jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gränslots

Gränslots er en svensk dramafilm fra 1990 i regi av Lars-Göran Pettersson (hans debut som kinofilmregissør). Pettersson skrev også manuset. 
Filmen ble klipt om til TV-serie og vist på SVT TV2 i 1993.
Flere norske skuespillere er på rollelisten.


== Handling ==
Svenske Henry Eriksson hjelper sine venner og slektninger på den andre siden av norskegrensen under den andre verdenskrig. Han hjelper også flyktninger.


== Rolleliste (i utvalg) ==
Line Storesund - Tove
Anton Hjärtmyr - Sigge
Göran Engman - Henry, Sigges far
Sigrid Huun - Torunn, Sigges mor
Bo Lindström - Sigges farfar
Bjørn Sundquist - Ragnar, Toves far
Helge Jordal - Norsk politimann
Bo Montelius - Åkerberg, landsfiskalen
Gerhard Hoberstrofer - Skogvokterassistenten
Kicki Rundgren - Hushjelpen
Unni Kristin Skagestad - Den mørkhårede


== Eksterne lenker ==
(en) Gränslots på Internet Movie Database 
(no) Gränslots hos Filmfront 
(sv) Gränslots i Svensk Filmdatabas
Pseudomecas

Pseudomecas er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore, spinkle, lyst gråbrune trebukker. Kroppsformen er ganske langstrakt.


== Utbredelse ==
Denne slekten er utbredt i Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Aerenicini Lacordaire, 1872
Slekten Pseudomecas Aurivillius, 1920
Pseudomecas elegantissima Martins & Galileo, 1998
Pseudomecas femoralis Aurivillius, 1920
Pseudomecas nigricornis Martins & Galileo, 1998
Pseudomecas pallidicornis Aurivillius, 1923
Pseudomecas pickeli (Melzer, 1930)
Pseudomecas suturalis Martins & Galileo, 1985


== Kilder ==
Liste over artene, med lenker til bilder og utbredelsesdata Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudomecas i Encyclopedia of Life 
(en) Pseudomecas i Global Biodiversity Information Facility 
Pseudomecas – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Lamiinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Phelipara

Phelipara er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, grå eller brunaktige trebukker. Antennene er ganske lange, hos hannene tydelig lengre enn kroppen. Pronotum er omtrent sylindrisk. Dekkvingene smalner av bakover og har gjerne lyse lengdestriper.


== Levevis ==
Larvene lever vanligvis i de hule stammene på storvokste urter, særlig tistler og lignende. De voksne billene finnes ofte på blomster.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra India og Sri Lanka i vest til Christmasøya i øst.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Agapanthiini Mulsant, 1839
Slekten Phelipara Pascoe, 1866 - 22 arter
Underslekten Balteophelipara
Phelipara balteata Aurivillius, 1913
Phelipara flavovittata Breuning, 1964
Underslekten 'Laophelipara
Phelipara laosensis Breuning, 1964
Underslekten Phelipara
Phelipara affinis Breuning, 1940
Phelipara assamana Breuning, 1967
Phelipara clarior Breuning, 1973
Phelipara confusa Schwarzer, 1931
Phelipara estanleyi Vives, 2009
Phelipara indica (Breuning, 1940)
Phelipara lineata (Schwarzer, 1930)
Phelipara marmorata Pascoe, 1866
Phelipara mindanaonis (Breuning, 1980)
Phelipara mindorana Vives, 2009
Phelipara minor Breuning, 1940
Phelipara moringae (Aurivillius, 1925)
Phelipara nebulosa (Aurivillius, 1922)
Phelipara pseudomarmorata Breuning, 1968
Phelipara radovskyi Hua, 1997
Phelipara sabahensis Hüdepohl, 1995
Phelipara saigonensis Breuning, 1943
Phelipara submarmorata Breuning, 1960
Phelipara subvittata Blair, 1933


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 24. april 2016 hos Wayback Machine.
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
(en) Phelipara i Encyclopedia of Life 
(en) Phelipara i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Phelipara hos NCBI 
Phelipara – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Agapanthiini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Conizonia

Conizonia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore, slanke trebukker, lyst gråbrune på farge. Antennene er litt kortere enn kroppen. Dekkvingene er kraftig punkterte og smalner av bakover, gjerne med lyse lengdestriper. Beina er middels lange.


