jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
HMS «Queen Elizabeth» (R08)

HMS «Queen Elizabeth» er et britisk hangarskip, og det første skipet i Queen Elizabeth-klassen. Skipet er med 284 meter / 65.000 tonn det største som noensinne er bygget for Royal Navy. Det ble døpt av dronning Elizabeth II den 4. juli 2014 og ble satt i tjeneste i flåten 7. desember 2017. Den første skipssjefen er Jerry Kyd, tidligere kaptein på HMS «Ark Royal» (R07) og HMS «Illustrious» (R06).I motsetning til USAs store hangarskip er ikke «Queen Elizabeth» utstyrt med fly-katapult og ståltau-system for å stoppe fly som lander. I stedet skal skipet brukes av V/STOL-fly; skipets flyavdeling vil typisk bestå av F-35B Lightning II jagerfly og Merlin-helikoptre med AWACS-radar og antiubåt-systemer. 
Skipet er ikke låst til en bestemt sammensetning av luftfartøy, men er forventet normalt å huse 36 F-35B jagerfly og 4 Merlin-helikoptre , alternativt tolv Chinook- og åtte Apache-helikoptre. Skipet er konstruert for å håndtere 65 jagerfly og helikoptre i krigstid, og en teoretisk maksimal utrusning på 72 luftfartøy. 
Skipets mannskap består av 679 menn og kvinner, noe som er meget beskjedent sammenliknet med f.eks USS Gerald R Ford med 4660 menn og kvinner. Årsaken er at skipet er designet fra kjøp til mastetopp med automatisering for øyet, noe som tillater et såpass stort skip til å bli bemannet av et såpass lite mannskap. Skipet kan totalt frakte 1 600 personer når flyavdelingene er fullt bemannet, herunder 250 Royal Marines.
Skipet har Portsmouth som hjemmehavn, og er det andre fartøyet i Royal Navys historie med navnet «Queen Elizabeth».


== Galleri ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en-GB) Offisielt nettsted 
(en) HMS Queen Elizabeth (R08) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) HMS «Queen Elizabeth» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
Rosenhodeand

Rosenhodeand (Rhodonessa caryophyllacea) er en muligens utdødd dykkand i slekten Rhodonessa.


== Beskrivelse ==

Hannen hadde kraftig rosafarget hode, hunnen lysere. Begge kjønn var omtrent 41–43 cm. Kroppen var brunaktig eller svart.


== Hekking ==
Rosenhodeanda hekket på myrer og på lignende steder. Den la seks eller sju egg.


== Se også ==
Netta
Utryddelse
Dykkender


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rosenhodeand i Encyclopedia of Life 
(en) Rosenhodeand i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Rosenhodeand hos Artsdatabanken 
(en) Rosenhodeand hos ITIS 
(en) Rosenhodeand hos NCBI 
(en) Kategori:Rhodonessa caryophyllacea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Rhodonessa caryophyllacea – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Rhodonessa caryophyllacea – detaljert informasjon på Wikispecies
Gotlands garnison

Gotlands garnison, også kjent som Visby garnison, var en paraplyorganisasjon for det militære nærværet på Gotland mellom årene 1897 og 2006. Garnisonen strakk seg over hele Visby og inkluderte selv Fårösund på Nord-Gotland samt øvrige forsvarsetablissementer på Gotland.


