jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Cylindroleberidinae

Cylindroleberidinae er den ene av fire underfamilier innenfor familien Cylindroleberididae i ordenen Myodocopida, under klassen av muslingkreps som er små krepsdyr. Denne underfamilien har 22 slekter og 140 kjente arter. Mye av den tidlige forskningen på den overordnede familien og beskrivelsen av Myodocopida-gruppen, ble gjort av den norske marinbiologen og havforskeren Georg Ossian Sars.
Gruppen Cylindroleberidinae har arter med mykt skall (carapax) på overkroppen (thorax) og lang ytter-gren (i stedet for lang inner-gren) på andre antenne-par. Det særegne for artene er at antennen sitter på et feste med en nebb-liknende utvekst (rostrum). Individene er små.


== Taksonomisk plassering av gruppen ==
Taksonomien til muslingkrepsene er omstridt og inneholder vanskelig systamiserte grupper. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. Skillene mellom de ulike gruppene av muslingkreps er usikre, og stort sett basert på  morfologi snarere enn molekylær analyse. En vanlig oppdeling anerkjenner muslingkreps som en av seks ulike klasser av krepsdyr. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin and Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger Catalogue of Life: - og detaljene gis etter WoRMS-databasen.
Rekke: krepsdyr (Crustacea) - 67.000 arter Brünnich, 1772
Klasse muslingkreps (Ostracoda) - 4 ordener, 13.000 arter Latreille, 1802
Familie Leguminocythereididae - 2 arter
Slekt Leguminocythereis
Orden Palaeocopida - 1 art
Familie Punciidae
Slekt Puncia N. de B. Hornibrook, 1949
Underklasse Myodocopa  Sars, 1866
Orden Myodocopida - 3 overfamilier, 5 familier, 228 arter Sars, 1866
Underorden Myodocopina Sars, 1866
Overfamilie Cypridinoidea Baird, 1850
Familie Cypridinidae - 27 arter Baird, 1850
Overfamilie Cylindroleberidoidea Müller, 1906
Familie Cylindroleberididae - 70 arter Müller, 1906
Underfamilie Cylindroleberidinae Müller, 1906
Slekt Archasterope Poulsen, 1965
Slekt Asteropina Strand, 1928 †
Slekt Bathyleberis Kornicker, 1975
Slekt Bruuniella Poulsen, 1965
Slekt Cylindroleberis Brady, 1867
Slekt Diasterope Kornicker, 1975
Slekt Dolasterope Poulsen, 1965
Slekt Domromeus Kornicker, 1989
Slekt Empoulsenia Kornicker, 1975
Slekt Heptonema Poulsen, 1965
Slekt Homasterope Kornicker, 1975
Slekt Monasterope Kornicker, 1991
Slekt Parasterope Kornicker, 1975
Slekt Philippiella Poulsen, 1965
Slekt Polyleberis Kornicker, 1974
Slekt Postasterope Kornicker, 1986
Slekt Prionotoleberis Kornicker, 1974
Slekt Skogsbergiella Kornicker, 1975
Slekt Synasterope Kornicker, 1975
Slekt Xandarasterope Kornicker in Kornicker & Poore, 1996
Slekt Xenoleberis Kornicker, 1994
Slekt Asterope Philippi, 1840= Asteropina Strand, 1928 †


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cylindroleberidinae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen
Prāsaṅgika ifølge Tsongkhapa

Svatantrika-Prasaṅgika er et sett med argumenter som danner to forskjellige synspunkter med hensyn til filosofien om «tomheten» og som debatteres innenfor mahayanabuddhismen. De blir for det meste diskutert i tibetansk buddhisme hvor Prāsaṅgika og Svātantrika betraktes som ulike former av filosofien madhyamaka.For Tsongkhapa, grunnleggeren av skolen Gelugpa og den fremste talsmann for dette skillet, så vel som for skolen Karma Kagyu, er disse forskjeller av stor viktighet. Lama Tsongkhapa dedikerer tre kapitler til emnet i Lamrim Chenmo, V3 Tsongkhapa benekter ikke bare den iboende identitet eller selvkarakteriserende essens i personer, ting og abstrakte fenomener; men han benekter også identiteten til fenomener slik de fremtrer i vår daglige, instinktive oppfattelse. Svātantrika benekter et «sant eksisterende selv», men hevder at alle ting eksisterer konvensjonelt «i henhold til karakteristikker»."


