jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Agaocnemis

Agaocnemis er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor(ca. 12,5 millimeter), avlang, brunlig oldenborre. Oversiden er tett og jevnt kledt med korte hår.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Macrodactylini Kirby, 1837
Slekten Agaocnemis Moser, 1918
Agaocnemis pruina Moser, 1918


== Kilder ==
Evans, A.V. & Smith, A.B.T., 2007. An electronic checklist of the New World chafers (Coleoptera: Scarabaeidae: Melolonthinae). Tribe Macrodactylini Kirby, 1837. [1]
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Agaocnemis [2]
Smith, A.B.T., 2008. South American Melolonthinae (Coleoptera: Scarabaeidae) classification and nomenclature: some problems and solutions. Insecta Mundi 0060: 1-28. [3] Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Agaocnemis i Encyclopedia of Life 
(en) Agaocnemis i Global Biodiversity Information Facility 
Agaocnemis pruina – detaljert informasjon på Wikispecies
Sosialdemokratiske parti «Harmoni»

Sosialdemokratiske parti «Harmoni» (latvisk: Sociāldemokrātiskā Partija "Saskaņa", SDPS) er et sosialdemokratisk parti i Latvia som ble etablert i 2010. Partiet er observatørmedlem av Det europeiske sosialdemokratiske parti. 
Harmoni ble etablert etter en sammenslåing av Folkets harmoniparti, Nytt sentrum og den Sosialdemokratiske union, alle en del av Harmonisk senter. Partiet oppnådde ved valget i 2014 24 av 100 medlemmer av parlamentet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Marija Lasitskene

Marija Aleksandrovna Lasitskene (russisk: Мария Александровна Ласицкене; født Kutsjina (russisk: Кучина) 14. januar 1993 i Prokhladny i republikken Kabardino-Balkaria) er en russisk friidrettsutøver som konkurrerer i høydehopp. Hun vant Diamond League 2014, 2017, 2018 og 2019 sammenlagt, og ble europamester innendørs i 2015 og 2019. Hun ble verdensmester i 2015, 2017 og 2019 og verdensmester innendørs i 2014 og 2018.


== Idrettskarriere ==
Kutsjina deltok både i European Youth Olympic Festival og Ungdoms-VM i friidrett i 2009, og kom på annenplass i begge disse mesterskapene, som ble vunnet av italienske Alessia Trost. Året etter vant hun høyde i Sommer-OL for ungdom 2010, med et hopp på 1,89 m der Trost kom på annenplass.
I 2011 deltok hun i EM i friidrett innendørs 2011. Her greide hun 1,92 i kvalifiseringen, og nådde ikke finalen, men endte på niendeplass sammenlagt. Senere på året deltok hun i Junior-EM i friidrett 2011, der hun vant høydehoppkonkurransen. Her tangerte hun mesterskapsrekorden på 1,95. I Junior-VM i friidrett 2012 kom hun på tredjeplass.
Russland deltok i Super League i Lag-EM i friidrett 2013. Her vant Kutsjina høydehopp, med ny personlig rekord på 1,98 meter. Hun kom på annenplass i Sommeruniversiaden 2013, bak Kamila Stepaniuk, og hun vant DécaNation i august. Hun kom på fjerdeplass i høydekonkurransen i Diamond League 2013 sammenlagt.
I VM i friidrett innendørs 2014 vant hun høyde, med 2,00 meter, og hun delte førsteplassen med polske Kamila Lićwinko. Igjen deltok hun i lag-EM i friidrett 2014, der hun vant høydekonkurransen. Hun kom på annenplass i EM i friidrett 2014, der spanske Ruth Beitia vant gullet. Hun vant gull i både DécaNation, Verdenscupen i friidrett 2014 og Diamond League 2014 sammenlagt.
Hun vant EM i friidrett innendørs 2015, med 1,97 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Marija Lasitskene – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Marija Lasitskene – Olympics.com 
(en) Marija Lasitskene – Olympic.org 
(en) Marija Lasitskene – Olympedia 
(en) Marija Lasitskene – World Athletics 
(en) Marija Lasitskene – European Athletic Association 
(en) Marija Lasitskene – Diamond League 
(en) Marija Lasitskene – Track and Field Statistics
Waikato (elv)

