jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Vladimir Beljajev

Vladimir Ivanovitsj Beljajev (russisk: Владимир Иванович Беляев, ukrainsk: Володимир Іванович Бєляєв – Volodymyr Ivanovytsj Bjeljajev; født 7. desember 1944) var en sovjetisk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1968 i Mexico by.
Beljajev ble olympisk mester i volleyball under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Han var med på det sovjetiske laget som vant volleyballturneringen for menn foran Japan og Tsjekkoslovakia. Det ble spilt en enkeltserie med ti lag. Sovjetunionen vant ni og tapte en kamp. Beljajev spilte åtte kamper i OL-turneringen.


== OL-medaljer ==
1968  Mexico by -  Gull i volleyball menn  Sovjetunionen


== Eksterne lenker ==
(en) Vladimir Beljajev – Olympics.com 
(en) Vladimir Beljajev – Olympic.org 
(en) Vladimir Beljajev – Olympedia 
(en) Vladimir Beljajev – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Monica Heldal

Monica Heldal (født 24. januar 1991) er en norsk musiker (vokal, gitar) og låtskriver fra Arna.


== Karriere ==
I 2013 debuterte hun med albumet Boy From the North som fikk gode kritikker. For albumet fikk hun to priser under Spellemannprisen 2013; årets nykommer med Gramo-stipend på 250 000 kroner og klassen popsolist. Hun vant også Bendiksenprisen for 2013 og ble nominert til Statoil-stipendet samme år.
Våren 2016 kom album nummer to: The One In The Sun, som også fikk gode kritikker.Etter 2016 tok Heldal en pause fra turnélivet, blant annet på grunn av problemer med lydsensitivitet og tinnitus, samt at hun stiftet familie.
Hennes neste album, Ravensdale, er planlagt utgitt 19. mars 2021.


== Diskografi ==
2013 – Boy From the North
2016 – The One In The Sun
2021 – Ravensdale


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Monica Heldal på Apple Music 
(en) Monica Heldal på Discogs 
(en) Monica Heldal på MusicBrainz 
(en) Monica Heldal på SoundCloud 
(en) Monica Heldal på Spotify 
(en) Monica Heldal på Songkick 
(no) Monica Heldal på Rockipedia 
(en) Monica Heldal på AllMusic 
(en) Monica Heldal på Internet Movie Database
Skollevollsteinen

Skollevollsteinen er en runestein med yngre runer fra rundt 1000, funnet på Skollevoll på Lista. Den ble første gang beskrevet av biskop Wegner i 1639, da lå den som klopp over en bekk på gården.  Fra 1865 har steinen vært i samlingen til Universitetets Oldsaksamling, Universitetet i Oslo. Steinen er 1,9 meter lang og har en innskrift med 56 runer i den yngre runerekka:

ranuauk:raisti:stain:aftir:akmunt hrabisum:uar sin:skokr:b[arþi]På moderne norsk blir det: «Rannveig reiste [denne] stein etter Oddmund Ravnsson, sin mann. Skog ristet [runene].»


== Kilder ==
Skollevollsteinen


== Eksterne lenker ==
«Skollevollsteinen». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Museumsnr C3612 Arkivert 1. februar 2014 hos Wayback Machine., katalogtekst Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine. i Universitetsmuseenes portaler unimus.no
NM i friidrett 1968

Norgesmesterskapet i friidrett 1968 bestod av flere arrangementer som i 1968 kåret norgesmestere i friidrettsøvelsene.
Hovedmesterskapet ble arrangert på Gjemselund stadion i Kongsvinger 16.–18. august.
Arrangør var Kongsvinger IL.Kongepokalvinnere var Kristen Fløgstad og Berit Berthelsen.Følgende øvelser ble arrangert utenfor hovedmesterskapet:

NM i hopp uten tilløp 1968 – Bergen 3. mars
Femkamp (menn) – Gjøvik 9. juni
Femkamp (kvinner) og tikamp (menn), maraton og stafetter – Drammen 31. august – 1. september
25 km landeveisløp – Halsa 3. juni
Terrengløp – Kvinesdal 21. april (1/2/8 km) og Frol 5. mai (3 km)
Skogsløp – Bodø 13. oktober


