jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Barkrakk

En barkrakk er en krakk med høge bein tilpasset høyden på bardisken. Ofte er krakken utstyrt med fothviler, et ekstra ledd på krakken der en kan hvile beinet. Barkrakker kan være laget av tre eller metall. I senere år har også barkrakken gjort sitt inntog i norske hjem. Flere har i dag barkrakker som del av kjøkkeninnredningen.
Internet Game Database

Internet Game Database (IGDB) er et nettsted med mål om, i henhold til sin agenda, å «samle, bevare og distribuere kunnskap om spill.» Til tross for at nettstedet bruker det generelle ordet «spill,» så konsentrerer nettstedet seg ene og alene om videospill.Prosjektet ble lansert som en lukket beta i 2012 og ble flyttet over til en åpen beta i 2015. Per juni 2015 har IGDB listet mer enn 10 000 unike spilltitler, 5 600 spillselskaper, og nesten 80 000 spillutviklere. Informasjonen er sendt inn av 3 600 registrerte betabrukere. Ifølge nettstedets FAQ, har all informasjon blitt validert av nettstedets administratorer.
En av IGDBs viktige funksjoner er rangeringssystem, som gjør det mulig for brukerne å evaluere spill på en skala mellom fra 1 til 10. Andre funksjoner inkluderer et forum og oppslagstavler der brukere kan diskutere spillrelaterte emner. Nettstedet erklærer også å støtte akademisk forskning av videospill ved å tilby et system for å kategorisere og linke brukeranmeldte vitenskapelige tekster.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
(en) IGDB – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Offisielt nettsted 
(en) IGDB – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ellefsen (slekt fra Havsøya)

Ellefsen er en norsk slekt fra Arendal og Risør, og var et mektig handels-, trelast-, industri- og sjøfartsdynasti på 1600- og 1700-tallet som spilte en betydelig rolle ikke minst i Arendals historie. En rekke fremtredende familier på Sørlandet stammer fra Ellefsen-slekten. Slekten stammer opprinnelig fra Havsøya utenfor Arendal. Stamfaren Gunleik (også Gunleg, Gullich) Ellefsen Hafsøen (f. ca. 1570, d. ca. 1640) var handelsmann. Sønnen Eiluf Gunlegsen Hafsøen var skipsreder og trelasthandler.
I boken Familierne Ellefsen og Dedekam skriver Christian Ihlen: «Blandt alle de Familier, der siden Arendals første Opkomst som Ladested og senere som Kjøbstad har boet i Byen, er der ingen, som har været mere udbredt, som har været rigere og mægtigere og virket mere til at gjøre byen uafhængig, saavel af Christianssand som av Nabosognet, eller bevist den større Velgerninger end den Ellefsenske.»Slekten har en rekke etterkommere med slektsnavn bl.a. Dund, Bie, Brinch, Tysch, Dedekam, Juell, Wind, Bowman, Løvenskiold, Krefting, Eilertz, Blom, Omsted, Gyldenpalm, Rosenvinge, Flood, Herlofsen, Grøgaard, Backer, Salvesen, Scheel, Aall, Wiel, Cappelen, Hagerup, Paus, Neumann, Heiberg, Vauvert, Anker, Schweigaard, Geelmuyden, Langaard, Holst, Falsen, Ugland, Munthe-Kaas, von Munthe af Morgenstierne, Collett og andre navn.


== Referanser ==
Sivert N. Nesbø

Sivert Nikolai Nesbø (født 26. mai 1982) er en norsk forfatter og akademileder ved Skrivekunstakademiet. Han debuterte i 2013 med romanen Skårgangar og har siden utgitt flere kritikerroste romaner. I 2019 gav han ut sin første barnebok, Hauk, illustrert av Susanna Kajermo. Den siste romanen hans, Varme og vatn, kom i 2021. Samme år kom også "Framom døden", en oversettelse av William Faulkners "As I Lay Dying". For denne ble han nominert til Bastianprisen.


