jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Pech Merle

Pech Merle er en hule, kjent for sine hulemalerier i Cabrerets i  Lot
deartement et Lot i Occitania -regionen i Frankrike, om lag 30 km øst for Cahors. Det er en av de få steder med hulmalerier i Frankrike som er åpen for allmennheten. Hulen er mer  enn en kilometer lang, veggene er malt med dramatiske veggmalerier som dateres fra Gravettian-kulturen (Ca. 25 000 år f.Kr). Noen av maleriene kan imidlertid dateres  til senere magdalétiden (maksimalt 16 000 år f.Kr.)
I dette området hadde en gang vært en stor elv, hulen ble senere brukt av mennesker for ly og til slutt for maling av veggmalerier.
Veggmaleriene ligger i de dypere områdene av hulen og ble oppdaget i 1922 av Andre David og Henri Dutetre, to tenåringersgutter som hadde utforsket hulen i mer enn to år. Som andre barn i området hadde disse to blitt oppmuntret og veiledet i sin utforskning av Father Amedee Lemozi, kapellan i Cabrerets, en amatørarkeolog som hadde oppdaget andre hulemalerier i regionen.Veggene i syv av kamrene i Pech Merle viser legemstore ullhårde mamuter. flekkede hester, énfargede hester, okser, rein, håndavtrykk  og noen mennesker. Et fotavtrykk av barn er bevart i det som en gang var leire,  er blitt funnet mer enn en halv kilometer under bakken. Innen en seks-kilometer radius av dette stedet ligger ti andre grotter med forhistorisk kunst fra den sene stenalderperioden, men ingen av disse er åpne for publikum. I istiden ble hulene meget trolig brukt som tilfluktssteder av forhistoriske folk da området hadde et arktisk klima, svært lave temperaturer, og dyrearter svært forskjellige fra de i dag. Det er antatt at på et tidspunkt i fortiden forårsaket en regnskyll et jordras  og dekket huleinngangen med en lufttett forsegling frem til det 20. århundre.
Den franske arkeologen Michel Lorblanchet har utført eksperimenter og antar at malingen som ble bruk i noen av maleriene var trolig fremstilt hjelp av en delikat spytt-teknikk.

Hulen i Pech Merle har vært åpen for publikum helt siden 1926. Besøksgrupper er begrenset i størrelse og antall for ikke å ødelegge de skjøre kunstverkene med overdreven fuktighet, varme og karbondioksid produsert av menneskets åndedrett.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Pruvost, M., Bellone, R,  Benecke, N. Sandoval-Castellanos, E. Cieslak, M. Kuznetsova, T. Morales-Muniz, A. O'Connor, T. Reissmann, Hofreiter, M Ludwig, A.: Genotypes of predomestic horses match phenotypes painted in Paleolithic works of cave art National Academy of Sciences
Lorblanchet, Michel: Spitting images: Replicating the spotted horses of Pech Merle Journal of Archaeology |issn 0003-8113
In Search of Human Origins Nova (TV series) PBS
Lawson, Andrew :Painted Caves: Palaeolithic Rock Art in Western Europe. Oxford University Press, Oxford |isbn 978-0-19-969822-6
Stenophantes

Stenophantes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Store (opptil 60 millimeter), svært slanke og langbeinte, gulbrune trebukker. Hudpanseret er nokså tynt, disse billene er forholdsvis myke. Hodet er noe forlenget med en markert "snute". Pronotum er knudrete med en tann på hver side litt bak midten. Dekkvingene er noe reduserte, tilspisset bak og dekker ikke hele bakkroppen. Kroppen er bredest ved "skuldrene". Antennene er tynne og lengre enn dekkvingene.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige Sør-Amerika (Chile og Argentina), én art går nord til Bolivia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Holopterini Lacordaire, 1869
Slekten Stenophantes Burmeister, 1861
Stenophantes herrerai Cerda, 1987
Stenophantes longipes Burmeister, 1861
Stenophantes martinezi Cerda, 1980
Stenophantes patagonicus Bruch, 1918


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Stenophantes i Encyclopedia of Life 
(en) Stenophantes i Global Biodiversity Information Facility 
Stenophantes – detaljert informasjon på Wikispecies
Lilla Hoparegränd

Lilla Hoparegränd er et smug i Gamla stan i Stockholm. Det går mellom Gaffelgränd og Österlånggatan. Nærmeste parallellgate i nord er Ferkens gränd, i sør er det Pelikansgränd og Johannesgränd.


