jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Archaeocopa

Archaeocopa er en underklasse av antatt utdødde muslingkreps, som er små krepsdyr. Muslingkrepsene inneholdt tidligere to underklasser med fire ordener, men i WoRMS-databasen er gruppen (2017) kraftig utvidet med totalt seks underklasser, mot tidligere (1992, 2013) bare to anerkjente underklasser (Myodocopa og Podocopa). Skillet mellom underklassene er usikkert, det er basert på morfologi snarere enn molekylær analyse, og det er mulig at muslingkreps-gruppen er parafyletisk og bør deles.Skjellene bevares godt i sedimentære bergarter, og muslingkreps er de vanligste fossile leddyrene. De er kjent helt tilbake til kambrium og er viktige ledefossiler.


== Taksonomi ==
Taksonomien til muslingkrepsene er omstridt og inneholder vanskelig systematiserte grupper. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. En vanlig oppdeling anerkjenner muslingkreps som en av seks ulike klasser av krepsdyr. Den følgende oversikten følger inndelingen i World Register of Marine Species (WoRMS)

Rekke: krepsdyr (Crustacea) - 67.000 arter Brünnich, 1772
Klasse muslingkreps (Ostracoda) - 4 ordener, 13.000 arter Latreille, 1802
Underklasse Archaeocopa †
Incertae sedis:
Slekt Anabarochilina Abushik, 1960 †
Slekt Andresia Hinz-Schallreuter, 1993 † (Prenant, 1924)
Slekt Ausbradoria Shu, 1990 †
Slekt Beyrichona Matthew, 1886 †
Slekt Bradorona Matthew, 1902 †
Slekt Capricambria Hinz, 1991 †
Slekt Cedocamia Hinz-Schallreuter, 1993 †
Slekt Comleyopsis Hinz, 1993 †
Slekt Falites Mueller, 1964 †
Slekt Hesslandona Mueller, 1964 †
Slekt  Hipponicharion Matthew, 1886 †
Slekt Sellula Wiman, 1905 †
Slekt Svealuta Oepik, 1961 †
Slekt Vojbokalina Melnikova, 1984 †
Orden Archaeocopida  Sylvester-Bradley, 2015 (Liebau, 2005) †
Incertae sedis:
Slekt Australopsis Hinz-Schallreuter, 1993 †
Slekt Biaurina Hinz-Schallreuter, 1993 †
Slekt Cyclotron Rushton, 1969 †
Slekt Dorispina Hinz-Schallreuter, 1993 †
Slekt Galeopsis Hinz-Schallreuter, 1993 †
Slekt Longispina Andres, 1969 - ikke lenger anerkjent, synonym Albrunnicola (underklasse Bradoriida)
Slekt Parahoulongdongella Tong, 1990 †
Slekt Parashergoldopsis Hinz-Schallreuter, 1993 †
Slekt Pejonesia Hinz, 1992 †
Slekt Phasoia Hinz-Schallreuter, 1993 †
Slekt Schallreuterina Hinz-Schallreuter, 1993 †
Slekt Semillia Hinz, 1992 †
Slekt Shergoldopsis Hinz-Schallreuter, 1993 †
Slekt Songlinella Yin, 1978 †
Slekt Tsunyiella Zhang, 1974 †
Slekt Tubupestis Hinz & Jones, 1992 †
Slekt Usatia Hinz-Schallreuter, 1993 †
Slekt Zhenpingella Li (Y.-W.), 1975 †
Infraklasse Beyrichonidae † (usikker)
Incertae sedis:
Slekt Beyrichona Matthew, 1886
Infraklasse Phosphatocopina †
Incertae sedis:
Slekt Flemingopsis Jones & Mckenzie, 1981 †  = Flemingia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Russesvalerot