== Bibliografi ==
Varme og vatn, Tiden (2021), ISBN 9788210058004
Framom døden (oversettelse av "As I Lay Dying" av William Faulkner), Skald (2021), ISBN 9788279593331
Hauk, bildebok, Samlaget 2019, ISBN 9788252198348
Sjøen om vinteren, roman, Tiden (2018), ISBN 9788210056772
Som eit barn, roman, Cappelen Damm (2015), ISBN 978-82-02-47981-7
Skårgangar, roman, Cappelen Damm (2013), ISBN 978-82-02-42350-6


== Priser og nominasjoner ==
Nominert til Bastianprisen 2022 for Framom døden
Målprisen 2022, Førde mållag


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Sivert Nikolai Nesbø i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Omsted

Omsted er en norsk slekt som stammer fra rådmann i Tønsberg Henrik Johansen Omsted (død ca. 1686). Sønnesønnen, kjøpmann i Drammen Nils Omsted (1706–1778), var far til kjøpmann Gabriel Omsted (1740–1786) og godseier Otto Nilsen Omsted (1745–1789), som bl.a. eide Fossesholm. Gabriel Omsted var far til Niels Gabrielsen Omsted (1769–1852).


== Referanser ==
Midden-Delfland

Midden-Delfland er en kommune i Nederland i provinsen Zuid-Holland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kommunens nettside
The Shadow of Your Smile

«The Shadow of Your Smile», også kjent som «Love Theme from The Sandpiper», er en sang skrevet av Johnny Mandel og Paul Francis Webster og er fra filmen Het strand (1965).
Wenche Myhre spilte inn sangen og ga den ut på b-siden av singelen Love a GoGo i 1967. Sangen ble også gitt ut på albumet Wenche på topp i 1973.
Barbra Streisand spilte inn også en versjon av låten på studioalbumet My Name Is Barbra, Two....
Gary Edward Sadler

Gary Edward Sadler (født 1954) er en amerikansk sangforfatter. Han har skrevet en sang i «lovsangstradisjonen» som er med i Norsk salmebok 2013.. Han har også blitt spilt inn med plateselskapet Integrity Music et album for Praise Worship-serien, Hosanna! Music kalt King of the Ages i 1994.


== Referanser ==
Født i feil kropp

Født i feil kropp er en norsk dokumentarserie som hadde premiere på TV 2 i 2014. Serien handler om et knippe unge og eldre personers forhold til sin egen kjønnsidentitet og er regissert av Petter Vennerød.Serien vant Gullruten i klassen «beste dokumentar».
Premieren ble sett av 638 000, noe som gav en markedandel på over 41 %.I 2017 hadde sesong to av serien premiere.


== Om dokumentaren ==
Noen barn og unge opplever temaet kjønnsidentitet som sårt og vanskelig. Noen opplever å bli født med feil genitalier, også kjent som å være «født i feil kropp.»
I første sesong av serien blir seerne kjent med 14 deltagere i ulike aldre som forteller om sin reise gjennom en lang kjønnsbekreftelsesprosess. Deltakerne har blitt filmet i et helt år og viser seerne hverdagen sin, med utfordringer de møter og skal gjennom. Serien viser hva det innebærer å være «født i feil kropp», og ha kjønnsdysfori knyttet til sin egen kropp. Den yngste i dokumentaren var åtte og den eldste sytti år gammel under innspillingen.
I den andre sesongen får seerne følge både noen av deltakerne fra sesong én og noen nye deltakere.


== Deltagere i sesong 1 ==
André Tallås
Emma Ellingsen
Lise Marie Oppedal
Kim André Holst
Anna Thulin-Myge
Mats Nilsen
Ante Bjelland
Christine Karlsen
Leo Behrens (Tidligere Michael Behrens)
Mikkel Chenfei Fosshaug
Alvine Barbo
Marwin Christoffer Stustad
Ida Mellesdal


== Kritikk ==
Dokumentaren har mottatt noe kritikk, blant annet fra Skeiv Ungdom. Kritikken gikk ut på at serien ikke fikk belyst alle problemstillingene som personer innenfor spekteret opplever, mangfoldet eller tematikken som helhet. Bruken av begrepene «født i feil kropp» og «kjønnskifte» ble også kritisert, fordi det ikke ble opplyst at mange innenfor spekteret ikke betegner seg som født i feil kropp, eller ønsker å gå gjennom kjønnsbekreftende behandling. Dokumentaren ble kritisert for hvordan de viste de portrettertes forhold til kjønnsroller, hvor kun tradisjonelle kjønnsroller ble fremstilt. Skeiv ungdom ønsket at transpersoner og transkjønnethet skulle være inkludert i serien. Dokumentarserien mottok også noe kritikk for at den ikke tok for seg hvordan behandlingen som Nasjonalt Behandlingssenter for Transseksualisme (NBTS) tilbyr, fungerer i praksis.


