jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Antratsyt

Antratsyt, eller Antratsit (ukrainsk og russisk Антрацит), er en by i Ukraina. Den ligger sør i Luhansk oblast (fylke). Den er det administrative senteret i Antratsyt rajon (kommune). Byen har omkring 80 000 innbyggere (2011). 
Antratsyt er oppkalt opp etter de store forekomstene i området av antrasitt, en type kull. 
I 1874 fant kosakken Ivan Dvuzjenov kull i nærheten og i 1904 ble Antratsyt Bokovsky kullgruve bygd. En liten boseting vokste opp ved gruven. I 1920 fikk byen offisielt navnet Bokovo-Antratsyt, men dette ble forkortet til Antratsyt i 1962. 
Antratsyt ligger 90 km sør for Lugansk, 130 km nordøst for Donetsk og 32 km vest for grensen til Russland. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Antratsyt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Antratsyt – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Kongens gruve (Kongsberg)

Kongens gruve var den største gruven ved Kongsberg Sølvverk.  Sølv-åren ble påvist av gjeterbarna Helga og Jakob 16. juli 1623. Gruven er i dag besøksgruve ved Norsk Bergverksmuseum.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Kongens gruve (Kongsberg)». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Cantaloupe

Cantaloupe er en underart til melon (Cucumis melo) tilhørende gresskarfamilien. Den er rund og har et blekgult, nettmønstret skall. Kjøttet er gult til grønt med en kjerne i midten. Smaken er søt og mild.


== Kilder ==
(no) Kantalupp i Store norske leksikon
Asger Reher

Asger Reher (født 24. juni 1950 i Aabenraa) er en dansk skuespiller. 
Han har spillet teater samt hatt adskillige film- og TV-roller. Han er også kjent som medlem av barbershopkvartetten Ørkenens Sønner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Asger Reher – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
(en) Asger Reher på Internet Movie Database 
(sv) Asger Reher i Svensk Filmdatabas 
(da) Asger Reher på Filmdatabasen 
(da) Asger Reher på danskefilm.dk 
(da) Asger Reher på danskfilmogtv.dk 
(da) Asger Reher på Scope 
(en) Asger Reher på AllMovie 
(en) Asger Reher hos The Movie Database 
(da) Asger Reher hos danskefilmstemmer.dk
Lov om kartlegging, deling og registrering av grunneiendom

Lov om kartlegging, deling og registrering av grunneiendom (korttittel: delingsloven) var en norsk lov som for første gang innført en felles lov for hele Norge for måling, merking og registrering av eiendommer. Ansvaret for å forvalte loven ble lagt til Miljøverndepartementet, som allerede ved opprettelsen i 1973 hadde fått hovedansvaret for kartlegging og oppmåling i Norge.
Loven gjorde gjeldende for alle kommuner de ordninger som gjaldt for byene. Alle kommuner fikk ansvar for å utføre delingsforretninger, med krav om grensemerking og nøyaktig innmåling av grenser.
Arbeidet med å etablere et moderne databasert eiendomsregister, GAB-registeret, ble lovmessig forankret i delingsloven.
Loven ble opphevet fra 1. januar 2010 og erstattet av lov om eigedomsregistrering .


== Referanser ==
Damenes Aften

Damenes Aften er et kvinnekor fra Hamar som ble etablert i 1992. Koret har vunnet en rekke konkurranser. Gruppen startet opprinnelig med 16 medlemmer, og tallet har holdt seg relativt stabilt.
Dirigent i koret er Erland Dalen, som også er grunnlegger for koret. Han har blant annet en bakgrunn som musikkfaglig korkonsulent i Norges Korforbund.
Foreign Intelligence Surveillance Court

Foreign Intelligence Surveillance Court er en amerikansk føderal domstol som ble etablert i 1978 med hjemmel i Foreign Intelligence Surveillance Act (FISA). Domstolen fører legalitetskontroll med amerikanske myndigheters overvåkningsvirksomhet innenfor landets grenser, hovedsakelig aktiviteter utøvd av National Security Agency og Federal Bureau of Investigation.
Kongressen etablerte Foreign Intelligence Surveillance Court i kjølvannet av Watergate-skandalen. Den hadde opprinnelig syv dommere, men ble utvidet til elleve med vedtagelsen av USA PATRIOT Act i 2001.


