jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Brevitalitrus

Brevitalitrus er en slekt innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.


== Arter ==
Brevitalitrus dyaulanus (Bousfield, 1971)
Brevitalitrus hotulanus (Calman, 1912)
Brevitalitrus nesius (J.L. Barnard, 1960)
Brevitalitrus stephenseni (Bousfield, 1971)
Brevitalitrus strinatii (Stock, 1997)
Brevitalitrus toli (J.L. Barnard, 1960)
Brevitalitrus wolffi (Bousfield, 1971)


== Eksterne lenker ==
(en) Brevitalitrus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Brevitalitrus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Brevitalitrus hos NCBI 
Brevitalitrus – detaljert informasjon på Wikispecies
Zebra Art Records

Zebra Art Records er et svensk plateselskap. 
Zebra Art er et uavhengig plateselskap med sete i Göteborg. Det drives av Valle Erling og har gitt ut plater siden 1998. Blant selskapets artister kan nevnes Eldkvarn, som har gitt ut tre livealbum på dette selskapet, samt Stefan Andersson, Ideell Rebell, Martin Schaub, Sara Thuresson, Sam Vesterberg, West of Eden og Valle Erlings gruppe Valdemar.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Izet Hajrović

Izet Hajrović (født 8. august 1991) er en bosnisk fotballspiller som spiller for den greske klubben Aris Thessaloniki. 
Han har tidligere spilt for den sveitsiske klubben Grasshopper og den tyrkiske klubben Galatasaray. Han er født i Sveits, men begge foreldrene hans er Bosnjaker fra Montenegro. Han har også en yngre bror, Sead Hajrović, som spiller for Grasshopper. Han spilte sinn første og eneste landskamp for det sveitsiske landslaget den 14. november 2012 i en treningskamp mot Tunisia. Den 10. september debuterte han for det bosniske landslaget med å score i en VM-kvalifiseringskamp mot Slovakia.


== Meritter ==
Grasshopper Zurich

Den sveitsiske cupen: 2012–2013Galatasaray

Den tyrkiske cupen: 2013–2014


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Izet Hajrović – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Izet Hajrović – FIFA 
(en) Izet Hajrović – UEFA 
(en) Izet Hajrović – Transfermarkt 
(en) Izet Hajrović – national-football-teams.com 
(en) Izet Hajrović – WorldFootball.net 
(en) Izet Hajrović – Soccerbase.com 
(en) Izet Hajrović – FootballDatabase.eu 
(en) Izet Hajrović – Soccerway 
(en) Izet Hajrović – EU-Football.info 
(tr) Izet Hajrović – Mackolik.com
VM i landhockey for menn 1973

VM i landhockey 1973 for menn ble arrangert på Wagener Stadion i byen Amstelveen i Nederland fra 24. august til 2. september 1973. Det var det andre verdensmesterskapet i landhockey avholdt i regi av Det internasjonale hockeyforbundet (FIH). Turneringen ble vunnet av vertsnasjonen Nederland, som beseiret India 4−2 på straffeslagkonkurranse, etter at stillingen i finalen hadde stått 2-2 etter ekstraomganger.


== Resultater ==


=== Gruppespill ===


==== Gruppe A ====
     Kvalifisert til semifinaler


==== Gruppe B ====
     Kvalifisert til semifinaler


=== Plasseringsspill ===


==== Kvalifisering til kamp om 9.−12.-plass ====


==== Kamp om 11.- og 12.-plass ====


==== Kamp om 9.- og 10.-plass ====


==== Kvalifisering til kamp om 5.−8.-plass ====


==== Kamp om 7.- og 8.-plass ====


==== Kamp om 5.- og 6.-plass ====


=== Finalespill ===


==== Semifinaler ====


==== Bronsefinale ====


==== Finale ====


== Statistikk ==


=== Sluttplassering ===


=== Toppscorere ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
FIHs offisielle nettside for mesterskapet (engelsk)
Oppsummering − rediff.com (engelsk)
VM i landhockey for menn 1998

VM i landhockey 1998 for menn var det niende verdensmesterskapet i landhockey og ble arrangert samtidig med kvinnenes turnering i byen Utrecht i Nederland. Det ble avholdt på Stadion Galgenwaard fra 21. mai til 1. juni 1998. Turneringen ble vunnet av det nederlandske landhockeylandslaget, som tok sin tredje VM-tittel. Spania tok andreplassen, mens Tyskland endte på tredjeplass. Nederland skrev historie ved å bli det første og hittil eneste landet i verden til å vinne et verdensmesterskap på hjemmebane to ganger. Det var også andre gang mesterskapet ble i Nederland.  


