jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Waqf

Waqf (arabisk وقف, også transkribert vakf eller vakyf, plural: أوقاف aukaf; tyrkisk: vakıf, flertall: [evkaf]; bulgarsk: вакъф, vakuf, albansk: Vakëf eller vakfi, i Maghreb habūs) er i islamske land en gave til Gud i velgjørende hensikt. Uansett hvilken verdi gaven har, er det intensjonen bak gaven som betyr noe. Om gaven er av stor verdi finnes det mulighet for donator å bestemme hva den skal benyttes til, dette ved å nedtegne sin vilje i et waqfdokument (waqfiya). 
En waqf skal gjerne være noe som kan beholde sin verdi som for eksempel landegods eller bygninger. Andre eksempler på mulige donasjoner er penger, dersom de investeres godt, eller bøker til moskéen.
Det finnes to forskjellige typer av waqf. Den første skulle kunne kalles «offentlig waqf». Hensikten med en offentlig waqf er blant annet å støtte de fattige eller finansiere moskébygg. Et moskébygg kan i seg selv ses som en waqf. Alle mennesker har mulighet til å donere en waqf, men historisk sett har det fremst vært formuende og fremstående mennesker som sultaner eller guvernører som har donert waqfer i store mengder for å forøke sin sosiale status og samtidig fremstå som gudfryktige.
Den andre typen av waqf er «familiewaqfen». Her anser donatoren at de trengende i stedet for de fattige er den egne familien. Donator får selv bestemme hvorledes systemet for familiewaqfen skal utformes og hvilke familiemedlemmer som skal få ta del av waqfen. Vanlig forekommende er at kvinnelige familiemedlemmer i første generasjon blir inkluderte men at deres barn ekskluderes. også familiewaqfen motiveres som religiøs ettersom donasjonen gis til Gud selv om den altså fysisk tilfaller donators familie. 
Ettersom en stiftelse til en moské er skattefri, har dette institutt i historiens løp blitt benyttet som et middel mot konfiskasjon og utpressing, ved at privatpersoner delvis har pleid å avstå sitt gods til moskéer og stiftelser i den form at eieren har betalt 10-15% av takseringsverdien og en lav årsrente, men for øvrig beholdt bruksretten og den øvrige delen av avkastningen. Stifterens rettigheter overgår på hans direkte avkom i ubrutt kjede; brytes denne, tilfaller eiendommen uavkortet donasjonsmottakeren. 


== Litteratur ==
John L. Esposito: Islam: den raka vägen. Lund: Studentlitteratur 2001. ISBN 91-44-01716-2
Knut S. Vikør: Between God and the sultan: a history of Islamic law. London: Hurst 2005. ISBN 1-85065-738-6
(sv) Vakf i Nordisk familjebok (2. utgave, 1921)
Teucrium polium

Teucrium polium er en halvbusk i leppeblomstfamilien.
Den blir opptil 45 cm høy og har hvitfiltete, forvedede stengler. Bladene er avlange til ovale, 1–3 cm lange, grovtannete og med innrullet kant. Blomstene er hvite eller lysrosa, 4–5 mm lange og sitter i runde, hvitfiltete hoder. Planten vokser på tørre steder i garrigue, steinete beitemarker, åpen skog og kratt. Teucrium polium er blitt brukt som medisin mot magesykdommer, feber og forkjølelse.
Arten er meget variabel og blir ofte delt i følgende fem underarter.

subsp. capitatum – hele middelhavsområdet unntatt Kypros
subsp. polium – Iberiske halvøy, Sør-Frankrike
subsp. aureum – fjell i det vestlige middelhavsområdet
subsp. pii-fontii – Spania, Balearene
subsp. vincentinum – Iberiske halvøyNoen botanikere, som Teresa Navarro i Flora iberica, mener Teucrium polium i stedet bør oppfattes som et artskompleks med en rekke arter som har begrenset utbredelse. Flora iberica oppgir at det finnes 21 arter i underseksjonen Polium på Den iberiske halvøy.


== Litteratur ==
O. Polunin og A. Huxley, norsk utgave P. Sunding (1978). Middelhavsflora. NKI-Forlaget. s. 153–154. ISBN 82-562-0490-7. 
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 390–391. ISBN 0-7136-7015-0. 
«Teucrium subsect. Polium». Flora iberica (PDF) (spansk). 12. Madrid: RJB/CSIC. s. 86–128. 