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Braulio Carrillo nasjonalpark

Braulio Carrillo nasjonalpark (spansk: Parque Nacional Braulio Carrillo) er en nasjonalpark i det sentrale Costa Rica. Den befinner seg i provinsene Heredia, San José, Cartago og Limón på landets karibiske side. Den dekker en del av fjellkjeden Cordillera Central, og består av tropisk regnskog og tåkeskog. Den har svært variert flora og fauna.
Parkens høyeste punkt er 2 906 moh, som er toppen av vulkanen Barva, mens det laveste er 36 moh. Gjennom nasjonalparken går riksvei 32, også kjent som Autopista Braulio Carrillo, mellom byene San José og Limón.
Nasjonalparken ble oppretta 15. april 1978. Den er oppkalt etter Costa Rica tredje president, Braulio Carrillo.


== Bilder ==

		


== Se også ==
Liste over nasjonalparker i Costa Rica


== Eksterne lenker ==
(en) Braulio Carrillo National Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Braulio Carrillo nasjonalpark hos SINAC
Braulio Carrillo nasjonalpark hos Costa Rica Infolink
Dingjun Shan

Dingjun Shan (tradisjonell kinesisk: 定軍山, forenklet kinesisk: 定军山, pinyin: Dìngjūn Shān) er en kinesisk film fra 1905, redigert av  Ren Jingfeng (任景丰). Filmen ble laget av Fengtai Photography i Beijing Den tok utgangspunkt i en hendelse i Luo Guanzhongs historiske roman Romansen om de tre riker, med Tan Xinpei (forenklet kinesisk: 谭鑫培; tradisjonell kinesisk: 譚鑫培) iden viktigste rollen. 
Filmen bestod av et opptak av en Beijingoperaforestilling om slaget ved Dingjunshan, og er den eldste kinesiske film laget.Det eneste eksemplar ble ødelagt i brann sent i 1940-årene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dingjun Shan på Internet Movie Database
Arbeiderens kjærlighet

Arbeiderens kjærlighet (kinesisk: 劳工之爱情; pinyin: Laogong zhi aiqing) er en kinesisk kortfilm fra 1922. Den er også kjent under tittelen Frukthandlerens romanse (kinesisk: 掷果缘; pinyin: Zhi guo yuan). Den er, etter det man vet, den eldste, fortsatt bevarte, kinesiske film. Filmen var også en av filmselskapet Mingxings første filmer. Den ble skrevet og regissert av Mingxings grunnleggere, Zhang Shichuan respektive Zheng Zhengqiu.
Verdt å notere er at filmen har både kinesisk og engelsk tekst, på grunn av at på denne tid bodde mange vesterlendinger i Shanghai.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata
Carara nasjonalpark

Carara nasjonalpark (spansk: Parque Nacional Carara) er en nasjonalpark vest i Costa Rica. Den befinner seg i kantonen Garabito i provinsen Puntarenas og kantonen Turrubares i provinsen San José. Nasjonalparken beskytter svært spesialiserte økosystemer i nedbørfeltet til Río Grande de Tárcoles, hvor de kontinentale innflytelsene nord- og sørfra konvergerer. Parken består av tropisk regnskog, og det meste av den, om lag 47 km², er primærskog. Det er flere elver og fosser i nasjonalparken. Den har også flere arkeologiske funnsteder fra førkolumbisk tid.
Nasjonalparken ble oppretta 26. april 1978, som biologisk reservat. 18. november 1998 ble den gjort om til nasjonalpark. Navnet Carara er indiansk, og stammer sannsynligvis fra det utdødde språket huetar.


