Jersey Airlines

Jersey Airlines var et tidlig etterkrigs privat uavhengig britisk flyselskap etablertt i 1948. Flyselskapet opererte regelmessig ruteflyvning til og fra Kanaløyene. Fire år senere kjøpte British European Airways (BEA) en 25 % minoritetssndel i Jersey
Airlines og gjorde det til en «medarbeider». I juni 1958 ble en Jersey Airlines de Havilland Heron det første kommersielle passasjerfly til å lande på den nylig konstruerte London Gatwick lufthavn. I 1960 bestilte Jersey Airlines fire Handley Page Herald 200-serien med turbopropmotorer. I 1962 solgte BEA sin 25 % minoritetssndel i
Jersey Airlines. Samme år ble Jersey Airlines en del av British United Airways-gruppen (BUA). I august 1963 endret Jersey Airlines sitt navn til British United Airways. Etter BUA-konsernets omorganisering i 1967/68 ble selskapet absorbert i British United Island Airways (BUIA) i november 1968.


== Historie ==
Sommeren 1948 arbeidet waliseren Maldwyn L. Thomas i et bilutleieselskap i St. Helier, Jersey og ordnet ad hoc-charter for dagsturister for å bli fløyet fra London's Croydon lufthavn til Dinard i Bretagne, Frankrike. På grunn av den økende populariteten av disse turene, bestemte han i november samme år til å danne et selskap for å tilby slike charterfly på en mer fast basis. Selskapet ble stiftet under navnet Jersey Airlines Limited. Imidlertid, dets navnlikhet til et eksisterende selskap Jersey AirwaysLimited, et nylig nasjonalisert flyselskap som var absorbert inn i BEA resulterte i at det nye selskapet ble registrert som Airlines (Jersey) Limited og brukte Jersey Airlines som sitt daglige navn.
I 1952 begynte Jersey Airlines med ruteflyvning. Alle ruter ble markedsført som Dutchess Services. For å hjelpe til med utviklingen av rutenettverket, inngikk selskapet en avtale med BEA. Dette resulterte også i at BEA anskaffet seg en 25 % minoritetens eierandel i Jersey Airlines i 1956, og det innebar overføring av BEA's Southampton—Guernsey og Southampton—Alderney ruter til Jersey Airlines til det nye selskapet. I vintereprogrammet for 1956 omfattet Jersey Airlines' ruteprogram Croydon,Bournemouth, Exeter, Manchester og Southampton i England. Alderney, Guernsey og Jersey på Kanaløyene, samt Cherbourg, Dinard, Nantes, Saint-Brieuc og Orly lufthavn i Frankrike og Bilbao i Spania.
I mai 1958 flyttet Jersey Airlines sin viktigste britiske fastlandsbase fra Croydon til Gatwick. Et av flyselskapets de Havilland Heron ble første rutefly til å lande på den nylig rekonstruerte flyplassen.
På Farnborough Airshow i 1960 bestilte Jersey Airlines fire 50-seters Handley Page Dart Herald 200 turboprop-fly med Rolls-Royce Dart 7 motorer for levering året etter. Da mr. M. L. Thomas, flyselskapets styreformann og administrerende direktør signerte kontrakten senere på året ble antallet fly i fast ordre øket til seks. De to første ble levert i 1961 og ytterligere to i 1962, og de to siste i 1963. Uforutsette konstruksjons- og produksjonsproblemer
forsinket levering av den første batch til sommeren 1962. For å oppmuntre Jersey Ailines til å introdusere Dart Herald i kommersiell tjeneste fra starten av
ruteplanen sommeren 1962, leverte Handley Page tre midlertidige fly, to mindre 44-seters Herald 100, samt en 50-seters Herald 200. En av de to i 100-serien var Herald's prototype/demonstrasjonsfly, mens det andre var den første produksjonsmodell av flyet som skulle ha blitt levert til BEA. Den første av Jersey's egne i blå og gull farge ble til slutt overlevert flyselskapet i januar 1963. Ytterligere tre fly ble levert senere samme år som resultererte i de at de fleste ruter ble betjent med de nye turboprop-fly. Jersey Airlines markedsførte sine nye turboprops som Herald Class. (De eldre DC-3 og Heron ble markedsført henholdsvis som Dakmaster Class og Dutchess Class). Den sesongmessige arten av Jersey Airlines' ruter tvang selskapt til charter. De ble utleid til Lord Brothers, en ny pakketur operatør. Da sommeren nærmet seg slutten fløy disse flyene britiske feriegjester så langt unna som Spania, Marokko, Kanariøyene samt Athen og de greske øyer.


