery Nziyunwira – Olympedia 
(en) Emery Nziyunwira – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Stinson Voyager

Stinson Voyager var lett amerikansk bruksfly fra 1940-tallet bygget av Stinson Aircraft Company.


== Utvikling ==
Først utviklet som Stinson Model 105 i 1939. Det var en høy-vinget, tre-seters en-dekker utstyrt med, enten en 75 h/k Continental A-75 eller en 80 h/k Continental A-80-6. Denne ble senere utviklet som Model 10 utstyrt med Continental A-80 stempelmotor. Model 10 hadde en bredere cabin såvel som forbedret standard av interiør og finish. Model 10 ble etterfulgt av Model 10A, utstyrt med en Franklin 4AC-99 motor og Model 10B med Lycoming GO-145.


== Operatører ==
 CanadaRoyal Canadian Air ForceUnited States Army Air Forces


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stinson 105 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hertsa-området

Hertsa-området (rumensk Ținutul Herța, ukrainsk Край Герца/Kraj Kertsa) er et område i sørvestlige Ukraina ved den rumenske grense. Befolkningen var i 2001 på rundt 32.300 personer, hvorav 93 % etnisk rumenere. Navnet kommer fra viktigste by, Hertsa.
Territoriet tilhørte i middelalderen fyrstedømmet Moldova, ble på midten av 1800-tallet del av Romania og ble den 28. juni 1940 okkupert og annektert av Sovjetunionen i kjølvannet av Ribbentrop-Molotov-pakten. Det ble gjenerobret av Romania da aksemaktene angrep Sovjetunionen i 1941, men atter tatt av sovjethæren i 1944. 
Den sovjetiske anneksjon ble internasjonalt anerkjent ved Pariskonferansen i 1946.
Grensen ligger fast; både Romania og Ukraina anerkjenner tingenes tilstand blant annet ved å ha ratifisert en grensedefinisjonsavtale. Imidlertid arbeider flere rumenske grupperinger for at området og byen Hertsa historisk tilhører Romania og at okkupasjonen som fant sted i 1940 var og fortsatt er urettmessig.


== Eksterne lenker ==
Einer der Originalverfasser der ukrainischen Verfassung spricht über die Herța-Region (rumensk)
Indias flyvåpen

Indias flyvåpen (भारतीय वायु सेना : Bharatiya Vayu Sena : Indian Air Force) er en del av Indias forsvarsmakt, hvis oppgave er rettet mot å sikre  det indiske luftrommet. Indias flyvåpen ble dannet den 8. oktober 1932 under navnet Indian Air Force, men i 1945 ble navnet endret til Royal Indian Air Force. I 1950 ble ordet Royal tatt bort siden India var blitt en selvstendig republikk. Indias flyvåpen er verdens fjerde største.


== Historie ==


=== Starten og de første piloter ===
Indias flyvåpen ble etablert den. 8. oktober 1932 og den første skvadron (No.1 squadron) så dagens lys den 1. april 1933. Indias flyvåpen bestod fra begynnesen av fem indiske piloter, en offiser fra det kongelige flyvåpenet og fire dobbeltdekkere av typen Westland Wapiti.
De fem første offiserene som utgjorde Indias flyvåpen var Harish Chandra Sircar, Subroto Mukerjee, Bhupendra Singh, Aizad Baksh Awan og Amarjeet Singh. En sjette offiser, S N Tandon, fikk ikke ansettelse da han var for lav av vekst. Alle fem ble piloter og offiserer i 1932 på RAF Cranwell. Subroto Mukerjee ble senere det Indiske flyvåpens første Chief of the Air Staff (generalinspektør). Andre kjente offiserer som fikk sin trening før andre verdenskrigs utbrudd omfattet Aspy Engineer, K. K. Majumdar, Narendra, Daljit Singh, Henry Runganadhan, R. H. D. Singh, Baba Mehar Singh, S. N. Goyal, Prithpal Singh og Arjan Singh.


=== Andre verdenskrig  (1939–1945) ===
Indias flyvåpen spilte en avgjørende rolle i å blokkere den japanske hærens frammarsj gjennom Burma, der det indiske flyvåpens første angrep mot den japanske militærbasen i Arakan fant sted. Indias flyvåpen gjennomførte også angrep mot Mae Hong Son, Chiang Mai og Chiang Rai nord i Thailand. Under krigen genomgikk det indiske flyvåpen store utvidelser og fikk nye fly som Vultee Vengeance, Hawker Hurricane og Westland Lysander.
Kong George VI forandret navnet til det Kongelige indiske flyvåpen i 1945 for å  vise sin takknemlighet for flyvåpenets insats under krigen. 1950 ble navnet endret tillbake til det Indiske flyvåpen siden India nå var blitt en selvstendig republikk.