== Arkeologiske steder ==
I Carara nasjonalpark er det 15 arkeolgiske funnsteder fra førkolonial tid. De stammer fra to ulike bosetningsperioder: Pavas-fasen (300 f.Kr. – 300 e.Kr.) og Cartago-fasen (800–1500). De viktigste funnstedene heter Carara, hvor det er en rektangulær base på 6x4 meter, og Lomas Entierro, en stor landsby med boliger og gravplasser langs med Río Grande de Tárcoles som sannsynligvis hadde politisk og økonomisk makt over områdene ved den nedre delen av elva.


== Bilder ==

		
		
		


== Se også ==
Liste over nasjonalparker i Costa Rica


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Carara National Park – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Carara nasjonalpark hos SINAC
Carara nasjonalpark hos Costa Rica Infolink
Fotballklubben Bodøkameratene

Fotballklubben Bodøkameratene, ofte kalt Bokam, ble stiftet i 1973. Seniorlaget, klubbens eneste lag, spilte på lavere nivåer i Salten, med sju sesonger på nivå 4 (Helgeland/Salten-serien) som best. I 2007 trakk Bokam laget fra serien på grunn av mangel på spillere, og klubben ble i praksis oppløst. Bokam gjenoppsto med et oldboyslag i 2013. Hjemmebanen er Aspmyra kunstgressbane ved Aspmyra stadion i Bodø.
Bokam har vært regnet som en bohemklubb, med avslappet holdning til prestasjoner og resultater. Klubben fikk nasjonal oppmerksomhet etter en kamp mot FK Gevir høsten 1981, da en av lagets spillere fikk gult kort for usportslig opptreden da han ved en kjempesjanse skjøt over mål. Vinneren av kampen ville rykke opp til nivå 4, men ingen av lagene ønsket å rykke opp, og de to lagene gjorde det de kunne for å unngå å score mål.


== Kilder ==
Norges Fotballforbund: FK Bodøkameratene (besøkt 24. mai 2014)
Avisa Nordland: Bokam fyller 40 år (s. 30, 3. oktober 2013, arkivert hos Retriever Norge)
Bodø Nu: Fikk gult kort for å bomme på åpent mål (23. august 2013, besøkt 24. mai 2014)
Brønnøysunds Avis: Bokam legges ned (7. mars 2007, arkivert hos Retriever Norge)
Otto Harder

Otto «Tull» Harder (født 25. november 1892 i Braunschweig, død 4. März 1956 i Hamburg) var en tysk fotballspiller og medlem av SS som deltok både i første- og andre verdenskrig. I sistnevnte var han fenrik i Waffen-SS.
Han ble etter krigen dømt til 15 års fengsel for krigsforbrytelser, men ble løslatt etter noen få år i fengsel.
Harder begynte først karrieren med friidrett i Altonaer FC von 1893, men som fotballspiller begynte han i Hohenzollern Braunschweig, før han etter ett år dro til Eintracht Braunschweig. Harder fikk kallenavnet «Tull» etter at Tottenham Hotspur kom på besøk. Tottenhams Walter Tull, en av de første profesjonelle sorte spillerne i engelsk toppdivisjon, lærte dem en del dribletriks som Harder tok med seg videre på klubblaget. Nettopp disse triksene og hans dyktige soloprestasjoner ble Harders varemerke. Harder ble stadig mer populær hos tilhengere, og hans tur til Hamburg 1888 ble delvis sabotert slik at han spilte et år til i Eintracht Brauschweig.
Deretter brøt første verdenskrig ut, og Harder tjenestegjorde ved fronten, der han vant Jernkorset av 1. og 2. klasse. Da han kom tilbake fra krigen, ble han med i Hamburger SV, som ble dannet ved sammenslåingen av Hamburg 1888 og to andre lag. Harder var da en av de beste tyske fotballspillerne i sin tid, og hadde stor suksess både på landslag og i klubblag. En rekke trofeer (tysk mester 1922, 1923 og 1928 som de høyeste) ble vunnet med ham i klubben, og han scoret 378 mål i sin tid i Hamburg, en rekord bare Uwe Seeler har passert i Hamburg. Harder ble så kjent at det ble laget en stumfilm om ham, «Der König der Mittelstürmer», med Paul Richter (som Tull Harper[sic]) og Aud Egede-Nissen i hovedrollene. Harder spilte i klubben til 1931. Deretter trappet han ned i SC Victoria Hamburg.
Etter fotballen jobbet han som forsikringsmekler. I tillegg meldte han seg inn i NSDAP i 1932, og kort tid etter i SS. I 1939 meldte Harder seg tidlig til fronten. Harder tjenestegjorde blant annet som fangevokter i Neuengamme konsentrasjonsleir. Denne leiren ble også Asbjørn Halvorsen plassert i, som fange. Det er imidlertid ikke bevist at Harder og Halvorsen befant seg i Neuengamme samtidig, og derfor er ikke myten om at de møttes som fangevokter og fange bekreftet.Etter krigen ble Harder dømt for krigsforbrytelser. Straffen var 15 år, men han ble sluppet fri allerede fire år senere og fortsatte som forsikringsmegler. Han døde den 4. mars 1956.