== Arena ==
Stadion Galgenwaard i den nederlandske byen Utrecht var arena for dette niende verdensmesterskapet. Stadionet ble åpnet i 1982 og blir i hovedsak brukt til fotball. Det er hjemmebanen til fotballklubben FC Utrecht. Stadion Galgenwaard har en tilskuerkapasitet på om lag 24 500 og var i sin tid et av de mest moderne stadionene i verden. Det har blitt brukt som spillested for to VM-finaler: Den første var finalen i denne VM-turneringen (som denne artikkelen handler om), mens den andre var for finalen i U20-VM i fotball i 2005. 


== Resultater ==


=== Gruppespill ===


==== Gruppe A ====
     Kvalifisert til semifinaler


==== Gruppe B ====
     Kvalifisert til semifinaler


=== Plasseringsspill ===


==== Kvalifisering til kamp om 9.−12.-plass ====


==== Kamp om 11.- og 12.-plass ====


==== Kamp om 9.- og 10.-plass ====


==== Kvalifisering til kamp om 5.−8.-plass ====


==== Kamp om 7.- og 8.-plass ====


==== Kamp om 5.- og 6.-plass ====


=== Finalespill ===


==== Semifinaler ====


==== Bronsefinale ====


==== Finale ====


== Statistikk ==


=== Sluttplassering ===


=== Toppscorere ===


=== Priser ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
FIHs offisielle nettside for mesterskapet (engelsk)
Oppsummering − rediff.com (engelsk)
Soknebud

Soknebud eller sognebud, også kalt berede (berette), er en prests nattverdsbesøk hos sjuke og døende. Handlinga blir forretta etter et spesielt ritual. Soknebud kan også forrettes for mennesker som ikke er syke eller døende, men bare ønsker nattverd (og/eller skriftemål) hjemme.


== Praksis ==
Soknebud er besøk av prest hos folk som ligger sjuke eller for døden, sånn at presten kan snakke og be med de sjuke og dele nattverd.
Når prestene er budsendt, vil de først samtale med den sjuke, gjerne i enerom, sånn at de kan være sikker på om han eller hun ønsker nattverd. Presten vil da også få vite om den sjuke ønsker å skrifte.
Kirken har en egen liturgi for soknebud. Etter ordninga i Den norske kirken kan en prest eller diakon gå i soknebud. Liturgien blir innledet med salmesang, fortsetter med ei kort bønn og Fadervår før liturgen forretter nattverden for dem som er tilstede. Han vil avslutte med den aronittiske velsignelse og gjerne en salme. Presten skal bære embetsdrakt hvis det er mulig.M. B. Landstad har beskrevet et soknebud i diktet «Et Sognebud» (1842).


== Se også ==
Sykesalving, «den siste olje»
Nattverd


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tjensteordning for diakoner
Oppslagsordet «sogne-bud» i Ordbog over det danske Sprog 1700-1950
Grunnskole

En grunnskole, primærskole eller primærutdannelse er den første skoleformen i livet, der elever, oftest barn, lærer grunnleggende kunnskaper, blant annet å lese, regne og orienteringsfag. Det er stor forskjell mellom ulike land i verden på hva som betraktes som elementære kunnskaper og hvor lang grunnskoleutdanningen skal være. For å utdanne seg videre, kreves avsluttet grunnskole.
Utdanning i grunnskole er ofte lovfestet i form av skoleplikt. Retten til elementær utdannelse og å til skole nevnes i Menneskerettighetserklæringen fra FN.


== Grunnskole i ulike land ==


=== Norge ===

Grunnskolen i Norge ble innført på 1970-tallet, da folkeskole ble avskaffet. Først var den 9-årig. Nå er den 10-årig. Avlagt grunnskoleutdanning i Norge gir grunnlag for videregående opplæring.