Russesvalerot (Vincetoxicum rossicum) er en flerårig urt i gravmyrtfamilien. 
Stenglene er 60–200 cm lange, og vekstformen kan være opprett, slyngende, krypende eller klatrende. Bladene er motsatte, 7–12 cm lange, 5–7 cm brede, helrandede, tilspissede, eggformede til elliptiske og hårete langs bladranden og på nervene under. Bladstilken er 5–20 mm lang. Blomstene er 5–7 mm i diameter, rosa eller rødbrune og sitter 5–20 sammen i klaser i bladhjørnene. Den befruktede blomsten utvikler seg til to 4–7 cm lange belgkapsler med mange hårete frø.
Russesvalerot vokser naturlig i europeisk Russland og Ukraina. Her vokser den i skogsteppe, steppe, raviner og kratt. Den er en skadelig invaderende art i sørøstlige Canada og nordøstlige USA. Planten danner tette bestander som kveler annen vegetasjon og reduserer biologisk mangfold. Den finnes i skog og på beitemark, gamle åkrer, juletreplantasjer, elvebredder og ruderatmark. Den foretrekker veldrenerte, steinete steder med kalkholdig grunn. I Canada forsøker en å bekjempe planten ved å sette ut det europeiske nattflyet Hypena opulenta.
I Europa er naturaliserte bestander mest kjent fra Norge. Russesvalerot finnes i Norge rundt Oslofjorden og er etter 1950 blitt svært vanlig på øyene i fjorden der den invaderer mange naturtyper. I Fremmedartslista 2018 er arten vurdert til å ha svært høy risiko. Man frykter at den skal ødelegge lokaliteter med rødlistede arter som aksveronika, smaltimotei, nikkesmelle, dragehode, stjernetistel og bakkekløver.


== Galleri ==

		
		
		
		


== Litteratur ==
A. DiTommaso, F.M. Lawlor og S.J. Darbyshire (2005). «The biology of invasive alien plants in Canada. 2. Cynanchum rossicum (Kleopow) Borhidi [= Vincetoxicum rossicum (Kleopow) Barbar.] and Cynanchum louiseae (L.) Kartesz & Gandhi [= Vincetoxicum nigrum (L.) Moench]». Canadian Journal of Plant Science. 85 (1): 243–263. ISSN 1918-1833. doi:10.4141/P03-056. 
«Russesvalerot Vincetoxicum rossicum». Fremmedartsbasen 2018. Artsdatabanken. Besøkt 11. november 2019. 
K. Marhold (2011). «Vincetoxicum rossicum». Asclepiadaceae. – In: Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 18. november 2017. 
K. Ramanujan (23. april 2014). «Invasive vines swallow up New York's natural areas». Cornell Chronicle. Besøkt 24. februar 2018. 


== Eksterne lenker ==
(en) Vincetoxicum rossicum i Encyclopedia of Life 
(en) Vincetoxicum rossicum i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Vincetoxicum rossicum hos Artsdatabanken 
(sv) Vincetoxicum rossicum hos Dyntaxa 
(en) Vincetoxicum rossicum hos ITIS 
(en) Vincetoxicum rossicum hos NCBI 
(en) Vincetoxicum rossicum hos The International Plant Names Index 
(en) Vincetoxicum rossicum hos Tropicos 
(en) Kategori:Vincetoxicum rossicum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Vincetoxicum rossicum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Vincetoxicum rossicum – detaljert informasjon på Wikispecies
Kaja Draksler

Kaja Draksler (født 6. februar 1987 i Kranj, Slovenia) er en slovensk pianist og komponist som beveger seg i skjæringspunktet mellom jazz, fri improvisasjonsmusikk, moderne klassisk og ny musikk, med spor av folkemusikk fra Balkan og Slovenia som skaper en slags imaginær folklore.


== Biografi ==
Draksler begynte å spille piano i en alder av 4 år. Hun studerte musikk ved Universitetet i Ljubljana frem til 2005. Hun ble uteksaminert i jazz-studier ved Groningen konservatorium (avhandlingen skrev hun om Cecil Taylor), og var deretter ved Conservatorium van Amsterdam frem til 2013, og studerte med Richard Ayres. Hun fikk et opphold i New York for å studere med Jason Moran og Vijay Iyer.I 2005 var Draksler med på å grunnlegge Acropolis Quintet i Groningen. Videre grunnla  hun BadBooshBand. som spilte  på jazzfestivalen i Ljubljana (2013), utgitt på CD. Solokonserten fra INNtöne jazz festival  (2015) i Diersbach ble kringkastet i radio; i 2016 spilte hun med den Portugisiske trompetisten Susana Santos Silva på Moers-festivalen.
På JazzFest Berlin i 2017, overbeviste hun i en trio med Petter Eldh og Christian lillinger.I 2007 ble hun med i Europabevegelsen Jazz Orchestra, som hun også har komponert for (albumet Live in Coimbra, 2007). I 2007 skrev hun konserten Orpheus og Eurydice for akkordeon og orkester. Janez Dovč og det Slovenske Filharmoniske orkester hadde uroppføringen. Hun har også komponert musikk for Metropole Orkest og Italian Ustabile Orkester.


