jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nilgiri Mountain Railway

Nilgiri Mountain Railway er en tannstangsjernbane som forbinder Mettupalayam med Ugamandalam (Ooty) i Tamil Nadu i sørlige India. Den ble bygget av britene i 1908, og ble fra starten drevet av Madras Railway Company. Banen opererer fremdeles sine gamle damplokomotiver. I juli 2005 ble banen satt på UNESCOs verdensarvliste. etter å ha tilfredsstilt bestemte kriterier, bevare det gamle og avstå fra modernisering. I de siste år har diesel erstattet  på strekningen mellem Coonoor og Ooty. Lokalbefolkningn og turistene har ivret etter å få dampen tilbake på denne strekning.Banen er Indias eneste tannstangsbane. Den har meterspor og er 48 km lang. På det bratteste har den en stigning 1:12, med en gjennomsnittlig stigning 1:24.
Over den 46 km. lange strekning går banen gjennom 208 kurver, 16 tunneler og over 250 broer. Turen opp tar 290 minutter, ned 215.
Mot det som er normalt skyver lokomotivet toget oppover og er foran toget på nedtur. Dette er for at lokomotivet skal kunnes stoppe toget om det skulle løpe løpsk. Etter Coonoor og frem til Ooty trekker lokomotivet (som normalt). Her er det forholdsvis flatt og på denne strekning brukes nå diesellokomotiver.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Smoke from train engine triggers panic
Nilgiri Mountain Railway Tour Guide and Photos
Indian railways site on the NMR
Images and info
Toy train chugs on 
Ooty train Photographs
20 photos between Ooty and Coonoor
The toy train chugs on Arkivert 27. april 2006 hos Wayback Machine.
International Working Steam
Grevlingveien (Oslo)

Grevlingveien (1A-35D, 2A-70D) er en vei på Veitvet i bydel Bjerke. Den går nordøstover fra Veitvetveien og ender i en snuplass. Navnet ble vedtatt i 1954.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Grevlingveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 211. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (G)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Grinda (Oslo)

Grinda (1–17D, 2–12D) er en vei på Korsvoll i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går som blindvei nordvestover fra Peder Ankers vei og dreier mot sørvest før den ender i en snuplass.
Veien har rekkehusbebyggelse fra 1960-årene. Veien fikk navn i 1961 etter husmannsplassen Grinda under Nordberg gård. Husmannsplassen lå på lysningen rett øst for veien Grinda. Husmannsplassen ble revet i 1947 og nå brukes plassen til sport og friluftsliv (fotball, ski, aking etc). 


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Grinda». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 212. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Gruvelia (Oslo)

Gruvelia (1–7, 2–22) er en vei på Ammerud i bydel Grorud i Oslo. Den går fra Alunsjøveien til Lilloseterveien.
Veien fikk navn i 1935 etter kobbergruvene som en gang ble drevet i Rødtvetområdet.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Gruvelia». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 216. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (G)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 11. oktober 2015.
Grønlibakken (Oslo)

Grønlibakken (1–17B, 2–24) er en vei på Skøyenåsen i bydel Østensjø i Oslo. Den går fra Østensjøveien til Haakon Tveters vei.
Veien fikk navn i 1952 etter plassen Grønlia.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Grønlibakken». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 221. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (G)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 11. oktober 2015.
Grønlikleiva (Oslo)

Grønlikleiva (5–7; ingen partallsadresser) er eller var en vei i Grønlia i bydel Gamle Oslo. Den gikk som blindvei sørøstover fra Mosseveien ved Grønlikaia.Til tross for at bebyggelsen er revet og satellittbilder viser av veiløpet er borte, opererer Oslo kommune per ultimo 2014 fortsatt med to gatenumre: 5 og 7.
Boligene på adressene i Grønlikleiva var de som ble hardest rammet av den store eksplosjonen på Grønlikaia i 1945.