Waikato er den lengste elven på New Zealand. Fjerneste kilde (2 797 moh) er på østsiden av Mount Ruapehu på Nordøya. Der starter den løpet med navnet Upper Waikato, før den flyter sammen med elva Tongariro som munner ut i Tauposjøen. Navnet på Waikatos løp før Taupo-sjøen ble i 1945 endret til Tongariro, og elva kalles nå Waikato der den starter ved byen Taupo. Herfra er lengden beregnet å være 425 kilometer.Fra Taupo flyter elva nord og så nordvest, gjennom 8 oppdemninger for vannkraft, før den når den lille byen Cambridge.
Den fortsetter nordvest gjennom lavlandet, forbi byen Hamilton før den munner ut i Tasmanhavet ved Port Waikato.
Elektrisiteten som blir generert i Waikato-elva, gjør regionen Waikato til New Zealands største senter for kraftproduksjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Waikato River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Velites

Velites er en romersk betegnelse på lette fortropper som sloss i åpen formasjon foran de romerske linjene under republikken. De var gjerne fattige eller fra borgerstanden, og ikke en del av de regulære romerske legionene. Deres oppgave var å sinke motstandere, bringe uorden i linjene og fungere som speidere til oppklaring.


== Utrustning ==
Legionærer under i republikken måtte komme fra adelsfamiliene og bekoste utstyr selv. Unge menn som ikke oppfylte kravene kunne i stedte ble velitter, som normalt var utstyrt med lettere utrustning enn legionærene, ofte bare et lite rundt skjold og et eller flere kastespyd. Mer velutrustede velitter hadde gjerne også sverd og hjelm, men ikke rustning. I romerske bildelframstillinger er de oftest vist med ulveskinn eller skinn av andre dyr over skuldrene. Polybios skrev i sin Histories (bok 6) at velittene bar ulveskinn over hjelmen som et kjennetegn.


== Historie ==
Velittene var en del av hærordningen i den tidlige romerske hæren fram til siste århundre f.Kr. Med Gaius Marius' innføringen av en profesjonell hærordning i 107 f.Kr ble ordningen med lette avdelinger for fattigfolk avviklet, og ansvaret for oppklaring og fortropper overført til lokalt rekrutterte auxilia.


== Referanser ==
Short Valetta

Short S.11 Valetta var et britisk passasjerfly fra 1930-tallet. Det var en en-dekker, konstruert og bygget av Short Brothers i Rochester i England.


== Utvikling ==
Flyet var tegnet og ble bygget for Air Ministry for å sammenligne et amfibium med et sjøfly på pongtonger. Det var en en-dekker med tre Bristol Jupiter-motorer. Det fløy første gang 21. mai 1930. 
Det hadde plass til 16 passasjerer og to besetningsmedlemmer. I juli 1931 forlot det Rochester på en reise til Afrika, fløyet av Sir Alan Cobham og returnerte til Rochester i september 1931 etter å ha fløyet 12 300 miles. Flyet fløy siste gang som sjøfly i november 1931 før det ble påsatt hjulunderstell. Flyet gjennomgikk tester for Imperial Airways og luftfartsministeriet før det ble trukket tilbake som sivilt fly og overført til Royal Air Force som treningsfly for RAF Halton.


== Spesifikasjoner (Sjøfly) ==


=== Dimensjoner ===
Besetning: 2
Passasjerer: 16
Lengde: 21,47 m.
Vingespenn: 32,62 m.
Vekt, tom: 16 433 kg.
Vekt, lastet: 10 433 kg.


=== Ytelser ===
Toppfart: 217 km/t
Motorer: 3 x Bristol Jupiter XIF, 325 h/k hver.


== Litteratur ==
Jackson, A.J. (1974). British Civil Aircraft since 1919 Volume 3. London: Putnam. ISBN 0-370-10014-X


== Eksterne lenker ==
(en) Short Valetta – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
A flight in the Short "Valetta", Flight, October 3, 1930
Feme

Feme (gresk: Φήμη) var innen gresk mytologi personifiseringen av berømmelse, og Gaias yngste datter. I det greske samfunnet spilte hun ikke så stor rolle, da man ikke mente at berømmelse var noe man nødvendigvis burde strebe etter. 
Hennes romerske pendant, Fama, spilte derimot en mer vesentlig rolle. Fama var ryktet og berømmelsens gudinne, og datter av Tellus. I kunsten er hun ofte avbildet med en trompet og med vinger.


