jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Svensk asal

Svensk asal eller svenskeasal (Sorbus intermedia) er et 2–20 meter høyt løvtre i asalslekten innenfor rosefamilien. Den blomstrer i juni. 
Arten har skrustilte, bredt eggformede blad (8–12 cm) med beskjedne lapper med grove tenner og 6–10 sidenerver. Ørebladene er linjeformet og har hel rand uten tenner eller med bare noen få. Bladets underside er lys. Den mangler torner på greinene, som er brune. Svensk asal har 5-tallige, hvite blomster hvor kronbladene er flate og betydelig lengre enn begeret. Antall støvbærere er 15–25 og den har 3–4 grifler. 
Frukten er et bær-liknende eple som er 1–2 cm stort, avlangt og rødbrunt, og det har 2–3 atskilte kammer eller rom. 
Svensk asal er tetraploid og formerer seg ukjønnet (apomiksis). Den har oppstått som en hybrid mellom tre arter, rogn, tarmvriasal og sølvasal. Arten er utbredt i Sverige, Nord-Tyskland, Polen, Baltikum, på Bornholm og spredt i sørvestre Finland. På Bornholm kalles den for «bornholmsk rogn» (bornholmsk røn). Den har vært dyrket i Norge siden 1600-tallet og finnes forvillet mange steder. Det kan tenkes at den vokser naturlig i Halden og Aremark i Østfold.I Norsk svarteliste 2012 ble svensk asal vurdert til svært høy risiko på grunn av kombinasjonen mellom et stort invasjonspotensial og økologiske effekter knyttet til fortrengning og mulig genetisk forurensning av andre Sorbus-arter. I Fremmedartslista 2018 er derimot arten ikke vurdert fordi den var etablert i Norge før 1800, og derfor faller utenfor avgrensningen for Fremmedartslista. Artsdatabanken opplyser likevel at dersom arten hadde blitt risikovurdert, ville den fortsatt blitt vurdert til svært høy risiko på grunn av fortrenging av andre arter og mulig påvirkning av næringsvalget hos fugl. Faren for genetisk forurensning vurderes nå som liten.Svensk asal har svært god brennverdi som ved, den beste av alle nordiske tresorter, etterfulgt av bøk, eik, ask, alm, lønn, rogn, og bjørk.


== Galleri ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Kilder ==
Lid, Johannes og Dagny Tande, Norsk flora, versjon 2007, 7.utgaven. ISBN 978-82-521-6029-1.
Stenberg, Lennart & Bo Mossberg, Steinar Moen (norsk red.), Gyldendals store nordiske flora, Gyldendal, Oslo 2007. ISBN 978-82-05-32563-0.


== Eksterne lenker ==
(en) Svensk asal i Encyclopedia of Life 
(en) Svensk asal i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Svensk asal hos Artsdatabanken 
(no) Svensk asal hos Artsdatabanken 
(sv) Svensk asal hos Dyntaxa 
(en) Svensk asal hos ITIS 
(en) Svensk asal hos The International Plant Names Index 
(en) Svensk asal hos Tropicos 
(en) Kategori:Sorbus intermedia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Borkhausenia intermedia – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sorbus intermedia – detaljert informasjon på Wikispecies
Bredasal

Bredasal (Sorbus latifolia) er et 3–12  meter høyt løvtre i asalslekta innenfor rosefamilien. Den blomstrer i juni. Den likner mye på svensk asal, men flikene på bladene er ofte litt spissere og bladene er noe mindre.
Arten har skrustilte, bredt eggformede blad (7–9 cm) med beskjedne, spisse lapper med grove tenner og 5–8 par sidenerver. Ørebladene er linjeformet. Bladets underside er lys. Den mangler torner på greinene, som er brune. Bredasal har 5-tallige, hvite blomster hvor kronbladene er flate og betydelig lengre enn begeret. Antall støvbærere er 15–25. 
Frukten er et bær-liknende eple som er 1–1,5 cm stort, rund og oransje-brunt, og det har 2–3 atskilte kammer eller rom. 
Arten er tetraploid og formerer seg ukjønnet (apomiksis). Den er antakelig oppstått ved at sølvasal har krysset seg med tarmvriasal.
Bredasal vokser naturlig bare i Fontainebleau-skogen i sentrale Frankrike, men dyrkes i mange tempererte strøk. Arten finnes forvillet noen steder i Sør-Norge, spesielt rundt indre deler av Oslofjorden. I Fremmedartslista 2018 er den vurdert til lav risiko på grunn av moderat invasjonspotensial og ingen kjent økologisk effekt.