== Historie ==
Garnisonens historie kan sies å gå tilbake til 1897 da Gotlands infanteriregiment ble forlagt i nybygde kaserner på Visborgs mo i Visby. I lang tid savnet Gotland en militær garnison, men etter den russiske erobringen av Gotland i 1809, uten å møte militær motstand, ble Gotlands nationalbeväring opprettet og Gotland fikk en egen militær befalhaver. Gjennom en kongelig beslutning ble Gotlands infanteriregiment og Gotlands artillerikorps etablert 17. desember 1886. Da garnisonen var som størst, inneholdt den forband som A7, KA3, Lv2 og P18 samt militærområdestab. Flyvåpenet og Marinen var representert gjennom forskjellige detachementer, blant annet F13G. Idet garnisonen ikke hadde noen kontakt med fastlandet, kunne det som regel merkes at garnisonens forband ikke ble tilført nytt materiell i samme takt som forbandene på fastlandet. Ved forsvarsbeslutningen i 2000 ble alle forband utenom P18 avviklet. Selv om P18 kom å gå inn i Forsvarsmakten frem til 2005, så opphørte den tidligere stridsvognutdannelsen ved regimentet og kom kun til å utdanne mekanisert infanteri.
Ved forsvarsbeslutningen i 2015 besluttet Riksdagen at en militærtropp igjen skulle etableres på Gotland. Skaraborgs regiment (P4) fikk i oppdrag til å sette opp et detachement på Gotland, som skulle virke fra Gotland den 1. januar 2018. Detachementet skulle virke fra et nyoppført kaserneområde på Tofta skjutfält. Mandag den 5. september 2016 startet Forsvarsmaktens operative reserve, sammen med deler av Andre amfibiebataljon og Luftvernregimentet, en beredskapskontroll på Gotland. Beredskapskontrollen var planlagt å pågå i en uke. Klokken 07.00 den 14. september 2016 meddelte Forsvarsmakten at det var besluttet å forlegge forband permanent på Gotland. Dette medførte at Forsvarsmakten lot den operative reserven forbli på Gotland, i påvente av at 18. stridsgruppe skulle etableres på Gotland. 


== Referanser ==
Requiem (Alma)

«Requiem» (norsk: rekviem) er en fransk sang fremført av sangeren Alma. Den representerte Frankrike i Eurovision Song Contest 2017 og endte på tolvteplass.


== Referanser ==
Perfect Life

«Perfect Life» (norsk oversettelse: perfekt liv) er en sang fra 2017, fremført av den tyske sangeren Levina. Sangen var Tysklands bidrag i Eurovision Song Contest 2017 etter at Levina vant den tyske finalen Unser Song 2017. I Eurovision Song Contest ble sangen nummer 25 av 26 med 6 poeng.


== Referanser ==
Apollo (Timebelle)

«Apollo» er en engelskspråklig popballade som fremføres av det sveitsiske bandet Timebelle. Sangen er komponert av Elias Näslin, Nicolas Günthardt og Alessandra Günthardt. «Apollo» var Sveits' bidrag i Eurovision Song Contest 2017 etter at gruppen vant den sveitsiske nasjonale finalen 5. februar 2017, Die Große Entscheidungsshow 2017.
I Eurovision Song Contest i Kyiv i Ukraina, deltok «Apollo» i semifinale to torsdag 11. mai 2017. Sangen kom på tolvteplass med 97 poeng og kvalifiserte seg ikke til finalen lørdagen 13. mai. Det var imidlertid bare fire poeng opp til tiendeplassen. De ti beste fra hver semifinale kvalifiserte seg til finalen.


== Referanser ==
Dykkender (gruppe)

Dykkender (Mergini) er en gruppe ender bestående av flere slekter. Som navnet tilsier dykker disse endene etter maten.


== Artsliste ==
Netta
Rødhodeand, Netta rufina
Fløyelsand, Netta erythrophthalma
Peposacaand, Netta peposaca
Somateria
Ærfugl, Somateria mollissima
Praktærfugl, Somateria spectabilis
Brilleærfugl, Somateria fischeri
Bucephala
Bøffeland, Bucephala albeola
Kvinand, Bucephala clangula
Islandsand, Bucephala islandica
Aythya
Kanvasand, Aythya valisineria
Kobberhodeand, Aythya americana
Taffeland, Aythya ferina
Ringand, Aythya colaris
Hvitøyeand, Aythya nyroca
Alaotraand, Aythya innotata
Amurand, Aythya baeri
Australdykkand, Aythya australis
Toppand, Aythya fuligula
Maoridykkand, Aythya novaeseelandiae
Bergand, Aythya marila
Purpurhodeand, Aythya affinis
Histrionicus
Harlekinand, Histrionicus histrionicus
Camptorhynchus
Labradorand, Camptorhynchus labradorius (utdødd)
Clangula
Havelle, Clangula hyemalis
Polysticta
Stellerand, Polysticta stelleri
Melanitta
Svartand, Melanitta nigra
Sjøorre, Melanitta fusca
Brilleand, Melanitta perspicillata
Knoppsjøorre, Melanitta deglandi
Amerikasvartand, Melanitta americana
Rhodonessa
Rosenhodeand, Rhodonessa caryophyllacea (muligens utdødd)


== Galleri ==
Bucephala (slekt)

Bucephala, på norsk også kalt kvinender, er en slekt i andefamilien.
Slekten består av tre arter.