== Eksterne lenker ==
(en) Teucrium polium i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Teucrium polium hos NCBI 
(en) Teucrium polium hos The International Plant Names Index 
(en) Teucrium polium hos Tropicos 
(en) Kategori:Teucrium polium – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Teucrium polium – detaljert informasjon på Wikispecies
Bryting under Asialekene 2014

Bryting under Asialekene 2014. Bryting var en av sportene under de 17. Asialekene som ble arrangert i Incheon i Sør-Korea. Det var sekstende gangen som bryting var med på programmet i Asialekene. Brytekonkurransene ble avviklet i perioden 27. september til 1. oktober 2014. Det ble konkurrert i åtte vektklasser i både fristil og gresk-romersk stil for menn og i fire vektklasser i fristil for kvinner. Det var 239 utøvere fra 30 nasjoner som deltok. Alle tapende semifinalister fikk bronsemedaljer. Iran ble beste nasjon med seks gullmedaljer foran Japan med fire.


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
Official website
Bryting under Asialekene 2010

Bryting under Asialekene 2010. Bryting var en av sportene under de sekstende Asialekene som ble arrangert i Guangzhou i Kina. Det var femtende gangen som bryting var med på programmet i Asialekene. Brytekonkurransene ble avviklet i perioden 21. til 26. november 2010. Det ble konkurrert i sju vektklasser i både fristil og gresk-romersk stil for menn og i fire vektklasser i fristil for kvinner. Det var 233 utøvere fra 28 nasjoner som deltok. Alle tapende semifinalister fikk bronsemedaljer. Iran ble beste nasjon med sju gullmedaljer foran Japan med tre.


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
Wrestling Site of 2010 Asian Games
Jabal Qasioun

Jabal Qasioun (arabisk: جبل قاسيون, Jabal Qāsiyūn) er et fjell med utsikt over byen Damaskus i Syria. Her ligger en rekke restauranter som man kan se hele byen fra. Etterhvert som byen er blitt utvidet, har noen bydeler vokst seg frem til foten av fjellet. Det høyeste punktet er 1151 meter over havet.Det er bygd mange skanser i fjellet av det syriske regime etter starten på den syriske borgerkrig.


== Religiøs betydning ==
I fjellsiden ligger en grotte med mange sagn knyttet til seg. Det er sagt at grotten en gong var bebodd av det første menneske, Adam, og at både Ibrāhīm (Abraham), og 'Īsā (Jesus) skal ha bedt i grotten. I arabiske historiebøker fra middeelalderen ble den omtalt som stedet der Qābīl (Kain) tok livet av Hābīl (Abel). I hundrevis av år ble grotten regnet som et sted der bønner ble oppfylt med en gang, og særlig i tørkeperioder ville herskerne av Damaskus til grotten og be om regn. På grunn av mordet som det vært hevdet fant sted her, det første mord i verden, ble den kalt Maghārat al-Dam (Blodgrotten). Ifølge sunnimuslimer er Qasioun stedet der miḥrābene (bønnenisjene) til de 40 helgener, kalt Abdāl, skal ha bedt sine nattlige bønner. Det ble bygd en liten moske over Blodgrotteb med disse miḥrābene.
Lenger ned på fjellet fra Blodgrotta lå en annen grotte kalt Maghārat al-Jūˁ (Sultegrotten). Historiene om denne grotta er noe forvirrende. Noen sier at førti helgener døde der av sult: al-Harawī, som levde der på 1200-tallet skriver at førti profeter døde der av sult. I dag er grotta forseglet, omgitt av hus, men stedet blir kalt al-Juyūˁīyah (omtrent 'Hungersstedet').
En annen grotte ligger i en annen fjellside, og lokalt er denne blitt kalt Syvsovergrotten, nevnt i tidlige kristne kilder, i tillegg til Koranen der de er kjent som Aṣḥāb al-Kahf (Følgegrotten). Det er derimot mange grotter i denne delen av verder som blir hevdet å være denne grotten. I dag er det bygd en madressah over grotten, men det er fremdeles tilkomst for pilegrimer. 