== Referanser ==
Subhūti

Subhūti (pali; tradisjonell kinesisk: 须菩提; pinyin: Xūpútí) var en av de ti grunnleggende disipler (śrāvakaer) til Buddha og den fremste i å gi gaver. På prakrit og på pali betyr hans navn «god eksistens» (su: «god», bhūti: «eksistens»). Han er også omtalt som den «eldre Subhūti» (Subhūti Thera). Han var en samtidig med arhater som Shariputra, Mahākāśyapa, Maudgalyayana, Katyayana og Ananda.
Oryctomorphus laevipennis

Oryctomorphus laevipennis er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Denne gruppen blir regnet til underfamilien hornbiller (Dynastinae) men ligner ikke så påfallende på de mer velkjente, store artene i underfamilien.


== Utseende ==
En nokså liten (ca. 10-15 millimeter), bred, blank hornbille. Denne arten har ikke horn. Hannen er svart med oransje eller gulaktige kanter på pronotum, ofte også gul midtstripe, dekkvingene er brunrøde. Hunnen er helsvart. Begge kjønn har påfallende store blader (lameller) på antennene. Dekkvingene er jevnbrede med fine lengdestriper.


== Levevis ==
Larvene lever i jorda, for det meste av råtnende plantemateriale, men de kan også ete røttene på ulike planter. Disse billene lever for det meste i tørre fjellområder. De voksne billene er nattaktive.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Chile.


== Systematisk inndeling ==
Slekten blir noen ganger plassert i gruppen praktskarabider (Rutelinae).

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819 eller Praktskarabider, Rutelinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini Mulsant, 1842 eller Rutelini MacLeay, 1819
Slekten Oryctomorphus Guérin-Méneville, 1830
Oryctomorphus laevipennis Germain, 1855


== Kilder ==
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Oryctomorphus [1]
Nettside om arten


== Eksterne lenker ==
(en) Oryctomorphus laevipennis i Encyclopedia of Life 
(en) Oryctomorphus laevipennis i Global Biodiversity Information Facility
Kristina Edström

Ester Kristina Edström (født 2. juni 1958 i Göteborg) er en svensk forsker. Hun er professor i uorganisk kjemi ved Uppsala universitet. Der er hun også prodekan for forskning ved teknisk-naturvetenskapliga fakulteten. Hennes forskningsområder er litiumbatterier og brenselcellers kjemi. Hun leder forskningsgruppen Ångström Advanced Battery Centre (ÅABC). Med rundt 40 personer er dette den største batteriforskningsgruppen i Norden.I 2017 ble hun kreert til æresdoktor, doctor honoris causa, ved NTNU.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Edström på standupforwind.se Besøkt 2. november 2017
Svart svane-teorien

Svart svane-teorien, også kalt cygne noir (fransk for svart svane), innebærer å gjøre noe som er blitt ansett for å være umulig eller å motbevise noe som har blitt ansett som en sannhet. 
Utformet som vitenskapsteori er den blitt beskrevet og utdypet av Nassim Nicholas Taleb i boken The Black Swan: The Impact of The Highly Improbable (2007). I kortform definerer han den som en begivenhet, positiv eller negativ, som anses usannsynlig, men forårsaker enorme konsekvenser. Han drøftet fenomenet i en tidligere bok i 2001. I 2007 utvidet han anvendelsen til særlig finansmarkedene.Uttrykket kommer fra et eksempel brukt særlig av Karl Popper for å illustrere problematikken med å benytte induksjon som bevismetode, som utgår fra påstanden at «alle svaner er hvite». Popper brukte eksempelet for å illustrere falsifisering som prinsipp. Denne påstanden ble falsifisert da fuglearten svartsvane ble påtruffet i Australia i 1697. 
Teorien er blitt utviklet for å påpeke:

