jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Vend dem ikke ryggen

Vend dem ikke ryggen (originaltittel: Blackboard Jungle) er en amerikansk sosialrealistisk dramafilm fra 1955 regissert og bearbeidet til manus av Richard Brooks. Filmen handler om en idealistisk lærer som strever med en skoleklasse i en av New Yorks belastede bydeler. Hovedrollen spilles av Glenn Ford, mens sentrale biroller spilles av Sidney Poitier og Vic Morrow. Filmen er basert på en roman fra 1954 skrevet av Ed McBain. Han hentet inspirasjon fra tiden han var lærer på en skole i Bronx i 1950.
Flmen er i sort-hvitt. 
Filmens lydspor er "Rock Around the Clock", fremført av Bill Haley and His Comets. Filmen bidro betydelig til sangens popularitet og samtidig til rockens gjennombrudd i den vestlige verden.


== Handling ==
Filmen handler om en idealistisk lærer som forsøker å undervise en bråkete gutteklasse i en belastet bydel i New York. Han forsøker å sette seg inn i elevenes situasjon for å vinne deres tillit. Han lykkes langt på vei, men noen få av de mest hardbarkede elevene setter seg kraftig til motverge. Både han og kona blir trakassert og han tvinges til å ta et oppgjør med den verste.


== Om filmen ==


=== Popularitet og økonomi ===
Vend dem ikke ryggen ble populær hos publikum. Den innbrakte over 8 millioner dollar på verdensbasis.Produksjonskostnadene var på nesten $1,2 millioner.


=== Anmelderne ===
Filmen ble godt mottatt av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 76 % på Rotten Tomatoes.Den ble meget godt mottatt av Aftenpostens anmelder som omtalte både spill og regi som førsteklasses.


=== Priser og utmerkelser ===
Den ble nominert til fire Oscar (manus, foto, scenografi og klipp).
I 2016 ble filmen inkludert i National Film Registry.


== Rollebesetning ==
Glenn Ford ... Richard Dadier
Anne Francis ... Anne Dadier
Sidney Poitier ... Gregory Miller, elev
Vic Morrow ... Artie West, elev
Louis Calhern ... Jim Murdock
Margaret Hayes ... Lois Hammond
John Hoyt ... Mr. Warneke
Richard Kiley ... Joshua Edwards
Emile Meyer ... Mr. Halloran
Warner Anderson ... Dr. Bradley
Basil Ruysdael ... Professor A.R. Kraal
Dan Terranova ... Belazi
Rafael Campos ... Pete V. Morales, elev
Paul Mazursky  ... Emmanuel Stoker, elev
Horace McMahon ... Detektiv
Jamie Farr ... Santini, elevDette var debutfilmen til Morrow og Farr, og en av Poitiers første.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vend dem ikke ryggen på Internet Movie Database 
(no) Vend dem ikke ryggen hos Filmfront 
(sv) Vend dem ikke ryggen i Svensk Filmdatabas 
(fr) Vend dem ikke ryggen på Allociné 
(nl) Vend dem ikke ryggen på MovieMeter 
(en) Vend dem ikke ryggen på AllMovie 
(en) Vend dem ikke ryggen på Turner Classic Movies 
(en) Vend dem ikke ryggen på Rotten Tomatoes
Lugalzagezi

Lugalzagesi var konge over den sumeriske bystaten Umma omkring år 2350 f.Kr. Han gjorde seg etterhvert til konge over hele det sørlige Mesopotamia, men ble beseiret og tatt til fange kort etter av dynasti- og imperiegrunnleggeren Sargon av Akkad.
Uruinimgina

