jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Giles Martin

Giles Martin (født 9. oktober 1969) er en britisk plateprodusent, låtskriver og musiker. Han er sønnen til den berømte plateprodusenten George Martin. Giles Martin har selv jobbet som produsent for Kula Shaker, Jeff Beck, Elvis Costello, INXS, Celine Dion og Kate Bush.Martin har også jobbet for film- og teateroppsetning, inkludert musikaler som Rent og flere filmer om eller album med tidligere medlemmer av The Beatles. Giles Martin begynte i bandet Velvet Jones, men det ble aldri noe av. Senere oppdaget han Kula Shaker og fikk dem populære, og han hadde også stor suksess med sangerinnen Hayley Westenra.Til tross for at han har hatt egen suksess, har Giles Martin også tatt over mye av ansvaret for jobbingen med sangene til the Beatles.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Giles Martin på Internet Movie Database 
(en) Giles Martin hos The Movie Database 
(en) Giles Martin på Discogs 
(en) Giles Martin på MusicBrainz
Stian Rode Gregersen

Stian Rode Gregersen (født 17. mai 1995) er en norsk fotballspiller som spiller for den franske klubben FC Girondins de Bordeaux.Gregersen vokste opp i Kristiansund og spilte både for Kristiansund Fotballklubb, Clausenengen Fotballklubb og Kristiansund Ballklubb før han i 2012 signerte en avtale med Molde Fotballklubb som da var under ledelse av Ole Gunnar Solskjær. Den høyreiste midtstopper/midtbanespilleren rager 1.91m over bakken.


== Seniornivå ==
Karrieren på seniornivå satte fart da han i 2015 ble utleid til Kristiansund Ballklubb og spilte 24 kamper for laget som da spilte i norsk 1.divisjon. Gregersen ble utnevnt årets spiller av NTB.I 2016 sesongen returnerte Gregersen til Molde Fotballklubb og spilte 7 kamper i Eliteserien .
Før 2017 sesongen signerte Gregersen en ny 4-års avtale med Molde Fotballklubb og gikk fra å ha draktnummer "28" til å få draktnummer "6" som tidligere har vært båret av Daniel Berg Hestad.Fra 2021 har han fått fast plass på laget til Bordeaux, et lag som spiller i den franske toppdivisjonen Ligue 1 


=== Landslaget ===
Gregersen har også 2 kamper for Norges U18 landslag.Den 2. november 2020 ble han tatt ut i sin første landslagstropp for Norge i kampene mot Israel (11. november), Romania (15. november) og Østerrike (18. november).Den 27. mars 2021 fikk han sin første landskamp for Norge mot Tyrkia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stian Rode Gregersen – FIFA 
(en) Stian Rode Gregersen – UEFA 
(en) Stian Rode Gregersen – Transfermarkt 
(en) Stian Rode Gregersen – national-football-teams.com 
(en) Stian Rode Gregersen – WorldFootball.net 
(en) Stian Rode Gregersen – FootballDatabase.eu 
(en) Stian Rode Gregersen – Soccerway 
(en) Stian Rode Gregersen – EU-Football.info 
(en) Stian Rode Gregersen – FBref
Take Me to Your Heaven

«Take Me to Your Heaven» (norsk oversettelse: ta meg til din himmel), også kjent som «Tusen och en natt», er en svensk slagerlåt som vant Eurovision Song Contest 1999 for Sverige. Sangen ble fremført av artisten Charlotte Perrelli, da med etternavnet Nilsson. Sangen er komponert av Lars Diedricson, mens Gert Lengstrand skrev den svenske teksten og Marcos Ubeda skrev den engelske. Sangen fikk ingen stor kommersiell suksess etter seieren, men tok seg inn på singellistene i flere land. I Norge nådde den en tiendeplass på VG-lista.


== Eurovision Song Contest ==
Sangen var en av ti som deltok i svenske Melodifestivalen i Stockholm lørdag 27. februar 1999. Sangen deltok da i svensk versjon med tittelen «Tusen och en natt». I avstemningen kåret juryene og tv-seerne sangen til en klar vinner med 217 poeng. Dermed ble «Tusen och en natt» Sveriges bidrag til Eurovision Song Contest i Jerusalem lørdag 29. mai samme år.I den internasjonale finalen kunne deltakerlandene for første gang siden 1976 synge på valgfritt språk. «Tusen och en natt» ble oversatt til engelsk og fikk tittelen «Take Me to Your Heaven». I finalen var sangen det 15 bidraget på scenen av 23 deltakere. På forhånd var Island og Kypros store favoritter, mens det svenske bidraget ble sett på som gammeldags og uten vinnersjanser.Tv-seerne ville det imidlertid annerledes, og avstemningen ble en tett kamp mellom Island og Sverige. Da Bosnia-Hercegovina som nest siste land skulle stemme, ga de 12 poeng til Sverige og ingen til Island. Dermed vant «Take Me to Your Heaven» konkurransen med 163 poeng. Sverige fikk fem 12-poengere, blant annet fra Norge.