== Priser ==
Beste dokumentarserie i Gullruten 2015


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Født i feil kropp på Internet Movie Database
Darlene Barbosa Scützer

Darlene Barbosa Scützer er en brasiliansk musiker. Sammen med resten av gruppen hun var med i, står hun bak en sang som er med i Norsk salmebok 2013.


== Referanser ==
Antoine Louis Le Couriault du Quilio

Antoine Louis Marie Le Couriault du Quilio (født 20. mai 1815 i Quimper i Frankrike, død 10. september 1877 i Quimperlé) var en fransk marineoffiser. Han var kontreadmiral under det andre franske keiserdømme og generalmajor i marinen. Han tok del i felttoget i Cochinkina (1858-1862), Shimonoseki-slaget (16. juli 1863) og i den fransk-prøyssiske krig (1870-1871). Han avsluttet sin karriere som høyere kolonitjenestemann i Gabon.


== Litteratur ==
Hubert Granier: Histoire des marin français, 1815-1870, Marines éditions, , Nantes, mars 2006, ISBN 2-909675-72-6, s. 410 og 411.
Gustave Vapereau: Dictionnaire universel des contemporains, supplément à la 4e édition, Hachette, Paris 1871, s. 71.
Jean Servel

Jean Servel (født 1912 i Champsaur, i Hautes-Alpes i Frankrike, død 1981) var en fransk salmedikter og katolsk prest tilhørende oblatordenen (OMI). Han er representert med en salme i Norsk salmebok 2013. Servel ble ordinert i 1934, og ble raskt involvert i evangeliseringsarbeid i Lyon. Han var engasjert innen en liturgisk fornyelsesbevegelse i fra midten av 1900-tallet.


== Eksterne lenker ==
Biografi hos Missionnaires oblats de Marie Immaculée
Ogooué

Ogooué eller Ogowe eller Ogove er den viktigste floden i Gabon i Afrika. Ogooué har sitt utspring 450 moh 2°40′S 14°30′Ø, på et sandete og nesten treløst platå, Batéképlatået, som dannet vannskillet mellom dens og Kongoflodens område. Den flyter i nordvestlig retning, gjennom flere fosser, forøkes med flere bielver, og endrer retning etter at den fra nord i nærheten av ekvator har mottatt elven Ivindo, fortsetter mot vest, og senere mot sørøst. Etter at den har mottatt sin største bielv, Ngounie, blir den svært bred og øyrik, og mottar fra nord mer vann fra innsjøen Azingo og fra sør fra innsjøene Onangue og Anengue.
Den nordligste grenen av deltaet, Nasaretfloden, som faller ut i Nasaretviken nord for Kapp Lopez, har under den tørreste perioden av året et dyp av 6-9 meter. Den sydligste faller ut i den store lagunen Nkomi, som henger sammen med Atlanterhavet. Deltaets store utstrekning (omkring 120 km fra nord til sør) samt den veldige vannmengden (som beror på at flodområdet ligger innen det tropiske regnbeltet) gav en gang ganledning til antagelsen at elven var en nordlig gren av Kongo,  eller i alle fall et av kontinentets hovedfloder. 
Elvens lengde er 1 200 km, flodområdet 300 000 km², hvorav deltasumpen 4 800 km². Den er farbar for mindre fartøyer 350 km opp til Ndjolé.
Flodens munningsområde ble i 1873 tatt i fransk besittelse, og Victor de Compiègne og Alfred Marche dro i 1874 oppover elven nesten til 13° østlig lengde. Fra 1876 undersøkte Pierre Savorgnan de Brazza under flere reiser elvens øvre løp og tok samtidig dets område i besittelse for Frankrike.


