jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Maria Louise Ramé

Ouida, pseudonym for Maria Louise Ramé (født 1. januar 1839 i Bury St. Edmunds i Suffolk i England, død 25. januar 1908 i Viareggio i Toscana i Italia var en britisk forfatter. Forfatternavnet «Ouida» var hennes måte å uttale sitt navn Louise som barn. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Maria Louise Ramés far var fransk og hennes mor Susan Sutton var engelsk og fatter av en vinhandler.


=== Karriere ===
Ouida debuterte i en alder av 24 år som forfatter i 1863, med romanen Held in Bondage. Hun skrev over 40 romaner. Hun utmerket seg med sin ekstravagante stil og redsel for moralsk følsomt stoff. Hennes tidlige romaner var ofte eventyrlige og sensasjonelle, mens de senere er romantiske beretninger i et historisk miljø. Hun skrev også bøker for barn. 

Til hennes mest kjente verk verker hører Under two Flags (1867) og A dog of Flanders (1872), som begge er blitt filmatisert flere ganger. Under two Flags  beskriver britene i Algerie; den uttrykker sympati med de franske kolonisatorer (kalt pieds noirs) som Ouida identifiserte seg sterkt med, og i noen grad med araberne. The American author Jack London cited her novel Signa, which he read at age eight, as one of the eight reasons for his literary success.På 1860-tallet var Ouida en veletablert forfatter og salongvertinne med base i London, omgitt av tidens britiske kulturpersonligheter. Til hennes samlinger kom det soldater, politikere, litterære størrelser (som Oscar Wilde, Algernon Swinburne, Robert Browning og Wilkie Collins), og kunstnere (som John Millais).I 1871 flyttet hun til Italia og slo seg ned like utenfor Firenze, hvor hun fortsatte å skrive og førte en eksentrisk tilværelse. Hun foretrakk å skrive sitt etternavn som de la Ramée for å fremstå som adelig.
Skjønt hun solgte godt, forvaltet hun ikke sine penger så klokt. Hun ble tilbudt en civil list pensjon på £150 i året av statsminister sir Henry Campbell-Bannerman, etter søknad fra Alfred Austin, George Wyndham, og Walburga, Lady Paget, og dette tok hun nølende imot, etter at hennes venn Lady Howard of Glossop fikk henne med på det, den 16. juli 1906.Med årene mistet hun sine fleste venner og døde fattig i Viareggio med et hus fullt av hunder.Hun hørte til de mest leste forfatterne i det viktorianske England, men falmet deretter i popularitet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Maria Louise Ramé – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ouida på Internet Movie Database 
(en) Ouida hos The Movie Database 
(en) Ouida hos Internet Broadway Database 
(en) Ouida hos Internet Broadway Database
Untermensch

Untermensch er et uttrykk fra nazistenes språkbruk og eugenikk. Ifølge nasjionalsosialismens raseteorier og ideologi var «ariere», det vil si de germanske folk overlegne alle andre. I motsetning til disse sto alle som falt i gruppen Untermensch, først og fremst jødene, men også en rekke andre folkeslag.
Allerede i Adolf Hitlers bok Mein Kampf (norsk: min kamp), ble jøder klassifisert som «fiender av riket». Kort etter at nazistene kom til makten ble jødene sjikanert og forfulgt. Nürnberglovene fra 1935 fastslo hvem som var jøder eller «halvblods», og hvem som var «ariere». Men også andre «fremmede raser» som «slavere», «sorte» og «sigøynere» ble omtalt som «mindreverdige minoriteter» i forhold til den tyske flertallsbefolkning. Også «asosiale» individer med germansk blod ble beskrevet som «undermennesker», ble forfulgt og truet med «utryddelse».
Nazistene klassifiserte undermennesker i forskjellige typer, og mens jødene skulle utryddes kunne slavere utnyttes som slavearbeidere. Historikeren Robert Jan van Pelt skriver, at for nazistene, «var det kun et lille skritt til en retorikk, der oppildnet det europeiske Mensch mod det sovjetiske Untermensch, som var kommet i klørne på den jødiske-bolsjevisme».


== Slavere var «Untermenschen» ==
Nazistiske ideologer definerte slavere som Untermenschen, mennesker som knapt kunne utnyttes som slaver. Adolf Hitler og Joseph Goebbels sammenlignet dem med «kaninfamilier» eller «upåvirkelige dyr», som gikk på «tomgang» og var «uorganiserte», og bredte seg som «en bølge av smuss». Oppfatningen at slaverne var undermennesker var utbredt i tysk folkekultur og særlig en holdning som kom frem i forhold til polakker. Denne oppfatningen hadde omfattende støtte, selv etter krigen.