den uproporsjonalt store rollen som sjeldne hendelser med stor effekt og som er vanskelige å forutse og som er utenfor de normale forventninger i historie, vitenskap, økonomi og teknikk, har.
at sannsynligheten for de derav sjeldne hendelser ikke er beregnbar ved hjelp av vitenskapelige metoder, på grunn av selve naturen av lav sannsynlighet.
den psykologiske mekanisme som gjør mennesker individuelt og kollektivt uoppmerksomme på den massive rolle en sjelden hendelse har hatt i historiske spørsmål.Cygne noir sikter kun til uventede hendelser av større konsekvens og deres dominerende rolle i historien. Slike hendelser, som anses å være sterkt avvikende, spiller sammenlagt en større rolle enn hva vanlige hendelser gjør. Taleb anser at nesten alle store vitenskapelige oppdagelser, historiske hendelser og kunstneriske prestasjoner er cygne noir; uregisserte og uforutsette. Han kategoriserer internets tilkomst, den personlige datamaskin, første verdenskrig og 11. september-angrepene som eksempler på cygne noir-hendelser.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Taleb, Nassim Nicholas (2010) [2007], The Black Swan: the impact of the highly improbable (2nd utgave), London: Penguin, , https://books.google.com/books?id=gWW4SkJjM08C&lpg=PP1&pg=PP1#v=onepage&q&f=false, besøkt 26 February 2017 .
Taleb, Nassim Nicholas (September 2008), «The Fourth Quadrant: A Map of the Limits of Statistics», Third Culture (The Edge Foundation), http://www.edge.org/3rd_culture/taleb08/taleb08_index.html, besøkt 23 May 2012 .
David, Dr. Gil, Black Swans in the Cyber Domain, Israel defense, arkivert fra originalen on 31 October 2012, https://web.archive.org/web/20121031200537/http://israeldefense.com/?CategoryID=512&ArticleID=1297  Arkivert 31. oktober 2012 hos Wayback Machine. No content .
McGee, Suzanne (5 December 2012), Black Swan Stocks Could Make Your Portfolio a Turkey, Fiscal Times, CNBC, https://www.cnbc.com/id/100280567, besøkt 20 January 2016 .
Jan Gradvall (2007) Den svarta svanen, Weekend, 4. mai, lest 2011-03-22
Gravdal gruve

Gravdal gruve eller Bergedals gruve. Forekomsten har vært drevet på svovelkis, og kobberinnholdet er lavt. Driften starta i 1870 og ble nedlagt i 1920. Området ser noe grisete ut med tykke okeravsetninger. Det finnes en del stygge gruveåpninger i området. Området drenerer til Svartatjørna som har avløp til et lite vassdrag ned til Gravdal og Hardangerfjorden. Gruvevannet går direkte til sjøen.I avløp fra Svartatjørna ble det målt 140 mikrogram kobber per liter i 1992. Vannmengdene er små slik at tungmetalltransporten blir beskjeden. Måleresultatene tyder ikke på at avrenningen er problematisk.


== Eksterne lenker ==
Miljøstatus gruver i Hordaland
Gruvedrift i Hordaland
Lennart Mårli

Lennart Mårli (født 14. april 1951 i Bodø, død 13. august 2015 samme sted) var en norsk musiker, pianist, sanger, låtskriver, skuespiller og plateprodusent. Han var mest kjent som mannen bak musikken i Pelle Politibil og medvirket også i rollen som Lars i fangeorkesteret Lars og Lure sammen med Steinar Toftesund i forestillingene og TV-serien. Han spilte også tangenter i Bodø-bandet Vanqueros sammen med blant andre Steinar fra 1969 til 1985 og fra 1965 til 1969 i Bodø-bandet Los Capo sammen med blant andre Ottar Johansen. Han døde i 2015 i en alder av 64 år etter kort tids sykeleie.


== Diskografi ==


=== Pelle Politibil ===
Pelle Politibil (1987)
Glade blålys (1995)
Pelle på flyttefot (1997)
Pelle Politibil – reservehjul (1999)
Pellemusikk (2002)
Går i vannet (2009)