== Utmerkelser ==
2009: Vinner av den nederlandske Deloitte Jazz Award.


== Diskografi ==
Kaja Draksler Octet Gledalec (Clean Feed, 2017)
Kaja Draksler & Susana Santos Silva This Love (Clean Feed, 2016)
Livet til Mange Andre (Clean Feed, 2013)
Kaja Draksler Acropolis Quartet feat. Sanem Kalfa Türkü (Goga/CDBaby 2010)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kaja Draksler på Discogs 
(en) Kaja Draksler på MusicBrainz 
(en) Kaja Draksler på Songkick 
(en) Kaja Draksler på AllMusic 
(en) Nettsted med diskografi
Katharina Andresen

Katharina Gamlemshaug Andresen (født 21. mai 1995) er en norsk forretningskvinne og arving. Hun ble i mars 2016 rangert som verdens nest yngste dollarmilliardær av Forbes med en formue på 1,15 milliarder USD. Hun eier 42,2 % av investeringsselskapet Ferd AS, som hun eier sammen med søsteren Alexandra. De arvet aksjene fra faren Johan H. Andresen jr. i 2007. 


== Familie ==
Katharina Gamlemshaug Andresen er født 21. mai 1995. Hun er av tobakksslekten Andresen, oldebarn av Johan H. Andresen, tipp-tipp-oldebarn av Johan Henrik Andresen og Anton Klaveness og tipp-tipp-oldebarn av Nicolai Andresen. Johan Henrik var bror av Nicolay August Andresen og onkel til Nils August Andresen Butenschøn.


== Referanser ==
Den subtile kroppen

En subtil kropp er en serie av psyko-spirituelle bestanddeler i levende vesener, ifølge forskjellige esoteriske, okkulte og mystiske lærdommer. Ifølge denne troen er hver subtile kropp knyttet til et subtilt eksistensplan, til et  hierarki eller en trinnstige som kulminerer i den fysiske form.
Innenfor hinduismen, beskrives den sublime kroppen i Bhagavad Gita dom bestående av sinn, intelligens og ego, som kontrollerer den grovere fysiske kroppen. Innenfor sufismen er den kjent som «den mest helligste kroppen» (wujud al-aqdas) og «den sanne og genuine kroppen» (jism asli haqiqi), i taoismen som «diamantkroppen», i vajrayana (esoterisk buddhisme) som «lyslegemet», og i tibetansk buddhisme som «regnbuekroppen». Innenfor Kriya yoga er den kjent som «salighetskroppen» og i hermetismen som «den udødelige kroppen» (soma athanaton). De ulike attributtene til den sublime kroppen er ofte beskrevet gejjnom symboler som solen og månen, så vel som ulike indiske elver og guder, mens alkymien snakker om dantianer og sinober-felter.


== Referanser ==
Gudsyoga

Gudsyoga (tibetansk: lha'i rnal 'byor; sanskrit: Devata-yoga) er en grunnleggende praksis i vajrayana (esoterisk buddhisme) som innebærer visualisering av mentale bilder. Ifølge den tibetanske forfatteren Tsongkhapa, er Gudsyoga det som skiller buddhistisk tantra fra andre buddhistiske skoler.Gudsyoga inneholder en genereringsfase (kyerim) og fullførelsens fase (dzogrim). I den førstnevnte oppløser man den mundane verden og visualiserer ens valgte guddom (yidam), dens mandala og ledsagende guder, noe som fører til identifisering med denne guddommelige realitet. I fullførelsens fase oppheves visualiseringen og identifiseringen med yidam i erkjennelsen av Śūnyatā eller tomhet. Denne fasen kan også inkludere den subtile kroppens energier.