== Levevis ==
Larvene lever vanligvis i stammene på storvokste urter.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Nord-Afrika, det sørlige Balkan og østover til Iran.


== Systematisk inndeling ==
Phytoeciini blir ofte regnet som en undergruppe av Saperdini. Underslektene blir ofte regnet som egne slekter.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Phytoeciini (inkludert Obereini)
Slekten Conizonia Fairmaire, 1864 - 14 arter
Underslekten Conizonia
Conizonia allardi Fairmaire, 1866
Conizonia aresteni Pic, 1951
Conizonia detrita (Fabricius, 1793)
Conizonia guerinii (Breme, 1840)
Conizonia kubani Holzschuh, 1991
Conizonia mounai Sama, 2005
Conizonia simia Sama, 2005
Conizonia warnieri (Lucas, 1849)
Underslekten Conizonoides Özdikmen, 2015
Conizonia anularis (Holzschuh, 1984)
Conizonia georgiana (Navràtil & Roszival, 2016)
Conizonia kalashiani (Danilevsky, 1992)
Underslekten Eurycoptosia
Conizonia bodoani (Pic, 1912)
Underslekten Iranocoptosia
Conizonia fausti (Ganglbauer, 1885)
Underslekten Pteromallosia
Conizonia albolineata (Hampe, 1852)


== Kilder ==
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
(en) Conizonia i Encyclopedia of Life 
(en) Conizonia i Global Biodiversity Information Facility 
Conizonia – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Phytoeciini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bildegalleri
Odberg kraftverk

Odberg kraftverk er et vannkraftverk nord for Kvelde i Larvik kommune i Vestfold.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 135 meter i Vadet.
Installert effekt er 80 kW. Årsproduksjon er 0,47 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Scleronotus

Scleronotus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, brun- eller gråaktige trebukker, forholdsvis tettbygde med kraftige bein. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er nærmest tønneformet med en pigg litt bakenfor midten av siden.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika, fra Venezuela i nord til det sørlige Brasil i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Acanthoderini 
Slekten Scleronotus White, 1855
Scleronotus angulatus Aurivillius, 1916
Scleronotus anthribiformis Aurivillius, 1916
Scleronotus egensis (White, 1855)
Scleronotus flavosparsus Melzer, 1935
Scleronotus hirsutus Julio, 1998
Scleronotus monticellus Julio, 1998
Scleronotus scabrosus Thomson, 1861
Scleronotus stigosus Julio, 1998
Scleronotus stupidus Lacordaire, 1872
Scleronotus tricarinatus Julio, 1998
Scleronotus virgatus Martins, Santos-Silva & Galileo, 2015


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Scleronotus i Encyclopedia of Life 
(en) Scleronotus i Global Biodiversity Information Facility 
Scleronotus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Acanthoderini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kelechi Iheanacho

Kelechi Promise Iheanacho (født 3. oktober 1996) er en nigeriansk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Leicester City FC.Den 29. august 2015 debuterte han for Manchester City i Premier League hjemme mot Watford. Den 3. august 2017 ble det kjent at han hadde signert for Leicester City


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Nigerias tropp til VM i fotball 2018 i Russland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kelechi Iheanacho – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kelechi Iheanacho – FIFA 

(en) Kelechi Iheanacho – UEFA 
(fr) Kelechi Iheanacho – LÉquipe 
(en) Kelechi Iheanacho – Transfermarkt 
(en) Kelechi Iheanacho – national-football-teams.com 
(en) Kelechi Iheanacho – WorldFootball.net 
(en) Kelechi Iheanacho – Soccerbase.com 
(en) Kelechi Iheanacho – FootballDatabase.eu 
(en) Kelechi Iheanacho – Soccerway 
(en) Kelechi Iheanacho – FBref
Turbulent sone

