jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Njuguna Ndung’u

Njuguna S. Ndung'u (født 1960) er en kenyansk økonom, som var sentralbanksjef for Kenyas sentralbank i to perioder, fra mars 2007 til mars 2015.


== Utdanning og yrkeserfaring ==
Ndung'u har en Bachelor- og Mastergrad i samfunnsøkonomi fra University of Nairobi, og har en Ph.D i samfunnsøkonomi fra  Göteborgs universitet. 
Før han ble sentralbanksjef har han bl.a. direktør ved African Economic Research Consortium, og han har undervist i økonomi og økonometri ved University of Nairobi, der han var førsteamanuensis. Han har også jobbet for International Development Research Centre (IDRC), der han jobbet med sørlige Afrika og Kenya Institute of Public Policy Research and Analysis (KIPPRA).  
Han ble utnevnt til sentralbanksjef i mars 2007, og ble utnevnt for fire nye år i 2011. Da han gikk av i mars 2015 overtok visesentralbanksjef Haron Sirima som fungerende sentralbanksjef inntil Patrick Njoroge stillingen i juni 2015.Han har blitt utnevnt til CS Treasury i Kenyas femte administrasjon under president William Samoei Ruto.[1]
I oktober 2022 ble Njuguna Ndung'u utnevnt til finansminister.[2]


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Presentasjon på sentralbankens hjemmeside
Too Big

Too Big er en sang skrevet av Mike Chapman og Nicky Chinn som ble spilt inn og gitt ut på singel med Suzi Quatro i 1974. Singelen kom på 13.-plass i Australia og 14.-plass i Storbritannia. Sangen ble også gitt ut albumet Quatro senere samme år.
The Wild One

«The Wild One» er en sang skrevet av Mike Chapman og Nicky Chinn som ble spilt inn og gitt ut på albumet Quatro med Suzi Quatro i 1974. Sangen ble også gitt ut på singel senere samme år. Singelen kom på 2.-plass i Australia og 7.-plass i Storbritannia. I 1977 ble sangen spilt inn live i Japan og gitt ut på albumet Live And Kickin'. Hun spilte den inn igjen i studio i 1996 og ga den ut på albumet What Goes Around - Greatest & Latest.
Fossile gresshopper

Fossile gresshopper (Caelifera) er en gruppe av insekter. De er kjent tilbake til jura-tiden.


== Utseende ==
Middelsstore til store insekter, noe flattrykte fra siden, med bitende munndeler. Antennene er trådformede (sjelden kølleformede) og forholdsvis korte, ikke lengre enn hode + thorax. Pronotum er salformet. Bakbeina er utviklet til lange hoppebein med kraftige lår som på innersiden har stridulasjonsriller som gnis mot sidene av bakkroppen. Hunnene har et kort og kraftig eggleggingsrør.


== Levevis ==


== Fossiler ==
Fossile gresshopper er kjent tilbake til tidlig jura.


== Systematisk inndeling ==

Insekter, Hexapoda
Egentlige insekter, Insecta
Gruppe Dicondylia
Vingede insekter (Pterygota)
Neoptera
Gruppen Rettvinger, Orthoptera
Gresshopper, Caelifera Ander, 1936
Familien Tridactylidae Brullé, 1835
Familien Exaeretopteridae Pierce, 1944 - kjent fra miocen
Overfamilien Acridoidea MacLeay, 1819
Familien Acrididae Macleay, 1819
Overfamilien Proscopioidea
Familien Proscopiidae


== Litteratur ==
Penney, D. og Jepson, J.E. (2014) Fossil Insects. An introduction to palaeoentomology. Siri Scientific Press, Manchester, 223 sider. ISBN 978-0-9574530-6-7.