== Referanser ==


== Kilder ==
Lid, Johannes og Dagny Tande, Norsk flora, versjon 2007, 7.utgaven. ISBN 978-82-521-6029-1.
Stenberg, Lennart & Bo Mossberg, Steinar Moen (norsk red.), Gyldendals store nordiske flora, Gyldendal, Oslo 2007. ISBN 978-82-05-32563-0.
Hanne Hegre Grundt og Per Harald Salvesen (2011). «Kjenn din Sorbus: rogn og asal i Norge» (PDF). Rapport 23/2011: Genressurssenteret ved Skog og landskap: 37–38. ISSN 1891-7933. Arkivert fra originalen (PDF) 24. september 2015. 
«Sorbus latifolia». Flora Europaea. Besøkt 29. juli 2015. 


== Eksterne lenker ==

(en) Bredasal i Encyclopedia of Life 
(en) Bredasal i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Bredasal hos Artsdatabanken 
(no) Bredasal hos Artsdatabanken 
(sv) Bredasal hos Dyntaxa 
(en) Bredasal hos The International Plant Names Index 
(en) Bredasal hos Tropicos 
(en) Kategori:Karpatiosorbus latifolia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sorbus latifolia – detaljert informasjon på Wikispecies
Last Lynx

Last Lynx er en indie-popgruppe fra Stockholm i Sverige, og ble grunnlagt 2011. Gruppens logo er en sirkel med to bokstaver i hver fjerdel. Til sammen danner de ordene Last (vannrett) og Lynx (loddrett), der Lynx er det vitenskapelige navnet på gauper. Gruppen har for øyeblikket platekontrakt med det svenske plateselskapet SoFo Records. De har spilt inn tre EP-er siden grunnleggingen i 2011. Gruppen består av Robin Eveborn (vokal, keyboard og synth), Camilla Dahlstedt (vokal og synth), Kim Linsqvist (vokal og bass), Fredric Lindblom (vokal og trommer) og Marcus Lindblom (vokal og gitar).


== Musikkstil ==
Last Lynx er en indie-popgruppe, med en type musikk som inneholder elementer fra dagens Californiske musikkultur. Deres noe spesielle varemerke er at de også blander inn elementer fra 70- og 80-tallets popmusikk og elementer fra Electronical Dance Music (EDM). Et annet trekk ved gruppen er bruken av enkle riff. 


== Historie ==
Last Lynx kom sammen i 2011, og allerede samme år slapp de sin aller første EP. Med navnet Alaska, utgitt lille julaften i 2011, satte EP-en standarden for hva Robin Eveborn og gruppen hadde i vente. Sangen med samme navn som albumet endte opp som den tredje største hiten til gruppen noensinne. Så, litt mindre enn et år senere eksploderte det. I november 2012 slapp de sin første singel - Killing Switch. Gruppen dro på en turné til USA og Sverige. Den 16. april 2013 slapp de sin andre EP, Ocean Reels. EP-en sendte gruppen på en turné gjennom Sverige og deler av Europa. Tidlig januar 2014 slapp gruppen sin andre singel, Lacuna. Lacuna er en del av gruppens EP, Rifts, som ble utgitt 7. november samme år. EP-en inneholder blant annet singlene None Of My Friends og Curtains.
Alpeasal