=== Finland ===

Grunnskolen i Finland (fi: peruskoulu) ble innført på 1970-tallet, og erstatte den tidligere folkeskolen, "medborgarskolan" og "mellomskolen". Denne forandringen ble lovfestet i 1968, men overgangen skjedde gradvis på 1970-tallet.
Grunnskolen er niårig med ett frivillig tiende år, og begynner normalt det året barnet fyller 7 år, men skolestarten kan flyttes fram eller tilbake med ett år. Undervisningen gjøres i hovedsak av klasselærere i klasse 1–6, og av faglærere i klasse 7–9. Skolespråket er normalt finsk, svensk eller samisk. Normalt går barna ett år i frivillig forskoleklasse før skolen.
Kommunene er ansvarlige for grunnskoleundervisningen, men det finnes også statlige og private skoler, for eksempel i sammenheng med lærerutdannelse med spesielle språkprogram eller alternativ pedagogikk. Skolegang og skolemateriell er gratis for eleven, liksom skolereiser om de er lange eller vanskelige, eller overnatting med helpensjon om dette er et behov. Visse spesielle skoler har rett til å kreve avgifter.
Finske barn har læreplikt til grunnskolens lærekurser er avsluttet, eller høyest ti år, men ikke skoleplikt: en familie kan velge å arrangere undervisningen på en annen måte. Muligheten utnyttes av 400–600 barn.


=== Island ===

Grunnskolen på Island ble innført i 1974 og er ti år lang. Grunnskole heter "grunnskóli" på islandsk.


=== Sverige ===

Grunnskolen i Sverige er 9-årig og obligatorisk og det er for denne skoleformen som den nasjonale skoleplikten gjelder. Grunnskole heter "grundskola" på svensk.
Grunnskolen ble fram til 1994 oppdelt i tre stadier der "lågstadiet" omfattet klasse 1-3, "mellanstadiet" klasse 4-6 og "högstadiet" klasse 7-9. Grunnskolen følges av "gymnasieskolan", men skoleplikten gjelder ikke der. De fleste fullfører allikevel dette.


=== Tyskland ===

Grunnskolen i Tyskland omfatter siden 1920 de laveste klassene i den tyske folkeskolen.


== Se også ==
Grunnskolelærer
Friskole


== Referanser ==
Lev Karakhan

Leo «Lev» Mikhajlovitsj Karakhan (Karakhanian) (armensk Կարախանյան Լեւոն Միքայելի, russisk Лев Михайлович Карахан; født 20. januar 1889 i Tbilisi, henrettet 20. september 1937 i Moskva) var en sovjetisk bolsjevikisk diplomat av armensk slekt, fra Georgia.
Etter oktoberrevolusjonen i 1917 ble han med i det revolusjonære militærråd for RSFSR; i 1918 ble han så valgt til delegasjonsmedlem til den russiske delegasjon (sammen med blant andre Leo Trotskij og Adolf Joffe) ved fredsforhandlingene i Brest-Litovsk.
Fra 1918 til 1920 (og atter fra 1927 til 1934) fungerte han som stedfortredende folkekommissær for utenrikssaker. I denne forbindelse utferdiget han den 27. juli 1919 det såkalte Karakhanmanifestet hvori den nye sovjetstaten frasa seg alle privilegier som Tsarrussland hadde skaffet seg i Kina under Qing-dynastiet. Dette bidro sterkt til å skape interesse for den russiske revolusjon og for kommunismen i Kina, der den antiimperialistiske fjerde mai-bevegelsen var i fremmarsj.
Karakhan var sendebud i Polen 1921–1922 og i Kina 1924–1926, der han med stor smidighet visste å gjøre seg gjeldende i østasiatisk politikk. I 1926 blev Karakhan vikarierende utenrikskommissær for Georgij Tsjitsjerin. Han var senere Maksim Litvinovs nærmeste mann.
Han ble henrettet i 1937 under de stalinistiske utrenskninger. Hans hustru, Marina Semjonova, døde i 2010.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lev Karakhan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fabian Schär

Fabian Lukas Schär (født 20. desember 1991) er en sveitsisk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Newcastle United FC.Schär har tidligere også spilt for de sveitsiske klubben Wil 1900 og Basel. Den 4. juni 2015 ble det annonsert at han hadde signert for den tyske klubben 1899 Hoffenheim.


== Landslaget ==
Han representerte Sveits i sommer-OL 2012 og i mai 2014 ble han med i Sveits' VM-tropp til VM i Brasil. Den 10. september 2013 scoret han begge målene i 2-0 seieren over Norge på Ullevaal Stadion i en VM-kvalifiseringskamp.Schär ble dessuten også tatt ut i Sveits' EM-tropp til EM i Frankrike 2016. og VM i fotball 2018 i Russland.Han ble tatt ut i Sveits' EM-tropp til EM i fotball 2021.Han ble tatt ut i Sveits' tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Fabian Schär – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Fabian Schär – Olympedia 
(en) Fabian Schär – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Fabian Schär – FIFA 
(en) Fabian Schär – UEFA 
(fr) Fabian Schär – LÉquipe 
(en) Fabian Schär – Transfermarkt 
(en) Fabian Schär – national-football-teams.com 
(en) Fabian Schär – WorldFootball.net 
(en) Fabian Schär – Soccerbase.com 
Profile at FC Basel Website
Player page on World Football
Volume Records

Volume Records er et plateselskap som ble startet av Torbjörn Jörgensen. Det ble grunnlagt i 1985 da morselskap Creative Enterprises kjøpte artistformidlingsselskapet ATC.  