== Referanser ==
Grønliveien (Oslo)

Grønliveien (1A–49, 2A–22B) er en vei på Furuset i bydel Alna i Oslo. Den går som blindvei vestover og sørover fra Kaiekroken nær dennes kryss med Karihaugveien.
Veien fikk navn i 1946 etter plassen Grønlia.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Grønliveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 221. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (G)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 11. oktober 2015.
Grønsundveien (Oslo)

Grønsundveien (1–15, 2–16) er en vei på Bekkelaget i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Ormsundveien til Solvangveien.
Veien fikk navn i 1917 etter det gamle fiskeleiet Grønsund (nr. 2).


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Grønsundveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 222. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (G)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 11. oktober 2015.
Grågåsveien (Oslo)

Grågåsveien (1A–9D, 2–6) er en vei på Abildsø i bydel Østensjø i Oslo. Den går fra Østensjøveien til Svaneveien.
Veien fikk navn i 1953. I likehet med andre lignende navn i området viser det til fuglelivet i Østensjøvannet.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Grågåsveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 223. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (G)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 11. oktober 2015.
Guldberglia (Oslo)

Guldberglia (1–15D, 2–8) er en vei på Skøyen i bydel Ullern i Oslo. Den går fra Bekkeliveien til Bekkelibakken.
Veien fikk navn i 1952 etter matematikeren Axel Sophus Guldberg.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Guldberglia». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 223. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (G)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 11. oktober 2015.
Guldbergs vei (Oslo)

Guldbergs vei (1A–35, 2–46) er en vei på Skøyen i bydel Ullern i Oslo. Den går sørvestover fra Sørkedalsveien og ender som blindvei i en snuplass. Den har også en sidearm over til Skøyenveien.
Veien fikk navn i 1917 etter matematikeren Axel Sophus Guldberg.
Våningshuset ved Nordre Skøyen (også kalt Lille Skøyen) lå i nr. 27A. Det verneverdige sveitserhuset brant ned til grunnen 26. februar 2018.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Guldbergs vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 235. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (G)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 11. oktober 2015.
Gullkroken (Oslo)

Gullkroken (1–9, 2A–28D) er en vei Smestad og Hoff i bydel Ullern i Oslo. Den går som blindvei vestover og nordover fra Konventveien.
Veien het tidligere Sølvkroken etter et av Hoff gårds beste jorder, men fikk sitt nåværende navn i 1955.
Veien er bebygget med både villaer, rekkehus og blokker.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Gullkroken». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 224. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (G)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 11. oktober 2015.
Gunnar Johnsons vei (Oslo)

Gunnar Johnsons vei (3–27, 2–8) er en vei på Nordberg i bydel Nordre Aker i Oslo. Det er en blindvei som bukter seg nordvestover fra Havnabakken på nedsiden av Sognsvannsbanen like ved Østhorn stasjon.
Veien fikk navn i 1962 etter kirurgen Gunnar Johnson (1895–1957), som bl.a. var sjef for Oslo legevakt.
Veien har trygdeboliger for Legeforeningens medlemmer.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Gunnar Johnsons vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 224. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Gunnar Schjelderups vei (Oslo)

Gunnar Schjelderups vei (9–41D; ingen partallsadresser) er en vei på Storo og Nydalen i bydel Sagene og bydel Nordre Aker i Oslo. Den går nordover fra Vitaminveien (vis-à-vis Nycoveien) og forgrener seg i boligområdet sør for Ringveien. Det er forbindelse til Tamburveien, men det er begrensninger på kjøring i det meste av veien.
Veien fikk navn i 1978 etter Gunnar Schjelderup, som var direktør for Christiania Spigerverk i mange år. Han fikk også en annen vei oppkalt etter seg, Gunnar Schjelderups veg i Svelgen.
Veien har hatt omfattende boligutbygging på 2000-tallet.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Gunnar Schjelderups vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 224. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (G)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 11. oktober 2015.
Gunnulvs vei (Oslo)

Gunnulvs vei (2–38; ingen oddetallsadresser) er en vei på Tveita i bydel Alna i Oslo. Den går fra Sigrid Undsets vei til Nåkkves vei.
Veien fikk navn i 1962 etter romanfiguren Gunnulv i Sigrid Undsets trilogi om Kristin Lavransdatter. I området finnes også flere andre Undset-inspirerte veinavn.
Veien har åtte fireetasjers OBOS-blokker (ark. Krag og Selmer) i Smalvollskogen borettslag.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Gunnulvs vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 224. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (G)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 11. oktober 2015.
Gurinestubben (Oslo)