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
UpToDate

UpToDate  er et selskap i Wolters Kluwer Health avdeling av Wolters Kluwer. Hovedproduktet er et digitalt oppslagsverk for leger. UpToDate er kjøpt fri for alle i Norge av Helsebiblioteket.
Oppslagsverket inkluderer en samling av medisinsk og pasientinformasjon, tilgang til Lexi-comp legemiddelmonografier og en rekke medisinske kalkulatorer.
UpToDate blir markedsført som en evidensbasert klinisk ressurs, og forlaget hevder at det har blitt skrevet med over 5700 leger som forfattere, redaktører og peer reviewere. UpToDate er tilgjengelig via internett og offline på personlige datamaskiner eller mobile enheter. Offline-versjon (appen) er ikke frikjøpt for norske brukere.
Selskapet ble lansert i 1992 av Dr. Burton D. Rose sammen med Dr. Joseph Rush, og det ble den første tiden drevet fra Dr. Roses hjem. De startet med nefrologi og har siden lagt til over tjue andre spesialiteter.


== Se også ==
Legevakthåndboken
eMedicine
Norsk Elektronisk Legehåndbok (NEL)


== Eksterne lenker ==
UpToDate hjemmeside
Helsebibliotekets oppslagsverk
Fossile spøkelsesinsekter

Fossile spøkelsesinsekter (Phasmida) er en gruppe av insekter. Disse insektene finnes ganske sjelden som fossiler.


== Utseende ==
Store til svært store insekter som ligner sterkt på plantedeler - pinner (vandrende pinner) eller blad (vandrende blad). Hodet er lite og avrundet, med nokså små fasettøyne, antennene er sigd- til trådformede. Beina er vanligvis lange og tynne. Mange har reduserte vinger, andre har en smalt første vingepar og store, tynne bakvinger.


== Levevis ==
Spøkelsesinsektene er planteetere.


== Fossiler ==
Fossile spøkelsesinsekter i snever forstand er bare kjent tilbake til Eocen, men det er grunn til å tro at de er eldre enn dette. Arter som kanskje er å regne til denne gruppen er kjent i alle fall tilbake til Perm. Voksne spøkelsesinsekter er for store til å bli bevart i arv, mens ungdomsstadiene er vanskelige å skille fra flere andre grupper, blant andre Notoptera.


== Systematisk inndeling ==

Insekter, Hexapoda
Egentlige insekter, Insecta
Gruppe Dicondylia
Vingede insekter (Pterygota)
Neoptera
Gruppen Rettvinger, Orthoptera
Chresmododea - sannsynligvis spøkelsesinsektenes søstergruppe
Spøkelsesinsekter, Phasmida Jacobson & Bianchi, 1902
Gruppen Timematodea
Gruppen Euphasmatodea Bradler, 1999
Familien Susumaniidae Gorochov, 1988 - Jura til paleocen
Gruppen Verophasmatodea Zompro, 2004
Gruppen Anareolatae Redtenbacher, 1906
Familien Diapheromeridae Kirby, 1904 - Miocen
Gruppen Areolatae Redtenbacher, 1906
Familien Archipseudophasmatidae Zompro, 2001 - Eocen
Familien Heteronemiidae Rehn, 1904 - kjent fra pliocen
Familien Vandrende blad, Phylliidae Karny, 1923 - ett fossil fra eocen
Overfamilien Prochresmodoidea Vishnyakova, 1980
Familien Permophasmatidae Gorochov, 1992 - Perm
Familien Prochresmodidae Vishnyakova, 1980 - Trias
Gruppen Xiphopteridea Sharov, 1968
Familien Aerophasmidae Martynov, 1928 - Jura-eocen
Familien Aeroplanidae Tillyard, 1918 - Trias
Familien Necrophasmidae Martynov, 1925
Familien Xiphopteridae Sharov, 1968 - Trias


== Litteratur ==
Penney, D. og Jepson, J.E. (2014) Fossil Insects. An introduction to palaeoentomology. Siri Scientific Press, Manchester, 223 sider. ISBN 978-0-9574530-6-7.


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Constant Nieuwenhuys

Constant Anton Nieuwenhuys, kjent som Constant (født 21. juli 1920 i Amsterdam, død 1. august 2005 i Utrecht), var en nederlandsk kunstmaler og skulptør.


