jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Livsmedelsverket

Livsmedelsverket er en svensk statlig etat som har til oppgave å arbeide for trygge næringsmidler, redelighet i næringsmiddelhåndteringen og gode matvaner.
Etaten skal blant annet håndheve regler på næringsmiddelområdet, utøve offentlig næringsmiddelkontroll og utføre undersøkelser og inspeksjoner av næringsmidler. De fleste reglene er fra EU og gjelder i alle medlemslandene.Livsmedelsverket ble opprettet i 1972 gjennom en sammenslåing av deler av Statens institut för folkhälsan, deler av Kungliga veterinärstyrelsen og den enheten ved Kommerskollegium som hadde ansvar for livsmedelstillsatser. Mellom 1972 og 2001 var navnet Statens livsmedelsverk (SLV).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted
Fløtterud holdeplass

Fløtterud holdeplass er en nedlagt holdeplass på Numedalsbanen ved Fløtterud i Flesberg kommune i Buskerud. Holdeplassen ble åpnet 1930. Passasjertrafikken ble vedtatt nedlagt på Numedalsbanen ved årsskiftet 1988/1989, og Fløtterud ble dermed nedlagt som holdeplass.


== Eksterne lenker ==
(no) Fløtterud holdeplass i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Numedalsbanen
Trafikstyrelsen

Trafikstyrelsen er en dansk statlig etat under Transportministeriet med ansvar og oppgaver på tvers av transportformene jernbane og luftfart.
Trafikstyrelsen har ca. 300 medarbeidere og hovedkontor i Ørestad.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Kommerskollegium

Kommerskollegium er Sveriges myndighet for utenrikshandel, EUs indre marked og handelspolitikk. Myndigheten ble opprettet i 1651 gjennom utskillelse fra Kammarkollegiet og behandlet da handel, industri og sjøfart. En spesiell myndighet som behandlet handelssaker ble etablert allerede i 1637, men sto vakant store deler av sin eksistens fra 1644 til 1651. Til «nyttiga fabrikers understöd» opprettet Riksdagen i 1739 «Riksens ständers manufactur contoir» og et særskilt «manufaktur-fond». Kontoret ble lagt ned i 1766 og oppgavene overført til Kommerskollegium.
Till Kommerskollegiums oppgaver hører utredninger, uttalelser og forslag angående spørsmål som håndteres innen EU, WTO, OECD, UNCTAD, ECE og lignende internasjonale organisasjoner. Kommerskollegium har ansvar for tilsynet av handelskammere.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Daniel Eriksen

Daniel Ringbakken Eriksen (født 17. juli 1977) er en norsk bluesgitarist og vokalist. 
Han vant Spellemannprisen 2014 i klassen blues for albumet Moonshine Hymns og ble under Notodden Blues Festival 2015 vinner av NBFs Bluespris som han mottok av prisoverrekker Little Steven.Som soloartist har han samarbeidet mye med slagverker Stig Sjøstrøm og de to ga ut albumet Tin Roofs & Bottle Trees i 2018. Sammen med gitarist og vokalist Vidar Busk utgjør han duoen Back Porch Society og sammen med Busk og Sjøstrøm trioen Back Porch Republic. Under navnet Back Porch Republic ga de tre ut albumet Hustle & Flow i 2019. For albumet ble de nominert til Spellemannprisen 2019 i klassen blues. I 2020 ga han ut albumet Barefoot Among Scarecrows og vant for det sin andre Spellemannpris i klassen blues.Eriksen kommer opprinnelig fra Langesund men vokste opp i Tromsø før han flyttet tilbake til Langesund i 1996.


== Diskografi ==
2006: Ya Ya
2010: Muddy Days
2013: Grey Goose: A Tribute To Leadbelly (EP)
2014: Moonshine Hymns
2017: Narrative Boogie
2018: Tin Roofs & Bottle Trees - med Stig Sjøstrøm
2019: Hustle & Flow - med Vidar Busk og Stig Sjøstrøm under navnet Back Porch Republic
2020: Barefoot Among Scarecrows


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Daniel Eriksen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Daniel Eriksen på Discogs 
(en) Daniel Eriksen på MusicBrainz 
(en) Daniel Eriksen på Spotify 
(no) Daniel Eriksen på Rockipedia
Tuva i Tyrkvisjonens sangkonkurranse