== Artister (utvalg) ==
Hidden Charms
Jih
Textones
Robert Varga and the Converse All Stars
Ville Miettunen

Ville Miettunen (født 31. oktober 1992) er en finsk freestylekjører som konkurrerer i kulekjøring. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ikke fullførte kvalifiseringen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ville Miettunen – Olympedia 
(en) Ville Miettunen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ville Miettunen – FIS (freestyle)
Løvblåser

Løvblåser er et hageredskap som kan ha bensinmotor eller elektromotor. Bensindrevne løvblåsere har som regel totaktsmotor, men finnes også med 
firetaktsmotor. Løvblåsere kan brukes til å blåse løv og avfall inn til veikanten 
Det kan bestå av en liten Briggs & Stratton motor som driver en sentrifugalvifte som leverer en kaftig luftstrøm. Apparatet er montert på en bæremeis som operatøren bærer på ryggen.
Luftstrømmen føres ut gjennom en fleksibel slange, ca. 10 mm i diameter, og gjennom et en meter langt munnstykke som operatøren styrer. Det finnes også varianter hvor operatøren holder apparatet i hånden, som f.eks, Stihls håndholdte løvfjernere.
Når peratøren skal rydde en park blåser han  det visne løvet i rakner, eller rekker hvor det senere samles opp og kjøres vekk for kompostering.
Man bør bruke hørselvern når man driver med løvblåser slik at man ikke skader hørselen sin.
Den eurasiske økonomiske union

Den eurasiske økonomiske union (russisk: Евразийский экономический союз, Jevrazijskij ekonomitsjeskij sojuz) er en økonomisk union mellom Russland, Hviterussland, Kasakhstan, Kirgisistan og Armenia. Avtalen om etablering av unionen ble undertegnet i Astana 29. mai 2014 med ikrafttreden 1. januar 2015.Unionen legger opp til tettere økonomisk integrasjon og samordning, med fellesmarked og fri bevegelse av varer, tjenester, kapital og arbeidskraft mellom medlemsstatene.Tadsjikistan og Usbekistan har også ytret ønske om å slutte seg til unionen.


== Referanser ==
Plus 8

Plus 8 er et kanadisk plateselskap som gir ut technobetont musikk.
Selskapet er basert i Windsor, Ontario og ble grunnlagt i 1990 av Richie Hawtin og John Acquaviva.
Til å begynne med bestod plateutgivelsene mest av deres eget materiale og fra noen venner som Kenny Larkin.
Plateselskapet er mest kjent for sine plateutgivelser med Speedy J og Richie Hawtins egne under aliasene F.U.S.E og Plastikman.
Selskapet er etter 1997 lagt på is, da John Acquaviva begynte å arbeide som DJ og Richie Hawtin fokuserte på sitt eget plateselskap: Minus.


== Eksterne lenker ==
Plus8.com
Trollsteinen (Vågan)