== Artsliste ==
Andefamilien
Bucephala
Kvinand (Bucephala clangula)
Bøffeland (Bucephala albeola)
Islandsand (Bucephala islandica)
		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Bucephala – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Bucephala i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Bucephala hos Artsdatabanken 
(sv) Bucephala hos Dyntaxa 
(en) Bucephala hos Fauna Europaea 
(en) Bucephala hos Fossilworks 
(en) Bucephala hos ITIS 
(en) Bucephala hos NCBI 
(en) Kategori:Bucephala – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Bucephala – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bucephala – detaljert informasjon på Wikispecies
Bøffeland

Bøffeland (Bucephala albeola) er en dykkand i andefamilien.
Bøffelanda tilhører slekta Bucephala sammen med kvinand og islandsand. Den finnes hovedsakelig i Nord-Amerika hvor den hekker i Alaska og i Canada. Den overvintrer på øst- og vestkystene av USA og Canada.


== Se også ==
Kvinand
Islandsand


== Eksterne lenker ==
(en) bøffeland – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) bøffeland i Global Biodiversity Information Facility 
(no) bøffeland hos Artsdatabanken 
(sv) bøffeland hos Dyntaxa 
(en) bøffeland hos Fauna Europaea 
(en) bøffeland hos Fossilworks 
(en) bøffeland hos ITIS 
(en) bøffeland hos NCBI 
(en) Kategori:Bucephala albeola – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Bucephala albeola – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bucephala albeola – detaljert informasjon på Wikispecies
Taira

Taira (Eira barbara) er et mellomstort rovdyr i mårfamilien og er eneste art i slekta Eira.
Taira ligner mår. Kroppslengden er 90–115 cm, og halen er 33–45 cm. Pelsen er kortere enn hos mårene og mørkebrun til svart. Det er en gul eller hvit strupeflekk. Tairaen har i motsetning til mårene ikke forsinket fosterutvikling.Tairaen er dagaktiv, eller av og til aktiv i grålysningen og skumringen. Den finnes i mange typer tropisk og subtropisk skog, men trives også i jordbruksområder, på fruktplantasjer og nær bebyggelse. Den er blant de vanligste mellomstore rovpattedyr i Neotropis. Tairaen er en alteter som lever av frukt, åtsler, små pattedyr og iguaner. Arten er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika fra sørlige Mexico til nordlige Argentina, men mangler i Andes og på caatingaen nordøst i Brasil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) taira i Encyclopedia of Life 
(en) taira i Global Biodiversity Information Facility 
(en) taira hos Fossilworks 
(en) taira hos ITIS 
(en) taira hos NCBI 
(en) Kategori:Eira barbara – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Eira barbara – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Eira barbara – detaljert informasjon på Wikispecies
HMS «Prince of Wales» (R09)

HMS «Prince of Wales» er et britisk hangarskip, og det andre skipet i Queen Elizabeth-klassen. Skipet tilhører Royal Navy, med planlagt aktiv tjeneste fra 2020. Det er det åttende skipet i Royal Navy til å bære navnet «Prince of Wales».
Byggingen av skipet startet i 2011 ved Rosyth Dockyard og i april 2016 ble sagt å være rundt 80 prosent strukturelt fullstendig.I motsetning til de fleste store hangarskip har «Prince of Wales» hverken katapulter eller bremsevaier, og er i stedet utformet for å utrustes med V/STOL-fly. Skipet vil bære opptil 40 F-35B Lightning II jagerfly og Merlin-helikoptre for airborne early warning og antiubåtkrigføring. Designet legger vekt på fleksibilitet, med rom for 250 Royal Marines og evne til å støtte dem med angrepshelikoptre og troppetransport av Chinook-størrelse.


== Bilder ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) HMS Prince of Wales (R09) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) HMS «Prince of Wales» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
Vardeåsen (Eidsberg)

Vardeåsen er en ås ved Mysen by i Indre Østfold kommune i Østfold. Toppen ligger innenfor området til Høytorp fort.