== Meritter ==
Tysk mester: 1922, 1923 og 1928
Andreplass: 1924
Nordtysk mester: 1919, 1921, 1922, 1923, 1924, 1925, 1928, 1929
Nordtysk cupmester 1926
Nest mestscorende i Hamburger SV


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Otto Harder – Transfermarkt 
(en) Otto Harder – national-football-teams.com 
(en) Otto Harder – WorldFootball.net 
(de) Otto Harder – fussballdaten.de 
(en) Otto Harder – EU-Football.info 
(de) Otto Harder – Tysklands fotballforbund
Ragnhild Sigland

Ragnhild Westgaard Sigland, ofte kreditert som Nell Sigland (født 13. november 1976), er en norsk sanger som kommer fra Hamar. Hun var vokalist i goth metal bandet Theatre of Tragedy fra 2004 til bandet ble oppløst i 2010. Hun kom inn som en erstatter for Liv Kristine Espenæs Krull.Til daglig jobber hun som lærer, og synger i damekoret Damenes Aften fra Hamar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ragnhild Sigland på Discogs 
(en) Ragnhild Sigland på MusicBrainz 
(en) Ragnhild Sigland på Encyclopaedia Metallum
Shenmo

Shenmo eller Guder-og demoner-fiksjon (forenklet kinesisk: 神魔小说; tradisjonell kinesisk: 神魔小說; pinyin: Shénmó Xiǎoshuō) er en subsjanger under fantasy-fiksjon som kretser rundt guddommer, udødelige og monstre fra kinesisk mytologi. Uttrykket shenmo xiaoshuo, som ble utmyntet tidlig på 1900-tallet av forfatteren og litteraturhistorikeren Lu Xun, betyr bokstavelig «Guder-og demoner-fiksjon». Eksempler på shenmo er romanene Reisen til Vesten og Fengshen Yanyi.


== Litteratur ==
Wang, David Der-wei (1997). Fin-de-siècle Splendor: Repressed Modernities of Late Qing Fiction, 1849-1911. Stanford University Press. ISBN 978-0-8047-2845-4. 
Wang, David Der-wei (2004). The Monster that is History: History, Violence, and Fictional Writing in Twentieth-century China. University of California Press. ISBN 978-0-520-93724-6. 
Chun, Mei (2011). The Novel and Theatrical Imagination in Early Modern China. BRILL. ISBN 978-90-04-19166-2. 
Lu, Hsün (1959). A Brief History of Chinese Fiction. Translated by Hsien-yi Yang and Gladys Yang. Foreign Language Press. ISBN 978-7-119-05750-7. 
Yang, Erzeng (2008). The Story of Han Xiangzi: The Alchemical Adventures of a Daoist Immortal. University of Washington Press. ISBN 978-0-295-80194-0. 
Yu, Anthony (2008). «The Formation of Fiction in the "Journey to the West"». Asia Minor. Academia Sinica. 21 (1): 15-44. JSTOR 41649940. [1]