== Historikk ==
Det har fått sitt navn fra Michel Hopare (eller Hoper) som hadde et smug i byens østre del oppkalt etter seg allerede i 1550. Hans enke var omtalt i 1566 da hun stod oppført i et hus i «salig Michel Hopares gränd». Da det finnes to smug med nesten samme navn, Stora Hoparegränd og Lilla Hoparegränd så er det uvisst hvilket av dem det gjelder. Lilla Hoparegränd ser ut til å ha blitt kalt Wargzgrenden i 1550, og Warge Grenden i 1646, men på Petrus Tillaeus' kart fra 1733 het det Hoparegränden og i 1771 Lilla Hoparegränden.Hopa betyr også «att ro vänd i färdriktningen».


== Se også ==
Gater og torg i Gamla stan


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lilla Hoparegränd – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(sv) Stockholmskällan har multimedia som gjelder Lilla Hoparegränd
Pachymerola

Pachymerola er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, svarte trebukker, pronotum og den fremste delen av dekkvingene ofte gulrøde.  Dekkvingene er nesten parallellsidige og forholdsvis myke. Antennene er tynne, kortere enn kroppen. Bakbeina er lange, lårene tykke og klubbeformede.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Hyboderini Linsley, 1940
Slekten Pachymerola Bates, 1892
Pachymerola mariaeugeniae Noguera, 2005
Pachymerola ruficollis Giesbert, 1987
Pachymerola toledoi Chemsak & Noguera, 1997
Pachymerola vitticollis Bates, 1892
Pachymerola wappesi Giesbert, 1993


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata, Stenopterini Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri, palearktiske arter Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Pachymerola i Encyclopedia of Life 
(en) Pachymerola i Global Biodiversity Information Facility 
Pachymerola – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Kunbir – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Florian Howald

Florian Howald (født 20. august 1991) er en sveitsisk orienteringsløper som representerer den finske orienteringsklubben Tampereen Pyrintö og det sveitsiske landslaget. Howald er europamester i stafett.


== Karriere ==
Florian Howald har først og fremst utmerket seg som en dyktig sprinter. Det var på denne distansen han tok sin eneste medalje i Junior-VM i orientering. Den tok han i Polen i 2011 da det ble bronse på sprint. Howald hadde sin virkelige gjennombruddsesong som senior i 2016. Først ble det to medaljer i europamesterskapet i tsjekkiske Jeseník; bronse på sprint, og gullmedalje på stafett. Overraskende nok var det Sveits' andrelag som ble europamestre. Howald løp første etappe for Sveits 2 som ellers besto av Baptiste Rollier og Martin Hubmann.
I VM i Strömstad-Tanum samme år fikk Howald med seg sølvmedalje på sprintstafett. Året etter, i VM i Estland 2017, ble Sveits nummer tre på sprintstafetten. Howald løp andre etappe på det sveitsiske bronselaget som ellers bestod av Elena Roos, Martin Hubmann og Sabine Hauswirth.


== Eksterne lenker ==
(en) Florian Howald – World of O 
Florian Howald og Severin Howald - Hjemmeside
VM i landeveissykling 2016 – Junior kvinner, fellesstart

Kvinnenes fellesstart junior under VM i landeveissykling 2016 gikk over 74,5 km fredag 14. oktober.


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell resultatside
Kiril Nikolov

Kiril Nikolov (født 6. november 1982 i Ruse i Bulgaria) er en bulgarsk orienteringsløper som representerer den finske orienteringsklubben Kalevan Rasti og det bugarske landslaget.


== Bakgrunn ==
Nikolov drev tidligere med flere idretter, blant annet høydehopp. Han prøvde ikke ut orientering før i 1998. Han studerte finans ved National Sports Academy i Sofia.


== Karriere ==
Nikolov er kjent for å være en svært løpssterk orienteringsløper som har hevdet seg i ulike distanser. Karrierehøydepunktet kom under europamesterskapet i orientering 2012 da han ble tok sølv, kun slått av hjemmehåpet Jonas Leandersson ved skistadion i Falun. Bulgareren har også sterke plasseringer å vise til fra VM-sammenheng. Han ble nummer seks både på sprinten i ungarske Miskolc i 2009 og på langdistansen under VM i Lausanne i Sveits i 2012. 
Nikolov har vært vært med på å vinne verdens største orienteringsstafett, Jukola, ved to anledninger. I 2010 vant han sammen med Halden SK og i 2012 vant han sammen med sin finske klubb, Kalevan Rasti. 


== Eksterne lenker ==
(en) Kiril Nikolov-Dizela – World of O
Myacopterus

Myacopterus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==


== Levevis ==
De voksne billene finnes gjerne på blomster der de eter pollen. De etterligner snylteveps i familien darwinvepser, også i måten de beveger seg på.