Uru-inim-gina, Uruinimgina, Urukagina eller Uru-Ka-gina (det nedtegnede navn er blitt noe forskjellig tolket) var fyrste i den sumeriske bystaten Lagasj omkring 2351 f.Kr.-2340 f.Kr. og er fremfor alt kjent for en skrift som i første person redegjør for politiske og juridiske reformer som skal ha blitt initiert av Uru-inim-gina.
Kjennetegnende for hans antagelig rundt syv år lange styre, var rivaliseringen med Lugal-Zagesi (Lugalzagisi) av Umma. Historisk betydelig var Urukaginas lovreformer: «Med støtte fra Ningirsu» (det vil si byguden for Lagasj) ble gamle bruk forkastet og en ny ordning innført. Først ble herskerens prerogativer overfor templene reversert. Innbyggerne ble løst fra en rekke gjeldsslavebånd og det ble forbudt for høyererangerende i samfunnet å utbytte samfunnets svake.
Sosialhistorisk bemerkelsesverdig er avskaffelsen av biandri (en kvinnes ekteskap med to menn), noe som viser at sumererne en gang praktiserte polyandri (flermanneri), og at dette etterhvert ble avvist som frastøtende.
I en selvbeskrivelse kaller han sen beskytter av enker og foreldreløse.
Men i forgrunnen for hans dekreter står skattelette og gjeldssanering.
Urukaginas kom til sin avslutning da Lugalzagisi av Umma lot byen Lagasj ødelegge og ødela tempelet. Denne helligbrøde beklaget Urukagina i en innskrift med ordene:

«Måtte denne ugjerning, begått av Lugalzagisi, ensi av Umma, gudinnen Nisaba bære på sin nakke.»Lagasj skulle imidlertid få en ny blomstringstid senere, etter akkadherredømmets tid, særlig under Gudea av Lagasj, ca. 2144–2124 f.Kr.


== Litteratur ==
Michael Aulfinger: Urukagina, der gerechte König. Edition Nove, Neckenmarkt 2007, ISBN 978-3-85251-246-4.
Su-Kyung Huh: Studien zur Region Lagaš. Von der Ubaid- bis zur altbabylonischen Zeit. Ugarit-Verlag, Münster 2008, ISBN 978-3-86835-003-6.
Paul Toscanne: Les cônes d'Urukagina. Leroux, Paris 1903.
Camp de Tir Olímpic de Mollet

Camp de Tir Olímpic de Mollet er en skytebane i Mollet del Vallès i Catalonia. Den blei oppført mellom juni 1990 og april 1992, og befinner seg like ved Catalonias politiakademi. Den var arena for skyting og moderne femkamp under Sommer-OL 1992.
Som OL-arena dekka den et areal på 342 000 m². Den består i dag av tre adskilte områder som dekker et areal på til sammen over 400 000 m².


== Eksterne lenker ==
Offisiell rapport fra Sommer-OL 1992
Castell

Castell (katalansk for «tårn»; uttale: [kəsˈteʎ]) er et tårn av mennesker som bygges under ulike feiringer i Catalonia, Valencia-regionen, Balearene og Roussillon. Tradisjonen oppsto under Ball dels Valencians-arrangementene i Valls, nær byen Tarragona, i Catalonia, og er først dokumentert i 1712. På 1700-tallet spredte den seg til nærliggende landsbyer og byer, og på midten av 1900-tallet ble skikken populær i resten av Catalonia og områdene rundt. 16. november 2010 ble els castells («tårna») oppført på UNESCOs liste over mesterverker i muntlig og immateriell kulturarv.I et castell medvirker en forholdsvis stor gruppe menn og kvinner i alle aldre og med ulike fysiske egenskaper. De trener som regel hele året for å delta i konkurranser og oppvisninger. I basen (la pinya) til hvert castell deltar dessuten venner, familiemedlemmer, tilhengere og spontane tilskuere som samler seg i colla de castellers. En person som deltar i bygginga av et castell kaller casteller. Mens tårnet reises og tas ned, spilles det musikk som reflekterer tårnets utvikling. Musikkstykket kalles Toc de Castells, og spilles av fløyter og timbales.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Castellers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Casteller – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Katalansk–engelsk ordliste for castell-uttrykk
Pedraforca

Pedraforca er et fjell i Pyreneene. Det tilhører comarcaet Berguedà i Catalonia. Det er 2 506,4 meter høyt.
Fjellets unike form, samt at det ikke er synlig tilknytta andre fjell, har gjort det til et av de mest kjente og emblematiske fjella i Catalonia. Navnet Pedraforca betyr «Steingaffelen» på katalansk. Fjellets to topper er avbilda i Berguedàs våpen.
Området rundt fjellet utgjør Massís del Pedraforca naturpark.