== Etter seieren ==
Sangen ble ingen stor kommersiell suksess, men tok seg likevel inn på singellistene i blant annet Norge, Sverige, Storbritannia og Belgia. Sangen toppet også Svensktoppen hele åtte uker på rad.Charlotte Perrelli kom tilbake i Eurovision Song Contest i 2008 med låten «Hero», men hun ble bare nummer 18 i finalen.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Roman Furger

Roman Furger (født 10. februar 1990) er en sveitsisk langrennsløper. Han representerte Sveits under Ski-VM 2017.
Furgers beste individuelle plasseringer i verdenscupen i langrenn er to 14.-plasser i sprintlangrenn. Han har en bronsemedalje på 15 km fri teknikk i det sveitsiske mesterskapet 2015.


=== Sammenlagtresultater i verdenscupen i langrenn ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Roman Furger – Olympedia 
(en) Roman Furger – FIS (langrenn) 
Offisielt nettsted 
(en) Roman Furger – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tom Perez

Thomas Edward «Tom» Perez (født 7. oktober 1961) er en amerikansk politiker, forbrukeraktivist og borgerrettsadvokat.
Perez har vært formann i Det demokratiske partis nasjonale komité siden 2017. Han var arbeidsminister i Barack Obamas regjering fra 2013 til 2017.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Thomas Perez – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Thomas Perez på Twitter 
Thomas Perez på Facebook
Wenhamsjøen

Wenhamsjøen er en liten innsjø i fylket Essex County i den amerikanske delstaten Massachusetts. Den ble, sammen med andre innsjøer i området, skapt i den siste istiden, da isbreens bevegelser skar ut bassenger i grunnfjellet.
På midten av 1800-tallet ble innsjøens navn berømt, da Frederic Tudor og Wenham Lake Ice Company startet ishandelen ved å skjære ut blokker av innsjøisen, og eksportere dem til det internasjonale markedet. En isblokk ble hver dag utstilt i vinduet til selskapets lokaler i London, og det ble reklamert med at isen var så ren og klar at man kunne lese avisen gjennom den. Dronning Victoria og prins Albert ønsket å bruke isen i hoffet, og ga selskapet en kongelig fullmakt. Det varte ikke lenge før Wenham-is var et begrep folk kjente til. Fra 1860-årene fikk Wenham Lake Ice Company norsk konkurranse, da det ble eksportert is fra Oppegårdtjernet og Blekmyrdammen (også under merkenavnet «Wenham-is»). 
I våre dager brukes Wenhamsjøen som drikkevannskilde, og er avstengt for publikum.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Wenham Lake – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Pernille Krognos

Pernille Olufsdatter Krognos til Bregentved og Markie (født ca. 1490 på Krapperup i Skåne, død 26. april 1533) var en dansk adelsfrue og godseier. 
Krognos var datter av riksråd Oluf Stigsen Krognos til Krapperup og Bollerup (d. ca. 1505) og hustru Anne Mouritsdatter Gyldenstierne (d. 1545). I 1508 giftet hun seg på Stegehus med riksråd Anders Bentsen Bille til Søholm (1477–1555) og fikk flere barn med ham. I 1526 var hun hoffmesterinne hos Frederik Is datter prinsesse Dorothea.Krognos skal ha vært en from katolsk kvinne, som i 1511 hadde latt seg oppta i Sankt Antonii Klosters broderskap.Hun døde i 1533 på Svenstrup gods, og ble begravet i Magleby kirke på Stevns, hvor hun ses avbildet knelende på et epitafium. Minneteksten lyder: Anno d 1533 xiiii dage effthr paske døde ehrligh welbyrdigh qvine ffrv pernille hr anders billes lighr h begrave Gudt hed siell haffve. Fordi hun døde før ektemannen, tilfalt hennes store gods ikke Anders Bille selv men gikk i stedet til barna.