Tuva i Tyrkvisjonens sangkonkurranse er en oversikt over den russiske republikken Tuvas deltakelser og resultater i Tyrkvisjonens sangkonkurranse. Regionen deltok første gang i den første utgaven av sangkonkurransen i 2013, og har senere deltatt i påfølgende år.
Arzjaana Stan-ool, som var vinneren av sangfestivalen Ural mono i Ufa i 2014, ble valgt til å representere Tuva med melodien «Tuvam» i Tyrkvisjonens sangkonkurranse 2015, men som følge av et dårlig politisk forhold som oppsto mellom Den russiske føderasjon og Tyrkia mot slutten av november, ble det offentliggjort 30. november at Tuva ville trekke seg fra konkurransen.


== Deltakere, bidrag og resultater ==
Tabellforklaring Vinner 
 Ikke kvalifisert til finalen 
 Deltok ikke/trakk seg/diskvalifisert 
 Ingen konkurranse 
 Opplysning ukjent. Ingen delfinale. 


== Kringkastere og jurymedlemmer ==


== Referanser ==
Veterinärstyrelsen

Veterinärstyrelsen var en statlig svensk myndighet som eksisterte fra 1947 til 1971. Den ble opprettet ved at de veterinærmedisinske spørsmålene ble flyttet ut fra Medicinalstyrelsen til en egen myndighet. Fra 1. januar 1972 ble oppgavene tatt over av dels Statens Livsmedelsverk (blant annet besiktningsveterinärorganisationen) og dels av Lantbruksstyrelsen (blant annet distriktsveterinærorganisasjonen).


== Referanser ==
Birger Fjeld Halvorsen

Birger Fjeld Halvorsen (født 11. februar 1877, død 13. desember 1942) var en norsk professor i kjemi.
Etter eksamen fra Kristiania tekniske skole i 1898 fikk han i 1901 en doktorgrad fra et universitet i Freiburg og året etter en diplomeksamen ved Technische Hochschule Charlottenburg, det som i dag er Technische Universität Berlin. Fra 1904 til 1910 var han lærer ved Kristiania tekniske skole. Samtidig var han ansatt ved Norsk Kvælstofkompagni 1903–04 og konsulent ved Det Norske A/S f. elektrokemiske industri 1904–07.  Han var så professor i anorganisk kjemi ved det nystartede Norges tekniske høgskole (NTH) i Trondheim fra 1911 til 1917.Fra 1916 til 1930 var han direktør for den kjemiske avdelingen av Norsk Hydro. Han var president i Norges Industriforbund 1933–36, og den første president i Norsk Kjemisk Selskap 1926–34.Birger var sønn av Andreas Halvorsen (1840–) og Olava Hansine (1844–1927). Birger giftet seg med Ingrid Bergwitz (1882).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Råstoffproblemer: "Kull". Foredrag av professor, dr Birger Fjeld Halvorsen (klipp). NRK (the Norwegian Broadcasting Corporation). 1937-03-16.
Kravikfjord holdeplass

Kravikfjord holdeplass er en nedlagt holdeplass på Numedalsbanen ved Sunde i Nore og Uvdal kommune i Buskerud. Holdeplassen ble opprettet 1927 da Numedalsbanen ble tatt i bruk. Passasjertrafikken ble vedtatt nedlagt på Numedalsbanen ved årsskiftet 1988/1989, og Kravikfjord holdeplass ble dermed nedlagt.


== Eksterne lenker ==
(no) Kravikfjord holdeplass i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Numedalsbanen
Kjell Knudsen

Kjell Knudsen (født 23. mars 1931 i Jevnaker, død 26. november 2022 i Asker) var en norsk embetsmann og politiker (Ap). 
Han arbeidet ved Norges Statsbaner fra 1948 til 1973, før han samme år ble utnevnt til statssekretær ved Sosialdepartementet under Trygve Brattelis andre regjering (1973–1976) og siden under Odvar Nordlis regjering (1976–1977). Fra 1977 til 1979 arbeidet han i sekretariatet ved Nordisk ministerråd, før han i perioden 1980 til 1990 var Trygdedirektør. Etter dette returnerte han til Sosial- og helsedepartementet som utredningsleder.
Knudsen var fjerde vararepresentant for Akershus på Stortinget i perioden 1965 til 1969 og var fylkesordfører i Akershus fra 1969 til 1975. Han var også gruppeleder for Arbeiderpartiet og varaordfører i Asker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Kjell Knudsen hos Stortinget 
(no) Kjell Knudsen hos Norsk senter for forskningsdata
Kittelsland holdeplass