Gurinestubben (1–33, 2–6B) er en vei på Risløkka i bydel Bjerke i Oslo. Den går som blindvei sørøstover og dertter nordøstover fra Økernveien.
Veien fikk navn i 1997 etter Gurine Løken, hvis familie eide Økernbråten fra 1913 og drev isforretning i området til 1948.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Gurinestubben». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 224. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (G)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 11. oktober 2015.
Gustav Jensens gate (Oslo)

Gustav Jensens gate (3–7, 2–10) er en gate på Sagene (bydel Sagene) i Oslo. Den går fra Maridalsveien til Stockfleths gate.
Veien fikk navn i 1923 etter presten Gustav Jensen, som er best kjent for utgivelsen av Landstads reviderte salmebok og for opprettelsen av gamlehjemmet «Gustav Jensens Minne» i Oslo.
Mye av bebyggelsen inngår i Vøyenvoll-komplekset (jf. Fjørtofts gate).


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Gustav Jensens gate». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 224. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (G)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 11. oktober 2015.
Guvernørens vei (Oslo)

Guvernørens vei (3–11B, 2–24) er en vei på Øraker i bydel Ullern i Oslo. Den går fra Sponhoggveien til Hartmanns vei.
Veien fikk navn i 1919 etter Peter Anker, som var guvernør i den danske kolonien Trankebar i India. Senere bodde han på Øraker gård. Før 1919 het veien Rasmusbakken (ikke å forveksle med dagens vei med samme navn på Grorud).


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Guvernørens vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 224. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (G)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 11. oktober 2015.
Gårdsveien (Oslo)

Gårdsveien (2–850; ingen oddetallsadresser) er en vei på Kalbakken i bydel Grorud i Oslo. Den går fra Christoffer Hellums vei til Nordtvetveien.
Veien fikk navn i 1956 etter Nordtvet gård (gnr./bnr. 92/1).


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Gårdsveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 225. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (G)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 11. oktober 2015.
Nordisk institutt for samfunnsplanlegging

Nordiska institutet för samhällsplanering (Nordplan) i Stockholm, var en svensk statlig organisasjon, stiftet 1. juli 1968. 
Nordplan hadde som oppgave å videreutdanne yrkesaktive samfunnsplanleggere og organisere forskerutdanning samt å forske på samfunnsplanlegging i de nordiske landene. 
Etter en avtale mellom Danmark, Finland, Norge og Sverige i 1969 skulle kostnader og finansiering fordeles mellom de fire landene.
Fra 1974 ble instituttet finansiert over Nordisk ministerråds kulturbudsjett. 
I 1981 sluttet Nordplan å være en svensk statlig organisasjon og ble en nordisk institusjon. 
Nordplan ble nedlagt i 1986. 
Instituttet ble kalt på dansk «Nordisk institut for samfundsplanlægning» og på norsk «Nordisk institutt for samfunnsplanlegging».


== Referanser ==


== Kilder ==
Sveriges riksdag: Proposition 1979/80:157 om Nordiska ministerrådets kulturbudget för år 1981
Lunds universitet, Lunds Tekniska högskola: Om V-biblioteket: Donationer
Santa Bernardina internasjonale lufthavn

Santa Bernardina internasjonale lufthavn (spansk: Aeropuerto Internacional Santa Bernardina) (IATA: DZO, ICAO: SUDU) er hovedlufthavnen til Durazno i sørlige Uruguay. Den ligger i landsbyen Durazno.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
SUDU, DZN Arkivert 5. november 2013 hos Wayback Machine. (engelsk)
Informasjon SUDU SUDU, Santa Bernardina internasjonal lufthavn (engelsk)
Henrik Nordlie

Henrik Nordlie (født 16. oktober 1873) var en norsk friidrettsutøver, som representerte Idrettsforeningen Ørnulf. Han vant flere NM-medaljer i friidrett fra 1896 til 1901. 
Han satte flere norske rekorder, bl.a. 11,35 meter i tresteg i 1897, 1,60 i høyde i 1896 og 308,5 i stavsprang i 1899.