Alpeasal (Sorbus mougeotii) er et 8–10  meter høyt løvtre i asalslekten innenfor rosefamilien (rosefamilien). Det er utbredt i Pyreneene, Massif Central, Vogesene, Jurafjellene, Vest-Alpene og tilstøtende åslandskap. Arten er triploid eller tetraploid og formerer seg ukjønnet (apomiksis). Den blomstrer i juni. 
Arten har skrustilte, bredt eggformede–elliptiske blad (7–12 cm) med tydelige, spisse lapper med grove tenner og 8–13 par sidenerver. De eventuelle ørebladene er linjeformet. Bladets underside er lys gråhvit eller grønnhvit. Den mangler torner på greinene, som er brune. Alpeasal har 5-tallige, hvite blomster hvor kronbladene er flate og betydelig lengre enn begeret. Antall støvbærere er 15–25. 
Frukten er et bær-liknende eple som er 1–1,3 cm stort, rund og rødt, og det har 2–3 atskilte kammer eller rom.
Alpeasal er naturalisert mange steder i Norge. Den fortrenger andre arter, spesielt på grunnlendt kalkmark. I Fremmedartslista 2018 har den status svært høy risiko på grunn av stort invasjonspotensial og middels økologisk effekt.


== Kilder ==
H.H. Grundt (2012). «Alpeasal Sorbus mougeotii» (PDF). Artsdatabankens faktaark (254). ISSN 1504-9140. 
«Alpeasal Sorbus mougeotii». Fremmedartsbasen 2018. Artsdatabanken. Besøkt 11. november 2019. 
Lid, Johannes og Dagny Tande, Norsk flora, versjon 2007, 7.utgaven. ISBN 978-82-521-6029-1.
Stenberg, Lennart & Bo Mossberg, Steinar Moen (norsk red.), Gyldendals store nordiske flora, Gyldendal, Oslo 2007. ISBN 978-82-05-32563-0.


== Eksterne lenker ==

(en) Alpeasal i Encyclopedia of Life 
(en) Alpeasal i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Alpeasal hos Artsdatabanken 
(no) Alpeasal hos Artsdatabanken 
(sv) Alpeasal hos Dyntaxa 
(en) Alpeasal hos The International Plant Names Index 
(en) Alpeasal hos Tropicos 
(en) Kategori:Sorbus mougeotii – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Hedlundia mougeotii – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Hvitrogn

Hvitrogn (Sorbus koehneana) er en 1,5–4 meter høy busk eller lite løvtre i asalslekten innenfor rosefamilien. Den er endemisk i Kina, men er en vanlig hageplante i Norge og andre land. Den blomstrer i juni. 
Arten har skrustilte, ulikefinnede blad som i realiteten er små frittstående, lansettformet butte fingerblad som står parvis ut fra en lang bladstilk, likt rogn, men med større avstand mellom småbladene. Småbladene kan bli inntil 2–4 cm lange og hele bladkonstellasjonen mer enn 20 cm lang. Småbladene er fint tannet med et titalls par sidenerver. Den mangler torner på greinene, som er brune. Hvitrogn har 5-tallige, hvite blomster i en 4–6 cm bred blomsterstand, og hvor kronbladene er flate og betydelig lengre enn begeret. Antall støvbærere er 15–25. 
Frukten er et bær-liknende eple som er mindre enn 1 cm stort, rund og hvitt på rød stilk, og det har 2–3 atskilte kammer eller rom. 


== Kilder ==
Lid, Johannes og Dagny Tande, Norsk flora, versjon 2007, 7.utgaven. ISBN 978-82-521-6029-1.
Stenberg, Lennart & Bo Mossberg, Steinar Moen (norsk red.), Gyldendals store nordiske flora, Gyldendal, Oslo 2007. ISBN 978-82-05-32563-0.
«Sorbus koehneana». Flora of China. Besøkt 27. juli 2015. 
«Sorbus koehneana hvitrogn». FremmedArt2012. Artsdatabanken. Besøkt 30. juli 2017. 