== Referanser ==
Göta kanalbolag

Aktiebolaget Göta kanalbolag er et selskap som kontrollerer Göta kanal. Selskapet ble grunnlagt i 1810 i forbindelse med at arbeidet med Göta kanal startet. Kanalen var klar i 1832. Fram til 1978 var kanalen i privat eie og da ble selskapet overtatt av den svenske staten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Journey Through the Past (film)

Journey Through the Past er en film skrevet og regissert av Neil Young fra 1972. Den ble opprinnelig filmet i 16mm og ble deretter utviklet for visning på kino.Filmen  begynner i 1966 da Young fortsatt spilte i Buffalo Springfield og går fram til t6idspunktet for at filmen ble laget i 1972. Det er en eksperimentell film, som med en kombinasjon av dokumentariske klipp fra konserter i løpet av denne tiden, backstage-opptak og med frie kunstfilm-lignende sekvenser. Dette var Youngs debut som regissør, og filmen fikk ikke noen god mottakelse fra kritikerne. Filmen ble gjenutgitt i 2009 på DVD sammen med samleboksen Neil Young Archives.
I filmen deltar Youngs  ulike musikere som han hadde arbeidet med i denne perioden, som Stephen Stills, Richie Furay, Dewey Martin, David Crosby og Graham Nash. 
Samme året ble albumet Journey Through the Past med musikken fra filmen - slik den framsto der - gitt ut.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Journey Through the Past på Internet Movie Database 
(nl) Journey Through the Past på MovieMeter 
(en) Journey Through the Past på Rotten Tomatoes
Yin Mingzhu

Yin Mingzhu (forenklet kinesisk: 殷明珠; født 1904 i Wujiang ved Suzhou i Jiangsu, død 1989 i Hongkong), også kjent som Pearl Ing, var en kinesisk skuespillerinne aktiv i 1930-årene. Hun var mor til skuespillerinnen Judy Dan.


== Biografi ==
Yin Mingzhu ble født Yin Shangxian i Wujiang og flyttet til Shanghai i ung alder. I 1926 giftet hun seg med regissøren Dan Duyu (但杜宇). Yin Mingzhu spilte i nesten halvparten av de rundt 30 filmer som Dan Danyu regisserte; de flesta av dem regnes som tapte for ettertiden. Paret flyttet senere til Hongkong, der Yin Mingzhu døde i 1989.


== Filmografi ==
Merk: De fleste tidlige kinesiske fikk i utgangspubktet ikke offisielle engelske titteloversettelser, så det kan ha vært ulike titler i bruk.

1922: The Sea Oath (海誓), regissert av Dan Duyu
1925: Back Home From the City eller Somegirl (重返故乡), også med Ma-Xu Weibang og Shi Dongshan, regissert av Dan Duyu - "Purity" eller "Somegirl"
1926: Family Heirloom (传家宝), regissert av Dan Duyu
1926: Repayment
1927: The Cave of the Silken Web (盘丝洞) eller Journey to the West - the Spiders Cave (西游记-盘丝洞) eller Spiders,regissert av Dan Duyu - første edderkoppånd
1928: A Dream of Red Mansions
1928: The Diamond Case
1929: Sister, I Love You (妹妹我爱你) eller The Flying Thief (飞行大盗), regissert av Dan Duyu - niesen
1929: The Spider Cave II
1930: The Leering Swordsman
1930: The Case in the Studio
1930: Tofu Master
1931: Oriental Story
1931: Stranger in the Old House
1932: South Seas Beauty
1933: An Innocent Girl
1934: Golden Age (黄金时代), regissert av Bu Wancang
1935: Peach-Blossom Dream


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yin Mingzhu på Internet Movie Database 
(en) Yin Mingzhu hos The Movie Database
Alnafetgata

Alnafetgata (1-5, 2-10) er en gate i Gamlebyen i bydel Gamle Oslo. Den går fra Ekebergveien og nordover mot Gamlebyen gravlund.
Gaten fikk navn etter Ahnefeldtløkken i 1866. Navnet på løkken og gaten er senere modernisert til Alnafet.