== Litteratur ==
Perusset André. 1983. Oro-Hydrographie (Le Relief) in Geographie et Cartographie du Gabon, Atlas Illustré led by The Ministère de l'Education Nationale de la Republique Gabonaise. Pg 10-13. Paris, France: Edicef.
Petringa, Maria. Brazza, A Life for Africa. Bloomington, IN: AuthorHouse, 2006. ISBN 9781-4259-11980.  Describes Pierre Savorgnan de Brazza's extensive explorations of the Ogoué River basin.
National Geographic. 2003. African Adventure Atlas Pg 24,72. led by Sean Fraser.
Gardinier David. 1994. Historical Dictionary of Gabon 2nd Edition. USA: The Scarercrow Press, Inc.
Direction General de L'Environnement.1999. Stratégie nationale et Plan D'action sur la biodiversité biologique du Gabon.
The Atlas of Africa. Pg 201. by Regine Van Chi-Bonnardel. Jeune Afrique Editions.
Lerique Jacques. 1983. Hydrographie-Hydrologie. in Geographie et Cartographie du Gabon, Atlas Illustré led by The Ministère de l'Education Nationale de la Republique Gabonaise. Pg 14-15. Paris, France: Edicef.
Ogove i Nordisk familjebok (2. utgave, 1914)
DS «Osterø»

DS «Osterø» var et passasjerskip bygget i 1880 for Osterøens Dampskibsselskab. I 1891 ble det overtatt av Indre Nordhordlands Dampbaatlag. Skipet gikk i lokalrute i Nordhordland frem til 1916.
I 1916 ble det solgt og bygget om til fiskebåt. I 1918 byttet skipet navn til Thor Magnus.
Den 7. oktober 1932 var skipet på vei fra Kristiansund til Trondheim da det grunnstøtte ved Uthaug på Ørlandet. Skipet ble kondemert som følge av grunnstøtingen. Årsaken til grunnstøtingen skal ha vært dårlig vakthold på broen og føreren ble bøtelagt.


== Kilder ==
Alsaker, Per (2011). «Skipet» (DOC) (norsk). Norsk Skipsfartshistorisk Selskap. Besøkt 6. oktober 2012.
Helge Lyngstad

Helge Lyngstad (født 1956) er en norsk regissør, manusforfatter og skuespiller. Helge Lyngstad er mest kjent som NRK-regissør og har regissert flere humorsuksesser opp gjennom årene. Han er særlig kjent som regissør for KLM sine TV-serier fra 1988 til 1995 og fortsatte å regissere Trond Kirkvaag sine andre humorprogrammer Trotto Libre og Showtalk. I nyere tid har han vært involvert i NRK-suksessene Bye & Rønning og Karl Johan og som skuespiller i humorprogrammet 5080 Nyhetskanalen. Helge Lyngstad vant Amandaprisen 1989 i klassen Beste underholdningsproduksjon for fjernsyn for regien i SKAI-TV og er i dag daglig leder for Lynfilm Ulfstein.


== TV-produksjoner ==


=== Regier ===
Spellemannprisen 1985 (1985)
Napp igjen (1987)
Blikkbåx (1987–1988)
KLM: SKAI-TV (1988-1989)
Trond Kirkvaag og Raymond: Atomics (1990, Montreux)
Innta plassene (1990)
KLM: Njus (1991, LørDan)
Sommer'n er her! (1991)
KLM: KLMs Nachspiel (1992)
The Show (1993, Montreux)
KLM: The Rise and Fall of an Olympic Village (1994, Montreux)
I en natt ... Bjørn Eidsvåg (1994)
Otto Jespersen: O.J. – ute på prøve (1994)
Otto Jespersen: O.J. – på nye eventyr (1995)
KLM: KLMs Vorspiel (1995)
KLM: The International KLM Show (1996, Montreux)
Trotto Libre (1996, 1998)
KLM: 20 år med KLM (1997-2001)
Nettopp stått opp (1997)
Øystein Bache og Rune Gokstad: Øystein og meg (1997, 2001)
Robert Stoltenberg: Café (2000)
Trond Kirkvaag: Showtalk (2000, 2002)
Kvinner på randen: Taxi, Taxi (2003)
Bye & Rønning: Bye & Rønning (2012)