== Referanser ==
American Fur Company

American Fur Company var et selskap som ble grunnlagt i 1808 av John Jacob Astor som et ledd i hans bestrebelser for å forsøke å monopolisere den amerikanske pelshandelen, noe han også stort sett lyktes med.
Viktig for utskipingen av pelser fra de nordvestlige fangstområder ble byen Astoria ved Columbia Rivers utløp i Stillehavet. Herfra ble det også drevet en livlig pelshandel til Qing-dynastiets Kina. Fra Kina bragte forretningsimperiet så gods som porselen, nankin og te.
En rekke steder og byer i USA tilkom eller fikk sin betydning på grunn av American Fur Company. Fort Benton i Montana er et annet eksempel på en handelsstasjon som vokste frem til en by.
Astor solgte sin andel i selskapet i 1834. Ramsey Crooks kjøpte kompaniets Northern Department og fortsatte virksomheten under det gamle navnet. Pierre Chouteau jr. kjøpte Western Department og kalte det Pratte, Chouteau & Company.Crooks forsøk på å utvide virksomheten til andre områder, som til gruvedrift, særlig etter bly, var mislykket. I 1842 la American Fur Company ned all sin virksomhet og verdiene ble likvidert.


== Se også ==
Astorianerne
Manuel Lisa
Missouri Fur Company
Rocky Mountain Fur Company


== Referanser ==


== Litteratur ==
David J. Wishart, The Fur Trade of the American West (Lincoln: University of Nebraska Press, 1992).
Kjerringråkk

Kjerringråkk er en årlig festival som arrangeres i Bodø. Festivalen ble startet av Silje Halstensen og Ingeborg Selnes i 2007 for å løfte frem kvinner i musikkbransjen. Festivalens styre består også av utelukkende kvinner. Festivalen har i tillegg til konserter, workshops, kunstutstillinger og kafé. Festivalen favner et bredt utvalg av uttrykksformer. Det har også forekommet danseforestillinger, teater m.m.


== Artister som har opptrådt på festivalen ==
Bendik
Razika
Kuuk
Haddy Njie
Ida Maria
Therese Aune
Eline Thorp
Maiken Vembre


== Referanser ==
Jens Bing

Jens Bing (født august 1618 i (nærheten av) Trondhjem, død 10. oktober 1751 i København) var en dansk-norsk lege som virket under Frederik IV og Christian VI. 
Han var sønn av byfogd og rådmann Jens Bing (1613–93) og hustru Clara. Jens Bing utdannet seg først som apoteker og var i noen år ved aptoteket i Ribe. Han fikk heretter lyst til å studere medisin og ble i 1705 immatrikulert ved Københavns Universitet, hvoretter han var alumnus på Borchs Kollegium sammen med Ludvig Holberg. Han ble heretter medikus ved flåten og i 1712 tok han den medisinske doktorgrad. Han nøt en del anseelse og var således livmedikus hos grev Danneskjold-Laurwigen og andre fornemme menn.I 1726 ble Jens Bing kanselliråd, 1727 justisråd og i 1746 etatsråd. Han var ugift og bodde en del år hos historikeren Hans Gram, med hvem han hadde felles husholdning. Bing døde 10. oktober 1751 og ble begravet i Vor Frue i København. Han testamenterte sin formue til Universitetet og andre stiftelser og som takk derfor satte Universitet en stor minnetavle i marmor med forgyldte bokstaver opp på en av pilarene ved oppgangen til kirkens kor.


== Referanser ==
Pål Eiriksson

Pål Eiriksson (1285–ca. 1344) var en norsk ridder og den siste merkesmann.Omkring 1315 ble han merkesmann og fikk bære kongens merke (flagg og sånt) når de var ute og kriget.  Han ga råd til kongen og var den fremste i kongens hird (livvakter). Over ham var det kun Norges rikes kansler som stod nærmere kongen i rang. På den tiden var det forøvrig Ivar Olavsson som var kansler, og han måtte bo i Mariakirken i Oslo.
Da kong Håkon V Magnusson døde i 1319 var Pål en av åtte stormenn som stod rundt ham og lovet å føre arven videre.  Pål var også på god fot med etterkommeren, den tre år gamle dattersønnen, kong Magnus den 7. (1316–74).
Pål eide jord i Valdres der familien kom fra, hadde leilighet i Oslo og fikk i 1315 ei elv av kongen.   Den lå i Alvheim som på den tiden het Elvesyssel. Men, den ga han til Mariakirken i Oslo i 1320, som på den tiden var kongens kapell.
Pål hadde en faster (tante) som het Jartrud Gydasson og var gift med baron og riksråd Guttorm Gydasson (død 1307) fra Valdrestraktene.  Tanta het muligens Jartrud Ormsson, og kan ha vært datter av Orm som var kansler 1276–80.
Historiker Gregers Fougner Lundh (1786–1836) nevner at den danske slektsgransker Iver Hirtzholm (1635–96) antyder at "Povel Erichsen" var av slekten "Krogerne" og at denne kunne føres tilbake til engelske adelsmenn.Det er nevnt at han var gift med ei Sigrid Håreksdatter.  