== Militære grader i Indias flyvåpen ==

Den høyeste graden i det indiske flyvåpen er Marshal of the Indian Air Force, en grad som bare etter eksepsjonell tjenestegjøring utnevnes av Indias president  (tilsvarende Field Marshall i den indiske hæren). MIAF Arjan Singh er den eneste offiser som har oppnådd  denne grad. Høyeste sjefen for Indias flyvåpen er Chief of the Air Staff. Under disse forhold har gradstrukturen blant medlemmene i flyvåpenet vært  basert på britisk modell. Gjennom årene har gradstrukturen fått signifikante forandringer.


=== Offiserer ===
De ulike gradene innen det indiske flyvåpen er listet opp etter rang, med den høyeste grad først:


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Air force of India – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Webbplats om Indiens flygvapen
Artikel på Global Security om Indiens flygvapen
Indiens flygvapen på india-defence.com
Live – 20 år

Live – 20 år er det andre livealbumet med countrybandet Sie Gubba, utgitt i forbindelse med 20-årsjubileumet. Albumet ble innspilt live på Tydalsfestivalen i Stugudalen 18. juli 2014 og ble også filmet for en bonus-DVD. Albumet inneholder hovedsakelig av låter fra albumene Hemafrå, Alt du vil ha og Veien vi ska gå. Albumet inneholder også den nye låta Ta mæ med.


== Sporliste ==


=== CD ===
«Gammel tid» (Almås/Øien)
«Alt du vil ha» (Almås/Øien)
«Hemafrå» (Almås)
«Den gamle låven» (Øien)
«Senga di» (Øien)
«Så kom du» (Almås/Øien), med Kristin Håkerud
«Flommen» (Almås/Øien)
«Det e læng sea no» (Almås/Øien)
«Æ å du» (Almås/Øien)
«Veien vi ska gå» (Almås/Øien)
«Hem te Stuggudal» (Almås)
«Sånn e livet» (Øien)
«Fjellrypa» (Almås/Engan)
«Ta mæ med» (Almås/Øien)


=== DVD ===
«Gammel tid» (Almås/Øien)
«Alt du vil ha» (Almås/Øien)
«Hemafrå» (Almås)
«Den gamle låven» (Øien)
«Senga di» (Øien)
«Så kom du» (Almås/Øien), med Kristin Håkerud
«Flommen» (Almås/Øien)
«Det e læng sea no» (Almås/Øien)
«Æ å du» (Almås/Øien)
«Veien vi ska gå» (Almås/Øien)
«Hem te Stuggudal» (Almås)
«Sånn e livet» (Øien)
«Fjellrypa» (Almås/Engan)


== Medvirkende ==


=== Sie Gubba ===
Petter Øien - sang, gitar
Magne Almås - gitarer, kor, produsent, miksing
Morten Hølås - fele, mandolin, kor
Reidulf Wormdal - piano, orgel, trekkspill
Leif Arne Olaussen - bassgitar
Tommy Folstadli - trommer


=== Andre medvirkende ===
Kristin Håkerud - sang på Så kom du
Håvard Soknes - miksing
Njål Frode Lie - mastring
Alexander Nylund - live-bilder
Håkon Grav - fotograf
Kim-Marius H. Olsen - regi, videofotografer, klipp, finishing og grading
Frode Dreier - videofotografer
Monica Lilleengen - videofotografer
Emil A. B. Tanem - dronefoto
Camilla Drege Starseth - dronefoto
Jan Olav Warmdal - kamerassistent
Ida Eldøen - klipp
Tor Nilsen (politiker)

Tor Nilsen (født 19. juli 1952 i Samuelsberg i Kåfjord) ble valgt som representant for Norske Samers Riksforbund i Sametinget for perioden 1997 til 2001. 
Nilsen er lærer og småbruker, per 2020 bosatt i Kjerringdalen i Manndalen, Kåfjord. Han var kommunestyrerepresentant fra 1975 til 1998, og har vært medlem av formannskapet, av helse- og sosialutvalg, av teknisk utvalg og skolestyret. 