== Nazistenes vitenskap ==
Nazistene kunne delvis bygge på populære folkelige holdninger om antisemittisme og antiziganisme.
Biologilærerne i skolene i Nazityskland underviste om forskjellen mellom rasene: Nordiske og tyske ble klassifisert som «Übermenschen», mens «uedle» jødiske og slaviske folk ble plassert i klassen «Untermenschen».Nazistiske antropologer forsøkte vitenskapelig å trekke en skillelinje mellom germanere og slaverne: De fleste slaver er kortskallede, de har korte kranier, noe som beviser at de er ikke-nordiske.


== Politiske mål ==
Omtalen av de slaviske folk som «Untermensch» tjente nazistenes politiske mål, og ble brukt som legitimering av Tysklands ekspansjonistiske politikk, især deres aggresjon mot Polen og Sovjetunionen for at skaffe Lebensraum, spesielt i Ukraina. Det tredje rikes tidlige planer (i Generalplan Ost) omfattet tvangsforflytning, slaveri og eliminering for ikke mindre enn 50 millioner mennesker. Dette var mennesker som ikke ble ansett som egnet til Germanisering og de hørte hjemme i områder man ønsket å erobre. Ukrainas stepper var særlig mål for Herrefolkets kolonisering.
Tyskere og skandinaver ble beskrevet som germanske (ariske) eller overmennesker.
Den tyske diktatoren Adolf Hitler anså ikke slavere for å være ariere, men brukte likevel soldater fra enkelte slaviske land, for eksempel Kroatia og Bulgaria, som var rikets allierte.


== Referanser ==
Prime Video

Amazon Video er et videotorg og videostrømmetjeneste som drives av Amazon.com. Tjenesten tilbyr fjernsynsserier og filmer for leie eller kjøp, og som en del av Amazon Prime-abonnementet kan utvalgte titler sees utelukkende av Prime- eller Prime Video-medlemmer, hvor videomedlemskap tillater visning uten full Prime. I likhet med konkurrentene har Amazon sikret seg en rekke eksklusive innholdsavtaler for å differensiere sine tjenester, inkludert en flerårig lisensavtale med HBO i USA.Tjenesten ble lansert 7. september 2006 som Amazon Unbox i USA.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(mul) Offisielt nettsted 
(en) Amazon Prime Video – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Baudhayanasutraene

Baudhayanasūtraene er en gruppe vediske sanskrittekster som omhandler dharma, daglige ritualer, matematikk, etc. De hører til Taittiriyashakha, en grein av krishna yajurveda, og ble samlet fra det 8. til det 7. århundre f.Kr.De består av seks telser:

Śrautasûtra i 19 Praśnas (spørsmål)
Karmāntasûtra i 2 Adhyāyas (kapitler)
Dvaidhasûtra i 4 Praśnas
Grihyasutra i 4 Praśnas
Dharmasûtra i 4 Praśnas
Śulbasûtra in 3 AdhyāyasBaudhāyana Śulbasûtra inneholder flere tidlige matematiske resultater, deriblant en tilnærmelse av kvadratroten av 2 og en versjon av Pythagoras’ læresetning


== Referanser ==
Red Sparrow

Red Sparrow er en roman av Jason Matthews, utgitt av Scribner 4. juni 2013. Romanen er en spionthriller om en russisk og en amerikansk etterretningsoffiser, hvorav den russiske vurderer å bli dobbeltagent. Forfatteren har bakgrunn fra CIA.Boken ble filmatisert i 2017.


== Handling ==
Dominika Egorova (som går under kallenavnet «Red Sparrow») var en tidligere russisk ballerina, som blir tvunget av onkelen sin til å gjennomgå spionasje-opplæring for den russiske regjeringen ved Sparrow School - hvor folk blir opplært til å forføre målene sine.
Andre viktige karakterer er Marble, en russisk dobbeltagent som i all hemmelighet sender etterretning til CIA. Samt Nate Nash, en offiser i CIA som forsøker å rekruttere og håndtere etterretningsagenter på vegne av byrået.