== Se også ==
Fjell i Østfold


== Referanser ==
Michael Hayden

Michael Vincent Hayden (født 17. mars 1945 i Pittsburgh i USA) er en pensjonert amerikansk general. Han var firestjerners general i United States Air Force, direktør i National Security Agency (1999-2005) og direktør i CIA (2006-2009). Han var også visedirektør for USAs samlede nasjonale etterretning da funksjonen ble opprettet i 2005 med John Negroponte som øverste sjef.Han har kritisert president Trumps innreiseforbud for visse grupper innført kort tid etter at Trump tiltrådte i 2017.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Michael Hayden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Michael Hayden – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Michael Hayden på Internet Movie Database 
(en) Michael Hayden hos The Movie Database 
(en) Michael Hayden på Twitter
Bjørn William Lindgren

Bjørn William Lindgren (født 25. desember 1965 i Drammen) er en norsk fotograf, TV-produsent og regissør. Han har arbeidet innenfor tv-produksjon siden 1989.
Han er utdannet ved London International Film School (1989) og deltok i samme år i Fuji Film Competition og vant 2. pris i Lighting feature film i regi av BAFTA i London
Lindgren har vunnet Gullruten for:

SOS. Silje og Siggurd et slags reiseprogram i 1991.
4 Stjernes Middag. Årets Tv øyeblikk i 2015.Han har filmet over 400 episoder av serien 4 Stjernes middag for Monster AS.
Idag har bjørn arbeidet med serier som:
Super oppusserne TV 3, Fotograf
Sommerhytta TV2, Fotograf
Bjørn William Lindgren har også blitt en ledende seiler i Norsk seilmiljø. Han har arbeidet med sitt Open 60 prosjekt siden 2015.
Dette er den eneste Open 60 regattabåt i Norden. iI år har flere ting falt på plass for prosjektet og det arbeides med å lage en ny tv-serie om prosjektet. Helly Hansen er hovedsponsor for båten. Båten vil stille til start i de fleste store regattaer  Norden fremover.
Båten skal brukes til å fremme Norsk seilsport og ta med unge nye lovende seilere ombord. Bjørn Lidgren vil også prøve å stille båten til rådighet for barn som er på Radiumhospitalet. Tanken er å ta med barn på en lite seiltur i indre Oslofjord om sommeren hvis de føler for dette.
Labradorand

Labradorand er en utdødd nordamerikansk fugl i andefamilien. Den hekket i Labrador, i det nordlige Quebec og i Canada.
Den ble sist sett en gang etter 1878. Man vet ikke helt sikkert hvordan den ble utryddet. Det kunne ikke vært på grunn av jakt, for fuglen ble ansett for å ha dårlig smak.


== Camptorhynchus ==
Camptorhynchus er slektalLabradoranda tilhører. Den er også eneste art i slekta.


== Se også ==
Labrador
Dykkender
Utryddelse
Fiskender


== Eksterne lenker ==
(en) Labradorand – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Labradorand i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Labradorand hos Artsdatabanken 
(en) Labradorand hos ITIS 
(en) Labradorand hos NCBI 
(en) Kategori:Camptorhynchus labradorius – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Camptorhynchus labradorius – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Camptorhynchus labradorius – detaljert informasjon på Wikispecies
Amerikasvartand

Amerikasvartand (Melanitta americana) er en dykkand som tilhører slekten Melanitta.


== Atferd ==
Den hekker hovedsakelig i Newfoundland og Labrador, og rundt Hudson Bay i Canada. Den hekker også på den sibirske siden av Beringstredet. Den overvintrer langs kysten av USA, for det meste på vestkysten og i Mexicogulfen.


== Se også ==
Svartand
Sjøorre
Knoppsjøorre
Dykkender
Ærfugl


== Eksterne lenker ==
(en) Amerikasvartand – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Amerikasvartand i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Amerikasvartand hos Artsdatabanken 
(sv) Amerikasvartand hos Dyntaxa 
(en) Amerikasvartand hos Fauna Europaea 
(en) Amerikasvartand hos ITIS 
(en) Amerikasvartand hos NCBI 
(en) Kategori:Melanitta americana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Melanitta americana – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Melanitta americana – detaljert informasjon på Wikispecies
Amerikastorlom