=== Virksomheten vokser ===
I 1961 fraktet Jersey Airlines 310 000 passasjerer.. Samme år avsluttet BEA sin samarbeidsavtale med
Jersey Airlines da begge var blitt konkurrenter på London—Jersey og London—Guernsey. De viktigste rutene i London — Channel Island fikk økende trafikk. Det kom som følge av at Luftfartsloven, Civil Aviation Act hadde blitt vedtatt året før. Den avskaffet det nasjonale selskapets lovfestede monopol på viktige nasjonale og internasjonale ruter.
Da BUA-gruppen overtok Jersey Airlines i mai 1962 avhendet BEA sine minoritetssksjeer i sin tidligere regionale associate den 31. mars samme år. Sammen med det tidligere oppkjøp av British Aviation Services-gruppen og Jersey Airlines fikk BUA-gruppen en flåte på mer enn 100 fly og økte sin lønningsliste til 6 000 Det gjorde BUA større enn British Overseas Airways Corporation (BOAC) i form av ruter. Til årets sommerprgram ble Plymouth, i Coventry, Glasgow og Belfast lagt til nettverket i Storbritannia, mens Schiphol lufthavn, Fin, Quimper, Dublin og Cork kom med i det internasjonale nettverk.Den 1. august 1963 endret Jersey Airlines navn til British United Airways og ble et heleid datterselskap av Air Holdings, et holdingselskap etablert av konsernets aksjeeiere i november 1961 for å legge til rette for etablering av et stort privat selskap gjennom ytterligere oppkjøp av konkurrerende uavhengig flyselskaper.Omorganiseringen i 1967 av BUA-konsernets regionale aktiviteter resulterte i sammensmelting av BUA, British United (Manx) Airways og Morton Air Services under BUIA-navnet. Den nye enheten begynte virksomhet 1. november 1968.


== Flåtedetaljer ==
I løpet av sin eksistens opererte Jersey Airlines følgende flytyper:

de Havilland DH 89 Dragon Rapide
de Havilland DH 114 Heron
Douglas DC-3/C-47
Handley Page HPR.7 Dart Herald 100/200


=== Flåten i 1962 ===
I april 1962 bestod Jersey Airlines av 13 fly.


== Ulykker og hendelser ==
Selskapet opplevde to ulykker. En av disse med dødelig utfall den andre uten omkomne.
Den første ulykken skjedde 15. august 1958. Den omfattet Jersey Airlines de Havilland DH 114 Heron 1B som fløy frakt fly til Guernsey. Da flyet var under innflyvning til Guernsey lufthavn måtte piloten en avbryte landingen på grunn av forverrede værforhold. Andre landingsforsøk ble foretatt i medvind i motsatt retning. Dette resulterte i at flyet havnet på gresset ved siden av rullebanen. Selv om flyet ble skadet utover økonomisk reparasjon som et resultat av kontinuerlig å skli sidelengs over en vei, slapp pilot fra ulykken uten alvorlige skader.
Den andre ulykken, 14. april 1965 var fatal. Den omfattet en British United Airways Douglas C-47 i internasjonale passasjerrute fra Paris Orly til Jersey. Til tross for de forverrede værforhold på Jersey bestemte mannskapet seg for å fortsette sin innflyvning til bane 27. Dette landingsforsøk ble avbrudt fordi værforholdene falt under minimum. Da flyveren forsøkte sin andre innflyvning, traff det først et tre, slo av ytterste mast på innflyvningslysene like før baneterskelen. Dette forårsaket at flyet havarerte inn i en lysmast. 26 av 27 ombord omkom (tre av fire besetningsmedlemmer og alle 23 passasjerer).


== Referanser ==