== Kvinner ==


=== 100 meter ===


=== 200 meter ===


=== 400 meter ===


=== 800 meter ===


=== 1 km terrengløp ===


=== 80 meter hekk ===


=== 4 x 100 meter stafett ===


=== Lengdehopp ===


=== Høydehopp ===


=== Kulestøt ===


=== Diskos ===


=== Spydkast ===


== Menn ==


=== 100 meter ===


=== 200 meter ===


=== 400 meter ===


=== 800 meter ===


=== 1500 meter ===


=== 5000 meter ===


=== 10000 meter ===


=== 25 km landeveisløp ===


=== Maraton ===


=== 2 km terrengløp ===


=== 3 km terrengløp ===


=== 8 km terrengløp ===


=== Skogsløp ===


=== 110 meter hekk ===


=== 400 meter hekk ===


=== 3000 meter hinder ===


=== 4 x 100 meter stafett ===


=== 4 x 400 meter stafett ===


=== 4 x 1500 meter stafett ===


=== 1000 meter stafett ===


=== Lengdehopp ===


=== Høydehopp ===


=== Tresteg ===


=== Stavsprang ===


=== Kulestøt ===


=== Diskos ===


=== Spydkast ===


=== Sleggekast ===


== Referanser ==


== Kilder ==
friidrett.no: Norske mesterskap
Aage Møst (red.): Raskest, høyest, lengst i 100 år: norsk friidrett 1896-1996. Norges Friidrettsforbund, 1995. ISBN 8200225917.
Einar Munthe-Kaas (red.) Sportsboken 1968, s. 193-203. Norsk Kunstforlag.
friidrett.no: Årsstatistikk menn 1968
friidrett.no: Årsstatistikk kvinner 1968
Klaus Allofs

Klaus Allofs (født 5. desember 1956) er en tysk tidligere fotballspiller som spilte angrep for flere klubber, i hovedsak Fortuna Düsseldorf og 1. FC Köln. Han spilte også en rekke kamper for Tyskland. Han er per desember 2013 sportsdirektør i Wolfsburg.


== Klubblag ==
Allofs spilte for hjembyen i Fortuna Düsseldorf fra 1975. Han begynte som offensiv midtbane før han ble angrepsspiller. I denne perioden var Allofs svært målfarlg, og ble toppscorer i Bundesliga i 1978-79-sesongen. Han spilte ofte med broren Thomas Allofs på topp, og laget med de to vant blant annet cupen to ganger på rad. I Cupvinnercupen for 1978-79 hjalp Allofs til med å få Fortuna Düsseldorf til finalen, med må i første runde og to mål i semifinalen, og utlikning til 1-1 i finalen etter åtte minutter. Kampen endte imidlertid med tap for Fortuna Düsseldorf mot FC Barcelona etter 3-4 til slutt.
I 1981 byttet Allofs lag til 1. FC Köln, der han fortsatte med sin sterke målscoringrate. i UEFA-cupen scoret han ni mål på ni kamper for Köln som for andre gang i Allofs karriere tapte finalen, denne gangen mot Real Madrid. Dette var i 1986, den nest siste sesongen for Allofs i Köln. Han og broren spilte deretter sammen for Olympique de Marseille før Klaus Allofs dro  til Bordeaux i en sesong. Deretter ble det tre sesonger i Werder Bremen, der han endelig vant en finale i en europeisk cup da Werder Bremen slo AS Monaco 2-0. Allofs scoret også i kampen.


== Landslag ==
Allofs spilte for Vest-Tyskland mellom 1978 og 1986, og ble europamester i 1980.
Han debuterte på landslaget etter Vest-Tysklands relativt svake VM-innsats i 1978, i en privatlandskamp mot Tsjekkoslovakia. Han markerte seg særlig på landslaget under EM i 1980, da han scoret tre ganger mot Nederland i en 3-2-seier i gruppespillet. De tre målene gjorde ham til EMs toppscorer. Han ble ikke valgt ut til VM i 1982, men var tilbake i EM i 1984. I VM i 1986 scoret Allofs utlikningsmålet i gruppespillet mot Uruguay og vinnermålet mot Skottland. Han satte også straffen i straffesparkkonkurransen mot Mexico. Imidlertid tok Rudi Völler og Jürgen Klinsmann over foran, og Allofs trakk seg i 1988 tilbake fra landslaget.