Kittelsland holdeplass er en nedlagt holdeplass på Numedalsbanen mellom Nordre og Søre Kittilsland i Nore og Uvdal kommune i Buskerud. Holdeplassen ble opprettet 1929 som Kittilsland holdeplass, to år etter at Numedalsbanen ble tatt i bruk. Rundt 1947 ble skrivemåten endret til Kittelsland. Passasjertrafikken ble vedtatt nedlagt på Numedalsbanen ved årsskiftet 1988/1989, og Kittelsland holdeplass ble dermed nedlagt.


== Eksterne lenker ==
(no) Kittelsland holdeplass i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Numedalsbanen
Ouroboros

Ourobouros (gresk Οὐροβόρος «selvfortærer», bokstavelig «halefortærer» eller «halesluker», av gresk ourá, 'hale' og bóros, «fortære») eller uroboros (latin) er et opprinnelig egyptisk-gresk billedsymbol formet som en slange, en bevinget drage eller et krypdyr som biter seg selv i sporden og eter sin egen hale. Dyret danner en sluttet ring, ofte en sirkel, ved å bite seg fast i seg selv. Det er en utbredt figur som representerer «alt-i-alt», eksistensens totalitet, helhet, uendelighet, evighet, kosmos' sykliske vesen, udødelighet, gjenfødsel og den uavbrutte fornyelsen av livet («enden er begynnelsen»).Symbolet er antatt å ha vært inspirert av Melkeveien, da en del oldtidstekster viser til en form for slange av lys som bor i himmelen. Oldtidens egyptere assosierte den med Wadjet, en av sine eldste guddommer, som også var et annet aspekt av Hathor. I orfisk kosmologi omgir den verdensegget. Ouruboros forener sirkelens og sjøormens symbolikk, og kan tolkes som det våte elements parallell til Fugl Føniks. I norrøn mytologi finnes verdensslangen som slynger seg om Midgard, Midgardsormen som omfavner hele verden i havets avgrunn ved å bite seg i halen.
Sigurd Hoels romaner bærer ouroboros-merket.

		
		


== Se også ==
Slange (symbol)
Sirkel (symbol), symbol blant annet på naturens evige kretsløp
Ensō, zen-buddhistisk ringfigur i japansk kalligrafi
Valknute, knuteliknende figur formet av en sammenhengende strek
Midgardsormen
Tsuchinoko, slangevesen i japansk mytologi
Merkurstav, stav fra gresk ikonografi med to slanger
Evig gjenkomst
Sirkelmodell
Tilbakekobling
Uendelig løkke
Rekursjon


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ouroboros – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vålåsjø stoppested

Vålåsjø stoppested er en jernbanestasjon som ble åpnet i 1921 da Dovrebanen ble tatt i bruk. Den ligger ved Vålåsjøens østre ende i Dovre kommune i Innlandet. Stoppestedet var betjent til 1. oktober 1958. Persontrafikken ble nedlagt 27. mai 1990.
Vålåsjø kryssingsspor ble åpnet ved stoppestedet i juni 2013, og består av et 710 meter langt kryssingsspor, som gjør at to godstog kan møtes.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bjerke, Thor og Holom, Finn (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 86–87. ISBN 82-90286-28-7. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Dahl, Aasmund, red. (1992). NSBs bygningsregistrering: Trondheim distrikt: Dovrebanen. NSB Arkitektkontoret. s. 36–43. 


== Eksterne lenker ==
(no) Vålåsjø stoppested i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Dovrebanen
Harpefoss stasjon

Harpefoss stasjon var en jernbanestasjon på Dovrebanen. Den ble åpnet som stoppested i 1896 da jernbanen ble forlenget fra Tretten til Otta. 1. mars 1902 ble stoppestedet oppgradert til stasjon. 1. juli 1967 ble stasjonen fjernstyrt, og i 1973 ble stasjonen nedgradert til holdeplass som senere ble nedlagt.