== Referanser ==


== Litteratur ==
Knut Helle (1972). Konge og gode menn i norsk riksstyring ca. 1150-1319. Bergen: Universitetsforlaget.  [Nevner Pål Eiriksson mange ganger]
Happy Landing

Happy Landing er en amerikansk musikalsk komedie fra 1938 regissert av Roy Del Ruth. I rollene ses blant andre Sonja Henie, Don Ameche og Jean Hersholt.


== Innspillingsfakta ==
Filmen ble spilt inn fra 18. oktober til midten av desember 1937.


== Fakta om filmen ==
Darryl F. Zanuck var sterkt involvert i utviklingen av Happy Landing, som det fremgår av notater fra hans konferanser. Notatene befinner seg i Twentieth Century-Fox Produced Scripts Collection ved UCLA Theatre Arts Library. Ifølge disse ble rollefiguren som orkesterlederen (selv om den først ble foreslått for Don Ameche) senere utviklet for Adolphe Menjou, og Ameche ble istedet gitt rollen som manageren.I notatene gav Zanuck også forfatterne instrukser om tonen i filmen. Han sammenliknet den med andre nyere Twentieth Century-Fox-musikaler, som var blitt produsert for Sonja Henie og andre: «... dere må skrive den litt mer dempet, så å si, enn På glattisen. Unngå farse og gjør den til et ekte solid komediedrama liknende Isens dronning og Du kan ikke få alt.»Ifølge Produced Scripts Collection skulle en scene bli lagt til Verdensutstillingen i Paris. Frankfurt-settet, som ble bygd til filmen Heidi, skulle illudere en norsk landsby. Florida-scenene skulle opprinnelig utspille seg i Hollywood.


== Rolleliste ==
(I utvalg)

Sonja Henie - Trudi Ericksen
Don Ameche - Jimmy Hall
Jean Hersholt - Herr [Lars] Ericksen
Ethel Merman - Flo Kelly
Cesar Romero - Duke Sargent
Billy Gilbert - Ekspeditør på kafeteria
Raymond Scott Quintet - Seg selv
Wally Vernon - Al Mahoney


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Happy Landing på Internet Movie Database 
(no) Happy Landing hos Filmfront 
(sv) Happy Landing i Svensk Filmdatabas 
(nl) Happy Landing på MovieMeter 
(en) Happy Landing på AllMovie 
(en) Happy Landing på Rotten Tomatoes
Procolobus verus

Procolobus verus (grønnkolobusape eller olivenkolobusape) er en monotypisk art av bladaper (Colobinae) og tilhører den monotypiske slekten Procolobus i familien av dyreaper (Cercopithecidae). Arten er endemisk for landene som grenser mot Guineabukta i Vest-Afrika, fra Sierra Leone til Benin. Et par mindre isolerte populasjoner befinner seg også i det sørlige Nigeria.
P. verus blir i snitt omkring 4,1–4,6 kg tung, avhengig av kjønn. Hannen er noe større enn hunnen. Pelsen er grønnaktig brun i det ytre laget og blir mørkere mot tuppene, mens det indre hårlaget skifter til grønnaktig gult mot roten av behåringen. Den skiller seg fra andre afrikanske bladaper gjennom sine betydelig større føtter i forhold til resten av kroppen. Tomlene er dessuten betydelig reduserte på hendene, mens de på bakføttene er normalt utviklet og fem i tallet.
Arten er trelevende og habitatet består av tropisk regnskog, der den trives i det lavere og midtre sjiktet. Kosten består for det meste av nye, friske blader og skudd, men den eter også noe frukt og frø. Arten er svært sky og den sosiale strukturen kompleks innad i gruppene. Gruppene består nemlig av flere hanner som alle parer seg med flere hunner, samt deres avkom.