== Liv og kunstnerisk produksjon ==
Etter studier ved en kunsthåndverkskole og ved Riksakademiet for billedkunst i Amsterdam, bodde Constant fra 1946 i Paris og London. I Paris traff han Asger Jorn, som sammen med Christian Dotremont, Karel Appel, Corneille og andre dannet COBRA i 1948. Fra 1957 til 1959 var han medlem av  den situasjonistiske internasjonale. Under innflytelse derfra begynte han å interessere seg for arkitektur og utviklet i årene 1959 til 1969 det utopiske byprosjekt New Babylon.
I 1959 deltok Constant i documenta II utstillingen i Kassel, og den følgende documenta III i 1964.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Constant‘s New Babylon – the hyper-architecture of desire – Udgiver: Mark Wigley – Rotterdam, 1998 – ISBN 90-6450-343-5
Documenta 11 – Plattform 5: Ausstellung. Katalog. – Kassel, 2003 – ISBN 3-7757-9085-3


== Eksterne lenker ==
Verk og teoretiske tekster (engl.)
Constant & New Babylon (engl.)
Tvangsmidler

Tvangsmidler er i norsk straffeprosess foreløpige virkemidler som kun kan brukes etter særskilte regler i straffeprosessloven, hovedsakelig i fjerde del, frem til det er avsagt dom i en sak. Et tvangsmiddel kan kun brukes når det er «tilstrekkelig grunn til det» og når tvangsmiddelet «etter sakens art og forholdene ellers ville være et uforholdsmessig inngrep».Tvangsmidlene i straffeprosessen:

Pågripelse
Fengsling
Ransaking
Skjult fjernsynsovervåkning
Teknisk sporing
Båndlegging av formuesgoder
Avlytting
Kommunikasjonskontroll
Beslag
Utleveringspålegg
Heftelse i formuesgoder
Besøksforbud og oppholdsforbud
Avhenting av siktede eller vitner (i egne lovbestemmelser utenfor lovens fjerde del)
Kroppslig undersøkelse
Fengslig forvaringKompetanse til å beslutte bruk av et tvangsmiddel er fordelt mellom domstolene og påtalemyndigheten. Når kompetansen er hos domstolen blir det fattet beslutning etter begjæring fra påtalemyndigheten.


== Referanser ==
Yngvar Martens (1908–1956)

Yngvar Martens (født 31. mai 1908 i Tyskland, død 7. september 1956 i Grue) var en norsk frontkjemper og NS-medlem.


== Bakgrunn ==
Han ble født mens hans norske foreldre var bosatt i Tyskland, hvor faren var næringsdrivende fra 1902. I 1917 flyttet familien tilbake til Norge for godt. Yngvar Martens d.y. var utdannet forstkandidat ved Statens skogskole i Steinkjer i 1927/1928.


== Frontkjemper og NS-medlem ==
Han meldte seg inn i Nasjonal Samling i 1933, og tilhørte den pangermanske fløyen i partiet. Da Norge ble okkupert av tyskerne i april 1940, meldte Martens seg til tjeneste for partiet, og deretter for okkupasjonsmakten, i Trondheim. Han ble ansatt som tolk for tyskerne. Da Nasjonal Samlings partiorganisasjon i Trøndelag ble delt i oktober 1940, ble Martens utpekt av Vidkun Quisling til fylkesfører for Nasjonal Samling i Nord-Trøndelag fra 1. november. Quisling gav ham svært gode skussmål som fylkesfører, og merket seg hans idealisme, men vedkjente at Martens innimellom kunne opptre provoserende. I januar 1941 flyttet fylkesorganisasjonen sitt kontor fra Trondheim til Steinkjer. Den 1. februar 1943 ble Martens erstattet som fylkesfører av sin personlige og ideologiske rival, den «norsk-nasjonalistiske» Torbjørn Eggen.Fra april 1943 deltok Martens i kampene på østfronten for Germanske-SS Norge.I landssvikoppgjøret etter krigen ble Martens dømt til 20 års tvangsarbeid, 10 års rettighetstap og 20 000 kroner i bøter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yngvar Martens – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bærumsveien (Oslo)