=== Vanqueros ===
Vanqueros (1984)Deltar påHalvdan Sivertsen: Halvdan 23 1/2 år (1973)
Walter Albriktsen: Ung/Ensomme Lars (1974)
Halvdan og den gule fare: Gladiatorglimt (Ode til Bodø/Glimt) (1976)
Terje Nilsen: Æ (1977)
Avideo: Grandkassetten (1982)
Odd & Geir: Run For Your Life (1982)
Arne Benonisen: Blue Boy (1982)
Statens vegvesen Nordland: Vær så go, kjør... (1985)
Statens vegvesen Nordland: Kystriksvegen vær så go kjør... (1987)
Odd Jarle Hanssen: Country Feelin' (1987)
Odd Jarle Hanssen: Odd Jarle Hanssen (1988)
Scan-Express: Isabella/Naturella (1989)
Totenschlager: Bodø/Glimt kassett -89 (1989)
Odd Jarle Hanssen: The Moment of Truth (1989)
Mimix: Her lever sommeren/I dag har jeg brent mine kjærlighetsbrev (1990)
Mimix: De nære ting (1991)
Anne Marie Ottersen, Anne Marit Jacobsen & Tande-P: Peppe-kassetten nr. 1 (1992)
Bodø/Glimt: Bodø/Glimt førr evig (1993)
Pickwick: Godt norsk – 21 radio spesial (1993)
Sopp Tape: En tur med Herr Flein – Dop i norsk rock (1993)
Universal: Caspers barnefavoritter 2 (1997)
Mimix: Takk for sist (1997)
Arcade: Rock'n Roll Fiskeboll – Hannes ønskekonsert for de minste (1997)
Bodø kommunes tusenårsmelodi: Tusen bilda (2000)
Mimix: Avskjedstoner (2000)
Bodø/Glimt: Glimt i øyet (2000)
Tylden & co: Sommerdansen (2000)
Beinkjør: Radio Beinskjør (2001)
Tylden & co: Årets Dansebandmelodi 2001 (2001)
Dænsebændet: Får vi lov? (2002)
Sakarina: Mellom himmel og hav (2002)
Barneselskapet: Barne-TV favoritter (2003)
Universal: Tidenes beste barneplate (2003)
MilliGram: Barnas lille blå (2004)
Mimix: Topp 20 (2004)
Kristerz: Första CD'n (2004)
Platinum Entertainment: Barnas kuleste sanger! (2004)
Barneselskapet: Barnas beste (2004)
Universal: Tidenes beste barneplate 2 (2005)
Egmont Serieforlaget: Barnas lydbokfavoritter (2006)
Sakarina: Gull (2007)
ESS Engros: Julen for store og små – Norske juleklassikere for hele familien (2012)
Grammofon: Alle barnas TV-favoritter (2015)
Talent: Himmelske sanger – 30 sanger om kjærlighet, varme og glede (2012)
Talent: Nisser & engler – 100 julesanger – del 4 av 4 (2012)
Talent: Sommer for store og små (2017)


== Eksterne lenker ==
(en) Lennart Mårli på Internet Movie Database 
(en) Lennart Mårli på Discogs 
(en) Lennart Mårli på MusicBrainz 
(no) Lennart Mårli på Rockipedia
Gavin Williamson

Gavin Alexander Williamson (født 25. juni 1976) er en britisk politiker fra Det konservative partiet. Han var forsvarsminister i Theresa Mays regjering fra 2. november 2017 til 1. mai 2019.Williamson ble første gang valgt som parlamentsmedlem for valgkretsen South Staffordshire, nordvest for Wolverhampton. Williamson var parlamentarisk privatsekretær (PPS) for Patrick McLoughlin som transportminister, inntil han ble utnevnt til samme stilling for statsminister David Cameron i oktober 2013. Den 14. juli 2016 ble han utnevnt til sjefsinnpisker i Theresa Mays regjering inntil han ble utnevnt til statsråd i Forsvarsdepartementet.
Williamson er opprinnelig fra Scarborough i North Yorkshire. Williamson ble utdannet ved East Ayton Primary School, på Raincliffe School, og Scarborough Sixth Form College, hvor han studerte statsvitenskapog samfunnsøkonomi. Han begynte å bli aktiv i Det konservative partiet mens han studerte samfunnsvitenskap ved University of Bradford.Gavin Williamson fikk 1. mai 2019 avskjed fra regjeringen, etter mistanke om at han hadde lekket hemmelige diskusjoner om kinesiske Huawei.
Han returnerte til regjering i Boris Johnsons regjering 24. juli 2019 som undervisningsminister.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Gavin Williamson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Gavin Williamson på Twitter 
Gavin Williamson på Facebook
Veieskip