== Litteratur ==
Bjerke, Thor og Holom, Finn (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 84–85. ISBN 82-90286-28-7. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)


== Eksterne lenker ==
(no) Harpefoss stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Gudbrandsdalsbanen
Babafjellene

Babafjellene (pasjto بابا غر Bâbâ Ǧar, farsi کوه بابا Koh-e Bâbâ) er en fjellkjede i Afghanistan som er en vestlig forlengelse av Hindukush. Kjeden er rundt 6 mil lang. Den høyeste fjelltoppen i kjeden, Shah Fuladi, er 5143 moh. og ligger like sør for Bamiyan.Babafjella danner et vannskille og er opprinnelsen til alle de større elvesystemene i Afghanistan: Kunduz-Amu-Darja i nord, Harirud i nordvest og Helmand i sør.Shibarpasset på rundt 3 000 moh. skiller Babafjellene fra resten av Hindukush, og er én vei mellom Kabul og Bamiyan. Hajigakpasset på rundt 3 500 moh. er kortere, men mindre farbar, og del av hovedveien mellom byene.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Koh i Baba Mountains Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine., Imperial gazetteer of India: provincial series, Volume 1 Supt. of Govt. Print., 1908
Reidar Kobro

Reidar Kobro (født 16. oktober 1911 i Mandal, død 4. november 2003 i Oslo) var domprost i Oslo domkirke fra 1971 til 1981. 
Han gikk ut av Kristiansand katedralskole i 1930 og studerte deretter teologi på Menighetsfakultetet. Han ble cand.theol. i 1935 og etter praktikum i 1936 var han hjelpeprest i Åsnes et år før han kom tilbake til MF som sekretær, en stilling han hadde til 1946. I 1937 giftet han seg med Berit Mørland, datter av Arnt J. Mørland.Under krigen måtte Reidar Kobro flykte til Sverige, hvor han i 1943 ble engasjert som prest for flyktningene der. I 1945 kom han tilbake til Norge og året etter ble han prest i Oslo småkirkeforening. I 1949 ble han sjømannsprest i London, fra 1952 også ambassadeprest der. I 1957 kom han som prest til Nøtterøy og fra 1965 til 1971 var han sokneprest i Uranienborg kirke.
Reidar Kobro er gravlagt på Vestre gravlund i Oslo. Reidar Kobros vei, nær Diakonhjemmet i Oslo er oppkalt etter hans far, Reidar Kobro (1878–1966), som også var domprost i Oslo, men som fra 1913-1928 var forstander for Diakonhjemmet.


== Verv ==
Formann i Presteforeningen 1964-1968
Styreformann for MF 1989-1970
Styreformann for Oslo småkirkeforening fra 1972
Styreformann for Menighetssøsterhjemmet fra 1972
Representantskapsformann i Oslo Indremisjon fra 1972


== Referanser ==


== Kilder ==
Hvem Hva Hvor 1972 side 126
Amuse-bouche

Amuse-bouche eller amuse-gueule i dagligtalen, er en liten hors d'œuvre som fungerer som appetittvekker. I motsetning til en forrett blir amuse-geule ikke bestilt à la carte, men serveres gratis etter kokkens forgodtbefinnende, før forretten. Noen betrakter dette som en «gratisprøve» på hva kjøkkenet leverer, men i praksis inngår prisen i den øvrige menyen. I visse restauranter serveres et antall amuse-bouches og det er blitt en viktig del av restaurantens mulighet til å gi gjestene en så god helhetsopplevelse av besøket som mulig. Begrepet «amuse-geule» brukes også utenfor restaurantsammenheng om appetittvekkere før et måltid.Begrepet «amuse-bouche» er først og fremst i bruk i restauranter. 
Begrepet amuse-geule/bouche er fransk og betyr «munn-glede».


== Referanser ==
Avre

Avre er en elv i Frankrike og en av sideelvene til Eure. Kilden til elven ligger i Percheskogen i Orne, 276 meter over havet, og munner ut i Eure nær Dreux. Elven danner mellom annet grensen mellom departementene Eure og Eure-et-Loir.
Avre er 80 km lang, og har et nedslagsfelt på 974 km². Hun renner gjennom departementene Orne, Eure-et-Loir og Eure, og tidligere dannet hun grensen til Normandie.