Bærumsveien (18-28C; ingen oddetallsadresser) er en vei på Ullern og Lilleaker i bydel Ullern i Oslo. I Oslo går den fra Vækerøveien til kommunegrensen, men den fortsetter i Bærum kommune og er der fylkesvei 160. Før 1988 gikk den fra Ullernchausseen på Oslo-siden, men denne delen av veien heter nå Ullern Gårds vei.
Navnet ble vedtatt i 1929.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Brobekkveien (Oslo)

Brobekkveien (3A-115, 2A-104C) er en vei på Brobekk i bydel Bjerke i Oslo. Den går på tvers av Groruddalen fra Refstadsvingen (nær Trondheimsveien) til Strømsveien (nær E6).
Veien fikk navn i 1925 etter plassen Brobekk (i nr. 2D). Brobekk er for øvrig et tidligere navn på Hovinbekken. Alna gård / Grinda (gnr./bnr. 121/2) er i nr. 95. Den ble i sin tid kjøpt av Alf Bjercke, som hadde malingsfabrikk i nr. 104-107. I nr. 87 er Haraldrud gjenbruksstasjon.


== Referanser ==


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Bamseveien (Oslo)

Bamseveien (1-9, 2-26) er en vei på Holmen i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går som blindvei sørover fra Tråkka på østsiden av Holmendammen og ender i en snuplass.
Navnet ble vedtatt i 1951. Veien har for en stor del villabebyggelse fra 1950-årene.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Baneveien (Oslo)

Baneveien (1-13B; ingen partallsadresser) er en vei på Godlia i bydel Østensjø i Oslo. Den begynner og slutter i Låveveien og går i en stor bue på nordøstsiden av denne, langs Østensjøbanen.
Navnet ble vedtatt i 1927. Veien har villabebyggelse.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Barliveien (Oslo)

Barliveien (1-13, 2-18B) er en vei på Nordberg i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra Nilserudkleiva til Steingardveien.
Navnet ble vedtatt i 1940. Bebyggelsen er stort sett villaer fra 1950-årene.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Barnålveien (Oslo)

Barnålveien (1A-19, 4-12E) er en vei på Malmøya i bydel Nordstrand i Oslo. Den går som blindvei sørover fra Skjellveien og ender nær øyas høyeste punkt. Veinavnet ble vedtatt i 1956.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Beiteveien (Oslo)

Beiteveien (2-10; ingen oddetallsadresser) er en vei på Manglerud i bydel Østensjø i Oslo. Den går fra Plogveien til Adolf Hedins vei.
Veinavnet ble vedtatt i 1955 og føyer seg inn i et mønster med landbruksrealterte veinavn i området. Bebyggelsen er for en stor del boligblokker (ark. John Engh) tilsluttet OBOS-borettslaget Manglerudvangen.


== Referanser ==


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Bekkelagskaia (Oslo)

Bekkelagskaia var en vei på Bekkelaget i bydel Nordstrand i Oslo. Den gikk sørøstover i havneområdet fra rundkjøringen ved Sjursøya, parallelt med Mosseveien langs Nordre Bekkelagskai til Kolleveien.
Navnet er imidlertid faset ut som veinavn. Fra 2010 betegnes hele strekningen fra Alnaelvas utløp til Ormsundveien som Kongshavnveien. Ingen hus har adresse Bekkelagskaia.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Bekkelagskaia». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 70. ISBN 978-82-573-1760-7.
Bekkelagsterrassen (Oslo)

Bekkelagsterrassen (1A-33, 2-30) er en vei på Bekkelaget i bydel Nordstrand i Oslo, i skråningen mot fjorden. I nordenden, der nummereringen begynner, er dette en blindvei, men med gangveiforbindelse til Grottenveien. Derfra går den sørøstover og ender i Furubråtveien.
Navnet ble vedtatt i 1926.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Bekkelibakken (Oslo)

Bekkelibakken (1A-7B, 2-10) er en vei på Heggeli i bydel Ullern i Oslo.
Den går fra Bekkeliveien til Guldberglia.
Navnet ble vedtatt i 1952.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Bekkelikroken (Oslo)