== Utbredelse ==
Arten lever på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Macronini Lacordaire, 1869 eller Protaxini
Slekten Myacopterus  Fairmaire, 1893
Myacopterus rufosericans Fairmaire, 1893


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 23. september 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Myacopterus i Encyclopedia of Life 
(en) Myacopterus i Global Biodiversity Information Facility 
Myacopterus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bildegalleri Arkivert 14. desember 2018 hos Wayback Machine.
PSO

PSO kan ha flere betydninger:

Polarstjerneordenen, en norsk privat orden
Person-, system- og organisasjonsutvikling, i prosjektframgangsmåten Målrettet prosjektstyring
Gaffelgränd

Gaffelgränd er et smug i Gamla stan i Stockholm. Smuget ble til på 1630-tallet, etter at utbyggingen av Skeppsbron startet. 


== Historikk ==

Gaffelgränd ble anlagt i forbindelse med at man begynte å oppføre Skeppsbrons bebyggelse etter 1630-tallet. Tidligere fantes det to mindre parallelle smug, Pelikansgränd og Lilla Hoparegränd som sluttet ved den østre bymuren. Disse ble ikke forlenget ned mot Skeppsbron, de ble i stedet ført sammen til Gaffelgränd øst for Callisto-kvartalet.
Navnets bakgrunn er uklart. Både Gaffelgränden og gafwel gränden forekommer på kart fra 1720-tallet. Gatenavnet kan stamme fra gränden vid gaveln. Med gaveln menes da de nye bygningene ved Skeppsbron som ble bygd med høye gavler på begge sider av smuget. En annen forklaring til navnet kan være at smuget deler seg som en eldre type gaffel med to spisser i Lilla Hoparegränd respektive Pelikansgränd og at Gaffelgränd er skaftet.Smugets sørside utgjøres av Brandenburgska huset som ligger i Glaucus-kvartalet og på nordsiden ligger Schönska huset i Luna-kvartalet. Ved Gaffelgränd 1 ble Stockholms sjömanshus, som var Sveriges første, oppført i 1748. På fasaden mot Gaffelgränd finnes en minnetavle med inskripsjonen STOCKHOLMS SIÖMANSHUS 1788.


== Bellman ==
I to av Fredmans epistlar skildrer Carl Michael Bellman livet på kroen Terra Nova som fantes på hjørnet Gaffelgränd / Lilla Hoparegränd i samme bygning som Stockholms sjömanshus. Epistlarna nr. 5  Til the trogne Bröder på Terra Nova i Gaffelgränden og nr. 18, Til Gubbarna på Terra Nova i Gaffelgränden vid Skeppsbron.
Fredmans epistel n:o 5.


== Se også ==
Gater og torg i Gamla stan


== Referanser ==


== Litteratur ==
Stahre, Nils-Gustaf; Fogelström, Per Anders (1986). Stockholms gatunamn: innerstaden. Monografier utgivna av Stockholms stad (återtryck av del av 1:a upplagan). Stockholm: Liber/Allmänna förlaget. side 39. Libris 7269073. ISBN 91-38-90777-1


== Eksterne lenker ==
(en) Gaffelgränd – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(sv) Stockholmskällan har multimedia som gjelder Gaffelgränd
Megacoelus

Megacoelus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, svarte trebukker, dekkvingene med gule tegninger. Antennene er kortere enn kroppen og litt sagtakkede.
Pronotum er tydelig smalere enn dekkvingene og har en litt butt tann midt på sidekanten. Dekkvingene er parallellsidige.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i det sørlige og østlige Afrika (sørlige Tanzania, Zimbabwe, Sør-Afrika).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  eller Dorcasominae
Stammen Megacoelini Quentin & Villiers, 1969
Slekten Megacoelus Lacordaire, 1869
Megacoelus didelphis (Chevrolat, 1840)
Megacoelus gustavi Distant, 1908
Megacoelus hiekei Quentin & Villiers, 1970


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 14. mai 2014 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Megacoelus i Encyclopedia of Life 
(en) Megacoelus i Global Biodiversity Information Facility 
Megacoelus – detaljert informasjon på Wikispecies
Nungena

Nungena er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utbredelse ==
Arten lever i Australia (New South Wales og Queensland)


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Methiini J. Thomson, 1860 eller Oemini
Slekten Nungena McKeown, 1942
Nungena binocularis McKeown, 1942


== Kilder ==
Liste over slektene (Xystrocerini)
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 8. august 2017 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 14. desember 2018 hos Wayback Machine.
(en) Nungena i Encyclopedia of Life 
(en) Nungena i Global Biodiversity Information Facility 
Nungena – detaljert informasjon på Wikispecies
Earinis