== Referanser ==
Gerhard II av Holsten

Greve Gerhard II «den blinde» av Holsten (født 1253 eller 1254, død 28. oktober 1312 i Plön, begravet i Hamburgs katedral) var greve av Holsten i Wagrien og Plön 1290-1312. Sønn till greve Gerhard I av Holstein (død 1290) og Elisabet av Mecklenburg (død 1280), datter till fyrste Johan I av Mecklenburg.


== Biografi ==
Gerhard II «den blinde» var fra 1290 herre till Wagrien og Plön. Han hadde mange stridigheter med de andre holstenske grevene og med lybeckerne, hvorfor han lot oppføre borgen Travemünde som vern.
Gerhard ble tett forbundet med sin stesønn Erik Menved, som han fulgte på toktet til Sverige i 1306–1307. Han var også fredsmekler mellom de nordiske kongene i Helsingborg i 1310.


== Ekteskap og barn ==
Gerhard «den blinde» giftet seg først gang den 12. desember 1275 med Ingeborg Valdemarsdatter av Sverige (død 1290/1292). Paret fikk følgende barn:

Catharina av Holsten (død 1300), gift med hertug Otto I av Pommern (1279-1344)
Valdemar av Holsten (død 1308)
Gerhard IV av Holsten (død 1317/1323), greve av Holsten
Elisabeth av Holsten (død 1318/1319), gift med hertug Otto I av Pommern (1279-1344)Gerhard «den blinde» giftet seg igjen i 1293 med danske kong Erik Klippings enke Agnes av Brandenburg (død 1304). Med henne fikk Gerhard følgende barn:

Johan III av Holsten (omkring 1297-1359), greve av Holsten


== Referanser ==


== Litteratur ==
Nordisk Familjebok, Uggleupplagan, band 9, side 1025, Stockholm 1908
Annales Lubicenses 1304, MGH SS XVI, side 419
Australian Open 2015

Australian Open 2015 er en tennisturnering som ble avviklet i Melbourne Park i Melbourne i den australske delstaten Victoria i perioden 19. januar til 1. februar 2015. Det var den 103. utgaven av Australian Open og det var også årets første «Grand Slam»-turnering. Novak Đoković vant singleturneringen for menn, det var hans femte seier i Australian Open. Serena Williams vant singleturneringen for damer, det var hennes sjette seier i single i Australian Open, hun har også fire seire i double sammen med sin søster Venus Williams. 


=== Menn ===


==== Åttendedelsfinaler ====


==== Kvartfinaler ====


==== Semifinaler ====


==== Finale ====


=== Damer ===


==== Åttendedelsfinaler ====


==== Kvartfinaler ====


==== Semifinaler ====


==== Finale ====


=== Double ===


==== Menn ====


==== Damer ====


==== Mixeddouble ====


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) 2015 Australian Open – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2014/15

Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2014/15 startet 14. november 2014 i Obihiro i Japan og avsluttes 22. mars 2015 i Erfurt i Tyskland.


== Kvinner ==


=== Resultater ===
* Lagsprint er en øvelse utenfor verdenscupen.


=== Verdenscupen sammenlagt ===
Oppdatert 1. februar 2015.
Total-cupen


== Sammenlagt kvinner ==


== Menn ==


=== Resultater ===
* Lagsprint er en øvelse utenfor verdenscupen.


=== Verdenscupen sammenlagt ===
Oppdatert 1. februar 2015.
Total-cupen


== Sammenlagt menn ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
ISUs resultatside
Communication No. 1889 – ISU World Cup Speed Skating 2014/15 (revised version September 10, 2014)
ISU World Cup Speed Skating Series 2014/15 Preview
International Skating Union (ISU) – Speed Skating Media Guide 2014/15
Giulia Enders

Giulia Enders (født 1990 i Mannheim)  er en tysk forfatterer, medisiner og forsker, bosatt i Frankfurt am Main og Mannheim.
Hun arbeider ved Institutt for mikrobiologi og sykehushygiene i Frankfurt. Hun fikk i 2012 førstepris i en vitenskapskonferanse avholdt i Frankfurt, Berlin og Karlsruhe med foredraget «Darm mit Charme» (Tarm med sjarm). 
Hennes tarm-utredninger er publisert i bokform og rettighetene er solgt til minst 23 land. Boka forligger på norsk i 2015, utgitt på Cappelen Damm og oversatt av Benedicta Windt-Val. 