== «Feme» i videre forstand ==
Etter hvert ble feme/fama brukt som betegnelse på personifiserte idealer. Dette kom blant annet til uttrykk i utsmykningen av Alexandre III-broen i Paris; selve broen omgis av fire søyler prydet av hver sin feme (på fransk "renommée"):

På Seinens høyre bredd : La renommée des arts av Emmanuel Frémiet
På Seinens høyre bredd: La renommée des sciences av Emmanuel Frémiet
På Seinens venstre bredd: La renommée du commerce av Pierre Granet
På Seinens venstre bredd: La renommée de la guerre av Léopold Steiner, fullført etter Steiners død i 1899 av Eugène Gantzlin


== Eksterne lenker ==
(en) Pheme – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Haumea-familien

Haumea-familien er en gruppe av astronomiske objekter i Kuiperbeltet som antas å ha et felles opphav fra en kollisjon lengre tilbake i solsystemets historie. Det største kjente objektet i gruppen er dvergplaneten Haumea. Eksempler på andre objekter i gruppen er Haumeas to naturlige satellitter Hiʻiaka og Namaka, i tillegg til småplanetene (19308) 1996 TO66, (24835) 1995 SM55, (55636) 2002 TX300 og (86047) 1999 OY3.Det som kjennertegner disse objektene, er at omløpsbanene har visse likheter med Haumea. Overflatene til disse objektene kjennetegnes ved at de inneholder store mengder vannholdig is og at de ikke inneholder komplekse organiske forbindelser.


== Referanser ==
Adeona-familien

Adeona-familien er en asteroidefamilie som ble formet ut fra moderlegemet 145 Adeona. Anslagsvis finnes det 1 000 asteroider i denne familien. Basert på simuleringsstudier, antas det at denne familien er yngre enn 600 millioner år gammel, sammenlignet med en typisk asteroidefamilies alder på 1–2 milliarder år.


== Referanser ==
Augusta-familien

Augusta-familien er en liten asteroidefamilie oppkalt etter det første medlemmet, 254 Augusta, som ble oppkalt etter enken til astronomen Carl Ludwig von Littrow.
Hiempsal I

Hiempsal I (død 117 f.Kr.) var konge i Numidia fra 118 f.Kr. til 117 f.Kr. Han var sønn av Micipsa som døde i 118 f.Kr., og som hadde utnevnt sine to sønner Adherbal og Hiempsal, og sin adoptivsønn/nevø Jugurtha til å styre riket sammen.Etter Micipsas død oppsto det straks fiendskap mellom Jugurtha og de to yngre brødrene. De bestemte at de skulle dele statskassen og riket mellom seg og de oppholdt seg forskjellige steder i nærheten av skattkammeret. Hiempsal tok bolig i Thirmida hos en mann som viste seg å være venn av Jugurtha, og han ga Jugurtha nøkler til huset og informasjon om hvor Hiempsal oppholdt seg. Jugurtha fikk dermed sendt sine menn inn i huset og drepte Hiempsal.Etter drapet på Hiempsal tok de fleste numidierne parti for Adherbal, og han dro til Roma for å søke hjelp mot Jugurtha. Jugurtha selv hadde imidlertid mange innflytelsesrike venner blant romerne, og han visste å bestikke de riktige personene. Striden mellom Adherbal og Jugurtha endte med at Adherbal ble drept i 112 f.Kr. Romerne gikk deretter til krig mot Jugurthas Numidia - jugurthakrigen – som varte til 105 f.Kr. da den romerske general Gaius Marius tok Jugurtha til fange og fikk ham drept i 104 f.Kr. Etter ham ble Jugurthas halvbror Gauda konge.


== Referanser ==
Francisco Bangoy internasjonale lufthavn

Francisco Bangoy internasjonale lufthavn (Filipino: Paliparang Pandaigdig ng Francisco Bangoy, Cebuano: Tugpahanang Pangkalibutan sa Francisco Bangoy) (IATA: DVO, ICAO: RPMD) betjener  Davao på øya Mindanao på Filippinene.  Lufthavnen er størst på øya, målt i antall passasjerer.  Fra lufthavnen går det flyruter til de større lufthavnene innenlands og til Singapore.
Mange vil mene at lufthavnen har det mest sofistikerte kontrolltårnet på Filippinene.