== Eksterne lenker ==
(en) Pedraforca – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Pedraforca hos SummitPost
Peraforca hos Entre Montañas
Massís del Pedraforca på Catalonias regjerings nettsted
Frants Bernhard Grung

Frants Bernhard Grung (født 28. juni 1847 i Holmestrand, død 3. februar 1931) var en norsk teolog som vant priser og skrev bøker.Han var sønn av skipsfører Ulrik Vilhelm Koren Grung (1819–1902) og Anna Margrethe Hübert (1825–1907), født i henholdsvis Kristiansand og Lillesand. Etter laud fra Aars og Voss' skole i 1866 ble det cand.theol. fra Det Kongelige Frederiks Universitet i 1873, der han i 1871 hadde sikret seg H.K.H. Kronprinsens gullmedalje for avhandlingen «Hvorledes forholdt den græske Filosofi i sine Hovedtræk sig til Folkets Religion?». Etter to år som lærer ved middelskolen i Lillesand, studerte han 1874 til 1875 ved tyske universitet, Leipzig og Göttingen. Fra 1877 til 1884 var han bestyrer ved middelskolen i Risør, før han atter reiste til Tyskland og i 1886 kunne innkassere en dr.phil. fra Heidelberg på avhandlingen «Das problem der gewissheit. Grundzüge einer erkenntnisstheorie» om Kant og sånt. Derpå bosatte han seg i København og jobbet som privatlærer.


== Utgivelser ==
Anonymt (men det var Frants som skrev) (1874). Bidrag til den sande Lutherdom. Christiania.  [Inndratt av forfatteren i 1875, men atter utgitt med fullt navn i 1878 og tittelen «Kristus og Theologi» og oppfølgeren «Kristendom og Theologi».]
Franz Grung (1886). Das problem der gewissheit. Grundzüge einer erkenntnisstheorie. Heidelberg: G. Weiss.  [Doktorgrads-avhandling]
Frants Grung (1886). Aandslænker. En psykologisk Udredning af Pessimismens Væsen. København: Gyldendal.  [168 sider]
Frants Grung (1887). Skolearbeide og Arbeidsskole : to pædagogiske Foredrag. Bergen.  [To foredrag]


== Referanser ==
Estadi Cornellà-El Prat

Estadi Cornellà-El Prat (katalansk uttale: [əsˈtaði kurnəˈʎa əɫ ˈpɾat]), også kjent under sponsornavnet Power8 Stadium i perioden 2014–2021, er et fotballstadion på grensa mellom kommunene Cornellà de Llobregat og El Prat de Llobregat i Catalonia. Det ble åpna 2. august 2009, etter en byggeperiode på tre år, og har en tilskuerkapasitet på 40 500. Det benyttes som hjemmebane av RCD Espanyol. Stadionet har Kategori 4 på UEFAs stadionrangering.


== Bilder ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Estadi Cornellà-El Prat på RCD Espanyol sitt nettsted
Varaholla

Varaholla er en bygd i Trysil kommune.


== Litteratur ==
Hertzberg, Ludvig H. (1944). Nydyrkingen i tre østlandsbygder 1918-1939. Oslo: Det Norske geografiske selskab. s. 45. 


== Eksterne lenker ==
Varaholla. Faktaark fra Kartverket.
Rikard Frederik Stalsberg