== Referanser ==
Everybody (sang)

«Everybody» (norsk oversettelse: alle sammen) er en estisk popsang som vant Eurovision Song Contest 2001 for Estland. Sangen ble fremført av duoen Tanel Padar og Dave Benton, og i tillegg hadde de med seg hiphop-gruppen 2XL. Sangen er komponert av Ivar Must, mens Maian Kärmas har skrevet teksten. Sangen tok en overraskende seier i konkurransen, men fikk liten kommersiell suksess etter finalen. Den kom ikke inn på norske VG-lista, og dette var første gang på fem år at en Eurovision-vinner ikke nådde singellisten i Norge.


== Eurovision Song Contest ==
Sangen var en av åtte som deltok i den estiske finalen i Tallinn 3. februar 2001, og en internasjonal ekspertjury kåret «Everybody» til vinner med 77 poeng. Sangen ble dermed Estlands bidrag til Eurovision Song Contest i København lørdag 12. mai samme år.I den internasjonale finalen var «Everybody» det 20. bidraget på scenen av 23 deltakere. I avstemningen tok sangen en overraskende ledelse med Danmark, Frankrike og Hellas like bak. Sangen fikk hele ni 12-poengere og vant til slutt med 198 poeng. Norske tv-seere ga 10 poeng til sangen. Dette var Estlands første, og per 2017 eneste, seier i Eurovision Song Contest. Det var også første gang at et land fra den tidligere østblokken vant konkurransen. Det var også første gang en farget artist vant konkurransen; Dave Benton er opprinnelig fra Aruba.


== Etter Eurovision ==
Den uventede seieren skapte naturligvis mye glede og jubel i Estland, men ellers i Europa ble sangen fort glemt. Den ble ingen stor kommersiell suksess og tok seg bare inn på singellistene i et par land. I Norge kom den ikke inn på VG-lista. I stedet var det tredjeplassen, Hellas med Antique og «(I Would) Die for You», som ble den store hiten i Europa dette året. I Norge lå det greske bidraget på VG-lista i fire uker.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Hans Otto Erdmann

Hans Otto Erdmann (født 18. desember 1896 i Insterburg i Østpreussen, død 4. september 1944) var en tysk militæroffiser og medlem av tysk motstandsbevegelse under andre verdenskrig. Han ble henrettet av Nazi-regimet for sin deltakelse i 20. juli-attentatet.


== Biografi ==
Erdmann ble født i Insterburg i daværende Østpreussen. Under første verdenskrig tjenstgjorde Erdmann som offiser i den tyske hæren og arbeidet senere som postbetjent. I 1935 meldte han seg til Wehrmacht og ble utplassert ved Generalkommandoen i Königsberg i 1944 med rang som oberstløytnant.I juni 1944 informerte Claus von Stauffenberg Erdmann om det planlagte attentatet på Hitler. I Operasjon Valkyrie var det planlagt at Erdmann skulle organisere okkupasjonen av offentlige bygninger og radiostasjoner i Øst-Preussen.
Etter at 20. juli-attentatet hadde mislyktes ble Erdmann arrestert 17. august 1944 og ble dømt til døden av Volksgerichtshof ledet av Günther Nebelung) den 4. september 1944 sammen med Kurt Hahn, Gerhard Knaak, Heinrich Graf von Lehndorff-Steinort og Max Ulrich von Drechsel. Alle ble hengt på samme dag i Plötzensee fengsel i Berlin.


== Referanser ==
I Wanna (sang)

«I Wanna» (norsk oversettelse: jeg vil), opprinnelig kalt «I Wonna», er en latvisk latino-inspirert popsang som vant Eurovision Song Contest 2002 for Latvia. Sangen ble fremført av Marija Naumova under artistnavnet Marie N. Hun hadde laget låten sammen med Marats Samauskis. Dette var Latvias første seier i konkurransen, men sangen floppet kommersielt etter seieren. Den tok seg ikke inn på noen av hitlistene i Vest-Europa og er en av de minst suksessfulle vinnerlåtene gjennom Eurovision-historien.