== Flyselskaper og destinasjoner ==
AirAsia (Zest, Cebu, Manila)
Cebu Pacific (Bacolod, Cagayan de Oro, Cebu, Iloilo, Manila, Zamboanga)
Philippine Airlines (Manila, Cebu, Zamboanga)
SilkAir (Singapore)
Sriwijaya Air (Charter: Manado)
Tigerair Philippines (Cebu, Manila)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Francisco Bangoy International Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Flyplassinformasjon
Naarden

Naarden er en by i Nederland i provinsen Noord-Holland. Byen Naarden er en festningsby og Fort Ronduit befinner seg nord for byen. Fram til 2016 var Naarden by og omegn egen kommune, som da ble slått sammen med Bussum og Muiden til den nye kommunen Gooise Meren.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Naarden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Serhij Lahkuty

Serhij Lahkuty (ukrainsk: Сергій Лагкути, engelsk transkripsjon: Sergiy Lagkuti; født 24. april 1985 i Simferopol) er en ukrainsk landeveissyklist, som sykler for det russiske kontinentallaget Kolss-BDC Team.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Serhej Lahkuty – ProCyclingStats 
(en) Serhej Lahkuty – Cycling Archives 
(en) Serhej Lahkuty – Cycling Quotient
Oostzaan

Oostzaan er en kommune i Nederland i provinsen Noord-Holland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kommunens nettside
Nikomedes II

Nikomedes II var en konge av Bitynia 149 f.Kr.- 127 f.Kr.
Nikomedes var en svak og uselvstendig fyrste, som gjorde landet sitt avhengig av Romerriket.


== Referanser ==


== Kilder ==
Carlquist, Gunnar, red. (1937). Svensk uppslagsbok. Bd 19. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB. s. 1150.
EM i friidrett innendørs 1985

Det 16. EM i friidrett innendørs ble arrangert fra 2. til 3. mars 1985 på Stadio Irinis ke Filias i Athen. Dette var første gang Hellas arrangerte dette mesterskapet. 


== Menn ==


=== 60 meter ===


=== 200 meter ===


=== 400 meter ===


=== 800 meter ===
 


=== 1500 meter ===


=== 3000 meter ===


=== 60 meter hekk ===


=== Høydehopp ===


=== Stavsprang ===


=== Lengdesprang ===


=== Tresteg ===


=== Kulestøt ===


== Kvinner ==


=== 60 meter ===


=== 200 meter ===


=== 400 meter ===


=== 800 meter ===


=== 1500 meter ===


=== 3000 meter ===


=== 60 meter hekk ===


=== Høydehopp ===


=== Lengdesprang ===


=== Kulestøt ===


== Medaljeoversikt ==


== Eksterne lenker ==
Maik Richter - 16. Hallen-Europameisterschaften 02.-03.03.1985 in Piräus / GRE (resultater)
EM i friidrett innendørs 1984

Det 15. EM i friidrett innendørs ble arrangert 3. og 4. mars 1984 i Scandinavium i Göteborg i Sverige. 


== Menn ==


=== 60 m ===

Finale 3. mars


=== 200 m ===

Finale 4. mars


=== 400 m ===

Finale 4. mars


=== 800 m ===

Finale 4. mars


=== 1500 m ===

Finale 4. mars


=== 3000 m ===

Finale 4. mars


=== 60 m hekk ===

Finale 4. mars


=== Høydehopp ===

Finale 3. mars


=== Stavsprang ===

Finale 4. mars


=== Lengdehopp ===

Finale 4. mars


=== Tresteg ===

Finale 3. mars


=== Kulestøt ===

Finale 4. mars


== Kvinner ==


=== 60 m ===

Finale 4. mars


=== 200 m ===

Finale 4. mars


=== 400 m ===

Finale 4. mars


=== 800 m ===

Finale 4. mars


=== 1500 m ===

Finale 4. mars


=== 3000 m ===

Finale 3. mars


=== 60 m hekk ===

Finale 3. mars


=== Høydehopp ===

Finale 4. mars


=== Lengdehopp ===

Finale 3. mars


=== Kulestøt ===

Finale 3. mars


== Eksterne lenker ==
Maik Richter - 15. Hallen-Europameisterschaften 03.-04.03.1984 in Göteborg / SWE (resultater)
Todor Krastev - Athletics Indoor Championships 1984 Göteborg SWE Scandinavium 3-4.3
Grayson Perry