== Referanser ==
Sigurd Lamark

Sigurd Lamark (født 8. februar 1992) er en norsk musiker og låtskriver fra Bodø. Som artist bruker han gjerne bare etternavnet. Lamark vokste opp som en del av det gryende musikkmiljøet i Bodø, og spilte som ungdom i bandet I has a bucket! Han har vært tett knyttet til miljøet rundt Kulturhuset Gimle og X Rockeklubb. Lamark albumdebuterte som soloartist i 2014 med God nok grunn, et album som fikk gode kritikker.Lamark har opptredt på festivaler som Parkenfestivalen, Trænafestivalen og nå nedlagte Hovefestivalen.Lamark har samarbeidet med blant andre Petter og Kristoffer Unstad fra Kråkesølv, rapperen RSP og produsent Matias Tellez.


== Diskografi ==


=== Album ===
2017 - Byen
2014 - God nok grunn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sigurd Lamark på MusicBrainz
Slingring (fletteteknikk)

Slingring videresendes hit. For rotasjonen innen fartøydynamikk, se slingring (rotasjon)

Slingring er en teknikk for å fremstille solide, firflettede tråder, snorer og bånd. Teknikken har vært brukt til å lage rokkesnorer, piskesnorer, slitekanter (skoningskanter) nederst på stakker, og ved linefiske til å lage forsyn/snøre fra lineryggen ned til fiskekrokene, før forsyn av kunstfiber kom i handelen. Slingra forsyn var også i bruk som det tynneste/siste snøret før angelen ved andre typer fiske.


== Redskap og teknikk ==

Redskapene som brukes til slingring, kalles slingrestokker eller slyngestokker. Et sett består av fire stokker. De har ofte en flaskelignende form, og kan ligne kniplepinner, men er mye større. Kniplepinner er ofte rundt 10 cm lange, slingrestokker gjerne rundt 20 cm. På hver stokk er det spolet opp tråd (eller garn) som sikres med et halvstikk. De løse trådendene samles og henges opp i en krok, så slyngestokkene kan slenges frem og tilbake. Tråden flettes ved at stokkene to og to slenges i kryss, så de skifter plass innbyrdes, og trådene flettes til snor. Dette arbeidet kan utføres av én person, eller av to personer som står overfor hverandre med en slingrestokk i hver hånd, og slenger hhv høyre og venstre hånds stokker til hverandre. 
Til forsyn ble det også brukt en annen type stokker, kalt forsynskroker eller forsynkroker, men prinsippet for fletting, eller slingring, var den samme: To og to snorer skiftet plass innbyrdes.
Fingring av snorer og bånd, det vil si en teknikk der kun hendene og fingrene brukes til å flette snorene, ligner på slingring, og kalles også på enkelte dialekter «sløngjing».


== Referanser og fotnoter ==


== Kilder ==

Fischer, Birthe K. (1978). Bånd og redskab (dansk). Køge: Sesam. s. 53–56. ISBN 8773244007. 
Gauslaa, Torbjørg (1979). «Slingra rokkesnor». Norsk Husflid. Norges Husflidslag (5). 
Gauslaa, Torbjørg (1976). «Slyngestokkar». Norsk Husflid. Norges Husflidslag (4): 16–17. 
Hald, Margrethe (1975). Flettede Baand og Snore (dansk). Gyldendal. s. 26–27. ISBN 8700685917. 
Johannessen, Randi M. (oversetter); Gjertsen, Karl R. (oppdatert og utvidet teksten) (2001). O U T L I N E klassifikasjonssystem for museum og arkiv. Norsk museumsutvikling. Norsk museumsutvikling (NMU). ISBN 82-90935-94-3. 
Murvold, Hilde (2008–2009). «Skatter fra magasinet, del 2» (PDF). Skomskott: 15. Arkivert fra originalen (PDF) 23. februar 2017. Besøkt 22. februar 2017. 


== Eksterne lenker ==
Kort YouTubefilm som viser teknikken når to personer slingrer (Besøkt 22. februar 2017)
Lamark

Lamark kan vise til:

LaMark Carter
Sigurd Lamark
Albert Préjean

Albert Préjean (født 27. oktober 1894 i Pantin, død 1. november 1979 i Paris) var en fransk skuespiller.Han var far til Patrick Préjean og bestefar til Laura Préjean.
Prejean døde i 1979 og er gravlagt på cimetière d'Auteuil.