=== Skuespiller ===
5080 Nyhetskanalen (2012-2013)


== Eksterne lenker ==
Helge Lyngstad IMDB
Victor de Compiègne

Louis-Alphonse-Henri-Victor du Pont, marquis de Compiègne eller Victor de Compiègne  (født 26. juli 1846 i Fuligny i Frankrike, død 28. februar 1877 i Kairo i Egypt) var en fransk oppdagelsesreisende.
Med sin venn Alfred Marche utforsket han elven Ogooué i Gabon fra 1872 til 1874.


== Verker ==
Voyage d'Exploration dans l'Afrique équatoriale, Paris 1874. OCLC 162582077
L'Afrique équatoriale. Gabonais, Pahouins, Gallois, Paris, E. Plon et cie., 1875. OCLC 27819893 « L'Afrique Équatoriale T1  »
L'Afrique équatoriale: Okanda, Bangouens, Osyéba, Paris, Plon, 1875. OCLC 25949715 « L'Afrique Équatoriale T2  »
Voyages, chasses et guerres, Paris, Plon, 1876. OCLC 1831225


== Referanser ==


== Litteratur ==
Louis Capperon: « Le Marquis de Compiègne et l'exploration de l'Ogooué (Gabon) : 1873-1874 », in Tropiques, no56 (407), juin 1958, pages 50-54. OCLC 44480714
M. de Tilly-Blaru: « Un explorateur au XIXe siècle : Victor, marquis de Compiègne (1846-1877) », in Acta geographica : bulletin officiel de la Société de géographie no 88, Paris, décembre 1991, s. 63-70.
M. de Tilly-Blaru (Tilly): "Bédouin tant qu'il vous plaira" - La vie de Victor de Compiègne - 1994 - Imprimerie Némont - Bar-sur-Aube
Lastoursville

Lastoursville er en by i det sentrale Gabon ved floden Ogooué. Den ble grunnlagt som en etappe for slavehandelen og kalt Mandji. Byen fikk i 1883 navnet Maadiville og så sitt nåværende etter François Rigail de Lastours i 1886.  
Byen vokste seg stor runst produksjonen av palmeolje, som administrativt senter, og ble raskt et betydelih misjonærsenter. Byen er kjent for sine grotter.


== Litteratur ==
Bonjean Aba Ngoua, Aboulaye Sokhna Diop, Michel-Marie Dufeil (et al.): Millénaire de Mulundu, centenaire de Lastoursville, Multipresse-Gabon, Libreville, 1986, 116 p.
Mylène, Rémy: Le Gabon aujourd'hui, Éd. du Jaguar, Paris, 2005, 169-170, ISBN 978-2-86950-395-3


== Eksterne lenker ==
(en) Lastoursville – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Odd Kværnbraaten

Odd Kværnbraaten (født 7. juli 1942 i Oslo - død 8. april 2003 samme sted) jobbet som økonom, hadde noen oppdrag som skuespiller og jobbet noen år som bussjåfør i Oslo Sporveier. Odd Kværnbraaten var aktiv i Studentersamfundet på slutten av 60-årene og var "sjef" for Uketrikken under studenteruka i 1968 og ble etterhvert plukket ut og brukt som statist i flere filmer, reklamefilmer og TV-produksjoner og var innom flere jobber i løpet av livet, bl.a. som vitenskapelig assistent ved Universitetet i Oslo og utkaster på kroa i Storgata og var aktiv i Lokaltrafikkhistorisk forening. Han var også med i flere TV-produksjoner for NRK på 70-tallet og 80-tallet, deriblant Fjernsynsteatret, den legendariske norske humorgruppen KLM sin første TV-serie Nynytt (1976-1978) og Brødrene Dal og spektralsteinene i episode 11 (1982) hvor han til og med hadde replikker. Han døde på Ullevål sykehus 8. april 2003 i Oslo.