== Bibliografi ==
Sjarmen med tarmen : Om et av kroppens mest undervurderte organer, Cappelen Damm (2015) ISBN 9788202459086


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Giulia Enders på Internet Movie Database 
(no) Om Enders på Cappelen Damms nettsider
Nihat Erim

İsmail Nihat Erim (født 1912 i Kandıra, død 19. juli 1980 i Istanbul) var en tyrkisk politiker og jurist. Etter et militærkupp i 1971 ble han bedt om å fungere som en nøytral og teknokratisk statsminister, hva han gjorde i 14 måneder fram til valget i 1973.


== Biografi ==
Erim var utdannet jurist, og etter å ha fullført jusstudier ved Istanbuls Universitet, tok han doktorgrad ved Universitetet i Paris i 1939. Han ble utnevnt til juridisk rådgiver for det tyrkiske utenriksministeriet i 1943 mens han fremdeles studerte ved universitetet.


== Attentat ==
Erim ble skutt og drept av to leiemordere utenfor sitt hjem i Istanbul sammen med en livvakt. Revolutionary People's Liberation Party/Front tok på seg ansvaret for attentatet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nihat Erim – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nihat Erim hos Europarådets parlamentarikerforsamling
Sandfjordelva (Makkaur-Sandfjorden i Båtsfjord)

Sandfjordelva er ei elv i Båtsfjord kommune i Finnmark. Den har sitt utspring på Syltefjordfjellet og renner derfra mot nord til munningen i Makkaur-Sandfjorden. Elva er 10,4 kilometer lang.
Så godt som hele nedbørfeltet ligger innenfor Makkaurhalvøya naturreservat.


== Referanser ==
Epichrysus

Epichrysus er en slekt av biller som hører til underfamilien praktskarabider (Rutelinae) i den store familien skarabider (Scarabaeidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En valang skarabide med forholdsvis kraftige bein. Kroppen er fint hårete, gulaktig metallisk grønn, beina noe mørkere. Antennene er 10-leddete og mørkebrune. Hodet er nærmest kvadratisk med noe tilspisset snute.


== Levevis ==
Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. Disse billene flyr godt og er mest aktive om dagen.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det vestlige Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien Praktskarabider, (Rutelinae) MacLeay, 1819
Stammen Anoplognathini MacLeay, 1819
Gruppen Anoplognathina MacLeay, 1819 - Australia
Slekten Epichrysus White, 1841
Epichrysus lamprimoides White, 1841


== Kilder ==
Sjekkliste over Anoplognathini Arkivert 2. juni 2010 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Epichrysus i Encyclopedia of Life 
(en) Epichrysus i Global Biodiversity Information Facility
Wambo

Wambo er en slekt av biller som hører til underfamilien praktskarabider (Rutelinae) i den store familien skarabider (Scarabaeidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 18 millimeter), avlang skarabide med forholdsvis kraftige bein, blank, brun med grønnaktig glans. Snuten er bredt skovlformet. Pronotum er parallellsidig i bakre del, rundet avsmalnende i den fremre, fint og spredt punktert. Dekkvingene har middels kraftig punktering som danner uregelmessige punktrader.


== Levevis ==
Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. Disse billene flyr godt og er mest aktive om dagen. Typeksemplarene ble fanget i fallfeller i et område med dyp sand og noe spredt buskvegetasjon.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Australia (det sørlige Queensland).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien Praktskarabider, (Rutelinae) MacLeay, 1819
Stammen Anoplognathini MacLeay, 1819
Gruppen Anoplognathina MacLeay, 1819 - Australia
Slekten Wambo Allsopp, 1988
Wambo puticasus Allsopp, 1988


== Kilder ==
Allsopp P.G. (1988) Wambo puticasus gen. Et sp.nov., a new ruteline from south Queensland. Memoirs of the Queensland Museum 25:255-258. [1]
Sjekkliste over Anoplognathini


== Eksterne lenker ==
(en) Wambo i Global Biodiversity Information Facility 
Wambo puticasus – detaljert informasjon på Wikispecies