== Resultater ==
NM i friidrett 1896
Sølv i kulestøt
Gull på 110 meter hekk
NM i friidrett 1898
Gull i høydehopp og stavsprang
Sølv i tresteg
Bronse på 110 meter hekk
NM i friidrett 1899
Gull i høyde og stavsprang
Sølv i diskos og 110 meter hekk
Bronse i tresteg og lengde
NM i friidrett 1900
Bronse i stavsprang
NM i friidrett 1901
Bronse i kulestøt
Sølv i stavsprang og diskos


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bjarne Vad Nilsen – NM vinnere menn 1897-2008
Heia (Oslo)

Heia er en mer eller mindre bortregulert gate på Frogner (bydel Frogner) i Oslo. Den går som blindvei nordover fra Bygdøy allé like øst for Olav Kyrres plass.
Veien fikk navn i 1951 etter den tidligere løkkeeiendommen Heia (som hadde adresse Drammensveien 107; våningshuset ble revet i 1966). Bebyggelsen er funkisrekkehus (ark. Nicolai Beer) oppført i 1933–34. Disse har adresse Bygdøy allé 77–101 og Ottar Birtings gate 1–7. Heia har i dag ingen egen gatenummerering eller egne gateskilt. Navnet brukes imidlertid fortsatt om boligkomplekset og står på skilter ved porten som fører inn til området.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Heia». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 239. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Husbanken om Heia-rekkehusene
Bobsleigh under Vinter-OL 2014 – Toer-bob menn

Toer-bob menn i Bobsleigh under Vinter-OL 2014 i Sotsji, Russland fant sted på Sliding Center Sanki den 16.–17. februar 2014.


== Resultater ==


== Referanser ==
Bobsleigh under Vinter-OL 2014 – Toer-bob kvinner

Toer-bob kvinner i Bobsleigh under Vinter-OL 2014 i Sotsji, Russland fant sted på Sliding Center Sanki den 18.–19. februar 2014.


== Resultater ==


== Referanser ==
Bobsleigh under Vinter-OL 2014 – Firer-bob menn

Firer-bob menn i Bobsleigh under Vinter-OL 2014 i Sotsji, Russland fant sted på Sliding Center Sanki den 22.–23. februar 2014.


== Resultater ==


== Referanser ==
Elverum Mannskor

Elverum Mannskor, også kalt Burgunderjakkene, ble stiftet 11. november 1897 med bryggerieier Einar Lund, lærer J. Johansen og overrettssakfører Gudbrand Sætre i spissen. Sætre ble valgt til formann og Lund ble korets første dirigent. Det første året hadde koret 28 medlemmer og 16 sanger, blant dem «Olaf Trygvason» og «Brudeferden i Hardanger». Etter to år tok Birger Lunke over dirigentstokken, den beholdt han i 32 år. Første offisielle opptreden var innvielsen av Leirets Skole i 1898. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Treinta y Tres lufthavn

Treinta y Tres lufthavn (spansk: Aeropuerto de Treinta y Tres) (IATA: TYT, ICAO: SUTR) er hovedlufthavnen til Treinta y Tres i sørøstlige Uruguay. Den ligger i landsbyen Treinta y Tres.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
TYT Arkivert 5. november 2013 hos Wayback Machine. (engelsk)
Tacuarembó lufthavn

Tacuarembó lufthavn (spansk: Aeropuerto de Tacuarembó) (IATA: TAW, ICAO: SUTB) er hovedlufthavnen til Tacuarembó i nordlige Uruguay. Den ligger i landsbyen Tacuarembó.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
SUTR Tacuarembó lufthavn (engelsk)
Vichadero lufthavn

Vichadero lufthavn (spansk: Aeropuerto de Vichadero) (IATA: VCH, ICAO: SUVO) er hovedlufthavnen til Rivera i nordlige Uruguay. Den ligger i landsbyen Vichadero.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
SUVO Vichadero lufthavn (engelsk)
Rivera lufthavn

Rivera lufthavn (spansk: Aeropuerto de Rivera Cerro Chapeau Presidente Óscar D. Gestido) (IATA: RVY, ICAO: SURV) er hovedlufthavnen til Rivera i nordlige Uruguay. Den ligger i landsbyen Rivera.