Veieskip er et hjelpemiddel på apotek og laboratorier ved avveiing av faste stoffer. Veieskipet tareres til likevekt. Mengden som skal avveies legges på veieskipet. Veieskipet kan ha en båtlignende form med den ene enden noe smalere og flatere for lettere å kunne overføres til aktuelt blandekar eller dyttes inn i en papirkapsel til doserte pulver. Veieskip kan være laget av forskjellig materiale som tre, horn, porselen, metall eller plast. På apotek hadde man tidligere egne veieskip til musk eller andre sterkt luktende stoffer.


== Litteratur ==
Schule der Pharmazie. Praktischer Teil bearbeitet von Mylius E og Stephan A. Berlin 1919; 89.
Heteronychus plebejus

Heteronychus plebejus er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 15 millimeter), oval, halvmatt svartbrun hornbille som overflatisk minner om en tordivel (Geotrupidae). Hodet er uten horn, snuten med noen korte tenner. Pronotum er rundet uten horn eller groper, svært fint punktert. Dekkvingene har fine lengdestriper.


== Levevis ==
Larvene lever i jorda, der de spiser røtter og råtnende organisk materiale. Utviklingen tar omtrent et halvt år. Arten kan gjøre noe skade på ris 


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på Madagaskar og Komorene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini
Slekten Heteronychus Dejean, 1833 – ca. 60 arter:
Heteronychus plebejus (Klug, 1832)


== Referanser ==


== Kilder ==
Dynastidae du Monde, nettside om arten


== Eksterne lenker ==
(en) Heteronychus plebejus i Encyclopedia of Life 
(en) Heteronychus plebejus i Global Biodiversity Information Facility 
Heteronychus plebejus – detaljert informasjon på Wikispecies
Heteronychus lioderes

Heteronychus lioderes er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 15 millimeter), oval, blankt svart hornbille som overflatisk minner om en tordivel (Geotrupidae). Kjønnene er overflatisk like. Hodet er uten horn, snuten med noen korte tenner. Pronotum er rundet uten horn eller groper, svært fint punktert. Dekkvingene har fine lengdestriper.


== Levevis ==
Larvene lever i jorda, der de spiser røtter og råtnende organisk materiale. Utviklingen tar omtrent et halvt år. Arten kan gjøre en del skade på mais  og ris  i India.


== Utbredelse ==
Arten er vidt utbredt i det sørlige Asia, fra India i vest til Sulawesi i øst.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini
Slekten Heteronychus Dejean, 1833 – ca. 60 arter:
Heteronychus lioderes Redtenbacher, 1867


== Referanser ==


== Kilder ==
Dynastidae du Monde, nettside om arten


== Eksterne lenker ==
(en) Heteronychus lioderes i Encyclopedia of Life 
(en) Heteronychus lioderes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Heteronychus lioderes hos NCBI 
(en) Kategori:Heteronychus lioderes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Heteronychus lioderes – detaljert informasjon på Wikispecies
One Flight Away

«One Flight Away» er en sang som ble spilt inn og gitt ut på singel med Marcus & Martinus i 2017. Singelen nådde plass 79 på svenske Sverigetopplistan. Sangen ble også gitt ut på albumet Moments senere samme år.


== Referanser ==
Heteronychus congoensis

Heteronychus congoensis er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 15 millimeter), oval, blankt rødbrun hornbille som overflatisk minner om en tordivel (Geotrupidae). Kjønnene er overflatisk like. Hodet er uten horn, snuten med noen korte tenner. Pronotum er rundet uten horn eller groper, svært fint punktert. Dekkvingene har fine lengdestriper.


== Levevis ==
Larvene lever i jorda, der de spiser røtter og råtnende organisk materiale. Utviklingen tar omtrent et halvt år.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i sentrale deler av Afrika sørover til Zimbabwe.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini
Slekten Heteronychus Dejean, 1833 – ca. 60 arter:
Heteronychus congoensis Kolbe, 1900


== Kilder ==
Dynastidae du Monde, nettside om arten


== Eksterne lenker ==
(en) Heteronychus congoensis i Encyclopedia of Life 
(en) Heteronychus congoensis i Global Biodiversity Information Facility 
Heteronychus congoensis – detaljert informasjon på Wikispecies
Heteronychus arator

Heteronychus arator er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En middelsstor (12-15 millimeter), oval, blankt mørkbrun til svart hornbille som overflatisk minner om en tordivel (Geotrupidae). Arten mangler horn og groper på pronotum, kjønnene er overflatisk like. Pronotum er rundet, dekkvingene hvelvede med fine punktstriper. Larvene er hvite og C-formede, som vanlig for skarabider.