Earinis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i død ved, gjerne tynne greiner. De voksne billene er aktive om dagen og besøker gjerne blomster for å ete pollen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Molorchini Mulsant, 1873
Slekten Earinis Pascoe, 1858
Earinis bimaculatus Lea, 1917
Earinis humeralis Lea, 1917
Earinis krueslerae Pascoe, 1866
Earinis mimula Pascoe, 1864
Earinis minor Lea, 1916
Earinis picta Pascoe, 1871
Earinis variabilis Oke, 1932


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata, Gamle verden Arkivert 10. oktober 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Earinis i Encyclopedia of Life 
(en) Earinis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Molorchini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Monika Steinholm

Monika Steinholm (født 16. mai 1983) er en norsk barnebokforfatter bosatt i Tromsø.
Steinholm er oppvokst i Tromsø og har gitt ut fire ungdomsromaner med handling lagt til Troms. Fuck verden er også  utgitt i Danmark. Nærmere kommer vi ikke er utgitt i Polen i 2021, og ble adaptert til tegneserie av Anneli Furmark i 2018. Tegneserien har kommet ut på norsk, svensk og fransk.Fra 2018 kom hun ut med en ny bokserie, Ankh, sammen med illustratør Tonje-Mari Clausen.


== Bibliografi ==
Fuck verden – Vigmostad og Bjørke 2015; ISBN 9788251683128
Nærmere kommer vi ikke – Vigmostad og Bjørke 2016; ISBN 9788241913297
Under snøen – Vigmostad og Bjørke 2017; ISBN 9788241915079
Mumiene våkner Ankh 1 – Pitch forlag 2018; ISBN 9788293551140
Livsfarlig vinter Ankh 2 – Pitch forlag 2018; ISBN 9788293551256
Kattekongens jakt Ankh 3 – Pitch forlag 2019; ISBN 9788293551331
Vi var en gang – Vigmostad og Bjørke 2019; ISBN 9788241950148
Tåkebyen Ankh 4 – Pitch forlag 2019; ISBN 9788293551423
Fanget i fortiden Ankh 5 – Pitch forlag 2020; ISBN 9788293551638
Ikke akkurat lykke – Vigmostad og Bjørke 2020; ISBN 9788241952692
Dødsriket Ankh 6 – Pitch forlag 2020; ISBN 9788293551850
Lykke og kampen mot kjærligheten – Vigmostad og Bjørke 2021; ISBN 9788241955914
Ikke la de døde komme hit – Vigmostad og Bjørke 2022; ISBN 9788241958724


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Bokdebut med handling fra Tromsø», itromso.no 22. mars 2015
«Klar med ny bok - handler om Bobbysocks paljettjakker og Gay Pride på Finnsnes», itromso.no 7. juli 2016
Presentasjon av Monika Steinholm i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Amanmurad Hommadov

Amanmurad Hommadov (født 28. januar 1989) er en turkmensk friidrettsutøver som konkurrerer i sleggekast.
Han representerte Turkmenistan under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i kvalifiseringen i slegge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Amanmurad Hommadov – Olympedia 
(en) Amanmurad Hommadov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Amanmurad Hommadov – World Athletics
Mihail Anastasakis

Mihail Anastasakis (født 3. desember 1994) er en gresk friidrettsutøver som konkurrerer i sleggekast.
Han representerte Hellas under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i kvalifiseringen i slegge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mihail Anastasakis – Olympedia 
(en) Mihail Anastasakis – World Athletics 
(en) Mihail Anastasakis – Track and Field Statistics
Pezhman Ghalehnoei

Pezhman Ghalehnoei (født 29. januar 1992) er en iransk friidrettsutøver som konkurrerer i sleggekast.
Han representerte Iran under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i kvalifiseringen i slegge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pezhman Ghalehnoei – Olympedia 
(en) Pezhman Ghalehnoei – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Pezhman Ghalehnoei – Track and Field Statistics
Mohamed Mahmoud Hassan

Mohamed Mahmoud Hassan (født 10. februar 1984) er en egyptisk friidrettsutøver som konkurrerer i sleggekast.
Han representerte Egypt under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i kvalifiseringen i slegge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mohamed Mahmoud Hassan – Olympedia 
(en) Mohamed Mahmoud Hassan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Mohamed Mahmoud Hassan – World Athletics 
(en) Mohamed Mahmoud Hassan – Track and Field Statistics
Rudy Winkler

Rudy Winkler (født 6. desember 1994) er en amerikansk friidrettsutøver som konkurrerer i sleggekast. Han er tre ganger USA-mester i sleggekast, og i juni 2021 satte han amerikansk rekord med 82,71 meter.