== Eksterne lenker ==
(de) Klaus Allofs – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Klaus Allofs – FIFA 
(en) Klaus Allofs – UEFA 
(en) Klaus Allofs – Transfermarkt 
(en) Klaus Allofs – national-football-teams.com 
(en) Klaus Allofs – WorldFootball.net 
(en) Klaus Allofs – FootballDatabase.eu 
(de) Klaus Allofs – fussballdaten.de 
(en) Klaus Allofs – EU-Football.info 
(de) Klaus Allofs – Tysklands fotballforbund
Jevgeni Lapinskl

Jevgeni Valentinovisj Lapinskl (russisk: Євген Валентинович Лапинський født 23. mars 1942, død 29. september 1999 i Odessa) var en sovjetisk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1968 i Mexico by og 1972 i München.
Lapinskl ble olympisk mester i volleyball i Sommer-OL 1964 i Tokyo. Han var med på det sovjetiske laget som vant volleyballturneringen for menn foran Japan og Tsjekkoslovakia. Det ble spilt en enkeltserie med ti lag. Sovjetunionen vant ni og tapte én kamp. Lapinskl spilte ni kamper i OL-turneringen.


== OL-medaljer ==
1968  Mexico by -  Gull i volleyball menn  Sovjetunionen
1972  München -  Bronse i volleyball menn  Sovjetunionen


== Eksterne lenker ==
(en) Jevgeni Lapinskl – Olympics.com 
(en) Jevgeni Lapinskl – Olympic.org 
(en) Jevgeni Lapinskl – Olympedia 
(en) Jevgeni Lapinskl – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Akerogammarus

Akerogammarus er en type krepsdyr som på norsk er kjent som en type av «amfipoder» eller marflo. De er en slekt av bunnlevende (bentiske), småøyde havdyr som ser ut som små gjennomsiktige reker. De finnes mest på store dyp, i fjorder og i sedimenter nærmere land. Disse små dyrene spiser dyreplankton. Gruppen inneholder 3 arter.
De er hovedsakelig nordlige, men ingen arter av denne gruppen er funnet i farvannene rundt Norge.


== Taksonomisk plassering ==
Taksonomien til krepsdyrene er under regelmessig revisjon, og det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin og Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger Catalogue of Life:  - og generelt bygger på WoRMS-databasen i detaljer på nivå lavere enn familie:

Rekke: KREPSDYR (Crustacea) - 67 000 arter
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Eucarida Calman, 1904
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 000 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Caprellidea (til 2013)
Underorden Senticaudata (fra 2013)
Infraorden Gammarida - 21 overfamilier, 125 familier, 1 000 slekter, 7 275 arter Latreille, 1802
Overfamilie Gammaroidea
Familie Gammaridae Leach, 1814
Slekt Akerogammarus Derzhavin & Pjatakova,1867
Akerogammarus contiguus Pjatakova, 1962
Akerogammarus knipowitschi  Derzhavin & Pjatakova, 1967
Akerogammarus subnudus  G.O. Sars, 1896


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Akerogammarus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Akerogammarus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Akerogammarus hos NCBI 
Akerogammarus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Gammarus Fabricius, 1775 – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen
«The Marine Flora and Fauna of Norway» - Seawater.no. Besøkt 22. januar 2014.
Krepsdyrarter i Atlanterhavet og Skandinavia - NEAT, South Scandinavian Marine Crustacea check-list, Tjärnö marinbiologiske laboratorium, Sverige 1998. Besøkt 21. januar 2014.
Oleg Antropov

Oleg Petrovisj Antropov (russisk: Олег Петрович Антропов født 5. november 1947 i Tsjimkent i nåværende Kasakhstan) er en sovjetisk tidligere volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1968 i Mexico by.
Antropov ble olympisk mester i volleyball under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Han var med på det sovjetiske laget som vant volleyballturneringen for menn foran Japan og Tsjekkoslovakia. Det ble spilt en enkeltserie med ti lag. Sovjetunionen vant ni og tapte en kamp. Antropov spilte fire kamper i OL-turneringen.