Rikard Frederik Stalsberg (født 1834 i Christiania, død 1907 i Kongsberg) var en norsk bergingeniør som ble sjef for smeltehytten ved Kongsberg Sølvverk.Etter examen artium 1852 ble han utdannet bergkandidat (cand.min.) fra Det Kongelige Frederiks Universitet i 1858.  Etter et praktisk bergmanns-kurs ble han i 1859 bestyrer av Folldal Kobberverk (senere kalt Folldal Gruver, etablert 1748), men returnerte til hjemplassen for å bli overstiger ved Kongsberg Sølvverk. I 1865 sikret han seg H.K.H. Kronprinsens gullmedalje for avhandlingen «Udsigt over de væsentligste Forbedringer ved Jerntilvirkningen i de seneste Decennier». Fra 1875 til 1904 var han hyttemester ved samme sted, altså den med ansvar for foredling av det innsamlede berget.  Han hjalp også til fra 1876 til 1895 som 2. lærer ved Kongsberg skogskole i Tislegård og var konstituert skolestyrer fra 1891.  Stalsbergs gate i Kongsberg er oppkalt etter ham.  
Han var sønn av Frederik Stalsberg (1798–1868) fra Kongsberg og Rebekka Dorothea Haaversdatter (1806) fra Kristiansand. Faren var kjøpmann i Kongsberg.  Broren Theodor Christian (1837–1908) ble forstmester, forvalter av skogene i Nordmarka. Rik. F.  giftet seg med Adelheid Jacobsen (1838–1888) som var datter til Christian Gotlieb Jacobsen, som var rustmester ved Kongsberg Våpenfabrikk, altså den som hadde tilsyn med våpenlagrene.


== Utgivelser ==
Rik. F. Stalsberg (1866). Udsigt over de væsentligste Forbedringer ved Jerntilvirkningen i de seneste Decennier. Christiania: Johan Dahl. 


== Referanser ==
Karyes

Karyes (gresk: Καρυές, Karyés; før 1930: Αράχωβα, Arachova) er en gresk landsby og en tidlige kommune i Lakonia i periferien Peloponnes i Hellas. Siden regjeringreformen i lokalstyre av 2011 er den i dag en del av kommunen Sparta, som den er en kommunal enhet av. Landsbyen ligger omtrentlig midt mellom Sparta og Tripoli. Befolkningsantallet per 2001 utgjorde 926 innbyggere, noe hadde sunket til 729 i 2011. Landsbyen var en liten polis i antikken og kjent for sitt tempel for Artemis Karyatis.


== Historie ==
AntikkenI antikken var byen en liten polis ved navn Karyai (gammelgresk: Καρυαί) i Lakonia som lå nær grensen til Arkadia. Den var lokalisert langs veien fra Tegea til Sparta. Karyai hadde en helligdom for gudinnen Artemis Karyatis og hvor hennes hennes statue sto ute under åpen himmel. Lakedaemonske (spartanske) ugifte kvinner feiret årlig en festival for henne med kordanser. Karyatider, søyler eller pilastere som er skulptert som en kvinneskikkelse, var antagelig navngitt etter disse jomfruene fra Karyai. Før Karyatis var en epitet for Artemis var det antagelig navnet på en lokal gudinne for valnøttreet. Navnet på den antikke polis er blitt videreført til dagens landsby Karyes.

Senere historieDagens landsby ble opprettet av slavere som i middelalderen bosatte seg i regionen. Den ble da kalt for Arakova («Valnøttrærne»). Landsbyen ble herjet og ødelagt i 1826 av muslimske Ibrahim Pasha under den greske selvstendighetskrigen.
Byen tok offisielt navnet Karyes i 1930.
Den 14. og 15. mars 1944 under den andre verdenskrig brente tyske soldater ned 300 hjem og rundt tjue mennesker ble drept.


== Bilder fra landsbyen ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Καρυές (Αράχωβα), offisielt nettsted
Eva Nyhus