== Eksterne lenker ==

(en) Kvitrogn i Encyclopedia of Life 
(en) Kvitrogn i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Kvitrogn hos Artsdatabanken 
(sv) Kvitrogn hos Dyntaxa 
(en) Kvitrogn hos NCBI 
(en) Kvitrogn hos The International Plant Names Index 
(en) Kvitrogn hos Tropicos 
(en) Kategori:Sorbus koehneana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sorbus koehneana – detaljert informasjon på Wikispecies
Martina Stoessel

Martina Stoessel(bedre kjent som Tini) (født 21. mars 1997 i Buenos Aires) er en argentinsk skuespiller, danser og sanger. Hun er først og fremst kjent fra Disney Channels TV-serie Violetta og en film, Tini el gran de violetta. Hun har hatt turneet i 2017 med "Got me started tour" med hennes første album. i 2019/2020 har hun "quiero volver tour" i Latin-Amerika og Europa (2020).  Der hvor hun synger sangene fra hennes 2. album "Quiero Volver" og noen sanger fra hennes kommende album «Tini Tini Tini»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(es) Offisielt nettsted 
(es) Offisielt nettsted 
(en) Tini Stoessel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Martina Stoessel på Internet Movie Database 
(da) Martina Stoessel på Filmdatabasen 
(fr) Martina Stoessel på Allociné 
(en) Martina Stoessel på AllMovie 
(en) Martina Stoessel hos The Movie Database 
(en) Martina Stoessel på Apple Music 
(en) Martina Stoessel på Discogs 
(en) Martina Stoessel på MusicBrainz 
(en) Martina Stoessel på Spotify 
(en) Martina Stoessel på Songkick 
(en) Martina Stoessel på AllMusic 
Martina Stoessel på Twitter 
Martina Stoessel på Facebook 
Martina Stoessel på Instagram 
Martina Stoessel på YouTube 
Martina Stoessel på TikTok 
https://twitter.com/TiniStoessel
Intervju med Martina Stoessel disney.no
https://open.spotify.com/artist/7vXDAI8JwjW531ouMGbfcp på spotify
Tikuna

Tikuna eller ticuna (autonym: maguta) er et urfolk som holder til mellom elvene Amazonas og Putumayo i Brasil, Colombia og Peru. De er i dag om lag 50 000 personer, hvorav sirka 36 000 holder til i Brasil, 8 000 i Colombia og 6 000 i Peru. De fleste snakker språket tikuna, som regnes som et isolert språk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ticuna hos Povos Indígenas no Brasil
Tikuna (språk)

Tikuna eller tukuna (endonym: maguta) er et språk som snakkes av om lag 47 000 tikunaer i Amazonasregnskogen i Brasil, Colombia og Peru. Det regnes vanligvis som et isolert språk, men er muligens i slekt med det utdødde yuri.
Tikuna er et tonespråk med fem toner. Den vanligste ordstillinga er subjekt–objekt–verbal.


== Eksterne lenker ==
Tikuna hos Ethnologue
Olympisch Stadion (Amsterdam)

Olympisch Stadion er et stadion i Amsterdam i Nederland. Det ble bygget i anledning Sommer-OL 1928. 
Etter OL ble stadionet brukt til blant annet sykling, landhockey, speedway og friidrett. Den ble også delvis brukt som hjemmebane for lokale fotballklubber, inkludert Ajax i en kortere periode. Etter synkende popularitet ble den foreslått revet i 1987, men ble i stedet vernet. I 2000 ble stadionet pusset opp, og brukes ikke lenger til fotball. I månedskiftet februar/mars 2014 ble det arrangert nederlandske mesterskap på skøyter i både sprint og allround for damer og herrer og under mesterskapet ble det brukt kunstisanlegg.