Turbulent sone er en norsk TV-film fra 2000 regissert av polske Piotrek Cholodzinsk. Manuset ble skrevet av Nina FitzPatrick (egentlig Nina Witoszek). Hun er opprinnelig polsk og kom til Norge som flyktning i 1983. Witoszek har blitt norsk statsborger og bor delvis i Norge og delvis i Irland. 


== Handling ==
Flyvertinnen Anna mistenker under en flyging fra Bangkok til Oslo at en liten thailandsk jente er offer for ulovlig barnehandel. Ekteparet, som jenta reiser sammen med, har diplomatpass. Anna frykter at de skal slippe inn i Norge uten å bli nærmere undersøkt. Oppfylt av tanken på å redde jenta prøver hun overtale kapteinen til å gjøre vendereis til Bangkok. Mannskapet er uvillig til å blande seg inn. Skepsisen beror også på at Anna tidligere har gjort en grov feilbedømming i en liknende sak, med ulykksalige følger. 
Den pratsomme og kontaktsøkende børsmekleren Bjørn begynner etter hvert å forstå at Anna er opptatt av noe annet enn de vanlige problemene med fulle folk og flyredde passasjerer. Den viltre niåringen Viktoria  blander seg også inn i hendelsene.


== Rolleliste (i utvalg) ==
Miriam Sogn - Anna
Robert Skjærstad - Bjørn
Mariell Kristiansen - Tikka, den thailandske jenta
Ida Storehaug - Viktoria
Ingjerd Egeberg - Clara
Lasse Kolsrud - Presten
Hildegunn Riise
Peter Gantzler
Ulf Friberg
Lars Arentz-Hansen
Hanne Diserud
Finn Schau


== Eksterne lenker ==
Flydrama om barnehandel på nrk.no
Hyperplatys

Hyperplatys er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, brun- eller gråaktige trebukker. Mange arter er lyst brunlige med svarte prikker på dekkvingene. Antennene er lange, særlig hos hannene. Pronotum er nærmest tønneformet med en liten pigg litt bakenfor midten av siden.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i varme deler av Amerika, fra det sørvestlige USA i nord til Argentina i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Acanthocinini Thomson, 1860
Slekten  Hyperplatys Haldeman, 1847 - 11 arter
Hyperplatys argentinus (Berg, 1889)
Hyperplatys argus (Bates, 1872)
Hyperplatys aspersa (Say, 1824)
Hyperplatys californica Casey, 1892
Hyperplatys cana (Bates, 1863)
Hyperplatys femoralis Haldeman, 1847
Hyperplatys griseomaculata Fisher, 1926
Hyperplatys maculata Haldeman, 1847
Hyperplatys montana Casey, 1913
Hyperplatys pacangensis Nascimento, 2018
Hyperplatys pardalis (Bates, 1881)
Hyperplatys pichinchensis Nascimento, Santos-Silva & McClarin, 2020
Hyperplatys pusillus (Bates, 1863
Hyperplatys ushveridzei Santos-Silva, Nascimento & Kozlov, 2019


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Hyperplatys i Encyclopedia of Life 
(en) Hyperplatys i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hyperplatys hos ITIS 
(en) Hyperplatys hos NCBI 
(en) Kategori:Hyperplatys – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hyperplatys – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Acanthocinini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Heteresmia

Heteresmia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Små, grå- eller brunlige trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen, de innerste leddene er svært kraftige og kledt med lange, oppstående hår. Pronotum er nærmest tønneformet, uten pigger eller tenner langs kanten. Dekkvingene er jevnbrede med markerte "skuldre". Beina er forholdsvis korte.