Grayson Perry (født 25. mars 1960 i Chelmsford) er en britisk kunstner, mest kjent for keramiske vaser, tegninger, skulpturer, gobeliner og crossdressing.Perrys vaser er gjerne klassiske i formen, dekorerte med sterke farver og med ubehagelige billeder fra det moderne livs hverdag. Det er sterke selvbiografiske elementer i Perrys verker, hvor blant annet hans alter ego Claire ofte opptrer.I 2003 ble han tildelt Turnerprisen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Grayson Perry – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Grayson Perry på Internet Movie Database 
(en) Grayson Perry hos The Movie Database 
Grayson Perry på Twitter
Bottenhavets nasjonalpark

Bottenvikens nasjonalpark er en nasjonalpark i Finland, som omfatter havet og skjærgården utenfor Torneå og Kemi. Det totale arealet er 157 km², hvorav bare 2,5 km² utgjøres av land. Her hekker omkring 60 fuglearter, blant andre rødnebbterne, sjøorre og bergand, og det vokser ellers relativt sjeldne skjærgårdsvekster, for eksempel den utrydningstruede finnmarksnøkleblomen. Det finnes også kulturhistorisk interessante etterlatenskaper etter fiskerier og på noen steder godt bevart kulturlandskap i form av vidstrakte enger ved havet.
Bottenvikens nasjonalpark grenser direkte til Sverige, på øyen Kataja finnes til og med selve landegrensen.
I nærheten, på svenska side (omkring 15 km fra grensen), ligger Haparanda skärgårds nasjonalpark.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(fi) Offisielt nettsted 
(sv) Offisielt nettsted 
Bottenvikens nationalpark – utinaturen.fi
Martti Miettunens tredje regjering

Martti Miettunens tredje regjering var Republikken Finlands 59. regjering som bestod av de tre sentrumspartiene: Centerpartiet, Svenska folkpartiet og Liberala folkpartiet. Finansministeren var upolitisk. Regjeringen styrte fra 29. september 1976 til 15. mai 1977.
Regjeringen Miettunen II falt i september 1976 da sosialdemokratene ikke kunne støtte jordbrukspolitikken til Centerpartiet. Martti Miettunen fikk i oppdrag å danne en centerledet minoritetsregjering for å ta hånd om de økonomiske problemene i Finland. Ettersom sosialdemokratene ikke heller i opposisjon kunne støtte Miettunens jordbrukspolitikk, måtte han søke støtte til sin minoritetsregjering fra det politiske høyre i stedet for.


== Ministrer ==


== Eksterne lenker ==
59. Miettunen III Statsrådene
Bebe Rexha

Bleta «Bebe» Rexha (født 30. august 1989) er en amerikansk-albansk sanger og låtskriver. Hun var medsanger i sangen «Take me home» av Cash Cash, var vokalist i det amerikanske bandet Black Cards, og skrev sangen «The Monster» av Eminem og Rihanna, som også var med på hennes første singel «I'm gonna show you crazy» fra 2014.


== Barndom og oppvekst ==
Rexha ble født i bydelen Brooklyn i New York City. Begge foreldrene er av albansk opprinnelse. Rexha sin musikkinteresse startet i en alder av fire år, og hun fikk senere fortsette med denne interessen gjennom Tottenville High School, hvor hun fikk delta i musikaloppsetninger. 
Hennes innfødte navn Bleta betyr honning-bie på det albanske språket, men har valgt å bruke Bebe som en del av sit artistnavn.


=== Black Cards ===
Rexha var medlem av bandet Black Cards i perioden mars 2010 til 12. januar 2012.


=== Solokarriere ===
Rexha jobber nå med sitt debutalbum som soloartist. 21. mars 2014 utga hun den første singelen på albumet, «I can't stop drinking about you». 23. desember 2014 slapp hun sin andre singel «I'm gonna show you crazy», som har vært på VG-lista topp 20 i 12 uker, med 17 som beste plassering. Samme dag ble også sangen «Gone» sluppet.