== Referanser ==
Bueskyting under Asialekene 1978

Bueskyting under Asialekene 1978. Bueskyting var en av sportene under de åttende Asialekene som ble arrangert i perioden 9. til 20. desember 1978 i Bangkok i Thailand. Det var første gangen som bueskyting var med i Asialekene, sporten var med som demonstrasjonsgren i lekene i 1962 i Jakarta. Bueskyktingkonkurransene ble avviklet 14. og 15. desember. Det var en individuell- og en lagkonkurranse for både mann og damer. Japan ble beste nasjon med tre gullmedaljer foran Sør-Korea med en.


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
Página de los Juegos Asiáticos de 1978
Bueskyting under Asialekene 1982

Bueskyting under Asialekene 1982. Bueskyting var en av sportene i de niende Asialekene som ble arrangert i perioden 19. til 4. desember 1982 i Delhi i India. Det var andre gangen som bueskyting var med i Asialekene. Det var en individuell- og en lagkonkurranse for både menn og kvinner. Sør-Korea ble beste nasjon med to gullmedaljer foran Nord-Korea og Japan med én hver.


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
Página de los Juegos Asiáticos de 1982
Allround-NM på skøyter junior 1954

Allround-NM på skøyter junior 1954 ble avholdt 20. og 21. februar 1954 på Harstad stadion i Harstad.Teknisk arrangør var Harstad Skøyteklubb.
Norgesmester ble Bjarne Larsen, Setskog Idrettslag.


== Sammenlagt Herrer Junior ==


== Kilder ==
Teigen, Magne, red. (1989). «Menn, Junior – Allround». Komplette resultater Norske Mesterskap på skøyter 1887–1989 (norsk) (2 utg.). Veggli. s. 110. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 14. september 2015. 
Eng, Trond og Teigen, Magne, red. (2005). «Menn, Junior – Allround». Norske Mesterskap på skøyter 1894–2005 (norsk) (3 utg.). Askim / Veggli. s. 108. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 14. september 2015. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)


== Eksterne lenker ==
(en) Allround-NM på skøyter junior 1954, Junior menn – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
Bueskyting under Asialekene 1986

Bueskyting under Asialekene 1986. Bueskyting var en av sportene under de tiende Asialekene som ble arrangert i Seoul i Sør-Korea. Det var tredje gangen som bueskyting var med i Asialekene. Bueskytingkonkurransene ble avviklet i perioden 27. til 30. september 1986. Det var fem indiviuelle og en lagkonkurranse for menn og detsamme for damer. Sør-Korea ble beste nasjon med ni gullmedaljer foran Japan med to.


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
Página de los Juegos Asiáticos de 1986
Johann Gottlieb Christaller

Johann Gottlieb Christaller (født 19. november 1827 i Winnenden i Tyskland, død 16. desember 1895 i Stuttgart) var en misjonær og lingvist i den protestantiske Baselmisjonens tjeneste. Han var far til Erdmann Gottreich Christaller, Theodor Christaller som var den første riksskolelærer i Kamerun, og til Hanna Christaller som skrev blant annet kolonialnoveller (Togo), og bestefar til Walter Christaller.
Han beskjeftiget seg blant annet med utforskningen av språket twi. Blant hans verker kan nevnes  «A grammar of the Asante and Fante (Tshi) language» (1875); «3600 Tshi proverbs» (1879), «Tshi and English dictionary» (1881); «Uebungen in der Akra od. Ga-Sprache» (1890).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Friedrich Agster, Winfried Maier-Revoredo, Margarete Henninger: „…für Afrika bestimmt“. Zum 100. Todestag des Missionars und Sprachforschers Johann Gottlieb Christaller. Evangelische Gesamtkirchengemeinde und Stadt Winnenden, Winnenden 1995.
(de) Friedrich Wilhelm Bautz: «Christaller, Johann Gottlieb» i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Bind 1, Hamm 1975, sp. 1001–1002.
(de) Paul Steiner: «Christaller, Joh. Gottlieb». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 47, Duncker & Humblot, Leipzig 1903, s. 480–483.
(de) Diedrich Hermann Westermann: «Christaller, Johann Gottlieb.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 3, Duncker & Humblot, Berlin 1957, ISBN 3-428-00184-2, s. 219 (digitalisering).