== Levevis ==
Larvene lever i jorda, der de spiser røtter og råtnende organisk materiale. Utviklingen tar omtrent et halvt år.


== Skadedyr ==
Larvene til Heteronychus arator og andre arter kan gjøre betydelig skade, blant annet på gress, korn,  på poteter og ved vindyrking i Australia.


== Utbredelse ==
Arten er vidt utbredt i Afrika inkludert flere øyer: St. Helena, Madagaskar og Komorene. I tillegg forekommer den i Australia, New Zealand og Brasil, men dit er den trolig innført med mennesker.


== Systematisk inndeling ==
Forekomstene i Australia og Sør-Amerika skyldes trolig innførsel med mennesker relativt nylig, der er dermed tvilsomt om det er holdbart å skille disse ut som egne underarter.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini
Slekten Heteronychus Dejean, 1833
Heteronychus arator (Fabricius, 1775)
Heteronychus arator arator (Fabricius, 1775) - sørlige Afrika og St. Helena
Heteronychus arator australis Endrödi, 1961 - Victoria, Australia
Heteronychus arator borealis Endrödi, 1961 - Tsjad
Heteronychus arator centralis Endrödi, 1961 - Øst- og Sentral-Afrika
Heteronychus arator clypealis Fairmaire, 1893 - Komorene
Heteronychus arator occidentalis Endrödi, 1961 - Brasil
Heteronychus arator rugifrons Fairmaire, 1871 - Madagaskar


== Kilder ==
King, P.D., C.F. Mercer og J.S. Meekings, 1981. Ecology of black beetle Heteronychus arator, influence of plant species on larval consumption, utilization and growth. Entomologia Generalis et Applicata 29: 109-116. [1]
Department of Agriculture – Government of Western Australia: African Black Beetle (Heteronychus arator) – pest of viticulture. [2]
Dynastidae du Monde - nettside om arten


== Eksterne lenker ==
(en) Heteronychus arator i Encyclopedia of Life 
(en) Heteronychus arator i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Heteronychus arator hos NCBI 
(en) Kategori:Heteronychus arator – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Heteronychus arator – detaljert informasjon på Wikispecies
Pentodon bidens

Pentodon bidens er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En middelsstor til nokså stor (14-28 millimeter), tettbygd, hvelvet, brunsvart og nokså blank hornbille. Den mangler horn og kan minne sterkt om en tordivel (Geotrupidae). Kroppen er fint og ganske tett punktert. "Snuten" (clypeus) har to små tenner, arten har to knøler i pannen.


== Levevis ==
De lever i forholdsvis tørre biotoper, som steppe og ørkener.


== Utbredelse ==
Arten er vidt utbredt i områder med middelhavsklima fra Marokko og Spania i vest til Kashmir i øst, nord til det sørlige Russland.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini
Slekten Pentodon Hope, 1837
Pentodon bidens (Pallas, 1771)
Pentodon bidens bidens (Pallas, 1771)- sørlige Russland, Transkaspia, Usbekistan, Afghanistan, Kashmir
Pentodon bidens punctatus (Villers, 1789) - middelhavsområdet i Nord-Afrika og Sør-Europa
Pentodon bidens sulcifrons Küster, 1848 - østlige middelhavsområde, Lilleasia, Irak, Iran, Kaukasus


== Kilder ==
Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr
The Scarabs of the Levant, Pentodon bidens sulcifrons [1]
Natura Malta, Pentodon bidens punctatus [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Pentodon bidens i Encyclopedia of Life 
(en) Pentodon bidens i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pentodon bidens hos Fauna Europaea 
(en) Pentodon bidens hos NCBI 
(en) Kategori:Pentodon bidens – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pentodon bidens – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Pentodon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons