Abgar

Abgar (latin: Abgarus) var navn på flere konger i Det osrhoënske rike, som lå i et området som nå for det meste er i Tyrkia, og litt i Syria. 
Mest kjent av dem er Abgar V - Abgar V den svarte. Ifølge en eldgammel kristen legende ble han konvertert til kristendommen av Addai, en av de syttito disipler. Ifølge den armenske historiker Moses av Khorene var han Sanatruks slektning.


== Konger med navnet Abgar ==
Abgar I, 94-68 f.Kr.
Abgar II, 68–53 f.Kr.
Abgar III, 29–26 f.Kr.
Abgar IV, 26–23 f.Kr.
Abgar V, 4. f.Kr.–7 og 13–50 (gammelsyrisk: ܐܒܓܪ ܚܡܝܫܝܐ ܐܘܟܡܐ‏; ʾAḇgar Ḥəmīšāyā ʾUkkāmā, armensk: Աբգար Ե; Abgar E, gammelgresk: Ἄβγαρος Abgaros)
Abgar VI, 71–91
Abgar VII, 109–116
Abgar VIII, 177–212
Abgar IX, 212–214
Abgar X, c 240–242


== Abgarlegenden ==
Kirkehistorikeren Eusebius av Caesarea beskriver i sin kirkehistorie fra 300-tallet hvordan den ubotelig syke kong Abgar (for å passe kronologisk må det være Abgar V som menes) skal ha hørt tale om Jesu helbredelsesunderer og sendt en kurér med bønn om hjelp. I brevet utloves også et fristed til Jesus fra jødene som stod ham i mot. Jesus reiste ifølge Eusebius ikke selv til kongens palass i Edessa, men sendte et brev med løfte om at en av hans disipler skulle komme dit og formidle såväl helbredelse som frelse. Etter Jesu oppstandelse skal apostelen Tomas på Guds bud ha sendt disippelen Taddaios (i Østen kjent som Addai, en av de syttito disiplene) til Edessa, og han helbredet såvel kongen som mange andre i byen. Som grunnlag for sin gjengivelse siterer Eusebios hele brevene mellom Abgar og Jesus, samt en gjengivelse av hva som skjedde ved Taddaios' ankomst. Disse skrifter skal ved Eusebios' levetid ha bli funnet bevarte i Edessas arkiv. Taddaios' ankomst til Edessa dateres til det 240e år i den syriske tidsregning, noe som tilsvarer år 28–29 e.Kr.Utover hva som gjengis av Eusebios omfatter legenden også at Jesu brev til Abgar skal ha inneholdt et portrett av Jesus, Abgarusbildet.Abgarlegenden ble erklært som apokryf av en synode år 595. Upåliteligheten til Abgarlegenden er også blitt påpekt av Richard Adelbert Lipsius ("Die edessenische Abgarsage", 1880).


== Litteratur ==
Walter Bauer: Orthodoxy and Heresy in Earliest Christianity, 1934, (in English 1971): On-line text
Robert Eisenman: James the Brother of Jesus 1997 (Viking Penguin), especially ch. 24 "Judas the brother of Jesus" and the section "Thaddeus, Judas Thomas and the conversion of the Osrhoeans", s 189ff.
Ian Wilson: Holy faces, secret places 1991
Robert Eisenman: James the Brother of Jesus 1997, especially ch. 24 "Judas the brother of James and the conversion of King Agbar"
Frederick George Holweck: A Biographical Dictionary of the Saints. St. Louis, MO: B. Herder Book Co., 1924.
Acta Thaddei (Acts of Thaddaeus), Constantin von Tischendorf, Acta apostolorum apocr. 261 ff.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 «The Legend of Abgar». Catholic Encyclopedia. New York: Robert Appleton Company. 1913. 
Ante-Nicene Fathers, vol. VIII: Acts of the Holy Apostle Thaddeus, One of the Twelve
Epistle of Jesus Christ to Abgarus King of Edessa from Eusebius
The Doctrina Addai as a Paradigm of Christian Thought in Edessa in the 5th century, by Sidney H. Griffith, Institute of Christian Oriental Research, Catholic University of America
An image: King Abgar V of Edessa Arkivert 6. februar 2012 hos Wayback Machine.
St. Apkar Armenian Apostolic Church of Arizona http://saintapkar.com
Correspondence between Abgarus Ouchama, King of Edessa, and Jesus of Nazareth (J.Lorber, 1842)