== Eurovision Song Contest ==
Sangen deltok i den latviske finalen i Ventspils 2. mars 2002, da med tittelen «I Wonna». I telefonavstemningen vant sangen en klar seier med 26 561 stemmer og ble Latvias bidrag til Eurovision Song Contest i Tallinn lørdag 25. mai samme år.I den internasjonale finalen hadde sangen skiftet tittel til «I Wanna», og Marija Naumova kalte seg nå Marie N. Sangen var det 23. og nest siste bidraget ut på scenen i Tallinn, og sangen skilte seg ut på grunn av fremføringen. Marie N startet sangen iført en hvit dress og en hatt som en av danserne fjernet. Underveis i sangen kledde danserne av henne plagg og for plagg, og under hadde hun en kort, rød kjole. På slutten av sangen, dro danserne i kjolen slik at den gikk hele veien ned til føttene.Det friske dansenummeret gjorde trolig at seerne husket sangen, og i avstemningen kjempet Latvia en tett kamp om seieren med Malta. Ikke før Litauen stemte som siste land, ble det klart at «I Wanna» vant konkurransen med 176 poeng – 12 poeng foran Malta. Latvia fikk fem 12-poengere, men forholdsvis lave poeng fra Norden: Sverige ga 5 poeng, Finland 6 og Danmark 7. Norge deltok ikke i Eurovision Song Contest dette året på grunn av sisteplassen året før.
Dette er den eneste gangen Latvia har vunnet Eurovision Song Contest.


== Etter Eurovision ==
I likhet med «Everybody» som vant konkurransen året før, var «I Wanna» en uventet vinner som ble fort glemt etter konkurransen. Faktisk dukket den ikke opp på noen av singellistene i Vest-Europa. Bare i belgiske Flandern dukket den opp på singellisten – men utenfor den offisielle Ultratop 50. I stedet dukket den opp som nummer 15 på utfordrerlisten Ultratip, altså sanger som ligger rett under den offisielle topp 50-listen.Marie N fikk imidlertid en relativt suksessrik karriere i Latvia, og året etter var hun programleder for Eurovision Song Contest i Riga.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Handelsblatt

Handelsblatt er en liberal, tysk dagsavis som utkommer mandag til fredag. Avisen som konsentrer seg om nærings- og finansnyheter, blir utgitt av Verlagsgruppe Handelsblatt, som igjen eies av Dieter von Holtzbrinck Medien. Hovedredaksjonen befinner seg i Düsseldorf. Handelsblatt hadde i 2016 et opplag på 125 600.


== Historie ==
Handelsblatt ble grunnlagt i 1946 av Friedrich Vogel, som i 1969 opptok Georg von Holtzbrinck som partner. I 1971 overtok Verlagsgruppe Georg von Holtzbrinck avisen.Georg von Holtzbrinck døde i 1983. Hans arvinger var Dieter von Holtzbrinck (1941-), Monicka Schoeller og deres halvbror Stefan von Holzbrinck. Dieter von Holzbrinck ble først løst ut av sine to søsken, med en nedbetalingsplan på 15 år. I 2009/2010 ble avtalen omgjort og Dieter von Holtzbrinck overtok gjennom sitt selskap DvH Medien, Handelsblatt, Berliner Tagesspiegel og en 50 % eierandel i avisen Die Zeit.


== Referanser ==
Anders Hunstad

Anders Hunstad (født 3. februar 1974) er en norsk pianist, keyboardist, låtskriver, trommeslager og bassist fra Oslo.


== Diskografi ==
1996 – Ravana «Common daze»
1999 – Prosessor Balthazar «Riot 99»
2000 – Autopulver «Vapor Trails»
2002 – Morris «Ingen ringere enn…»
2003 – The Landlords «Meant to be»
2005 –  El Caco «The Search»
2005 –  Surferosa «The Force»
2006 –  Bermuda Triangle «33rpm»
2006 – One Prayer «Love is forever (The Indigenous Soul)»
2006 – One Prayer «Tatanka»
2007 – Tulus «Biography Obscene»
2007 – Tvang «En ny morgen»
2007 – One Prayer «In The Beginning Was Love (The Indigenous Soul)»
2008 – Pywood «Vitesse»
2009 – Sarke «Vorunah»
2009 – Meanderthals «Desire Lines»
2009 – Tvang «Unik»
2009 –  Bermuda Triangle «Lover Computer City»
2011 – Sarke «Oldarhian»
2011 – SOT «Kind Of Saltz»
2013 – Sarke «Aruagint»
2014 –  Lonely Kamel «Shit City»
2014 – SOT «Redwings Nest»
2015 – Satyricon «Satyricon - Live at the Opera»
2016 –  Lonely Kamel «Blues for the Dead»
2016 – SOT «Kogel Mogel»