Trollsteinen, også kalt Djevelsteinen, er en flyttblokk som ligger ved Europavei 10, om lag hundre meter sør for Lofotkatedralen, i Kabelvåg i Vågan kommune. På steinen er det avbildet et kors som det ikke har blitt funnet tilsvarende til i Europa, 
og den har «kloremerker» som kan se ut som å komme fra tre store fingre. 
Det knytter seg flere sagn til steinen, og den regnes som ett av de mest gåtefulle kulturminnene i regionen.Korset er 75 centimeter høyt, risset inn på en plan flate, og har form som et crux immissa som vider seg noe ut i endene.
I 1995 ble det oppdaget en «bule» på høyre side av korset, mellom tverrarmen og stammen, en detalj som ikke før har vært påvist på slike figurer.Teoriene er at dette enten er et uferdig keltisk kors som skulle ha et solsymbol i sentrum, eller at det kan være et staurogram, der de to greske bokstavene «χ» og «ρ», utgjør de første to bokstavene i navnet til Kristus. 
Det antas også at steinen opprinnelig var et mulig sjøsamisk kultsted som ble ufarliggjort ved at man risset inn et kors, 
eller at den ble brukt som alter ved stedet før den første kirken ble bygd. Det at steinens opprinnelige plassering er ukjent, vanskeliggjør muligheten for å finne svar på hvorfor korset ble risset inn.Ifølge et sagn ble Trollsteinen kastet ned fra Tjeldbergtinden, om lag 1,8 kilometer mot nordøst, av Djevelen for å treffe den første kirka som ble bygd i Vágar. I en annen variant ble den kastet av et troll. Steinen bommet på kirka, men grepet rundt var så hardt at avtrykket vises fremdeles. Et annet sagn forteller at Djevelen ble sluppet løs i Vágar rundt 1850, og at prost Christian Bull, ved hjelp av vers og Svarteboka greide å drive ham tilbake under jorda, til tross for det harde grepet rundt Djevelsteinen, som gjorde at man enda kan se merker etter klørne.Trollsteinen har blitt flyttet to ganger i forbindelse med veiarbeid. I 1925 ville Vegvesenet sprenge steinen for å rette opp veien, men motstand fra kulturinteresserte og andre innbyggere i Kabelvåg førte til at steinen ble fredet. Av steiner i verden med kors hugd inn, er de to antatte gravminnene «Sigmundarsteinur» på Skúvoy i Færøyene og en korsstein på Birsay i Orknøyene de som er mest like Trollsteinen. Begge er hugd inn på flyttbare steiner, men mangler «bulen».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nasjonalbiblioteket: Edvard Ruud, Det mørke landet: nordnorske eventyr og segner. Side 118-119: Sagnet om Trollsteinen i Vågan
Nasjonalbiblioteket: Dagmar Blix, Draugen skreik: tradisjon frå Lofoten. Side 21-22: Prestar - Den vonde. Segna om Trollsteinen.
Gamle Lofotbilder, Veien mellom Svolvær og Kabelvåg, med to bilder av Trollsteinen.
«Trollsteinen (Vågan)». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Trollsteinen

Trollsteinen kan vise til:

Et kulturminne i Kabelvåg i Nordland, se Trollsteinen (Vågan)
En norsk film, se Trollsteinen (film)
Marina Semjonova

MarinaTimofejevna Semjonova (russisk: Марина Семёнова, født 1908 i St. Petersburg, død 9. juni 2010 i Moskva) var en russisk ballerina og koreograf.
Hun var gift med politikeren og diplomaten Lev Karakhan, som ble henrettet under Stalins store utrenskninger i 1937.
Semjonova debuterte i 1925 i La Source med suksess. I 1930 begynte hun å danse ved Bolsjojteateret blant annet med Giselle og Esmeralda i sitt repertoar.
I 1935 og 1936 opptrådte hun med Ballet de l'Opéra de Paris i Giselle. Hennes partner var Serge Lifar. 
Semjonova trakk seg tilbake i 1954 for å bli lærer ved Bolsjojteatret. Blant hennes elever kan nevnes Natalia Bessmertnova, Marina Kondratieva, Nina Sorokina, Ludmila Semenjaka, Nina Ananiashvili og Maria Aleksandrova.
Ved Semjonovas 100-års fødselsdag i 2008 ble hun feiret med fire dages festforestillinger på Bolsjojteatret. Hun sovnet stille inn i sitt hjem i Moskva den 9. juni 2010.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marina Semyonova – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Marina Semjonova på Internet Movie Database 
(ru) Dødsannonse
Natalia Bessmertnova

Natalia Igorevna Bessmertnova (russisk: Наталья Игоревна Бессмертнова, født 19. juli 1941 i Moskva, død 19. februar 2008 i Moskva) var en russisk ballerina.
Bessmertnova, som studerte for blant andre Marina Semjonova, avla eksamen i 1961 og ble ansatt to år senere av Bolsjojballetten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Natalia Bessmertnova – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Natalia Bessmertnova på Internet Movie Database 
(sv) Natalia Bessmertnova i Svensk Filmdatabas 
(en) Natalia Bessmertnova på AllMovie 
(en) Natalia Bessmertnova hos The Movie Database
Børre Henrik Børresen

Børre Henrik Børresen (født 1807 i Løten, død 1877) var en norsk snekkermester og Lillehammers andre ordfører.Børresen overtok som ordfører på Lillehammer etter Ludvig Wiese, men han satt bare et knapt år i 1844, og ble etterfulgt av kjøpmann Knut Torkilsen.Han har en gate oppkalt etter seg på Lillehammer, Børresens veg.