== Destinasjoner ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
SURV Rivera Cerro Chapeau lufthavn (engelsk)
Washington Rodríguez

Washington «Cuerito» Rodríguez Medina (født 6. april 1944 i Montevideo, død 31. desember 2014 samme sted) var en uruguayansk bokser.Rodríguez tok OL-bronse i Tokyo i 1964.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Washington Rodríguez Medina – Olympics.com 
(en) Washington Rodríguez Medina – Olympic.org 
(en) Washington Rodríguez Medina – Olympedia 
(en) Washington Rodríguez Medina – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Washington Rodríguez Medina – BoxRec
Eigil Lie

Eigil Lie (født 14. juli 1880, død 10. mars 1908) var en norsk friidrettsutøver, som representerte Idrettsforeningen Odd. Han vant flere NM-medaljer i friidrett fra 1900 til 1903. 


== Resultater ==
NM i friidrett 1900
Gull på 1500 meter
Sølv på 500 meter
NM i friidrett 1902
Sølv på 1500 meter
NM i friidrett 1903
Sølv på 1500 meter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bjarne Vad Nilsen – NM vinnere menn 1897-2008
Bolaji Badejo

Bolaji Badejo (født 23. august 1953 i Lagos, Nigeria, død 22. desember 1992 i Ebute Metta, Lagos, Nigeria) var en danser, koreograf og skuespiller, kjent for sin rolle som romvesenet i science fiction-filmen Alien – den 8. passasjeren. Han var medlem av Yorubastammen.
Bolaji Badejo var ca 210 cm lang og ble oppdaget i en pub av en castingansvarlig for Alien. Regissøren følte at hans lange, slanke kroppsbygning passet bra til rollen som monsteret.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bolaji Badejo på Internet Movie Database 
(en) Bolaji Badejo på AllMovie 
(en) Bolaji Badejo hos The Movie Database
Hagenøkleblom

Hagenøkleblom (Primula elatior) er en plante i nøkleblomslekten som ble innført til Norge som hageplante, trolig i siste halvdel av 1800-tallet og begynte å spre seg i 1880-åra. Den har i liten grad vært registrert av botanikere før 1960-tallet, slik at den tilsynelatende hadde en eksplosiv økning. Dette kan skyldes at tidas botanikere ikke var ute og samlet så tidlig på året og at de hadde liten interesse for innførte arter. Den produserer mye frø, og kan lett spre seg.
Artsnavnet «elatior» er latin, og betyr høyere .
Plantene som finnes i Norge er av underarten elatior. I Tromsø og Røros har det forekommet en underart P. e. ssp pallasi med gråfiolette blomster. Disse stammer fra en enkelt spredning i Tromsø. Det bør nevnes at andre kilder sier at P. e. ssp pallasi er gulblomstret, mens en annen underart P. e. ssp meyeri (Rupr.) nevnes som blå til lilla. Disse formene har også vært skilt ut som egne arter, f.eks. Primula amoena   . Bilder av noen av underatene fins her: Primulaworld


== Utseende ==
Blomsten har lange blader som smalner gradvis til et dunhåret og bredt vingekantet skaft. Den har en relativt høy blomsterstand med 3 - 12 blekgule blomster med mørkere svelg. Begeret er gulhvitt med brede grønne nerver. Blomstene er heterostyle. Kapselen er lengre enn begeret når den er moden.
Planten kan lett forveksles med marianøkleblom (Primula veris), men den har ensfarget beger og mørkere gulfarge. Den modne kapselen til marianøkleblom er kortere enn begeret, og bladene smalner brått til bladstilken. Blomstene til hagenøkleblom er som regel større, men det er ikke konsekvent. Heller ikke er høyden et godt skille siden den varierer, men marianøkleblom er som oftest høyest .
Et godt skille er at hagenøkleblom har krøllete hår, mens marianøkleblom har rette hår (ses med lupe)Hagenøkleblom står på Norsk svarteliste for 2012 
Den klassifiseres som «Potensiell høy risiko», men det står også at den «visner ned før den får gjort noen eventuell skade».
Hybrider med marianøkleblom og kusymre oppstår av og til, men de er stort sett ikke fertile..