== OL-medaljer ==
1968  Mexico by -  Gull i volleyball menn  Sovjetunionen


== Eksterne lenker ==
(en) Oleg Antropov – Olympics.com 
(en) Oleg Antropov – Olympic.org 
(en) Oleg Antropov – Olympedia 
(en) Oleg Antropov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(lv) Oleg Antropov – Latvias olympiske komité
Vasilijus Matuševas

Vasilijus Matuševas (russisk: Василиус Леонтьевич Матушевас født 18. oktober 1945 i Vilnius i nåværende Litauen, død 1. oktober i 1989 Vilnius) var en sovjetisk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1968 i Mexico by.
Matuševas ble olympisk mester i volleyball under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Han var med på det sovjetiske laget som vant volleyballturneringen for menn foran Japan og Tsjekkoslovakia. Det ble spilt en enkeltserie med ti lag. Sovjetunionen vant ni og tapte en kamp. Matuševas spilte fire kamper i OL-turneringen.


== OL-medaljer ==
1968  Mexico by -  Gull i volleyball menn  Sovjetunionen


== Eksterne lenker ==
(en) Vasilijus Matuševas – Olympedia 
(en) Vasilijus Matuševas – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Albanogammarus

Albanogammarus er en type krepsdyr som på norsk er kjent som en type av «amfipoder» eller marflo. De er en slekt av bunnlevende (bentiske), småøyde havdyr som ser ut som små gjennomsiktige reker. De finnes mest på store dyp, i fjorder og i sedimenter nærmere land. Disse små dyrene spiser dyreplankton. Gruppen inneholder 1 art.
De er hovedsakelig nordlige, men arten er ikke funnet i farvannene rundt Norge.


== Taksonomisk plassering ==
Taksonomien til krepsdyrene er under regelmessig revisjon, og det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin og Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger Catalogue of Life:  - og generelt bygger på WoRMS-databasen i detaljer på nivå lavere enn familie:
Rekke: KREPSDYR (Crustacea) - 67.000 arter
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25.000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Eucarida Calman, 1904
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9.000 arter, 1.900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Caprellidea (til 2013)
Underorden Senticaudata (fra 2013)
Infraorden Gammarida - 21 overfamilier, 125 familier, 1.000 slekter, 7.275 arter Latreille, 1802
Overfamilie Gammaroidea
Familie Gammaridae Leach, 1814
Slekt Albanogammarus
Albanogammarus inguscioi Ruffo, 1995


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Albanogammarus inguscioi – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Albanogammarus inguscioi i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Gammarus Fabricius, 1775 – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen
«The Marine Flora and Fauna of Norway» - Seawater.no. Besøkt 22. januar 2014.
Krepsdyrarter i Atlanterhavet og Skandinavia - NEAT, South Scandinavian Marine Crustacea check-list, Tjärnö marinbiologiske laboratorium, Sverige 1998. Besøkt 21. januar 2014.
Amathillina

Amathillina er en type krepsdyr som på norsk er kjent som en type av «amfipoder» eller marflo. De er en slekt av bunnlevende (bentiske), småøyde havdyr som ser ut som små gjennomsiktige reker. De finnes mest på store dyp, i fjorder og i sedimenter nærmere land. Disse små dyrene spiser dyreplankton. Gruppen inneholder 5 arter.
De er hovedsakelig nordlige og den norske forskeren Georg Ossian Sars fant alle artene rundt Storbritannia, men ingen arter av denne gruppen er funnet i farvannene rundt Norge.