== Eksterne lenker ==
(en)  Offisielt nettsted
(en) Olympisch Stadion – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  også en nederlandsk språklig side.Skøyter(en) Olympisch Stadion (Amsterdam) – Profil og resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
(nl) Olympisch Stadion, Amsterdam på SchaatsStatistieken.nl
František Fadrhonc

František Fadrhonc (født 18. desember 1914, død 9. oktober 1981) var en fotballtrener født i Nymburk i Østerrike-Ungarn, nå en forstad til Praha i Den tsjekkiske republikk. Hans innsats som trener foregikk i hovedsak i Nederland, der han først trente Willem II Tilburg (1949–1956) og vant serien i 1952 og 1955. Han trente også SC Enschede (1956–1962) og Go Ahead Eagles (1962–1970).
I 1970 tok han over Nederland og kvalifiserte laget til VM i 1974. Dermed ble han den første som kvalifiserte Nederland til VM siden VM i 1938. På tross av dette, ble Fadrhonc erstattet av Rinus Michels før selve VM.
Fadrhonc forlot Nederland og dro til Hellas og AEK Athen i 1975. Han ble der til 1977, da han tok over for Panachaiki FC.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) František Fadrhonc – Transfermarkt (manager) 
(en) František Fadrhonc – WorldFootball.net 
(en) František Fadrhonc – EU-Football.info (manager)
Kalø vig

Kalø Vig er den nordlige enden av Århusbugten, fra Skæring Strand mot nordøst til enden ved Kalø slottsruin nedenfor Rønde. Mot øst ligger Mols Bjerge og den nesten runde Knebel vig, som sammen med Begtrup vig mot syd, danner halvøya Skødshoved, som er den sydøstlige avgrensning av Kalø vig.
Kalø vig preges av kontrasten mellom det moderne Studstrupværket som ligger på den vestlige side av viken, og ruinen av middelalderborgen Kalø Slot innerst i bukten. 
Det er flere lystbåthavner i viken slik som Kaløvig Bådelaug ved Studstrupværket og Nappedam i Egens Vig øst for Kalø Slottsruin. 
Området omkring Kalø Slot og Kalø Hovedgård ble fredet allerede i 1939, og inngår nå sammen med arealer ved Egens Vig i Nationalpark Mols Bjerge. Det er for å bevare linjene i landskapet foretatt utsiktsfredninger ved Hjelmager nedenfor Løgten, i området mellom Uggelbølle og Løgten Bugt/Følle Strand, og ved Følle Strandgård, for å opprettholde utsikt til Følle Vig, vest for Kalø Slot.

		
I 2002 ble de indre danske farvannene rammet av den mest omfattende og langvarige suboksi i nyere tid. DMUs undersøkelser viste i ettertid at spesielt Kalø Vig var meget kraftig påvirket av suboksien. På dybder over 13 m, var dyrelivet stort sett forsvunnet.


== Se også ==
Kalø Slotsruin


== Referanser ==
Kalø slottsruin

Kalø slottsruin er restene av et kongelig slott, beliggende i Kalø vig ved Djurslands sydkyst, ca. 2 km. fra Rønde og 20 km fra Aarhus i Syddjurs kommune på Jylland. Ruinen og holmen det ligger på inngår som en del av Mols Bjerge nasjonalpark.
Man kjenner slottet fra 1313 da Erik Menved fikk det oppført etter å ha nedkjempet et opprør. 
Den senere kong Gustav Vasa satt som fange på Kalø i 1518–1519 frem til han klarte å flykte. Men utover på 15-1600-tallet mistet borgen sin militære betydning og den ble bolig for lendmannen, frem til 
det meste av anlegget ble revet i siste halvdel av 1600-tallet.
Kalø har vært i statens eie siden 1945. Det er et fredet fortidsminne.


== Eiere av Kalø ==
(1314-1661) Kronen
(1661-1670) Ulrik Frederik Gyldenløve
(1670-1690) Kronen
(1690-1703) Conrad greve Reventlow
(1703-1739) Benedicte Margrethe Brockdorff gift «Reventlow»
(1739-1750) Conrad Ditlev greve Reventlow
(1750-1759) Christian greve Reventlow
(1759-1774) Juliane Frederikke Christine Christiansdatter komtesse Reventlow gift «Hardenberg»
(1774-1788) Carl August greve Hardenberg
(1788-1793) Juliane Frederikke Christine Christiansdatter komtesse Reventlow gift «Hardenberg»
(1793-1800) Christian Heinrich August greve Hardenberg-Reventlow
(1800-1803) Erik Christian Müller / Morten Friderich Leemeyer
(1803-1819) Morten Friderich Leemeyer
(1819-1825) Enke Fru Mette Brendstrup gift «Leemeyer»
(1825-1827) Martin Johan Jenisch
(1827-1857) Martin Johan Jenisch
(1857-1869) Alfred Rücker-Jenisch
(1857-1881) Fanny Henriette Jenisch (f. Roeks) (enke)
(1881-1924) Martin Johan Rücker von Jenisch (grandnevø)
(1924-1933) Martin Johan Rücker von Jenischs dødsbo
(1933-1943) Wilhelm Rücker-Jenisch
(1943-1945) Johan Christian Rücker von Jenisch
(1945-) Staten