== Filmer i utvalg ==
1924: Le Miracle des loups
1925: Paris Qui Dort (kortfilm)
1927: Sjakkspilleren (Le joueur d'échecs)
1928: En italiensk stråhatt (Un chapeau de paille d'Italie)
1929: De nye herrer (Les Nouveaux Messieurs)
1930: Under Paris' hustak (Sous les toits de Paris)
1930: Tolvskillingsoperaen (Die 3 Groschen-Oper)
1931: Det var i Paris (Un soir de rafle)
1932: Sjømannens sang
1933: To freidige herrer
1934: Krisen er slutt
1935: Pokker til pike (Quelle drôle de gosse)
1936: Jenny
1938: En gate i Paris (La rue sans joie)
1942: En natt i Paris (Caprices)
1943: Til damenes tjeneste (Au bonheur des dames)
1947: Det røde marked (La Kermesse rouge)
1948: Brødre (Les frères Bouquinquant)
1952: Begjær og kjærlighet (Le désir et l'amour)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Albert Préjean på Internet Movie Database 
(sv) Albert Préjean i Svensk Filmdatabas 
(da) Albert Préjean på Filmdatabasen 
(fr) Albert Préjean på Allociné 
(en) Albert Préjean på AllMovie 
(en) Albert Préjean hos The Movie Database
Den smukke venn (film)

Den smukke venn, (originaltittel: Bel Ami) er en tysk filmmusikal fra 1939 regissert av Willi Forst etter Guy de Maupassant roman «Smukke ven». Forst spiller også filmens hovedrolle.


== Medvirkende ==
Willi Forst: George Duroy
Olga Tschechowa: Madeleine Forestier
Hilde Hildebrand: Clotilde von Marelle
Ilse Werner: Suzanne Laroche
Lizzi Waldmüller: Rachel
Johannes Riemann: Laroche
Will Dohm: Charles Forestier
Marianne Stanior: Grisette
Aribert Wäscher: Zeitungsverleger Walter
Hubert von Meyerinck: Redakteur Varenne
Hadrian Maria Netto: Rival
Walter Gross: Stenotypist
Ilse Petri: Zofe bei Frau von Marelle
Rosita Serrano: Sängerin
Tatjana Sais: Duroys Tischdame
Lotte Spira: Walters Tischdame
Bruno Ziener: Parlamentsdiener
Werner Scharf: Dolmetscher
Ewald Wenck: Standesbeamter


== Musikk i filmen ==
«Du hast glück bei den Frau'n, Bel Ami»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Den smukke venn på Internet Movie Database 
(sv) Den smukke venn i Svensk Filmdatabas 
(nl) Den smukke venn på MovieMeter 
(en) Den smukke venn på AllMovie 
(en) Den smukke venn på Rotten Tomatoes
1. serierunde i Eliteserien 2017

1. serierunde i Eliteserien i fotball for menn 2017 startet lørdag 1. april klokken 18:00


== Kampfakta ==
Lørdag 1. april 2017

Søndag 2. april 2017

Mandag 3. april 2017


== Referanser ==
American Motor Vehicle Company

American Motor Vehicle Company ble stiftet i Lafayette i Indiana i 1916.
Det bygget Auto Red Bug og American Junior Automobile modeller 1916 og 1920.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilen de bygde, Auto Red Bug Arkivert 1. januar 2017 hos Wayback Machine.
Peter Tønder Solemdal

Peter Tønder Solemdal (født 9. april 1876 i Molde, død 2. juni 1963 i Molde) var museumsbestyrer, møbelsnekker og utdannet innen kunsthistorie og tegning. Solemdal arbeidet i over 50 år for å bevare bygnings- og kulturhistorie i Romsdal. Han regnes som den som grunnla Romsdalsmuseet i Molde. En byste av Peter Tønder Solemdal, laget av Steinar Sandvig, finnes på museumsområdet. Solemdal har mottatt Kongens fortjenstmedalje i gull og  Borgerdådsmedaljen i sølv for sin kulturhistoriske innsats  .


== Livshistorien ==
Solemdals far var Ole Monsen Solemdal, han var møbelsnekker og hadde etablert Solemdals møbelfabrikk. Hans mor var Gunhild Helene Tønder. Solemdal kunne ikke gå middelskolen på grunn av dårlig økonomi i familien, og han begynte i snekkerlære hos sin far. Senere reiste han ut og utdannet seg 2 år i ved Kunst- og handverksskolen i Kristiania, 1 år i Stockholm og 2 år i Tyskland, hvor han med stipend gikk på tegneskole i Berlin  . 