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Johann Gottlieb Christaller i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
„Who was Christaller?“
Ordbokangrep

Ordbokangrep er en metode for å løse passord og koder ved hjelp av en liste med ord. Angriperen benytter listen samt et program som legger inn ordene og i noen tilfeller også noen tilfeldige tall. 
Mange brukere har benytter som regel fraser eller ord, samtlige kan kan finnes i en enkel ordbok.
Baselmisjonsselskapet

Baselmisjonsselskapet (tysk: Evangelische Missionsgesellschaft in Basel [Basler Mission]) var den eldste og største protestantiske misjonsorganisasjonen i Europa. Den ble grunnlagt i 1815 og ble etterfulgt i 2001 av den nye organisasjonen Mission 21.
Baselmisjonsselskapet, som var økumenisk på protestantisk grunn, virket over hele verden, fra 1828 i Gullkysten, fra 1834 i India, fra 1836 på Borneo, fra 1847 i Kina og fra 1886 i Kamerun. Et i 1822 innledet arbeide i Kaukasus ble lagt ned i 1835. Første verdenskrig lamslo virksomheten i India, Kamerun og på Gullkysten, men 1924 kunne det gjenopptas i India og i 1925 i Vestafrika.Under andre verdenskrig kunne arbeidet fortsette i Kina og Sydafrika, mens det ble lammet i det øvrige Afrika.Gullkysten: Den 18. desember 1828 sendte misjonsselskapet i koordinasjon med Det danske misjonsselskap sine første misjonærer, Johannes Phillip Henke, Gottlieb Holzwarth, Carl Friedrich Salbach og Johannes Gottlieb Schmid, for å begynne arbeid i det danske protektorat på Christiansborg på Gullkysten. Den 21. mars 1832 ankom rn neste gruppe misjonærer, Andreas Riis (misjonslegen), Peter Peterson Jäger og Christian Heinze, til Gullkysten, der de oppdaget at Henke hadde dødd fire måneder tidligere. Misjonærene arbeidet for å bygge opp kristne landsbyfellesskap blant bøndene, og brukte de lokale språkene i kirke og skole. Særlig under det første århundret døde mange misjonærer av sykdommer. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Basler Mission – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Basler Mission
Basler Mission Deutscher Zweig e. V.
mission 21
Photos: Bilder-Datenbank des Kantons Basel-Stadt
Evangelisches Missionswerk in Südwestdeutschland (EMS)
Bildarchiv Basler Mission
mission 21 - Evangelisches Missionswerk (Artikel von INFOREL, Information Religion)
Jewish Encyclopedia

Jewish Encyclopedia (fullstendig navn: The Jewish encyclopedia. A descriptive record of the history, religion, literature, and customs of the Jewish people from the earliest times to the present day) er et oppslagsverk som utkom fra 1901 til 1906 med jødedommen som emnefelt. Det har over 15.000 artikler i 12 bind.  Initiator og utgiver var Isidore Singer.


== Litteratur ==
David B. Levy: «The making of the Encyclopaedia Judaica and the Jewish Encyclopedia». I: Proceedings of the 37th Annual Convention of the Association of Jewish Libraries Denver 2002 (Digitalisat Arkivert 8. august 2017 hos Wayback Machine.).


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Jewish Encyclopedia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Jewish Encyclopedia The united full-text of the 1906 Jewish Encyclopedia
Om JewishEncyclopedia.com
Cornelis de Houtman

Cornelis de Houtman (født 2. april 1565 i Gouda i Nederland, død i september 1599 på Sumatra) var en nederlandsk oppdagelsesreisende.
Houtman ledet i 1595 en ekspedisjon til Ostindien. Han landsteg i 1596 i Bantam, der han ble tatt til fange av sultanen, men senere ble frikjøpt. Han vendte tilbake i 1597. 
På sin annen ekspedisjon i 1598 besøkte han Madagaskar, Cochinkina og Atjeh, der han i 1599 ble myrdet på sultanens befaling.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 13 s. 357.


== Eksterne lenker ==
(en) Cornelis de Houtman – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Frederik de Houtman

Frederik de Houtman eller Frederick De Houtman (født 1571 i Gouda i Nederland, død 21. oktober 1627 i Alkmaar) var en nederlandsk sjøfarer og oppdagelsesreisende som seilte langs Australias vestkyst på vei til Batavia i Nederlandsk India.