== Diskografi ==


=== Album ===


=== Extended plays ===


=== Singler ===


=== Singler som gjesteartist ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Bebe Rexha – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bebe Rexha på Internet Movie Database 
(fr) Bebe Rexha på Allociné 
(en) Bebe Rexha hos Rotten Tomatoes 
(en) Bebe Rexha hos The Movie Database 
(en) Bebe Rexha på Apple Music 
(en) Bebe Rexha på Discogs 
(en) Bebe Rexha på MusicBrainz 
(en) Bebe Rexha på SoundCloud 
(en) Bebe Rexha på Spotify 
(en) Bebe Rexha på Songkick 
(en) Bebe Rexha på Last.fm 
(en) Bebe Rexha på Genius — sangtekster 
(en) Bebe Rexha på AllMusic 
Bebe Rexha på Twitter 
Bebe Rexha på Facebook 
Bebe Rexha på Instagram 
Bebe Rexha på YouTube 
Bebe Rexha på TikTok 
Bebe Rexha på Pinterest 
Bebe Rexha på Snapchat
Stinson Airliner

Stinson SM-6000 Airliner var et tre-motors passasjerfly fra 1930-tallet (trimotor). Det hadde plass til ti passasjerer. Det var konstruert og ble bygget av Stinson Aircraft Corporation. SM-6000 var en en-dekker med plass til pilot og ti passasjerer. Det var utstyrt med tre 215 hk Lycoming R-680, hvor én motor var montert under hver vinge over understellet og én motor foran. Et antall av varianter ble bygget, vesentlig med forbedret interiør.


== Veteran-og museumsfly ==
Bare to av disse fly vites å eksistere:

Et av en privatmann i Minneapolis.
Den andre av Kermit Weeks og holdes i luftdyktig tilstand ved Fantasy of Flight i Polk City i Florida.


== Operatører ==
 USAAmerican Airways
Boston-Maine Central Vermont Airways
Century Airlines
Chesapeake Airways
Chicago and Southern Airlines
Delta Air Lines
Rapid Air Lines


== Spesifikasjoner ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stinson SM-6000 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sarayburnu

Sarayburnu (tyrkisk: Sarayburnu, eller Palassodden; kjent på engelsk som Seraglio Point) er den store og brede odden i bydelen Fatih i Istanbul som skiller Det gylne horn fra Marmarahavet. Her er Topkapıpalasset og Gülhaneparken. Sarayburnu ble oppført på UNESCOs verdensarvliste i 1985.


== Historie ==
Den eldste bosetting her stammer fra neolittisk tid, ca. 6600 f.Kr. Disse bosettinger bestod i nesten et årtusen, men havet steg. Det er mulig at folk bare flyttet på seg gradvis, og bare litt inn og opp på odden.En annen bosetting på Sarayburnu, kalt Lygos (gresk: Λυγός), ble grunnlagt av trakiske stammer mellom 1200-tallet og 1000-tallet f.Kr., om lag samtidig med nabobosetningen Semistra, som nevnes av Plinius den eldre. Bare noen få murer og bygningsfundamenter fra Lygos er blitt bevart til ny tid, tett ved der Topkapıpalasset står. I Bysants-tiden stod det et akropolis der dette palasset nå ligger.
I 667 f.Kr. kom greske nybyggere fra Megara (nær Athen) under kommando av kong Byzas og etablerte byen Bysants på Sarayburnu. Noe tidligere, i 685 f.Kr., hadde megaraerne anlagt Khalkedon (nå Kadıköy) på den motsatte, anatolske, bredd av Bosporos. Faktisk var de eldste bosettinger i dagens Istanbul på den anatolske side, som Fikirtepe-haugen fra 5500 til 3500 f.Kr. I Kadıköy var det dessuten en stor havnebebyggelse bygd av fønikerne allerede før Megaras kolonister ankom.Det var to naturlige havner nær Sarayburnu, nemlig der de moderne bydeler Sirkeci og Eminönü ligger (havnene Prosphorion og Neorion, på nordsiden av odden. Den gang må Sarayburnu fremstått som enda mer markant enn i dag.I bysantinsk tid var området kjent som Hagios Demetrios.
Ved byggingen av jernbanen i senere osmansk tid, i 1871, ble Sarayburnus del av bymurene delvis fjernet, men på noen steder er de fortsatt intakte – særlig nedenfor Topkapı-palasset som ble bygd på 1400-tallet for den osmanske sultan. Gülhaneparken ligger tett ved palasset.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sarayburnu – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Turizm.net - Brief history of Istanbul
Köroğlu, Gülgün. İstanbul'daki Bizans İmparatorluk Sarayları. OB Archive & Research Center, 2006. web page (360 KiB) [PDF]