=== Romsdalsmuseet ===
Tilbake i Molde var det ikke Solemdal tanke å etablere et museum, men slik ble det. «...det begynte som en hobby med dette museet. En hobby som etterhvert tok overhånd» var Solemdals egen oppsummering i et avisintervju . Kanskje lå det litt i tidsånden, 1890-årene med nyromantikk og sans for nasjonale verdier, unionsoppløsningen i 1904-1905 og romsdalingen Anders Sandvigs samlinger på Maihaugen åpnet i 1904. Solemdal var med å grunnlegge Romsdal Bygdemuseum i 1912. Solemdal var første bestyrer. De første år var økonomien dårlig, oppgavene og visjonen stor. Men museet vokste og fikk et større bidrag fra Staten i 1920. Museet har senere endret navn til Romsdalsmuseet . 
Solemdal var engasjert og opptatt av kulturarven, han tenkte ikke bare på Romsdalsmuseets samlinger i Molde, på slutten av 1930-tallet ble det skrevet artikler om blant annet Grytten kirke, om bumerker, om runene i Rødven stavkirke med mer. Etterhvert har museet utviklet seg til å omfatte bygninger og steder i nesten alle romsdalskommunene. Solemdal var styreleder over 40 år og hadde en sentral rolle i at museet er et av norges største regionsmuseum. I Romsdalsmuseets Årbok i 1961 skriver Per Amdam om Solemdals museumssyn, som han mener er forut for sin tid: «Aldri museums-magasin inne i stuene, men levende interiør. Vi skal sitte der og vente inn folkene som bor der. De er bare ute på markene og arbeider, men er ‘snart tilbake.»  .


=== Annet ===
Solemdal fikk i 1947 overrakt Kongens fortjenstmedalje i gull . I 1955 ble han tildelt Borgerdådsmedaljen i sølv . Han ble æresmedlem i Fortidsminneforeningen i 1927 . Solemdal var formann i byggekomiteen for Molde domkirke, den ble innviet i 1957. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Amdam, Per. «Romsdalsmuseet og dets skaper gjennom 50 år.» Romsdalsmuseets Årbok 1961. pdf
Amdam, Per. «Peter Tønder Solemdal. In memoriam.» Romsdalsmuseets Årbok 1962. Side 8. pdf
Parelius, Nils: Peter Solemdal forteller om sin barndom og ungdom. Romsdalsmuseets årbok 1987. pdf
Sanden, Jarle. «Romsdalsmuseet – tilbakeblikk på 100 år.» Romsdalsmuseets Årbok 2012. pdf
Solemdal, Peter Tønder. «Solemdals møbelfabrikk, Molde, 80 år. 1866-1946 : firmaets historie.» 1946.
Shiritori

Shiritori (しりとり, Shiritori) er en japansk ordlek, som innebærer at spillerne sier et ord som starter med samme kana som det forrige ordet nevnt sluttet med. I leken kan man bruke alle de japanske skrivesystemene: hiragana, katakana og kanji, men leken blir mer kompleks hvis kanji tas i bruk. Leken er over hvis en av spilleren sier et ord som slutter på ん/ン (n, ん/ン), siden ingen japanske ord starter på ん/ン (n, ん/ン), eller ikke kommer på flere ord. Generelt sett sier reglene også at man heller ikke kan repetere et ord og kun bruke substantiv. Det er også mulig å ha en regel som sier at man ikke kan bruke ord som slutter på ん/ン (n, ん/ン). I dette tilfellet sluttes leken bare hvis en av spillerne ikke kommer på flere ord.


== Referanser ==
Statistikk for Eliteserien 2017

Denne siden viser utvalgt statistikk for Eliteserien i fotball for menn 2017.


== Rundestatistikk ==


== Målstatistikk ==

 
Kilde: VG


== Merknader ==


== Referanser ==
Kasusstyring

Kasusstyring er når et verb eller en preposisjon sies å styre den grammatiske kasusen til det tilhørende substantivet. Det er svært sentralt i språk med mange kasus, som finsk og russisk. I det norske skriftspråket spiller det ikke lengre noen rolle, da kasussystemet i norsk har forsvunnet i stor grad. I enkelte dialekter som fortsatt bruker kasus, er det bruk av kasusstyring. De eneste restene av kasusstyring i norsk skriftspråk i dag er i frosne uttrykk. For eksempel «i live» som følge av at preposisjonen «i» styrte dativskasusen i tidligere norsk, og «live» er dativ av «liv».