== Skuespillerjobber ==


=== TV ===
Fjernsynsteatret: Fjeldeventyret (1972)
KLM: Nynytt (1977-1978)
Brødrene Dal og spektralsteinene (1982): Soldat


== Eksterne lenker ==
NRK TV: Fjeldeventyret
NRK TV: Nynytt
NRK TV: Brødrene Dal og Spektralsteinene
Hans Nielsen Høeg

Hans Nielsen Høeg (født 23. desember 1881 i Oslo, død 16. april 1957) var en norsk skolemann og forfatter av lærebøker og oppbyggelige bøker.Etter examen artium i 1900 og cand.philol. i 1907 ble han lærer ved Ålesund høyere almenskole (stiftet 1869) med opprykk til adjunkt i 1908, det året han giftet seg.  Han meldte i 1912 overgang til Drammen der kona kom fra, før han i 1913 ble lærer ved Kristelig Gymnasium i Oslo, fra 1921 dets bestyrer etter Samuel Sofus Aage Stabell (1863–1936).  Med nordfjordingen Hans Svarstad (1883–1971) utga han ei lesebok i 1932 som kom ut i flere opplag frem til 1962.  Høeg var rektor frem til 1951 da han gikk av for alderen.
Høeg var formann i Den norske santalmisjon fra 1917 til 1937 og fra 1946 frem til han døde i 1957.  Med pastor Oldenburg reiste han for santalmisjonen til India i 1922 og 1923 og skrev ei bok fra turen. For Lutherstiftelsen var han i styret (direksjonen) fra 1921 til 1945. Forlaget utga i 1941 ei bok om kirkehistorie som han skrev sammen med presten Lars Johan Danbolt (1895–1981).  Mellom 1932 og 1945 var han i Oslo bispedømmeråd.  Fra 1935 til 1947 var han formann i Landsrådet for Norges kristelige student- og gymnasiastlag (stiftet 1924), senere døpt om til Norges Kristelige Student- og Skoleungdomslag. Under den andre verdenskrig satt han i Kirkens samråd som ledet an i Kirkekampen, der norske kirkelige kjempet mot tyskerten.
Høegh ble i 1952 tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull. Han var sønn av Johan Fredrik Arnt Høeg (1846–1909) og Severine Andersen (1856–1935). Faren var skolebestyrer i Holmestrand da Hans ble født, senere prest i Nissedal, Skodje og Ålesund. I 1908 giftet Hans seg med Aagot Bjerknes (1885–1944) fra Drammen.

Se Høegh for mer om farsslekta


== Utgivelser ==
Hans Høeg (1923). Billeder fra Indien og vort missionsarbeide der. [Kristiania]: Den nordiske santalmission. 
Hans Høeg (oversetter fra gammelnorsk) (1925). Soga um Fridtjov den frøkne. Bergen: Lunde. 
Hans Høeg og Hans Svarstad (1932). Lesebok for norsk ungdom. Bergen: Lunde. 
Hans Høeg og Lars Johan Danbolt (1941). Kirkehistorie: kristenlivet gjennom tidene. Oslo: Lutherstiftelsen. 


== Litteratur ==
Ivar Seierstad (1963). Kristelig gymnasiums historie. [Oslo]: [Skolen] : I kommisjon: Lutherstiftelsen.  [Boken gir en detaljert beskrivelse av Høegs virke som rektor.]


== Referanser ==
Marianne Mørk

Marianne Mørk (født 16. mai 1953 i Ski) er en norsk skuespiller, komiker, regissør, forfatter, teatersjef, manusforfatter, produsent og sanger.
Hun er utdannet skuespiller i London og har Master of Fine Arts fra Boston, USA og jobbet ved flere av teatrene i Norge, Radioteatret, film og medvirket i flere TV-produksjoner for både NRK, TVNorge, TV 2 og TV3.
Hun er mest kjent for sitt samarbeid med KLM som hun samarbeidet med fra 1977 til 1983 og en gjesteopptreden som Nora Helmer i Ibsen-parodien Et nikkehjem i SKAI-TV i 1989.
Hun ble i 2012 tildelt Årets kulturnavn i Follo og driver i dag Marianne Mørks Teaterskole for Barn & ungdom, som setter opp flere teateroppsetninger.
Hun var gift med jazzmusikeren Frode Thingnæs (1940-2012), og de fikk to barn sammen.