== Taksonomisk plassering ==
Taksonomien til krepsdyrene er under regelmessig revisjon, og det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin og Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger Catalogue of Life:  - og generelt bygger på WoRMS-databasen i detaljer på nivå lavere enn familie:
Rekke: KREPSDYR (Crustacea) - 67.000 arter
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25.000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Eucarida Calman, 1904
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9.000 arter, 1.900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Caprellidea (til 2013)
Underorden Senticaudata (fra 2013)
Infraorden Gammarida - 21 overfamilier, 125 familier, 1.000 slekter, 7.275 arter Latreille, 1802
Overfamilie Gammaroidea
Familie Gammaridae Leach, 1814
Slekt Amathillina
Amathillina affinis  G.O. Sars, 1894
Amathillina cristata  G.O. Sars, 1894
Amathillina maximovitschi  G.O. Sars, 1896
Amathillina pusilla  G.O. Sars, 1896
Amathillina spinosa  G.O. Sars, 1896


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Amathillin – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Amathillin i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Amathillin hos Artsdatabanken 
(en) Amathillin hos Fauna Europaea 
(en) Amathillin hos NCBI 
Amathillina – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) 'Gammarus Fabricius, 1775 – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen
«The Marine Flora and Fauna of Norway» - Seawater.no. Besøkt 22. januar 2014.
Krepsdyrarter i Atlanterhavet og Skandinavia - NEAT, South Scandinavian Marine Crustacea check-list, Tjärnö marinbiologiske laboratorium, Sverige 1998. Besøkt 21. januar 2014.
Viktor Mikhaltsjuk

Viktor Ilitsj Mikhaltsjuk (russisk: Виктор Ильич Михальчук; født 5. februar 1946 i Barnaul) var en sovjetisk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1968 i Mexico by.
Mikhaltsjuk ble olympisk mester i volleyball under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Han var med på det sovjetiske laget som vant volleyballturneringen for menn foran Japan og Tsjekkoslovakia. Det ble spilt en enkeltserie med ti lag. Sovjetunionen vant ni og tapte en kamp. Mikhaltsjuk spilte åtte kamper i OL-turneringen.


== OL-medaljer ==
1968  Mexico by -  Gull i volleyball menn  Sovjetunionen


== Eksterne lenker ==
(en) Viktor Mikhaltsjuk – Olympedia 
(en) Viktor Mikhaltsjuk – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Axelboeckia

Axelboeckia er en type krepsdyr som på norsk er kjent som en type av «amfipoder» eller marflo. De er en slekt av bunnlevende (bentiske), småøyde havdyr som ser ut som små gjennomsiktige reker. De finnes mest på store dyp, i fjorder og i sedimenter nærmere land. Disse små dyrene spiser dyreplankton. Gruppen inneholder 1-5 arter, hvorav 4 synonyme og taksonomisk tvilsomme.
De er hovedsakelig nordlige, men ingen arter av denne gruppen er funnet i farvannene rundt Norge.


== Taksonomisk plassering ==
Taksonomien til krepsdyrene er under regelmessig revisjon, og det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin og Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger Catalogue of Life:  - og generelt bygger på WoRMS-databasen i detaljer på nivå lavere enn familie:
Rekke: KREPSDYR (Crustacea) - 67.000 arter
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25.000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Eucarida Calman, 1904
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9.000 arter, 1.900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Caprellidea (til 2013)
Underorden Senticaudata (fra 2013)
Infraorden Gammarida - 21 overfamilier, 125 familier, 1.000 slekter, 7.275 arter Latreille, 1802
Overfamilie Gammaroidea
Familie Gammaridae Leach, 1814
Slekt Axelboeckia
Axelboeckia spinosa G.O. Sars, 1894
Axelboeckia carpenteri Dybowsky, 1874 = Boeckaxelia carpenterii  Dybowsky, 1874
Axelboeckia carpenterii Dybowsky, 1874 = Boeckaxelia carpenterii  Dybowsky, 1874
Axelboeckia castanea Dorogostaisky, 1930 = Dorogammarus castaneus Dorogostaisky, 1930
Axelboeckia potanini Dorogostaisky, 1922 = Boeckaxelia potanini Dorogostaisky, 1922


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Axelboeckia spinosa – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Axelboeckia spinosa i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Axelboeckia spinosa hos Artsdatabanken 
«The Marine Flora and Fauna of Norway» - Seawater.no. Besøkt 22. januar 2014.
Krepsdyrarter i Atlanterhavet og Skandinavia - NEAT, South Scandinavian Marine Crustacea check-list, Tjärnö marinbiologiske laboratorium, Sverige 1998. Besøkt 21. januar 2014.
Baku (zoologi)

Baku er en type krepsdyr som på norsk er kjent som en type av «amfipoder» eller marflo. De er en slekt av ferskvannsdyr som ser ut som små gjennomsiktige reker. Gruppen inneholder 1 art (2013).
De er hovedsakelig nordlige, men ingen arter av denne gruppen er funnet i Norden.