== Referanser ==
Skibotn Idrettslag

Skibotn Idrettslag fra Skibotn i Storfjord kommune i Troms ble stiftet 19. november 1933. Klubben har aktivitet innen fotball, gang og turmarsj, håndball, orientering, ski, sykling og volleyball. Orienteringsgruppa ble reetablert høsten 2012, etter at den hadde vært uvirksom en periode. Klubben har ikke lenger seniorlag i fotball for menn. Hjemmebanen i fotball er Skibotn gressbane.
Skibotn IL arrangerer årlig det 68 km lange terrengsykkelrittet Lavkarittet, som går fra Hatteng til Skibotn.


== Kilder ==
Hjemmeside
Skibotn IL: Fotballgruppa (for draktfarger) (besøkt 29. mai 2014)
Hjemmeside hos Speaker.no (besøkt 29. mai 2014)
Norges Fotballforbund: Skibotn IL (besøkt 29. mai 2014)
Arne Brustad (red.): Aktive fotballspillere. Bind 2. Idrettsforlaget, Oslo 1953 (s. 520, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Norsk Orientering: O-gruppa i Skibotn IL reetablert (16. oktober 2012, besøkt 29. mai 2012)
Lavkarittet: Lavkarittet (besøkt 29. mai 2014)
Drammensveien 115

Drammensveien 115 (oppgang A og B) er en funkis boligblokk på Frogner i Oslo designet av arkitekt Torp & Torp. Bygget ble benyttet som tilholdssted av den norske motstandsbevegelsen under 2. verdenskrig.


==== Razzia i Drammensveien 115 B under 2. verdenskrig ====

Mandag 22. januar 1945 rundt midnatt ankommer motstandsmannen Tore Gjelsvik Drammensveien 115 B for å gå i dekning fra Gestapo. Rett etter at han har låst seg inn leiligheten i 3. etasje ringer det på døren og Tore forstår at han er i vanskeligheter. Han åpner ikke, men Statspolitiet får raskt dirket opp døren og tre statspolitimenn stormer inn og legger Gjelsvik i bakken hvor han blir sparket og slått. Statspolitiet begynner deretter å avhøre Gjelsvik, men han forblir taus. Under et opphold i forhørene går en av betjentene til telefonen for å ringe etter et brekkjern for å åpne et låst rom, og Gjelsvik benytter muligheten til å rømme. Han reiser seg brått og stuper ut i entreen. Han får noen sekunders forsprang og klarer å lukke stuedøren med en hånd, samtidig som han åpner ytterdøren ut til oppgangen med den andre. I det han slipper døren og løper ut i oppgangen braser de tre statspolitibetjentene inn i hverandre i entreen. I det Gjelsvik løper ned oppgangen skyter betjentene etter Gjelsvik, og han blir truffet i skulderen. Gjelsvik løper ned Drammensveien, oppover Madserud allé og gjennom Frognerbekken til Frognerparken. Han kommer seg til slutt usett frem til en ny dekkleilighet i Bogstadveien 64 som han får tømt for kompromitterende papirer. Han får senere legehjelp av lege Helland-Hansen i Sorgenfrigaten og overlever krigen.


== Referanser ==


== Se også ==
Norge under andre verdenskrig
Motstandsbevegelse
Godtemplaridrettslaget

Godtemplaridrettslaget (GIL) i Tromsø ble stiftet 22. februar 1939 med utspring i avholdsbevegelsen. Klubben hadde aktivitet innen fotball, håndball, orientering og ski. Seniorlaget i fotball for menn, som hadde hjemmebane på Templarheimen, spilte i 1953 og 1954 i kretsserie A, som da var den høyeste divisjonen i Tromsø og Omegn fotballkrets. I 1956 nådde GIL 3. runde i den nordnorske cupen. Godtemplaridrettslaget trakk seniorlaget fra serien etter sesongen 1960, på grunn av mangel på spillere, og året etter ble idrettslaget i praksis nedlagt.


== Kilder ==
Bladet Tromsø: Godtemplaridrettslagets fotballgutter (19. august 2010, arkivert hos Retriever Norge)
Bladet Tromsø: Damehåndballens pionerer (28. juli 2010, arkivert hos Retriever Norge)
Asbjørn Halvorsen, Alf Eriksen (red.): Norges fotball-leksikon. Bind II. Prent, Oslo 1948 (s. 406, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Jonny Hansen (red.): I "futtbollens" tjeneste - 75 år med Troms Fotballkrets. Troms Fotballkrets, Tromsø 1994 (flere sider, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)