Amerikastorlom (Gavia pacifica) er en fugl i lomfamilien.
Amerikastorlomen hekker i sjøer på tundraen i Alaska, Nord-Canada og i Russland øst for elva Lena. Den overvintrer på kystene på sidene av Stillehavet og i innsjøer i Kina, Japan, Nord- og Sør-Korea, Mexico og USA.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Amerikastorlom – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Amerikastorlom i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Amerikastorlom hos Artsdatabanken 
(sv) Amerikastorlom hos Dyntaxa 
(en) Amerikastorlom hos Fossilworks 
(en) Amerikastorlom hos ITIS 
(en) Amerikastorlom hos NCBI 
(en) Kategori:Gavia pacifica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Gavia pacifica – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gavia pacifica – detaljert informasjon på Wikispecies
Fylkesvei 573

Fylkesvei 573 går mellom Birkelandskrysset og Hjellestad i Bergen.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
Strekningen ble opprettet 2019, og består av en delstrekning som ble overført fra fylkesvei 556.


== Kommuner og knutepunkter ==


=== Vestland fylke ===

Bergen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv573
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Khrystyna Dmytrenko

Khrystyna Romanivna Dmytrenko (ukrainsk: Христина Романівна Дмитренко; født 31. mai 1999 i Tsjernihiv) er en ukrainsk skiskytter.
Dmytrenko representerte landet sitt under Vinter-OL for ungdom 2016 på Lillehammer og tok gull på 7,5 km jaktstart, foran Marthe Kråkstad Johansen fra Norge og franske Lou Jeanmonnot Laurent.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Khrystyna Dmytrenko – Olympedia 
(en) Khrystyna Dmytrenko – IBU
Bortnen

Bortnen er ei bygd i Bremanger kommune i Sogn og Fjordane. Den ligger innerst i Bortnepollen, en fjordarm av Frøysjøen, Bortnen har veiforbindelse til kommunesenteret Svelgen via Fv616 (tidligere Fv573) og Bortnetunnelen, som sto ferdig i 2013.


== Referanser ==
Omanugle

Omanugle (vitenskapelig navn: Strix butleri) er en ugle i slekten Strix. Den finnes kun i landet Oman hvor den hekker på klipper.


== Oppdagelse ==
Ugla ble funnet av den engelske ornitologen Edward Arthur Butler. Arten ble beskrevet av Allan Octavian Hume i 1878 som oppkalte den etter Butler (Strix butleri).


== Beskrivelse ==
Omanugla har mørkegrått ansikt med oransje øyne. Den har gråbrun overside og lys underside med mørke striper.


== Se også ==
Kattugle
Slagugle
Lappugle


== Eksterne lenker ==
(en) omanugle i Global Biodiversity Information Facility 
(no) omanugle hos Artsdatabanken 
(en) omanugle hos ITIS 
(en) omanugle hos NCBI 
(en) Kategori:Strix butleri – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Strix butleri – detaljert informasjon på Wikispecies
Blåkjedeisfugl

Blåkjedeisfugl er en kritisk truet fugl i isfuglfamilien. Den finnes kun på Java i Indonesia. Den holder til i lavlandsskoger og mangroveskoger. Grunnen til at den er truet er at skogene den lever i blir fjernet.


== Se også ==
Isfugl
Alcedo peninsulae (nylig utskilt art)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Blåkjedeisfugl i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Blåkjedeisfugl hos Artsdatabanken 
(en) Blåkjedeisfugl hos ITIS 
(en) Blåkjedeisfugl hos NCBI 
(en) Kategori:Alcedo euryzona – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Alcedo euryzona – detaljert informasjon på Wikispecies
Northwood Headquarters

Northwood Headquarters er et militært hovedkvarter for Storbritannias væpnede styrker i Eastbury i Hertfordshire i England, rett ved London-forstaden Northwood. Hovedkvarteret huser fem militære kommando- og kontrollfunksjoner:

Hovedkvarteret til Joint Forces Command
Permanent Joint Headquarters
Multi National Headquarters
Commander Operations for Royal Navy
NATO - Allied Maritime Command


== Historie ==
Hovedkvarteret ligger på grunnen til Eastbury Park. I 1939, under annen verdenskrig, tok Royal Air Force over området for å brukes av RAF Coastal Command som gjorde bruk av Eastbury-huset og bygget et nettverk av underjordiske bunkere og operasjonsanlegg. Huset ble brukt som offisersmesse, men ble senere ødelagt av brann.


== Referanser ==
Alcedo peninsulae

Alcedo peninsulae (har ikke norsk navn) er en fugl i isfuglfamilien som finnes i Thailand, Burma og Borneo og Sumatra i Indonesia. Den blir av og til regnet som en underart av Blåkjedeisfugl men regnes etter 2014 som en egen art av både BirdLife International og IUCN.