=== Lensmenn på Kalø slott ===
(?-1477) Otte Nielsen Rosenkrantz
(1514-1554) Erik Eriksen Banner
(1563-1596) Jørgen Ottesen Rosenkrantz
(1607-1627) Jørgen Skeel
(1629-1640) Christen Thomesen Sehested
(1648-1660) Gunde Rosenkrantz
(1660-1661) Erik Rosenkrantz


== Billedgalleri ==

		
		
		


== Referanser ==
Platynocephalus

Platynocephalus er en slekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore, mer eller mindre gulaktige gullbasser. Kroppen er glatt og noe blank, men uten metallglans. På hodet har hannene to nokså lange, oppoverkrummede horn. Pronotum er gulaktig. Dekkvingene har en krum, svart strek på "skuldrene". Beina, særlig forbeina, er lange.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i jorda. Hannenes forlengede forbein og horn tyder på at de kjemper om hunnene.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini Griffith & Pidgeon, 1832
Slekten Platynocephalus Westwood, 1854
Platynocephalus arnaudi Delpont, 1995
Platynocephalus hamiltoni Westwood, 1854
Platynocephalus miyashitai Delpont, 1995


== Eksterne lenker ==
(en) Platynocephalus i Encyclopedia of Life 
(en) Platynocephalus i Global Biodiversity Information Facility 
Platynocephalus – detaljert informasjon på Wikispecies
Fresh Aer Movement

Aer (uttales [eɘ] og sies som ordet «air» på engelsk), også kjent som Fresh Aer movement er en amerikansk rap-duo.


== Historie ==
David Vonmering og Carter Schults gikk på samme videregående skole i Wayland i Middlesex i Massachusetts. Duoen spilte først i en annen musikkgruppe, før de startet Fresh Aer movement.
Etter en stund hadde de utvilket sin egen type musikk, med en blanding av rap med raggaevri, og akustisk pop. I begynnelsen av siste året på videregående, ga de ut sin første mixtape. Denne mixtapen gjorde at gruppa ble oppdaget av selskapet Good music all day, som produserte albumet «The Reach» for gruppa. Dette albumet har blitt lastet ned over 50 000 ganger.
Senere i 2011 publiserte de EP-en «What you need». Dette albumet nådde like etter nummer 1 på hiphopdiagrammer på iTunes. Duoen legger også ut youtubevideoer, på kanalen dere «Aer».
Etter at de var ferdig på videregående skole sommeren 2011, begynte Schultz og Vonmering på det mest kjente albumet sitt «The Bright Side». Etter et års arbeid ble det ferdige albumet gikk ut sommeren 2012.


== Diskografi ==


=== Album ===
Aer (2014)
The bright Side (2012)
The Reach (2011)


=== EPs ===
What You need (2011)


=== Singler ===
Water on the moon (2010)