== Levevis ==
Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Apodasyini Lacordaire, 1872 eller Desmiphorini
Slekten Heteresmia Pascoe, 1859
Heteresmia seabrai (Lane & Prosen, 1961)
Heteresmia spissicornis (Fabricius, 1801)
Heteresmia turbata (Pascoe, 1859)


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.
Liste over slektene (Desmiphorini)
Cermabycidae.org - Apodasyini


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 15. august 2016 hos Wayback Machine.
(en) Heteresmia i Encyclopedia of Life 
(en) Heteresmia i Global Biodiversity Information Facility 
Heteresmia – detaljert informasjon på Wikispecies 1859
Zaplous

Zaplous er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Ganske små, brune trebukker. Antennene er nokså kraftige, gjerne lengre enn kroppen. Pronotum har en pigg på den rundede sidekanten. Artene ligner overflatisk på tyvbiller (Ptininae) i slekten Ptinus.


== Levevis ==
Larvene inne i små greiner og kvister.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Cuba og i det sørøstlige USA.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Pogonocherini Mulsant, 1839
Slekten Zaplous LeConte, 1878
Zaplous annulatus (Chevrolat, 1862)
Zaplous baracutey Zayas, 1975


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 23. april 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 15. august 2016 hos Wayback Machine.
(en) Zaplous i Encyclopedia of Life 
(en) Zaplous i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Zaplous hos ITIS 
Zaplous – detaljert informasjon på Wikispecies
Råstølen holdeplass

Råstølen holdeplass er en bybaneholdeplass på Bybanen i Bergen. Holdeplassen åpnet 15. august 2016, sammen med mesteparten av holdeplassene på byggetrinn tre på Bybanen. 
Holdeplassen ligger i Ytrebygda bydel. Reisetiden til Råstølen fra Byparken er 34 minutter.


== Referanser ==
Trichodorcadion

Trichodorcadion er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore, tettbygde trebukker, vanligvis mørke på farge. Antennene er kraftige og omtrent så lange som kroppen. Dekkvingene er nærmest spindelformede uten markerte skuldre. Beina er korte og kraftige.


== Levevis ==
Ulikt de fleste andre trebukker lever disse artene på bakken, de voksne kan ikke fly. Larvene lever underjordisk på røtter.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i India og Nepal.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Dorcadiini Latreille, 1825 eller Morimopsini
Slekten Trichodorcadion Breuning, 1942
Trichodorcadion dubiosum Breuning, 1954
Trichodorcadion gardneri Breuning, 1942


== Kilder ==
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
(en) Trichodorcadion i Encyclopedia of Life 
(en) Trichodorcadion i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Trichodorcadion – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Trichodorcadion – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Trichodorcadion – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ipochus

Ipochus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Ganske små, brune trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Dekkvingene er ovale uten markerte "skuldre", pronotum er rundet og hvelvet. Kroppen er kledt med ganske lange, oppstående hår. Beina er forholdsvis korte og kraftige.


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.


== Utbredelse ==
Slekten har en begrenset utbredelse i California og Baja California.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Parmenini Mulsant, 1839
Slekten Ipochus LeConte, 1852
Ipochus fasciatus LeConte, 1852
Ipochus insularis Blaisdell, 1925


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
Bilder av artene Arkivert 15. august 2016 hos Wayback Machine.
(en) Ipochus i Encyclopedia of Life 
(en) Ipochus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ipochus hos ITIS 
Ipochus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Parmenini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Flesland holdeplass

Flesland holdeplass er en bybaneholdeplass på Bybanen i Bergen. Holdeplassen åpnet 21. april 2017 sammen med Kokstadflaten holdeplass.Holdeplassen ligger i Ytrebygda bydel, i Terminal 3 i Bergen lufthavn, Flesland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Mutatocoptops

Mutatocoptops er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, kraftige, brokete kamfulasjefargede trebukker. Kroppsformen er kort og plump, beina nokså korte og kraftige. Antennene hos hannene er noe lengre enn kroppen.