== Bilder ==

		
		
		


== Referanser ==


== Kilder ==
Johannes Lid & Dagny Tande Lid: Norsk Flora,  Det Norske Samlaget, 2005
Artsdatabanken
John Richards: Primula, B. T. Batesford Ltd, 1993


== Eksterne lenker ==
(en) Hagenøkleblom i Encyclopedia of Life 
(en) Hagenøkleblom i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Hagenøkleblom hos Artsdatabanken 
(sv) Hagenøkleblom hos Dyntaxa 
(en) Hagenøkleblom hos ITIS 
(en) Hagenøkleblom hos NCBI 
(en) Hagenøkleblom hos The International Plant Names Index 
(en) Hagenøkleblom hos Tropicos 
(en) Kategori:Primula elatior – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Primula elatior – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Primula elatior – detaljert informasjon på Wikispecies
Simon Le Bon

Simon John Charles Le Bon (født 27. oktober 1958 i Bushey, Hertfordshire, England) er en britisk sanger, musiker og komponist som er med i new romantic-gruppen Duran Duran i 1980-årene og tidligere medlem Arcadia sammen med Nick Rhodes og Roger Andrew Taylor. 
Duran Duran ble innvotert i Rock and Roll Hall of Fame i 2022.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Simon Le Bon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Simon Le Bon på Internet Movie Database 
(en) Simon Le Bon hos The Movie Database 
(en) Simon Le Bon hos Internet Broadway Database 
(en) Simon Le Bon på Discogs 
(en) Simon Le Bon på MusicBrainz 
(en) Simon Le Bon på Songkick 
(en) Simon Le Bon på Last.fm 
(en) Simon Le Bon på AllMusic 
(en) Simon Le Bon på AllMusic 
Simon Le Bon på Twitter 
Simon Le Bon på Facebook 
Den offisielle SYN Entertainment siden Arkivert 22. desember 2014 hos Wayback Machine.
Duran Duran nettside
Lynn Canal

Lynn Canal, på norsk Lynnkanalen, er en fjord på sørkysten til Alaska i USA. Den utgjør den innerste fortsettingen av sundet Chatham Strait. Lynn Canal er omtrent 140 kilometer lang og 10-15 kilometer brei. Den har et maksimalt dyp på 610 meter, og er den dypeste fjorden i Nord-Amerika utenfor Grønland.


== Referanser ==
Nikolaos Michaloliakos

Nikolaos G. Michaloliakos (gresk Νικόλαος Γ. Μιχαλολιάκος, født 16. desember 1957 i Athen) er en gresk politiker og partileder for Gyllent daggry. 
Michaloliakos er utdannet matematiker ved Universitetet i Athen. Han har vært involvert i politikk helt siden 1970-tallet. Michaloliakos ble etter valget i januar 2015, da han ble valgt fra Athen, gruppeleder for sitt parti i Hellas' parlament.


== Referanser ==
Røstelva

Røstelva er ei elv i Tjeldsund kommune i Troms og Finnmark, rundt en kilometer nord for Evenes lufthavn. Elva er 1,07 km lang, og har et nedbørfelt på 56,13 km². Middelvannføringen ved munningen er 1,34 m³/s.Røstelva er en del av Tårstadvassdraget og renner mot vest fra Langvatnet til Lavangsvatnet. Den øverste delen av elva er rolig og stilleflytende, mens den i nedre del går i små fosser og stryk. Det er anlagt fisketrapper forbi strykene, og denne delen av elva er fredet, slik at bare den øvre tredjedelen er åpen for fiske.


== Referanser ==