== Liv og virke ==
Frederik de Houtman assisterte sin landsmann, sjøfareren Pieter Dirkszoon Keyser, med astronomiske observasjoner på sin første ekspedisjon fra Nederland til Ostindia i 1595-1597.De Houtman var en eldre bror til Cornelis de Houtman som ble drept på en annen ekspedisjon i 1598-1599. Frederik ble fengslet av sultanen av Aceh i det nordlige Sumatra, men utnyttet tiden i fengselet til å studere det lokale malayiske språket og foreta astronomiske observasjoner.I 1603, etter sin tilbakekomst til Nederland, publiserte de Houtman sine stjerneobservasjoner i en appendiks til sin bok om malayiske og malagassiske språk.I 1619 seilte han til Ostindia igjen for VOC (Det nederlandske ostindiske kompani), de Houtman med skipet Dordrecht og Jacob d'Edel med skipet Amsterdam kom tett på land ved den australske vestkyst nær det som nå er Perth. De kalte området d'Edelsland. Herfra seilte de nordpå langs kysten og kom til en gruppe sandbanker som de så vidt unngikk, og som så fikk navnet Houtman Abrolhos. De Houtman gikk i land i området kjent som Eendrachtsland, som tidligere var oppdaget av Dirck Hartog. I sin journal identifiserte de Houtman disse kyststrekningene som Marco Polos land Beach eller Locach, som ble vist på tidens kart, som for eksempel det av Jan Huygen van Linschoten.De Houtman døde den 21. oktober 1627 i Alkmaar i Holland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«VOC Historical Society Inc: The exploration and mapping of the Australian coastline in the seventeenth and eighteenth centuries». Arkivert fra originalen 5. april 2006. Besøkt 9. april 2006.  Arkivert 5. april 2006 hos Wayback Machine.
Ian Ridpath's Star Tales
Knobel, E. B., "On Frederick de Houtman's catalogue of southern stars, and the origin of the southern constellations",Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 77, p. 414-432. (ADS)
Knut Næss

Knut Næss (født 11. mars 1927, død 11. september 2015 i Trondheim) var en norsk fotballspiller og -trener, kjent mest for å ha ledet Rosenborg Ballklub til klubbens tre første nasjonale troféer. Laget sikret to opprykk, ett seriegull og to cupgull under Knut Næss som trener.
Næss kom til klubben som småguttespiller i 1937 og var der i hele sin spiller- og trenertid, bortsatt fra under den andre verdenskrig da han spilte litt for noe de kalte «Falkenkameratene» som var et illegalt lag i en tid da det var fotballstreik i landet. I sin tid fikk han omkring 200 kamper for A-laget til RBK der han var venstrehalf (midtbanespiller) og også var mangeårig kaptein. Han la opp som spiller i 1960 etter en skade.
Han trente Rosenborg fra 1959 til 1960, med halfkollega Olav Wang som assistent, og klarte å vinne både Norgesmesterskapet (Cupen) i 1960. Dette var Rosenborgs aller første trofé på nasjonalt nivå, samt første gang en klubb nord for Dovre ble Norgesmester. I tillegg sikret klubben også opprykk til Hovedserien samme sesong.
Næss forlot Rosenborg i 1960, og trente byrivalen Nidelv IL rett fra 4. til 2. divisjon, før han returnerte til Rosenborg etter 1963-sesongen. Med ham som trener vant RBK sitt andre Norgesmesterskap i 1964 og rykket nok en gang opp til landets øverste divisjon. Tre år senere kunne Rosenborg feire klubbens første seriegull, da laget gikk helt til topps i 1967. Sesongen etter ledet Næss klubben til sølv i 1968, før han ga seg som trener og ble etterfulgt av briten George Curtis.


== Referanser ==
Leticia (navn)

Leticia er et spansk kvinnenavn med latinsk opprinnelse. Navnet betyr «glede».


== Etymologi ==
Leticia er en spansk form av latinske Laetitia, som betyr «glede». Letitia er en engelsk form av navnet, mens Letizia er en italiensk form. Den opprinnelige formen Laetitia brukes i fransk.


== Utbredelse ==
Lettice var en vanlig form av navnet i England i middelalderen.