== Inndeling ==
Inndelingen under følger i hovedsak Mammal Species of the World og er i henhold til Groves (2005). Norske navn og beskrivelser i parentes er nødvendigvis ikke offisielle navn og beskriveler.

Catarrhini, østaper
Cercopithecoidea, dyreaper
Cercopithecidae, dyreapefamilien
Colobinae, bladaper (bladetere)
Colobini, afrikanske bladaper, 3 slekter, 16 arter
Colobus, kolobusaper, 5 arter
Piliocolobus, rødkolobusaper, 10 arter
Procolobus, 1 art
P. verus, (grønnkolobusape eller olivenkolobusape)
Presbytini, (asiatiske bladaper)
Hominoidea, menneskeaper


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Procolobus verus i Encyclopedia of Life 
(en) Procolobus verus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Procolobus verus hos Fossilworks 
(en) Procolobus verus hos ITIS 
(en) Procolobus verus hos NCBI 
(en) Kategori:Procolobus verus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Procolobus verus – detaljert informasjon på Wikispecies
DuMont Mediengruppe

DuMont Mediengruppe, inntil 2015 M. DuMont Schauberg, er et tysk mediekonsern, med hovedkontor i Köln.


== Historie ==
Mediekonsernets historie har røtter tilbake til 1626, da Bertram Hilden startet et trykkeri, senere videreført av hans sønn Peter Hilden (død 1683). I 1735 ble trykkeriet overdratt til Gereon Arnold Schauberg. Firmaet Erben Schauberg (Schaubergs arvinger) kjøpte Kölnische Zeitung i 1802, og i 1805 ble avisen solgt til Marcus DuMont. Under Joseph DuMont ble avisen utviklet til å bli en riksavis i Tyskland.Avisen Kölner Stadt-Anzeiger utkom første gang i november 1876 som et lokalt annonsebilag for Kölnische Zeitung. Senere utviklet den seg til en stor regionavis, men ble i likhet med Kölnische Zeitung innstilt i 1945. Driften av Kölner Stadt-Anzeiger ble gjenopptatt i 1949. Fra 1962 bærer avisen undertittelen Kölnische Zeitung.Mediegruppen fikk sitt nåværende navn i 2015. DuMont Mediengruppe var per 2017 fremdeles i DuMont-familiens eie, med familiemedlemmer som medlemmer av tilsynsrådet (Aufsichtsrat). Medlem av rådet var også Patrick Adenauer, sønnesønn av Tysklands første forbundskansler Konrad Adenauer.


== Virksomheten ==
DuMont Mediengruppe hadde per 2017 eierinteresser i blant annet Berliner Zeitung, Berliner Kurier, Hamburger Morgenpost, Kölner Stadt-Anzeiger, Kölnische Rundschau, Mitteldeutsche Zeitung og Haaretz. Gruppen omfatter blant annet også annonseblad, radio, TV og bokforlag. Konsernet hadde i 2015 ca. 3 400 ansatte og omsatte for 564 millioner euro.


== Referanser ==
Henrikke Nervik

Henrikke Holm Nervik (født 8. juli 1988) er en norsk fotballdommer. Hun representerer Sportsklubben Trygg/Lade.
Nervik har dømt i Toppserien siden 2012, og ble FIFA-dommer i 2012. Hun har dømt to norske cupfinaler: Avaldsnes mot Stabæk i 2013, og Avaldsnes mot Vålerenga i 2017. Hun har også en cupfinale i 2020 mellom Vålerenga og Lillestrøm.
Henrikke Nervik er datter av fotballdommeren Egil Nervik.


== Referanser ==
Herrnhuthuset

Herrnhuthuset er en historisk bygning i Godthåb på Grønland, som ble oppført i 1747. Bygningen er i rødmalt tre med en klokkeformet kampanile og befinner seg i den sydlige del av byen, vest for Dronning Ingrids Hospital og med utsyn over Godhåbsfjorden. Rett nord for bygningen ses en kirkegård. 
Herrnhuthuset var stasjon for den Herrnhutiske Brødremenighets misjon i Grønland, hvorfra misjonen utgikk langs den grønlandske vestkyst. Bygningen har tidligere huset Grønlands Universitet, før dette ble flyttet til universitetsparken, Ilimmarfik. Heretter ble den omdannet til kontor for Landstingets Ombudsmand.


== Referanser ==