== Bebyggelse i utvalg ==
Nr. 2: Gamlebyen menighetshus (ark. Harald Olsen, oppført 1900. Ligner en liten kirke, og huser fra 2017 Den etiopiske ortodokse kirke.
Nr. 4: Leiegård tegnet av Frithjof Aslesen (1900)
Nr. 5: Leiegård tegnet av Anders Gustaf Larsson (1894)
Nr. 6: Leiegård tegnet av Johan Storm Munch (1900)
Nr. 8: Leiegård tegnet av Carl Konopka (1899)
		
		
		
		
		


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
Lokalhistoriewiki
Oslo kommunes bydelsoversikt
Adm. Storheills gate (Brønnøysund)

Adm. Storheills gate (1–11, 2–8) er en gate i Brønnøysund øst for kirkegården og rett vest for Flatåsen.
Den henger sammen med Lenningsveien. Veien er oppkalt etter admiral Skule Storheill.
Veien brukes av et stort antall av skoleelever på vei til og fra Brønnøysund barne- og ungdomsskole og Brønnøysund videregående skole fordi gaten henger sammen med gang- og sykkelveien på øst- og nordsiden av Frøkenosen.


== Referanser ==
Lenningsveien

Lenningsveien er en gate i Brønnøysund sør og øst for Flatåsen og Babylonåsen.
Clemens’ gate (Oslo)

Clemens’ gate er en gate i Gamlebyen i bydel Gamle Oslo. Det dreier seg om en kort blindgate på vestsiden av Oslo gate like sør for Bispegata. På den andre siden av Oslo gate fortsetter gateløpet som St. Halvards gate.
Gaten fikk navn i 1874 etter Clemenskirken, hvis ruiner fremdeles er å se i nabolaget. Ingen hus har adresse Clemens’ gate.


== Referanser ==


== Kilder ==
Oslo byleksikon
Egedes gate (Oslo)

Egedes gate er en gate i Gamlebyen i bydel Gamle Oslo. Den går mellom St. Halvards gate og Arups gate, men er stengt for gjennomkjøring til førstnevnte, slik at den  i praksis er en blindgate fra Arups gate.
Gaten fikk navn i 1877 etter Hans Poulsen Egede, som ofte omtales som Grønlands apostel.
Per 2014 opererer Oslo kommune med bare ett gatenummer: 3 (Gamlebyen skole). Tidligere nr. 1 har nå adresse St. Halvards gate 12. Bygget ble tegnet av Olaf Boye og oppført som privatbolig for banksjef Jens E. Oldenburg i 1893. Det huser i dag kontorer. Ruinen av Korskirken hadde tidligere adresse nr. 2. Ellers ligger også Oslo bispegård i gaten, men har adresse St. Halvards plass 3.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Egedes gate». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 146. ISBN 978-82-573-1760-7.
Simen Omholt-Jensen

Simen Omholt-Jensen (født 5. mai 1995) er en norsk fotballkeeper som spiller for Stabæk.
Omholt-Jensen fikk sin debut for Stabæk, den 24. mai 2014 etter at en annen debutant Borger Thomas fikk rødt kort etter bare 4. minutter ut i oppgjøret mot Lillestrøm.