== Live session ==
Satyricon (2011–present)
Sarke (2008–present)
Infidels Forever (2007)
Briskeby (2005–2007)
Morten Abel (2005–2006)
Karen Jo Fields (2004–2007)
Aggie Frost (2002–2006)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anders Hunstad på Discogs 
(en) Anders Hunstad på Encyclopaedia Metallum 
«SOT». Arkivert fra originalen 2. desember 2016. 
«The One Prayer Project». 
«Satyricon at Rockefeller Oslo». Metal Hammer Norway. 21. februar 2016.
Eberhard Finckh

Eberhard Finckh (født 7. november 1899 i Kupferzell, henrettet  30. august 1944 i Berlin-Plötzensee) var  tysk offiser, oberst ved Generalstaben i den tyske hæren og langvarig motstander av nazismen. Han var medlem av den tyske motstandsbevegelsen som ville styrte Adolf Hitlers regime.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Eberhard Finckh ble født i Kupferzell, Baden-Württemberg. Han vokste opp i Urach og Stuttgart og meldte seg til den Keiserlige Armé i 1917, og senere Reichswehr. 


=== Offiserskarriere ===
I 1927 gikk han på det militære akademi i Berlin-Moabit, hvor han senere møtte Claus Schenk Graf von Stauffenberg. I andre verdenskrig tjenstgjorde han først i Polen og senere på Østfronten som kvartermester for den 6. Armé og i 1943 for Armégruppe Syd. Deretter tjenestegjorde han under General Günther Blumentritt som administrerende intendantør for øverstkommanderende i Paris og han ble involvert i planlegging av kuppforsøket knyttet til 20. juli-attentatet sammen med generaloberst Carl-Heinrich von Stülpnagel og hans adjutant oberstløytnant Cäsar von Hofacker.
Den 20. juli ble han varslet på telefon fra det militære hovedkvarter i Zossen at Hitler var blitt myrdet. Hitler hadde innklalt til møte med sine offiserer i von Stülpnagels kontor og var i ferd med å utstede ordrer for arrestasjonen av høytstående Gestapo, SS og SD - personell i Paris.Etter det mislykkede kuppforsøk ble Finckh arrestert av Gestapo, avhørt, løslatt og relegert fra hæren med ære av en domstol. Han ble deretter stilt for Volksgerichtshof (Folkedomstolen) 30. august 1944 sammen med von Stülpnagel (som hadde blindet seg selv i et selvmordsforsøk), Hofacker og Linstow. Han ble dømt til døden av Roland Freisler og henrettet ved henging samme dag i Plötzensee fengsel i Berlin.


== Referanser ==
Ole Sjølie

Ole Kristian Sjølie (født 2. april 1923 i Fauske, død 11. november 2015 i Oslo) var en norsk maler, skulptør og lærer.


== Utdannelse ==
Ole Sjølie gikk ut av Statens kunstakademi i 1950.


== Utstilling i Trondheim (2012) ==
I 2012 arrangerte Trondheim kunstmuseum en større utstilling med arbeider av Ole Sjølie. Kunstneren donerte i etterkant alle arbeidene på utstillingen til museets kunstsamling. Kunstkritikeren Eva Rem Hansen skrev om denne utstillingen blant annet at:Sjølie er definitivt bare én blant et stort antall norske etterkrigsmodernister som på lignende vis har utforsket maleriet i flaten. Men helt sentralt for hans malerier er at deres former slett ikke utfolder seg på flaten alene, de er nærmest vulkanske i den forstand at de vokser opp og ut av bakgrunnen. Ved hjelp av materialer som sand, strie, glassfiber og glava, samt en grov, impasto maleteknikk, løftes deler av hvert verk frem i kraftig relieff. Når de opphøyde partiene bekrefter formene som tegner seg på flaten blir resultatet ofte motstandsløst, som i nevnte Afrika. I andre verk, for eksempel Drivis (2010), følger teksturen derimot sin egen logikk, den går på tvers av og bryter opp flatekomposisjonen – noe som gir verkene dynamikk og kraft. Rem Hansen konkluderer i sin anmeldelse av utstillingen:I dette spennet mellom strengt strukturert komposisjon og en ekstrem, uregjerlig stofflighet knytter Sjølie an til europeiske tendenser som «Art Informel» og det tyske «heftige» maleriet. Her demonstrerer han en styrke og originalitet som berettiger både denne utstillingen og en fremtidig oppføring i norske oversiktsverk.