== Se også ==
Isfugl
Blåkjedeisfugl


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alcedo peninsulae i Encyclopedia of Life 
(en) Alcedo peninsulae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Alcedo peninsulae hos ITIS 
(en) Alcedo peninsulae hos NCBI 
Alcedo euryzona peninsulae – detaljert informasjon på Wikispecies
ACS

ACS kan vise til:

American Chemical Society
Aegis Combat System
Afrikabøffel

Afrikabøffel (Syncerus caffer) er et stort klovdyr i kvegfamilien. Den er den eneste arten i slekta Syncerus.
Den mest kjente og største underarten, kafferbøffel (S. caffer caffer), har kroppslengde 240–340 cm, halelengde 75–110 cm, total høyde 135–170 cm og hornlengde 50–150 cm. Oksene blir opptil 680 kg tunge og kyrne 480 kg. Den minste underarten, skogbøffel (S. caffer nanus), har kroppslengde 220 cm, halelengde 70 cm, total høyde 100–120 cm og hornlengde 50–150 cm. Oksene blir 270–320 kg tunge og kyrne 265 kg.
Afrikabøffelen er den eneste nålevende representanten for stammen Bovini i Afrotropis. Den har gruppens kjennetegn som kraftig kropp og et lavt og bredt kranium der begge kjønn har horn. Ansikts- og fotkjertler mangler. Karakteristisk for arten er det kraftige hornskjoldet som oksene har over skallen. 
Arten finnes i en rekke habitater som busksteppe, akasieskog, miombo, grasmark i fjellstrøk, kystsavanne og tropisk regnskog. Ørken og halvørken, som Namibørkenen og Sahel, er de eneste områder i Afrika sør for Sahara der afrikabøffelen ikke kan leve. Det er stor variasjon i kroppsbygningen, og en regner vanligvis med at det er tre eller fire underarter. 
Skogbøffel (S. c. nanus) er utbredt i regnskogene i Vest-Afrika og Kongo, mens kafferbøffel (S. c. caffer) finnes på savanner og annet åpent landskap i østlige og sørlige Afrika. Noen forskere mener at kafferbøffelen er to underarter, og at bøflene i Øst-Afrika bør skilles ut som S. c. aequinoctialis. I det sudanesiske savannebeltet finnes mellomformen S. c. brachyceros.
Afrikabøffel er ikke en truet art, men utbredelse og antall er sterkt redusert på grunn av befolkningsvekst som legger beslag på arealene, krypskyting og kvegpest. Store deler av bestanden finnes i vernete områder.


== Litteratur ==
IUCN SSC Antelope Specialist Group (2008). «Syncerus caffer». The IUCN Red List of Threatened Species. doi:10.2305/IUCN.UK.2008.RLTS.T21251A9260904.en. 
A. Semb-Johansson (red.); R. Frislid (oversetter) (1986). Hovdyr, bind 4 i serien Verdens dyr. Cappelen. ISBN 82-525-1907-5. 
J.A. Pedersen (red.) (1972). Etiopiske region: Afrika syd for Sahara, bind 1 i serien Allverdens fauna: De ville dyr og samspillet i naturen. Samlerens bokklubb. s. 99–112. 


== Eksterne lenker ==

(en) Afrikabøffel i Encyclopedia of Life 
(en) Afrikabøffel i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Afrikabøffel hos Fossilworks 
(en) Afrikabøffel hos ITIS 
(en) Afrikabøffel hos NCBI 
(en) Kategori:Syncerus caffer – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Syncerus caffer – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Syncerus caffer – detaljert informasjon på Wikispecies
Akvamarinisfugl

Akvamarinisfugl er en fugl i isfuglfamilien som finnes i Indonesia. Den er metallisk blå på oversiden og hvit på undersiden og framsiden.


== Se også ==
Isfugl
Herkulesisfugl
Blåkjedeisfugl


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Akvamarinisfugl i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Akvamarinisfugl hos Artsdatabanken 
(en) Akvamarinisfugl hos ITIS 
(en) Akvamarinisfugl hos NCBI 
(en) Kategori:Alcedo coerulescens – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Alcedo coerulescens – detaljert informasjon på Wikispecies