Bekkelikroken (2-10; ingen oddetallsadresser) er en vei på Heggeli i bydel Ullern i Oslo. Den går som blindvei østover fra Bekkeliveien.
Navnet ble vedtatt i 1962.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Bekkelistubben (Oslo)

Bekkelistubben (13-15, 2-14) er en vei på Heggeli i bydel Ullern i Oslo. Den går som blindvei nordøstover på vestsiden av Bekkeliveien og ender i en snuplass.
Navnet ble vedtatt i 1989.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Bekkeliveien (Oslo)

Bekkeliveien (5-23, 2A-26C) er en vei på Heggeli i bydel Ullern i Oslo. Den går fra Konventveien til Heggeliveien.
Navnet ble vedtatt i 1926.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Brolandsveien (Oslo)

Brolandsveien (3-25, 2-36) er en vei på Stovner (bydel Stovner) i Oslo. Den går fra Stovnerveien til Stovnerbakken. Veinavnet ble vedtatt i 1928.
På 1970-tallet gikk Østre Aker vei over i Brolandsveien, før førstnevnte ble forlenget fram til E6 i 1979.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Brubakkveien (Oslo)

Brubakkveien (12-26D; ingen oddetallsadresser) er en vei på Furuset i bydel Alna i Oslo. Den går sørvestover fra krysset mellom Grorudveien og Maria Dehlis vei gjennom et industriområde på østsiden av Alnabru stasjon og på nordsiden av Alnaparken. Det er flere tilkomster til Alnaparken fra Brubakkveien. Veien fikk navn i 1983 etter eiendommen Brubakk (gnr./bnr. 91/4), som var husmannsplass under Bredtvet.
Nummer 16 har bussparkering for Norgesbuss og kjøreskole for tunge kjøretøy. Videre mot vest fra nummer 16 er veien i hovedsak sykkevei, med unntak av privat tilkomst til boligene ved Nyland i nummer 26. Sykkelveien passerer sør for hovedkontoret til BAMA Gruppen og ender i Nedre Kalbakkvei. 


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Brunas vei (Oslo)

Brunas vei (1-105, 2-10B) er en vei på Lofsrud i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Det er en kort blindvei som går vestover fra Lofsrudveien og ender i en snuplass.
Veien fikk navn i 1985 etter en av hestene på Lofsrud gård. 


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Brynjeveien (Oslo)

Brynjeveien (1-3, 2-8) er en vei på Korsvoll i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går mellom Skjoldveien og Øvre Skjoldvei.
Navnet ble vedtatt i 1940. Veien har villabebyggelse.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Bånkallstubben (Oslo)

Bånkallstubben (1-19, 2-28) er en vei på Bånkall i bydel Grorud i Oslo. Den går som blindvei sørøstover fra Trondheimsveien.
Veien fikk navn etter Bånkall gård i 1952.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Bålveien (Oslo)

Bålveien (2-6; ingen oddetallsadresser) er en vei på Nordberg i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra Carl Kjelsens vei til Langmyrveien.
Veien fikk navn etter en lokal bålplass i 1940.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Brynsalléen

Brynsalléen (2-6; ingen oddetallsadresser) er en vei på Bryn i bydel Alna i Oslo. Den går som blindvei sørøstover fra Brynsengveien.
Veien var tidligere adkomstvei til Bryn gård (gnr./bnr. 137/1, lå ved Østensjøveien 44), og det fantes en østre trasé på den andre siden av Østensjøveien som nå inngår i Nils Hansens vei.
Veinavnet ble vedtatt i 1927.
Kripos' hovedkvarter (tatt i bruk 2000) er i nr. 6.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Brynsengfaret (Oslo)

Brynsengfaret (4-6D; ingen oddetallsadresser) er en vei på Bryn i bydel Gamle Oslo. Den tar av fra Nils Hansens vei på østsiden, passerer Bryn stasjon, krysser under T-banelinjene og følger disse på sørsiden i vestlig retning, inn mot sentrum til Etterstadkroken. Skillet mellom veiene går på sørsiden av Brynseng T-banestasjon. 
Navnet ble vedtatt i 1902.
I nr. 4 er en av de gamle fabrikkbygningene etter Joh. Petersen Lin- og Bomullsvarefabrikk. I nr. 6 er Alnafossen kontorpark (ark. Lunde & Løvseth, 2003), som huser bl.a. Vegdirektoratets administrasjon.


