Hubertusburg-traktaten

Hubertusburg-traktaten (tysk Frieden von Hubertusburg) var en fredsavtale som ble undertegnet 15. februar 1763 på slottet Hubertusburg av Preussen, Østerrike og Sachsen. Sammen med Paristraktaten markerte den slutten på Syvårskrigen og Den franske og indianske krigen. Avtalen endte krigen på kontinentet uten store endringer i landegrensene slik de hadde vært før krigen startet. Schlesien forble prøyssisk og Preussen kom mellom stormaktene i Europa. 
Østerrike hadde ønsket tilbake den rike provinsen Schlesien som de hadde tapt til Preussen i 1748 under Den østerrikske arvefølgekrigen. Dette var den store konflikten som førte til Syvårskrigen. Maria Teresia av Østerrike, erkehertuginne av Østerrike og dronning av Ungarn og Böhmen, fikk støtte fra Russland, Sverige, Sachsen, Spania og Frankrike, med mål om å gå til krig mot Preussen og deres allierte, Storbritannia. Det var kong Fredrik den store av Preussen som likevel gikk til angrep og erobret Sachsen i 1756.
Syvårskrigen startet i 1756 og Preussen sto imot de allierte styrkene til Østerrike, Russland, Frankrike og Sverige. I januar 1757 stemte mesteparten av Riksdagen (bortsett fra Hannover, Hessen-Kassel Braunschweig og Sachsen-Gotha) imot å gå til krig, men Fredrik oppnådde ønsket om å utvide landområdene til Preussen. 
Gjennom den første halvdelen av krigen vant prøysserne det meste. I slaget ved Rossbach den 5. november 1757, slo den prøyssiske arméen en samlet fransk og østerriks armé. De slo østerrikerne i slaget ved Leuthen i 1757 og russerne i slaget ved Zorndorf i 1758. På dette tidspunktetet kom Sverige inn i krigen og nesten hele Europa sto da imot Fredrik og lykken hans så ut til å snu seg. I 1759 var Øst-Preussen tapt til russerne og Berlin var også erobret. Prøysserne var nå desperate. 
I 1758 slo en engelsk-hannoveransk armé som var alliert med Preussen og kommandert av Ferdinand av Braunschweig, og franskmennene og okkuperte byen Münster. I 1759 invaderte østerrikerne Sachsen og drev ut prøysserne. 
To viktige hendelser førte tilslutt til at prøysserne igjen dominerte krigen. Den ene var aktiv støtte fra britene og hannoveranerne, som til nå hadde vært inneffektive, men som nå klarte å bekjempe Frankrike. Den andre faktoren var at Russland og Sverige trakk seg ut av krigen i 1762. Dette skjedde da tsarina Elisabeth av Russland døde og etterfølgeren hennes Peter III besteg tronen. Han var en beundrer av Fredrik og undertegnet raskt en fredsavtale med prøysserne. St. Petersburg-traktaten i 1762 ga Preussen tilbake alle områdene som Russland hadde tatt fra dem. Sverige sluttet fred samme året. 
Østerrikerne var nå alene i øst og ble grundig slått i slaget ved Burkersdorf i juli 1762. Franskmennene hadde også gått på flere smell. I Amerika hadde de tapt Louisbourg (1758), Quebec (1759) og noen områder i Vestindia. I India hadde britene vunnet ved Plassey (1757) og Pondichéry (1761) og ødelagt den franske makten her. Til sjøs hadde franskmennene tatt Mahón fra britene (1757), men ble slått av Edward Hawke i Quiberonbukta (1759). Spania kom inn i krigen i 1761, men det var til liten nytte for Frankrike. 
Etter langvarige forhandlinger mellom krigsmaktene ble det til slutt fred mellom Preussen, Østerrike og Sachsen i Hubertusburg og mellom Storbritannia, Frankrike og Spania i Paris. Hubertusburg-traktaten førte ikke til endringer i landegrensene, men Preussen hadde blitt en europeisk stormakt i løpet av krigen. Med Paristraktaten hadde Storbritannia blitt den ledende kolonimakten i verden. 


== Litteratur ==