== Eksterne lenker ==
(en) Simen Omholt-Jensen – Transfermarkt 
(en) Simen Omholt-Jensen – FBref
I Wanna Jump

«I Wanna Jump» er en sang skrevet av Ike Turner som ble spilt inn og gitt ut på singel med Ike & Tina Turner i 1969. Sangen ble også gitt ut på B-siden av singelen Ooh Poo Pah Doo i 1971.


== Eksterne lenker ==
(en) I Wanna Jump på MusicBrainz
I’m Yours (Use Me Anyway You Wanna)

I'm Yours (Use Me Anyway You Wanna) er en sang skrevet av Philip Reese og Calvin Lane som ble spilt inn og gitt ut på singel med Ike & Tina Turner i 1971. Singelen kom på 47.-plass på R&B-lista og 104.-plass på Pop-lista.
Qing Ding-perlen

Qing Ding-perlen (tradisjonell kinesisk: 《慶頂珠》, forenklet kinesisk: 庆顶珠, pinyin: Qìng dǐngzhū) er et kinesisk skuespill. Det ble til på Songdynastiets tid og fremføres i tilpassede former i den nyeretids Beijingopera.Stykket er kjent under en rekke andre navn også: To deler (折 zhe) av hele stykket blir av og til fremført separat som Fiskerens hevn 《漁夫恨》 eller En fisker dreper en familie (《打漁殺家》, forenklet 打渔杀家, dayu sha jia) også Oppkreving av fiskerskatten (《討漁稅》 taoyushui).
Skuespillet forteller om en fisker, hans datter og noen Robin Hood-aktige banditter som kjemper mot en mektig baron og hans korrupte embedsmenn.
Den store skuespiller Mei Lanfang fremførte ofte rollen som fiskerens datter.


== Referanser ==
Saybagh

Saybagh (kinesisk: 沙依巴克区 ; pinyin : Shāyībākè Qū; uighur: سايباغ رايونىى / Saybağ Rayoni) er et bydistrikt i byprefekturet Ürümqi i den autonome region Xinjiang i Folkerepublikken Kina. 
Det har et areal på 422,47 km² og teller 444 254 innbyggere (2003).


== Administrative enheter ==
Subdistrikter:

Bayi (八一街道); Changjianglu (长江路街道); Hongmiaozi (红庙子街道); Hotanjie (和田街街道); Luyuanjie (炉院街街道); Xishan (西山街道); Yamalikshan (雅玛里克山街道); Yangzijianglu (扬子江路街道); Youhao Beilu (友好北路街道); Youhao Nanlu (友好南路街道).


== Eksterne lenker ==
Lokalregjeringens hjemmesider
Baglerstredet (Oslo)

Baglerstredet (2-4; ingen oddetallsnumre) er en gangvei i Gamlebyen i bydel Gamle Oslo. Den går vestover fra Inges gate.
Nåværende navn er fra 1914. Tidligere het gaten Færøgaden. Kun to numre (2 og 4) er i bruk.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Spessart

Spessart er en rekke åser nordvest i Bayern og sør i Hessen i Tyskland. Elven Main tar en lang sving rundt Spessart og renner langs tre av sidene på fjellområdet. To store byer ligger ved foten av Spessart, Aschaffenburg og Würzburg.
Selv om Spessart er omtrent sirkelformet strekker hovedryggen seg fra sørvest til nordøst. Den fortsetter som Odenwald i sørvest og som Rhön i nordøst. 
Den høyeste toppen er Geiersberg (586 m). Fjellenes hovedmasse består av trias-sandstein. Bare i de nordlige deler opptrer eldre bergarter, og det brytes jernmalm og basalt. Spessart er bevokst med tette skoger, med især eik og bøk. Den er gjennomskåret av dype daler, mest bratte i den østlige del, mot vest et mer sammenhengende høyland med avrundede topper.
Bortsett fra ved foten av fjellkjeden er området tynt befolket. To naturparker kalt Bayerische Spessart og Hessische Spessart utgjør store deler av åsene.


== Eksterne lenker ==
(en) Spessart – kategori av bilder, video eller lyd på Commons