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Aer (musical group) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Fresh Aer movement på MusicBrainz 
(en) Fresh Aer movement på SoundCloud 
(en) Fresh Aer movement på Spotify 
(en) Fresh Aer movement på Songkick 
(en) Fresh Aer movement på Last.fm 
(en) Fresh Aer movement på AllMusic 
https://web.archive.org/web/20180831010534/http://www.freshaermovement.com/ (19.01.2014)
http://www.youtube.com/user/TheAerMusic (19.01.2014)
http://genius.com/Aer (19.01.2014)
https://itunes.apple.com/us/artist/aer/id263363306 (19.01.2014)
https://web.archive.org/web/20161005235550/http://theaermusic.tumblr.com/ (19.01.2014)
https://web.archive.org/web/20140201182919/http://kansan.com/archives/2012/04/04/celebrity-dish-aer/ (19.01.2014)
Fresh Aer Movement 
Youtube kanalen
genius.com
iTunes
Tumblrsiden
City Car Driving

City Car Driving er en bilsimulator der du øver deg på å kjøre bil i en by eller på landet. Simulatoren er utgitt av det russiske selskapet Multisoft og ble lansert i Russland i 2007.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) City Car Driving på Steam 
(en) City Car Driving hos MobyGames 
(en) City Car Driving hos Internet Game Database
Piece of My Heart

«Piece of My Heart» er en sang skrevet av Jerry Ragovoy og Bert Berns som ble spilt inn og gitt ut på singel med Erma Franklin i 1967. Sangen ble mer kjent da Big Brother and the Holding Company med Janis Joplin som hoved vokalist spilte inn og ga ut sangen på albumet Cheap Thrills i 1968.
Ike & Tina Turner spilte inn sangen og ga den ut på albumet Live at Carnegie Hall – What You Hear Is What You Get i 1971.
I 2004 ble Big Brother and the Holding Company-versjonen av sangen rangert på 344. plass på lista til Rolling Stone over de 500 største sangene gjennom tidene. Sangen er også på lista til Rock and Roll Hall of Fame over de 500 sangene som formet rockehistorien.


== Eksterne lenker ==
(en) Piece of My Heart på MusicBrainz
Zalo

Zalo er et håndoppvaskmiddel som blir produsert av selskapet Lilleborg.
Den første zalo-flasken ble produsert i 1951. Zalo ble den gang stavet med en S i stedet for en Z, men det endret seg allerede i 1952. Flasken i seg selv er gjort svært få endringer på, mens innholdet er blitt forbedret opp gjennom årene.
Zalo kommer i 4 ulike varianter; Zalo Ultra, Zalo Frisk Sitron, Zalo Epleblomst og Zalo Oppvask- og Kjøkkenspray. Zalo Epleblomst kom på markedet i 2019, og erstattet den tidligere varianten Zalo Antibakteriell. Zalo Frisk Sitron kom på markedet i 2008 og Zalo Oppvask- og Kjøkkenspray i 2009.I Zalo antibakteriell fantes et middel kalt salisylsyre som er bakteriedrepende. Derfor ble denne typen Zalo tatt opp i media i 2002. I 2011 kom Folkehelsa med den påstanden at innholdet var helsefarlig og helt unødvendig.. Det diskuteres mye om middelet har den effekten at den fremmer bakterienes resistens, noe som for eksempel kan føre til at en infeksjon vil bli relativt vanskeligere å behandle og det gir økt risiko for alvorlige infeksjoner.


== Miljø ==
Zalo Oppvask- og Kjøkkenspray Refill ble lansert i 2011. Refillposen har 80 % mindre emballasje og blir solgt til en lavere pris enn flasken. Zalo skal imidlertid ikke være miljøskadelig, så lenge produktet brukes i normale mengder. Zalo oppløses i vann og er kun fremstilt av biologisk nedbrytbare stoffer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lilleborg:Zalo
Respect (sang)

Respect er en sang skrevet av Otis Redding som ble spilt inn og gitt ut på singel med Otis Redding i 1965. Sangen ble gitt ut på albumet Otis Blue senere samme år.
Mest kjent er kanskje Aretha Franklins versjon fra 1967, ikke minst gjennom filmen The Blues Brothers fra 1980. Aretha Franklins versjon fra 1967 kom på en femteplass på Rolling Stone sin liste 500 Greatest Songs of All Time.
Ike & Tina Turner spilte inn sangen og ga den ut på albumet In Person i 1969. Sangen ble gitt ut på singel i 1970.