== Taksonomisk plassering ==
Taksonomien til krepsdyrene er under regelmessig revisjon, og det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin og Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger Catalogue of Life:  - og generelt bygger på WoRMS-databasen i detaljer på nivå lavere enn familie:
Rekke: KREPSDYR (Crustacea) - 67.000 arter
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25.000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Eucarida Calman, 1904
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9.000 arter, 1.900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Caprellidea (til 2013)
Underorden Senticaudata (fra 2013)
Infraorden Gammarida - 21 overfamilier, 125 familier, 1.000 slekter, 7.275 arter Latreille, 1802
Overfamilie Gammaroidea
Familie Gammaridae Leach, 1814
Slekt Baku
Baku paradoxus  Derzhavin, 1967


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Baku paradoxus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Baku paradoxus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) 'Gammarus Fabricius, 1775 – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen
«The Marine Flora and Fauna of Norway» - Seawater.no. Besøkt 22. januar 2014.
Krepsdyrarter i Atlanterhavet og Skandinavia - NEAT, South Scandinavian Marine Crustacea check-list, Tjärnö marinbiologiske laboratorium, Sverige 1998. Besøkt 21. januar 2014.
Boris Teresjtsjuk

Boris Pavlovitsj Teresjtsjuk  (russisk: Борис Павлович Терещук; født 18. mars 1945 i Kiev i nåværende Ukraina) var en sovjetisk volleyballspiller som deltok i de olympiske leker 1968 i Mexico by.
Teresjtsjuk ble olympisk mester i volleyball under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Han var med på det sovjetiske laget som vant volleyballturneringen for menn foran Japan og Tsjekkoslovakia. Det ble spilt en enkeltserie med ti lag. Sovjetunionen vant ni og tapte en kamp. Teresjtsjuk spilte åtte kamper i OL-turneringen.


== OL-medaljer ==
1968  Mexico by -  Gull i volleyball menn  Sovjetunionen


== Eksterne lenker ==
(en) Boris Teresjtsjuk – Olympics.com 
(en) Boris Teresjtsjuk – Olympic.org 
(en) Boris Teresjtsjuk – Olympedia 
(en) Boris Teresjtsjuk – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Cephalogammarus

Cephalogammarus er en type krepsdyr som på norsk er kjent som en type av «amfipoder» eller marflo. De er en slekt av småøyde ferskvannsdyr som ser ut som små gjennomsiktige reker. Gruppen inneholder 1 art.
De er hovedsakelig nordlige, men ingen arter av denne gruppen er funnet i Norden.


== Taksonomisk plassering ==
Taksonomien til krepsdyrene er under regelmessig revisjon, og det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin og Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger Catalogue of Life:  - og generelt bygger på WoRMS-databasen i detaljer på nivå lavere enn familie:
Rekke: KREPSDYR (Crustacea) - 67.000 arter
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25.000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Eucarida Calman, 1904
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9.000 arter, 1.900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Caprellidea (til 2013)
Underorden Senticaudata (fra 2013)
Infraorden Gammarida - 21 overfamilier, 125 familier, 1.000 slekter, 7.275 arter Latreille, 1802
Overfamilie Gammaroidea
Familie Gammaridae Leach, 1814
Slekt Cephalogammarus
Cephalogammarus macrocephalus G.O. Sars, 1896


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cephalogammarus macrocephalus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Cephalogammarus macrocephalus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) 'Gammarus Fabricius, 1775 – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen
«The Marine Flora and Fauna of Norway» - Seawater.no. Besøkt 22. januar 2014.
Krepsdyrarter i Atlanterhavet og Skandinavia - NEAT, South Scandinavian Marine Crustacea check-list, Tjärnö marinbiologiske laboratorium, Sverige 1998. Besøkt 21. januar 2014.