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra Indokina i vest til Sulawesi i vest.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Mesosini Thomson, 1860
Slekten Mutatocoptops Pic, 1925 - 12 arter
Mutatocoptops alboapicalis Pic, 1925
Mutatocoptops anancyloides (Schwarzer, 1925)
Mutatocoptops annulicornis (Heller, 1926)
Mutatocoptops bituberosa (Pascoe, 1866)
Mutatocoptops borneensis Breuning, 1968
Mutatocoptops cambodgensis Breuning, 1974
Mutatocoptops celebensis Breuning, 1964
Mutatocoptops diversa (Pascoe, 1865)
Mutatocoptops lumawigi Breuning, 1980
Mutatocoptops malaisiana Breuning, 1973
Mutatocoptops similis Breuning, 1935
Mutatocoptops tonkinea Pic, 1925


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 24. april 2016 hos Wayback Machine.
Liste over artene


== Eksterne lenker ==
Bilder av Mutatocotops alboapicalis Arkivert 15. august 2016 hos Wayback Machine.
(en) Mutatocoptops i Encyclopedia of Life 
(en) Mutatocoptops i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Mutatocoptops hos NCBI 
Mutatocoptops – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Mesosini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kokstadflaten holdeplass

Kokstadflaten holdeplass er en bybane-holdeplass på Bybanen i Bergen. Holdeplassen åpnet 21. april 2017 sammen med Flesland holdeplass. 
Holdeplassen ligger i Ytrebygda bydel, like ved næringsområdene på Kokstad. Reisetiden til Kokstadflaten fra Byparken er 41 minutter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Stallbron

Stallbron er en bro over Stallkanalen mellom Stadsholmen og Helgeandsholmen i Gamla stan i Stockholm. 

Sannsynligvis er dette er Stockholms eldste bro; den gamle Norrbro gikk fra Västerlånggatans elvemunning over øya Helgeandsholmen i det sørvestlige hjørnet av Gustav Adolfs torg. Nåværende bro ble åpnet 4. november  @1904. Det er ca 20 meter lang, og ble laget ved Keillers mekaniske verksted (nå Gøtaverken). Navnet har eksistert siden 1879 og av navnet kommer fra en tidligere bygning på Helgeandsholmen. 
Broen ble ombygd og utvidet i forbindelse med utvidelse av Riksdagen i 1980-83. Det var en skjermet gangvei under brua, kalt Rännarbanan, tegnet av AOS Arkitekter. Denne passasjen er kun åpn for medlemmer av parlamentet, som de kan gå mellom 
Kaselliet på Gamla stan side og plenumsbygningen på øya Helgeandsholmen.
Frem til 1979 var biltrafikk tillatt, men senere, da Riksbron, Stallbron, og Riksgatan mellom disse sammenhengende broene ble omgjort til Gågater er biltrafikk ikke tillatt. På Stallbron er det et av Rikseple i rød granitt, utformingen av Riksdsagens arkitekt, Aron Johansson.


== Se også ==
Riksbron


== Kilder ==
Riksdagens Hus. Stockholm: Byggförlaget. 1983. ISBN 91-85194-48-4. , s. 68
Birkelandsskiftet terminal

Birkelandsskiftet terminal er en bybane-holdeplass på Bybanen i Bergen. Holdeplassen åpnet 15. august 2016, sammen med resten av holdeplassene på byggetrinn tre på Bybanen, med unntak av Kokstadflaten og Bergen lufthavn, Flesland (april 2017). Ved holdeplassen er det etablert ny bussterminal. Innfartsparkeringen ligger i to plan under bussterminalen.  
Holdeplassen ligger i Ytrebygda bydel. Like ved ligger hovedkontoret til Telenor Maritim Radio, som er en norsk kystradio som driftes av Telenor. Reisetiden til Byparken er beregnet til 39 minutter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Arkitektgruppen Cubus' prosjekt 2010-13 Arkivert 9. mars 2017 hos Wayback Machine.