== I tysk ==
I tysk er kasusstyring utbredt. Følgende er eksempler på kasusstyring i tysk.
Verbet «helfen» («hjelpe») styrer dativ, dermed må det tilhørende substantivet være i dativ. I dette eksempelet «mir».
«Kannst du mir helfen?» («Kan du hjelpe meg?»)
Preposisjonen «wegen» («på grunn av») styrer genitiv, da må det tilhørende substantivet være i genitiv. I dette eksempelet «kosten», hvor den får den bestemte genitivsartikkelen «der».  
«wegen der Kosten» («På grunn av kostnadene»)
Merk at i muntlig tysk vil man ofte komme over at dativsbøyning brukes i stedet for genitiven, som kan forekomme i sistnevnte eksempel, men i det skriftlige språket står genitiven fortsatt sterkt, dermed får dette eksempelet genitivsbøyning.


== Litteratur ==
Torbjørn Nordgård (1990). Generativ syntaks: ei innføring via norsk. Oslo: Novus. s. 89–93. ISBN 8270991651.
Kurt von Schröder

Kurt (Freiherr) von Schröder (født 24. november 1889 i Hamburg, død 4. november 1966 samme sted) var en tysk bankmann, rådgiver for NSDAP og SS-general (Brigadeführer).
Schröder er kjent for å ha lånt sitt hus i Køln, til et møte mellom Adolf Hitler og Franz von Papen som fant sted 4. januar 1933. Under møtet ble Hitler og Papen enige om en strategi for dannelsen av Adolf Hitlers regjering. Schröder var rik og gav gjennom årene flere millioner reichsmark til partiet.
Han ble i 1947 dømt til en straff av tre måneders fengsel og 1500 riksmark i bot.


== Referanser ==
Nepespa

Nepespa er en tradisjonell julemiddag fra Setesdal i Aust-Agder. Ordet spa kommer fra det norrøne ordet spað, som betyr tynn suppe. Dette vitner om at retten har røtter tilbake til vikingtiden, om ikke enda eldre. 
Etterhvert, trolig før 1900-tallet, ble nepen erstattet med kålrot. I øvre deler av Setesdal kalles kålrot for nepe, Dermed kan «nepespa» fritt oversettes til «kålrotsuppe».
Nepespaet serveres sammen med røkt kokt lammekjøtt og/eller fersk kokt fjellørret – i tillegg til kokte neper og ferske lefser. Enkelte serverer også kokte poteter til. 
Kraften fra tilberedningen av lamme- eller fiskekjøttet benyttes som oftest som basis i spaet, men enkelte bruker kun kraften fra nepene. Kraften iblandes en meljevning (hvetemel og helmelk) for å oppnå den riktige suppekonsistensen. 
Nærmest hver eneste gård i Setesdal har sin egen vri på retten, som har blitt foredlet gjennom generasjon på generasjon. Det finnes derfor flere lokale variasjoner og sammensetninger av denne tradisjonsrike middelalderretten.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hedenstad, Jan; Verpe, Frode (2015). Rune & Margit & Moi – I Setesdals kulinariske skattkammer. Bergen: Vigmostad Bjørke. ISBN 978-82-516-8540-5.
Numa Denis Fustel de Coulanges

Numa-Denis Fustel de Coulanges (født 18. mars 1830, død 12. september 1889) var en fransk historiker som arbeidet som professor ved Sorbonne fra 1878. I sitt ungdomsverk La Cité antique (1864), som har en fremtredende plass i fransk historieforskning, la han vekt på de religiøse faktorers betydning for det antikke bysamfunn. Hans hovedverk er Histoire des institutions politiques de l'ancienne France (4 bd., 1875–89), der han prøvde å påvise at de germanske folkevandringer ikke hadde brutt sammenhengen mellom antikk og middelalder i Frankrike.


== Referanser ==
Torgeir & Kjendisene

Torgeir & Kjendisene er et norsk rockeband fra Moss med medlemmene: Torgeir Hansen, Per Kværner, Dag Vidar Kruse og Dag Anders Sandell. Bandet vant Spellemannprisen 2016 i klassen danseband for En runde til.


== Diskografi (album) ==
Pub-liv (1993)
Uteliv (1995)
I live (1996)
Rått party (1998)
Elsker livet som gal (2000)
Feitest Hits (2001)
Perler fra svin (2002)
Tørst (2003)
Skål! – Beste 21 partyslagere (2004)
Go Harry (2006)
Landeveiens ryttere (2007)
En runde til (2016)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
torgeirogkjendisene Offisielt nettsted