== Idrettskarriere ==
Winkler vant USAs World Youth Trials i 2011, og deltok dermed i Ungdoms-VM i friidrett 2011, der han kom på niendeplass i sleggekast. Året etter vant han sleggekast under Junior-USA-mesterskapet i friidrett 2012, og han kom på ellevteplass under Junior-VM i friidrett 2012. Han vant på nytt sleggekast under Junior-USA-mesterskapet i friidrett 2013, og ble tatt ut til å delta i Panamerikansk U20-mesterskap i friidrett 2013, der han kom på andreplass, bak Diego del Real fra Mexico.Han kom på åttendeplass i sleggekast under NCAA-mesterskapet i friidrett 2015, og under USA-mesterskapet i friidrett 2015 kom han på ellevteplass. I 2016 kom han på andreplass i NCAA-mesterskapet utendørs, og han forbedret sin personlige rekord med nesten fire meter, til 76,76 meter, da han vant USA-mesterskapet i friidrett 2016 (U.S. Olympic Trials). Han ble dermed tatt ut til å representere USA under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i kvalifiseringen i slegge. Han deltok også i NACAC-mesterskapet i friidrett (U23) 2016, der han fikk sølv i sleggekast.I 2017 kom han på fjerdeplass i vektkast under NCAA-mesterskapet innendørs, og han vant sleggekast under NCAA-mesterskapet utendørs. Under USA-mesterskapet i friidrett 2017 kom han på fjerdeplass, og han deltok i VM i friidrett 2017, der han ble slått ut i kvalifiseringen med 31. beste resultat. Han vant USA-mesterskapet i friidrett 2018, og samme år kom han på fjerdeplass i Verdenscupen i friidrett 2018 og NACAC-mesterskapet i friidrett 2018.Winkler kom på niendeplass i vektkast under USA-mesterskapet i friidrett innendørs 2019, og han fikk sølv i sleggekast under USA-mesterskapet i friidrett 2019. Han deltok i Panamerikanske leker 2019, og kom der på åtteplass i sleggekast. Han representerte USA under The Match Europe v USA, og kom der på fjerdeplass i sleggekast, og han kom på ellevteplass under VM i friidrett 2019.Han satte områderekord for Amerika under USA-mesterskapet i friidrett 2021 (U.S. Olympic Trials), med 82,71 meter. Han vant med det sin tredje nasjonale tittel i sleggekast, og kvalifiserte seg også til Sommer-OL 2020, som blir arrangert i Japan i 2021. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rudy Winkler – Olympedia 
(en) Rudy Winkler – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Rudy Winkler – USAs olympiske komité 
(en) Rudy Winkler – World Athletics 
(en) Rudy Winkler – Track and Field Statistics
Chris Bennett

Chris Bennett (født 17. desember 1989) er en britisk friidrettsutøver som konkurrerer i sleggekast.
Han representerte Storbritannia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i kvalifiseringen i slegge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chris Bennett – Olympedia 
(en) Chris Bennett – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Chris Bennett – Storbritannias olympiske komité 
(en) Chris Bennett – World Athletics
Siarhjej Kalamojets

Siarhjej Kalamojets (belarusisk: Сяргей Віктаравіч Каламоец; født 11. august 1989) er en belarusisk friidrettsutøver som konkurrerer i sleggekast.
Han representerte Belarus i Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 9 i slegge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Siarhei Kalamoyets – Olympics.com 
(en) Siarhei Kalamoyets – Olympic.org 
(en) Siarhei Kalamoyets – Olympedia 
(en) Siarhei Kalamoyets – World Athletics 
(en) Siarhei Kalamoyets – Track and Field Statistics
Diego del Real

Diego del Real (født 6. mars 1994) er en meksikansk friidrettsutøver som konkurrerer i sleggekast.
Han representerte Mexico under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 4 i slegge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Diego del Real – Olympics.com 
(en) Diego del Real – Olympic.org 
(en) Diego del Real – Olympedia 
(en) Diego del Real – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Diego del Real – World Athletics 
(en) Diego del Real – Track and Field Statistics 
(en) Diego del Real – TheSports.org
Sumeda Ranasinghe

Sumeda Ranasinghe (født 10. februar 1991) er en srilankisk friidrettsutøver som konkurrerer i spydkast.
Han representerte Sri Lanka under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i kvalifiseringen i spydkast.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sumeda Ranasinghe – Olympedia 
(en) Sumeda Ranasinghe – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Sumeda Ranasinghe – World Athletics