Eva Nyhus (født 15. september 1949) er en norsk tekstilkunstner, bosatt i Risør. Hun ble utdannet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole (SHKS) i Oslo 1972-76. Nyhus mottok SHKS-diplom i 1976. Hun har hatt separatutstillinger, blant annet på Galleri Villvin, Risør i 1984 og 1990. Hun har også deltatt på flere kollektive utstillinger, blant annet utstillingen «Med pomp og prakt» i Kristiansand 1988 og utstillingen «Vev 91» i Sverige i 1991.
Nyhus har lang erfaring som tekstildesigner. I 1989-97 arbeidet hun som daglig leder og designer på teppefabrikken Veveriet RuterDame AS. Hun har også arbeidet som daglig leder på teppefabrikken Hødnebø Tepper AS i Risør 1998-2003. I 2004 etablerte hun eget verksted i Risør. Hun forteller på sin hjemmeside at hun i løpet av sin karriere alltid har vendt tilbake til verkstedet i perioder, som kunsthåndverker. På sitt verksted har Nyhus i den senere tid spesialisert seg på luer, og sier at hun ønsker å fordype seg i dette lille, myke og lett formelige plagget . Eva Nyhus er medlem av Norske kunsthåndverkere Sør-Norge (NK-Sør-Norge).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Harald Solberg (1996): Norske kunsthåndverkere Agder, s. 39 og 55.


== Eksterne lenker ==
Eva Nyhus' hjemmesider
Kypros under EM i friidrett 1982

Kypros deltok med tre utøvere under EM i friidrett 1982 som ble arrangert 6.–12. september 1982 i Athen. Kypros tok ingen medaljer under mesterskapet.


== Referanser ==
A Mighty Heart

A Mighty Heart er en biografi skrevet av Mariane Pearl om hennes avdøde mann, den amerikanske journalisten Daniel Pearl, som ble kidnappet og henrettet av pakistanske militante som var tilhengere av Al-Qaida.Boken ble publisert i 2003, og senere filmatisert med Dan Futterman i rollen som Daniel Pearl og Angelina Jolie i rollen som Mariane Pearl. Filmen ble lansert i 2007, og handler også om amerikanske myndigheters forsøk på finne de ansvarlige for kidnappingen og drapet, og stille de skyldige for retten.


== Referanser ==
Ivar Onsum

Ivar G. Onsum (født 11. desember 1834 i Molde, død 19. juni 1881 i danske Slagelse) var en norsk lege som publiserte innen farmakologi, altså hvordan kroppen reagerer på kjemiske substanser.Han var sønn av Gudbrand Onsum (1787–1856) og Marie Iversdatter Fyksen (1791–1868). Faren var fra Gausdal og flyttet til Veblungsnes, seinere Molde som handelsmann.  Ivar var lillebror til Oluf Onsum (1820–1899) som grunnla Christiania Spigerverk. Etter oppveksten i Molde reiste Ivar til Christiania han også, og ble i 1852 uteksaminert fra Nissens skole og i 1860 tildelt en  cand.med. fra Det Kongelige Frederiks Universitet. 
Han hadde da tjenestegjort ett år som kandidatlege ved Rikshospitalet og Fødselsstiftelsen fra 1859, såvel som vært assistentlege ved Gaustad sykehus en tid i 1861. Fra 1861 til 1863 studerte han farmakologi og balneologi (læren om hvordan bad kan kurere sykdommer) ved tyske læresteder som Berlin, Wien, Tubingen, samt på diverse spa i Tyrol, Sveits og Tyskland. Etter hjemkomsten var han fra 1864 til 1865 universitetsstipendiat i farmakologi, som innebar labundervisning. En boikott fra misfornøyde studentene gjorde at Onsum tapte for Ernst Ferdinand Lochmann (1820–1891) i kampen om et ledig professorat. I stedet tok Ivar jobb som reservelege ved Gaustad sykehus fra 1866 til 1869.
I 1870 sikret han seg H.K.H. Kronprinsens gullmedalje på avhandlingen «Undersøgelse af Tobakens Virkninger» og ble militærlege, kompanichirurg. Året etter giftet han seg med den nesten tyve år yngre Helene Sofie Forsdal (1852–1879) fra Grimstad. De fikk flere barn og var bosatt i Dronningens Gate. Fra 1874 satt han ett år i stillingen som national Korpslæge før han gikk tilbake til det sivile Botsfengselet i en vanlig legestilling der han i 1877 ble utsatt for drapsforsøk av en innsatt. Året etter inntraff Onsumslaget da arbeiderne angrep brorens bopel «Onsumslottet» i St. Halvardsgate 33. Ivar trakk seg tilbake fra legegjerningen i slutten av 1879, det året kona døde. Ifølge hans biografi døde han av en hjernesykdom, men også som sinnssyk i den danske byen Slagelse på vei til et tysk sinnssyke-asyl.  