== Kilder ==
Odd Mathis Hætta: Sametinget i navn og tall : Høsten 1997 - høsten 2001
Asbjørg Skåden

Asbjørg Hermine Eriksen Skåden (født 6. juni 1946 i Skånland, død 24. april 2020) ble valgt som representant for Norske Samers Riksforbund til Sametinget for perioden 1997 til 2001.Skåden var adjunkt, bosatt i Evenskjer i Skånland. Hun ble utdannet ved lærerskolen i Tromsø, ved Molde handelsgymnasium og ved Universitetet i Tromsø. I 1972 var hun fredskorpsdeltaker i Uganda.
Hun var nestleder i Samisk utdanningsråd fra 1992 til 1993, deretter rådsleder fram til 1997. I 1998 etablerte hun forlaget Skániid girjie og hun forfattet flere bøker med tema relatert til markesamisk kultur. Hun hadde ellers ulike verv i en rekke styrer og utvalg. Hun var mor til forfatterne Sigbjørn Skåden og Magne Domantrener Skåden.
Hun mottok Kongens fortjenstmedaljei dsember 2017 for «livslangt pionerarbeid for samisk språk og kultur».


== Bibliografi ==
Čuoppomáddu/Froskemora, (1994/2008)
Skániid ja Evenašši sámi báikenamaid álgománus, (1999)
Jiena jána gehtte, (2003)
Ii hal Ruohttaráidu lea johtán goseg!, (2006)
Skábma : en samisk mørketidsfortelling, (2008)
Márkku degoat, (2009)
Márkku sánit, (2010)
Samiske stedsnavn i Skánik/Skånland, (2013)


== Referanser ==
Sikkerhetsområde

Et sikkerhetsområde er et begrep fra skytesport som beskriver et område med trygg bakgrunn hvor skyttere kan håndtere tomme skytevåpen uten å være under kommando av en standplassleder. Sikkerhetsområder er utbredt i dynamisk sportsskyting og PPC, hvor skyttere for eksempel kan pakke opp, ned eller hylstre våpen, rengjøre og reparere, tørrtrene eller trene med tomme magasiner.
Håndtering av all ammunisjon er uttrykkelig forbudt i sikkerhetsområdet, inkludert klikkpatroner. Utenfor sikkerhetsområdet kan ammunisjon håndteres fritt til å lade magasiner, mens skytevåpen bare kan håndteres under direkte kommando av en standplassleder. Overtredelser resulterer i umiddelbar diskvalifikasjon fra konkurransen. Den adskilte behandlingen av skytevåpen og ammunisjon er med på å hindre ulykker som vådeskudd.


== Se også ==
Sikkerhetsregler for skytevåpen
Liste over skytterorganisasjoner


== Referanser ==
Merkedamselva

Merkedamselva er ei elv Tønsberg og Sandefjord kommuner i Vestfold og Telemark. Den har utspring fra Merkedammen, i et skogsområde øst for Svarstad i Lågendalen. Stedet er sentralt i et mye brukt utfartsområde for byene i Vestfold, og her er det tilrettelagt for friluftsliv. Merkedamselva renner gjennom et flatt landskap langs fylkesvei 312 gjennom Sandefjord kommune. Et par kilometer nord for Sem i Tønsberg løper den sammen med Storelva og danner Aulielva.
Elva er 35,9 kilometer lang, regnet fra Merkedammen til samløpet med Storelva, eller 38,7 km hvis man regner med Lånebekken, som har utspring ved Lånesetra et par kilometer nord for Merkedammen. Den har et nedbørfelt på 128,41 km² og middelvannføringen ved munningen er 2,32 m³/s.Langs Merkedamselva finnes det bygdemøller med tilhørende mølledammer.


== Referanser ==
Egil Hagen (1922-1986)

Egil Hagen (født i 24. juli 1922, død 12. oktober 1986) var en norsk krigsflyver. Hagen vokste opp på Lena på Østre Toten.
Etter å ha deltatt i kampene i 1940 flyktet Hagen til Sverige, så over til England og ble sendt til Little Norway i Toronto for flygerutdannelse.  Han deltok siden i invasjonen av Normandie og i kampene i Frankrike og Tyskland. Han er blant annet kjent for å ha blitt skutt ned seks ganger.

For sin krigsinnsats ble Hagen dekorert med Krigsmedaljen, Deltagermedaljen med rosett, Haakon VIIs 70 års medalje og en rekke utenlandske ordner og medaljer.


== Referanser ==