== Bøker ==
Blått regn (2012, med Hilde Sjølset)
Glasskår (2015)


== Skuespillerjobber ==


=== TV-serier ===
KLM: Nynytt (1977-1978): Div. roller
Brødrene Dal og professor Drøvels hemmelighet (1979). Div. roller
KLM: Press (1979)
Narrespeilet (1980): Div. roller
Herfra til Haglemoen (1980)
Brødrene Dal og spektralsteinene (1982): Dronningen av Frankrike
KLM: Fjærsynet (1982-1983): Div. roller
KLM: SKAI-TV (1988-1989): Nora Helmer
Slå på (1990, TVNorge)
TV3s julekalender (1995 TV3)
Hotel Cæsar (1998-1999): Hilde Eikevik


=== Filmer ===
Noe helt annet (1985): Sykesøster


=== Teater ===
Fjernsynsteatret: I denne verden er alt mulig (1983)
Fjernsynsteatret: Etterbyrden (1984)
Alexander (1986)


== Diskografi ==
Mokke & Høst (1981, med Knut Lystad)
Bestevenner (1984, med Knut Lystad)
Slå på (1990, med Knut Lystad)
Den store sinte skumla svarte katta til Fru Haugen: Kjell Lunds barneviser (1996, med Ketil Gudim, Magnus Nielsen og Michaela Spandow)SinglerDe dype skoger/Hypp på deg (1990, med Knut Lystad)


=== Deltar på ===
Kampen Janitsjarorkester: As Time Goes By – «Live» fra Konserthuset (1979)
Cathy Ryen: Lengsel/Tidens barn (1983)
Frode Thingnæs Quintet med venner: Karneval i by'n/Samba karneval (1983)
Cathy Ryen: Cathy (1983)
Cathy Ryen: Jeanne d'Arc/Fantasy (1984)
Lillian Askeland: En sang som er min (1984)
Hilde Heltberg: En verden full av barn/Barn er glede (1984)
Pastel: Ring ring ring/Ti amo (1985)
Pastel: Pastel (1985)
Posten: Postens sommerkassett (1985)
Mariann Records: Schlager festival (1985)
Laila Dalseth: Some Other Time (1991)
M.M. Records: Du grønne dannede jul goddag (1995)
Laila Dalseth: One of a Kind (2000)
Lars Mjøen & Knut Lystad: Komplett galskap (2007)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marianne Mørk på Internet Movie Database 
(en) Marianne Mørk på Discogs 
(no) Marianne Mørks Barne og ungdomsteater
Eikveien (Tønsberg)

Eikveien (1-117, 2-120) er en 2,4 km lang vei gjennom Eik i Tønsberg. Veien utgjør en del av fylkesvei 465.


== Referanser ==
Petinopus

Petinopus er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene lever i Australia. Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utbredelse ==
Arten lever i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Liparetrini Burmeister, 1855
Slekten Petinopus Blackburn, 1898
Petinopus aegrotus Blackburn, 1898


== Kilder ==
Britton, E.B. (1990) A synopsis of the Australian genera of Liparetrini (Coleoptera : Scarabaeidae : Melolonthinae). Invertebrate Systematics 4: 159-195. [1]
Biolib.cz - liste over artene [2]
Atlas of Living Australia - Petinopus [3]


== Eksterne lenker ==
(en) Petinopus i Encyclopedia of Life 
(en) Petinopus i Global Biodiversity Information Facility 
Petinopus aegrotus – detaljert informasjon på Wikispecies
Zaburina

Zaburina er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En liten, matt, kastanjebrun oldenborre.


== Utbredelse ==
Arten lever i Sør-Amerika (Colombia).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Liparetrini Burmeister, 1855
Slekten Zaburina Saylor, 1945
Zaburina colombiana Saylor, 1945


== Kilder ==
Genric Guide to New World Scarab Beetles - Zaburina [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Zaburina i Encyclopedia of Life 
(en) Zaburina i Global Biodiversity Information Facility 
Zaburina colombiana – detaljert informasjon på Wikispecies