== Publikasjoner (utdrag) ==
Om Kviksølvforbindelsernes physiologiske-chemiske Forholde, NML, vol. XVIII, s. 242–54, 1864
Om Nitroglycerin,  NML, vol. XIX, s. 36–42, 1865


== Referanser ==
Kine Bortheim Jentoft

Kine Bortheim Jentoft (født 6. desember 1995 i Førde, oppvokst i Florø) er en norsk skuespiller.
I 2014 spilte hun 16 år gamle Sarah Lambrecht i filmen Hevn med premiere 6. november 2015.
Filmen er en psykologisk thriller basert på Ingvar Ambjørnsen roman med samme tittel fra 2001.
Bortheim Jentoft spiller datteren til Trond Espen Seim
I 2011 hadde hun en statistrolle i den norske såpeserien Hotel Cæsar.
Hun har også spilt viking i det historiske spelet Kinnaspelet i 4 år.Bortheim Jentoft har vært elev ved Flora videregående skole i Florø i perioden 2011-2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kine Bortheim Jentoft – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kine Bortheim Jentoft på Internet Movie Database 
(en) Kine Bortheim Jentoft hos The Movie Database 
(no) Nrk Sogn og Fjordane, spelar inn thriller i Fjærland
(no) Firdaposten lokalnytt
(no) Nrk Radio, Kine Bortheim Jentoft spelar inn film i Fjærland
Liste over ordførere i Porsanger

Liste over ordførere i Porsanger. Kistrand ble opprettet som kommune med formannskapslovene av 1837. Kautokeino, Kjelvik (senere Nordkapp) og Karasjok ble utskilt fra Kistrand i 1851, 1861 og 1866. I 1964 endret Kistrand kommune navn til Porsanger kommune.


== Referanser ==
Villvin kunstgruppe

Villvin kunstgruppe er et fellesskap av kunsthåndverkere i Risør, dannet i 1976. Tanken bak fellesskapet var «Sammen er vi sterke», og de fem grunnleggerne av Villvin var alle uteksaminert ved Statens håndverks- og kunstindustriskole (SHKS) i Oslo høsten 1975. Disse var Arnfinn Haugen, Bibiche Mourier, Kristin Hostvedt, Karin Meyer Pedersen og Ola Haukvik.
I 1976 hadde Risør nylig investert i et nytt kulturhus, og byens kulturstyre var interessert i å videreutvikle Villvin. Mange kunsthåndverkere og billedkunstnere flyttet til Risør. Noen kom for å bli, andre kunstnere bodde i byen en kortere periode. I 1978 ble Villvin kunsthåndverkmarked arrangert for første gang. Det har utviklet seg fra 12 utstillere den gang, til å bli et av landets største kunsthåndverkmarkeder med over hundre profesjonelle kunsthåndverkere fra Norge, Sverige og Danmark. Behovet for å samles kollegialt, og behovet for å vise publikum mangfoldet av kunsthåndverk, dannet opptakten til kunsthåndverkmarkedet. I juni 1988 ble Galleri Villvin åpnet i Risør, et helårs åpent galleri i Risør med kunsthåndverk fra hele Skandinavia.
Villvin kunstgruppe har mottatt priser for sitt arbeid tre ganger. I 1988 fikk gruppa Aust-Agder fylkeskulturpris.  I 1992 fikk de Norsk Forms pris for «unge og lovende formgivere», og i 1997 ble de tildelt Scheiblers legats hederspris for «målrettet innsats preget av pågangsmot, talent og kvalitet i formidling av kunsthåndverk i Norge».


== Referanser ==


== Litteratur ==
Harald Solberg (1996): Norske kunsthåndverkere Agder, s. 10 og 11.