== Verker (utvalg) ==
De mørke maktene – veggfrise, Lambertseter videregående skole (1972)
Vindfruen – skulptur, armert polyester, Tøyenparken, Oslo (1981)
Drivis – maleri (2010)
God dag, Død – maleri, Eilert Sundts på Universitetet i Oslo (1972)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ole Sjølie – artikkel i Store norske leksikon (snl.no), besøkt 26. februar 2017
Det skal gjøre vondt – artikkel på NRK.no, publisert 13. februar 2017. Besøkt 26. februar 2017. Artikkelen inneholder følgende portrett av kunstneren:
Siste møte med billedkunstner og lærer Ole Kristian Sjølie – dokumentar, NRK Fjernsynet 2015
Varslerens siste verk – Harald Flor, Dagbladet, 23. november 2015
Training Day (TV-serie)

Training Day er en amerikansk kriminalserie basert på spillefilmen Training Day fra 2001. Serien hadde premiere 2. februar 2017 på CBS. Den ble kansellert 17. mai samme år.


== Handling ==
Femten år etter hendelsene fra filmen Training Day, følger TV-serien offiser Kyle Craig (spilt av Justin Cornwell) når han må forsøke å infiltrere en avdeling ved Los Angeles Police Department, og bli partner med etterforsker Frank Roarke (spilt av Bill Paxton) som muligens er korrupt.


== Rolleliste ==
Frank Roarke … Bill Paxton
Kyle Craig … Justin Cornwell
Holly Butler … Julie Benz
Rebecca Lee … Katrina Law
Tommy Campbell … Drew Van Acker
Valeria Chavez … Christina Vidal
Alyse Arrendondo … Lex Scott Davis
Joy Lockhart … Marianne Jean-Baptiste


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Training Day på Internet Movie Database 
(en) Training Day på Rotten Tomatoes 
(en) Training Day på Metacritic
Rolf Rudin

Rolf Rudin (født 9. desember 1961 i Frankfurt am Main i Tyskland) er en tysk komponist.


== Utvalgte verker ==
Patera, opus 17 (1989)
Herbstgesang, opus 18 (1989)
Choreographie , opus 36 (1993)
The God Particle, opus 87 - pliktnummer EM for brass band 2015


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
rudin.de Hjemmeside
Intersport cup 2015/16

Intersport cup 2015/16, som er Sveriges langrennscup for seniorer, gikk over 10 renn, fra 4. desember 2015 til 20. mars 2016. 8 av 10 renn telte for hver utøver.


== Resultater kvinner ==

Evelina Settlin vant fire av rennene, mens Lisa Vinsa vant sammenlagt uten å vinne noen enkeltrenn.  


== Resultater menn ==

Anton Lindblad vant to av rennene.  


== Se også ==
Scandic cup 2015/16


== Kilder ==
Svenska Skidförbundet - Intersport Cup 2015-2016


== Eksterne lenker ==
Svenska Skidförbundet - Intersport Cup
Magleby kirke (Stevns)

Magleby kirke er en kirke fra middelalderen beliggende på Stevns, Østsjælland. Kirkebygningen er et langhus med romansk vestparti og sengotisk østparti, hvortil er føyet tre tverrbygninger fra gotisk tid samt tårn fra 1593 og østkapell fra 1600-tallet.


== Inventar ==
Altertavlen fra 1606 i høyrenessansestil er formentlig utført av Tryggevældesnekkeren Engelbert Chastensen fra København. Prekestolen er utført i samme stil. Korbuekrusifikset er ca. 160 cm høyt og stammer fra 1400–1450. Døpefonten av granitt er romansk og ble overført fra Gjorslev slott i 1929. Foten er fra samme år. Kirkerommet er innredet med herskapsstoler for de adelige, og det øvrige stolverket er bevart med gavler, dører og paneler i opprinnelig stand.


== Gravminner ==
Kirken har et epitafium over godseier fru Pernille Krognos i form av en rund ekeplate med den avdøde knelende foran Kristus. Foran ansiktet bærer et skriftbånd innskriften: «O Min gud och skabere i tine hender befaler iegh min siell». Krognos' ektefelle, hr. Anders Bille av Søholm, som i 1537 ektet Anne Lykke, er avbildet på en gravsten sammen med en av sine hustruer. I gravkjelleren finnes den Rantzau-Gyldenstjerneske begravelse.


== Referanser ==