Formen Lætitia er kjent brukt i Sverige fra 1790. I USA var Leticia mest brukt i 1970-årene. Den franske formen Laétitia har navnedag 18. august i Frankrike.
Leticia er i dag vanlig i mange land i Latin-Amerika.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Leticia og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Letitia Tyler (1790–1842), amerikansk førstekvinne
Letitia Baldrige (1926–2012), amerikansk etikette-ekspert
Letitia James (født 1958), amerikansk advokat
Lætitia Sadier (født 1968), fransk musiker
Letizia av Spania (født 1972), dronning av Spania
Laetitia Casta (født 1978), fransk skuespiller og modell
Laetitia Beck (født 1992), belgisk golfspiller
Letícia Bufoni (født 1993), brasiliansk skateboarder
Letizia Cariello, italiensk kunstner
Laetitia Hotte, fransk fotograf
Letitia Smallwood, amerikansk kvinne utsatt for justismord


== Annen bruk av navnet ==
Laetitia, den romerske gudinnen for glede og lykke.
Leticia, hovedstaden i departementet Amazonas i Colombia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Leticia
(en) Think Baby Names: Leticia
Cenocoeliinae

Cenoceoliinae er en gruppe som hører til familien Braconidae blant parasittvepsene og er en familie i ordenen vepser. 


== Utseende ==
Små til middelsstore (forvingens lengde 3-11 millimeter) snyltevepser med lange antenner som består av mange ledd (minst 23). Bakkroppen (gaster) er festet nær overkanten av propodeum og de ligner dermed overflatisk på gruppen Evanioidea. Kroppsformen er slank, kroppen blank og fint og spredt hårete, hodet avrundet, og hunnen har et langt eggleggingsrør.


== Levevis ==
De er parasitoider. De artene der biologien er kjent snylter på treborende billelarver (mest familiene trebukker og snutebiller, men også noen på praktbiller).


== Utbredelse ==
Gruppen er kjent fra alle verdensdeler.


== Systematisk inndeling / europeiske arter ==
Inndelingen følger  med modifikasjoner fra 

ordenen vepser, Hymenoptera
gruppen stilkvepser, Apocrita
gruppen Ichneumonoidea
familien Braconidae
underfamilien Cenocoeliinae Szépligeti, 1901 med 1 art i Norge. Artstall i Europa fra :
stammen Cenocoeliini Szépligeti, 1901
slekten Aulacodes Cresson, 1865
slekten Capitonius Brullé, 1846
slekten Cenocoelius Haliday, 1840 - 2 arter i Europa
slekten Evaniomorpha Szépligeti, 1901
slekten Lestricus Reinhardt, 1865 - 1 art i Europa, også i Norge:
Lestricus secalis (Linnaeus, 1758)
slekten Promachus Cresson, 1887
slekten Rattana van Achterberg, 1994
slekten Schoenlandella Cameron, 1905 - 2 arter i Europa
stammen Ussurohelconini van Achterberg, 1994 - 4 arter, Øst- og Sørøst-Asia
slekten Ussurohelcon Belokobylskij, 1989


== Referanser ==


== Kilder ==
Tree of Life Braconidae Arkivert 27. juli 2019 hos Wayback Machine.
Ottesen, P.S. (1993, revidert 1999) Norske insekter og deres artsantall. NINA utredning 55: 1-40. [3]
Bilde av Capitonius sp.


== Eksterne lenker ==
(no) Cenocoeliinae hos Artsdatabanken 
(sv) Cenocoeliinae hos Dyntaxa 
(en) Cenocoeliinae hos Fauna Europaea 
(en) Cenocoeliinae hos ITIS 
(en) Cenocoeliinae hos NCBI 
Cenocoeliinae – detaljert informasjon på Wikispecies
Skivegalakse

Skivegalakser er galakser som karakteriseres av en skive, et utflatet sirkulært volum av stjerner. Disse galaksen kan i noen tilfeller inkludere en sentral region som ikke ligner en skive, men heller en bul.
Typer av skivegalakser inkluderer blant annet spiralgalakser, stavspiralgalakser (type SB) og linseformede galakser (type E8, S0, SA0, SB0, SAB0).


== Eksterne lenker ==
(en) Skivegalakse i Unified Astronomy Thesaurus