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Hitra sorenskriveri

Hitra sorenskriveri ble opprettet ved kongelig resolusjon 6. oktober 1916, idet Fosen sorenskriveri ble delt i Fosen sorenskriveri og Hitra sorenskriveri. Hitra sorenskriveri besto av tinglagene Frøya, Hitra, Fillan, Hemne og Agdenes. Hitra sorenskriveri ble nedlagt  ved kongelig resolusjon av 13. mars 1959. Fosen sorenskriveri og Orkdal sorenskriveri delte det nedlagte embetet mellom seg, ved at Fosen sorenskriveri tok seg av kommunen på øygruppene Hitra og Frøya. Orkdal sorenskriveri fikk tilført fastlandskommunene Hemne og Agdenes.
Sorenskrivere i Hitra:

F. L. Midelfart 1917 - 1926
P. Haukås 1926 - 1937
S. Berg 1937 – 1946
K. L. Christiansen 1946 – 1947
O. Hagen 1948 – 1959


== Arkiv ==
Arkivet etter Hitra Sorenskriveri er avlevert til Statsarkivet i Trondheim


== Kilder ==
Innledning til arkivkatalog for Hitra sorenskriveri


== Eksterne lenker ==
Arkivkatalog for Hitra sorenskriveri hos Statsarkivet i Trondheim
A Mighty Heart (film)

A Mighty Heart er en amerikansk biografisk dramafilm fra 2007, regissert av Michael Winterbottom. Filmen ble utgitt i Nord-Amerika den 22. juni 2007, og er en detaljert redegjørelse av hvordan den amerikanske journalisten Daniel Pearl ble kidnappet og halshugget av pakistanske terrorister i 2002. Filmen tar også for seg innsatsen til det amerikanske Justisdepartementet og Diplomatic Security Service (DSS) i det amerikanske Utenriksdepartementet for å spore opp terroristene, og bringe dem for retten. Filmen er en tilpasning av enken etter den avdøde journalisten, Mariane Pearl, sine memoarer, A Mighty Heart, som ble publisert i 2003. I filmen fikk Dan Futterman rollen som Daniel Pearl, og Angelina Jolie har rollen som Mariane Pearl.


== Rolleliste ==
Dan Futterman som journalist Daniel Pearl
Angelina Jolie som Mariane Pearl
Will Patton som  Randall Bennett, fra Diplomatic Security Service.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) A Mighty Heart på Internet Movie Database 
(no) A Mighty Heart hos Filmfront 
(sv) A Mighty Heart i Svensk Filmdatabas 
(da) A Mighty Heart i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) A Mighty Heart på Allociné 
(nl) A Mighty Heart på MovieMeter 
(en) A Mighty Heart på AllMovie 
(en) A Mighty Heart på Rotten Tomatoes 
(en) A Mighty Heart på Metacritic 
(en) A Mighty Heart på Box Office Mojo
Ningirsu

Ningirsu (Herren av Girsu) er en sumerisk guddom. Han var bygud for byen Girsu og hovedgud for bystaten Lagasj. Han ble til dels likestilt med guden Ninurta.
Ningirsu var sønn av guden Enlil;  i byen Lagasj gjaldt hovedguden An som hans far. Han var mannen til gudinnen Baba og bror til blant annet gudene Nanna, Nanše og Nisaba. Han var på den ene side en jakt- og krigsgud, på den annen en fruktbarhetsgud med ansvar for åkerbruket. Hans symboldyr var ørn med løvekropp - Imdugud.


== Litteratur ==
Michael Senior: Vem är vem i mytologin: 1200 mytologiska gestalter från hela världen. Stockholm: Rabén & Sjögren. 1987. ISBN 91-29-58226-1
Helmut Freydank o.a.: Lexikon Alter Orient. Ägypten * Indien * China * Vorderasien. VMA-Verlag, Wiesbaden 1997, ISBN 3-928127-40-3.
Gwendolyn Leick: A Dictionary of Ancient Near Eastern Mythology. Routledge Chapman & Hall, New York 1998, ISBN 0-4151-9811-9
Brigitte Groneberg: Die Götter des Zweistromlandes. Kulte, Mythen, Epen. Artemis & Winkler, Stuttgart 2004, ISBN 3-7608-2306-8.


== Referanser ==