== Referanser ==


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Brynsengveien (Oslo)

Brynsengveien (1-5, 2-10) er en vei på Bryn i bydel Alna i Oslo. Den går fra Østensjøveien til Tvetenveien.
Veien fikk navn i 1943 etter Brynsengen bruk.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Brynshøgda (Oslo)

Brynshøgda (5-9; ingen partallsadresser) er en vei på Bryn i bydelene Gamle Oslo og Alna i Oslo. Den går fra Østensjøveien til Tvetenveien.
Veien fikk navn i 1929 etter Bryn gård (gnr./bnr. 137/1, lå ved Østensjøveien 44).


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Brynsveien (Oslo)

Brynsveien (1-19, 2-18) er en vei på Bryn i bydel Gamle Oslo. Den krysser Østensjøveien og går i retning Tvetenveien i nord og mot T-banelinjen i sør, men ender som blindvei i begge retninger.
Veien fikk navn i 1954 etter Bryn gård (gnr./bnr. 137/1, lå ved Østensjøveien 44).


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Brønnveien (Oslo)

Brønnveien (1A-29; ingen partallsadressr) er en vei på Sollerud i bydel Ullern i Oslo. Den begynner som blindvei i sør mellom Doktor Rustads vei og E18 og går nordover til Skogbrynet.
Veien fikk navn i 1917 etter flere store brønner i området. Veien har villabebyggelse med oddetallsadresser på østsiden av veien. Bebyggelsen på vestsiden tilhører Sollerudveien.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Bukken Bruses vei (Oslo)

Bukken Bruses vei (1-23, 2-20) er en vei på Ullevål i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går som blindvei sørvestover fra Vestgrensa på nordsiden av Sognsvannsbanen og ender i en snuplass like ved Problemveien. Det er gangveiforbindelse til sistnevnte.
Veien fikk navn i 1952 etter eventyrfiguren Bukken Bruse. En rekke andre veier i området har også eventyrnavn. Bebyggelsen er for det meste villaer og tomannsboliger fra 1950-årene.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Wirtschaftsuniversität Wien

Wirtschaftsuniversität Wien (forkortet WU; engelsk navn Vienna University of Economics and Business) er et statlig universitet i Wien. Det er den største handelshøyskolen i Europa, et av de største universitetene i Østerrike, og regnes som en av verdens ledende handelshøyskoler. WU ble grunnlagt i 1898, og fikk status som universitet, under navnet Hochschule für Welthandel, i 1919. Wirtschaftsuniversität Wien har studier i bedriftsøkonomi, ledelse, samfunnsøkonomi og andre samfunnsvitenskaper, og tildeler grader opp til doktorgrad. I 2011 ble WU rangert som nr. 21, på delt plass med INSEAD, blant verdens ledende universiteter av Mines ParisTech.

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Vienna University of Economics and Business – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Wirtschaftsuniversität Wien – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Gjøvikgata (Oslo)

Gjøvikgata (1A-7D, 4A-6C) er en gate på Bjølsen i bydel Sagene i Oslo. Den går mellom Bentsebrugata og Maridalsveien.
Gaten fikk navn etter byen Gjøvik i 1901, og det finnes også en rekke andre gater i strøket med navn etter norske byer. Bebyggelsen er hovedsakelig boligblokker fra 1930- og 1940-årene. Nr. 3 (Ark. Klingenberg & Klingenberg, fullført 1949) tilhører (sammen med Ålesundgata 1) OBOS-borettslaget Gjøvikgata. Nr. 4 (fullført 1996) tilhører borettslaget Gjøvikgata 4.


== Referanser ==


== Kilder ==
Oslo byleksikon: Gjøvikgata


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (G)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.