jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Direktoratet for e-helse

Direktoratet for e-helse er et norsk direktorat som ble opprettet 1. januar 2016., med utgangspunkt i e-helsedivisjonen i Helsedirektoratet.
Direktoratet har ansvar for styring, utvikling og gjennomføring av nasjonale IKT-prosjekter. I dette ligger også ansvar for forvaltning og utvikling av lover, forskrifter og IKT-standarder.Direktoratet har hovedkontor i Oslo og et avdelingskontor i Trondheim. Fra 2016 og frem til hun sa opp 20. november 2020 var Christine Bergland direktør og direktoratets øverste leder.Den 26. mars 2021 ble Mariann Hornnes ansatt som direktør for en åremålsperiode på seks år.1. januar 2020 ble det overført ca. 200 ansatte og oppgaver knyttet til helsenorge.no, kjernejournal, e-resept og grunndata til Norsk Helsenett, som skal fylle rollen som nasjonal tjenesteleverandør til helsesektoren. Overføringen av oppgaver skal gi Direktoratet for e-helse en tydeligere myndighetsrolle.


== Se også ==
Kompetansesenter for IT i helse- og sosialsektoren
Nasjonal IKT
Helse Vest IKT


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Nordisk mesterskap i troppsgymnastikk 2011

Nordisk mesterskap i troppsgymnastikk 2011 for senior ble arrangert 12. november 2011, i Arena Larvik i Larvik. Dette mesterskapet var for klubblag, ikke for landslag. 
Konkurranseformen var TeamGym, slik at det konkurreres sammenlagt i trampett, tumbling og frittstående. 


== Resultater ==


=== Mix ===


=== Kvinner ===


=== Herrer ===


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside - TeamGym2011.no (arkivert hos WayBack Machine)
Finlands Gymnastikförbund - Nordic Championship TeamGym 12.11.2011 - Arena Larvik (PDF)
Tore Øvrebø

Tore Øvrebø (født 25. august 1965 i Stavanger) var konstituert toppidrettssjef fra september 2013, et engasjement som utløp etter vinter-OL 2014.
I 2014 fikk han åremålsstillingen som toppidrettssjef i Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité i fire nye år. I 2018 fikk Øvrebø fornyet åremålet som utløper i september 2022. I juli 2022 fikk han fornyet sitt åremål som toppidrettssjef for ytterligere fire nye år.Han har tidligere i flere år vært assisterende toppidrettssjef under Jarle Aambø og har vært ansatt ved Olympiatoppen fra 2004.
Øvrebø konkurrerte for Stavanger Roklub og var landslagsroer, blant annet under sommer-OL 1988 og ro-VM 1989. Han ble senere landslagstrener for roerne, blant annet da Olaf Tufte tok OL-gull under sommer-OL 2004 i Athen. Han hadde også treneransvar for Tufte da han tok gull i sommer-OL 2008 i Beijing.
Tore Øvrebø var elev ved Stavanger katedralskole.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tore Øvrebø – Olympics.com 
(en) Tore Øvrebø – Olympic.org 
(en) Tore Øvrebø – Olympedia 
(en) Tore Øvrebø – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Tore Øvrebø – FISA 
Olympiatoppens ledelse på www.olympiatoppen.no
Per Hagbø

Per Hagbø, også kalt Peder Pedersen Hagbøen (født 14. april 1819 , død 29. januar 1842) var en bondesønn og dømt drapsmann fra Nesset. Han var den siste som ble henrettet i Møre og Romsdal. Hendelsen ble senere utgangspunkt for fortellingen Et stygt Barndomsminde av Bjørnstjerne Bjørnson – som selv var til stede ved henrettelsen, ni år gammel.Hagbø ble i august 1840 tiltalt for drapet på Brit Knutsdatter, en tjenestepike på gården Ytre Hagbø som han skal ha gjort gravid. Ifølge tiltalen skulle han ha slått henne i hodet med en øks, før han kastet henne utfor en skrent mot fjorden ved Buggestranda. Hun ble funnet i live, men døde av skadene senere på dagen. Hagbø ble i mars 1841 dømt til døden i Trondhjems Stiftsoverrett, og halshogd i Eidsvåg sentrum den 29. januar 1842. Han ble lagt i en umerket grav like under retterstedet.
I Bjørnsons fortelling, som først sto på trykk i Dagbladet i 1889, antydes det kraftig at Hagbø var mer eller mindre uskyldig, at hans mor skal ha vært pådriver for ugjerningen eller og muligens den som fullbyrdet selve drapet. Denne fremstillingen ble lenge oppfattet som historisk korrekt.I hvilken grad Hagbø var alene om drapet, er fremdeles et ubesvart spørsmål. Jurist Tor Moursund gikk i 1957 gjennom de gamle sakspapirene, hvor han ikke fant holdepunkter for Bjørnsons fremstilling av skyldspørsmålet. Bjørnson var en sterk motstander av dødsstraff, nettopp på grunn av denne barndomsopplevelsen, og Moursund hevder at Bjørnson har hatt både dramaturgiske og ideologiske årsaker for å fremstille hendelsen som et justismord.


== Referanser ==
Norges ambassade i Manila

Norges ambassade i Manila (etablert 1967) huser den norske ambassadør til landet Filippinene. 
Diplomatiske forbindelser mellom Norge og Filippinene ble etablert i 1948. Fra 1952 til 1956 var her et konsulat og senere generalkonsulat. Ambassaden åpnet i 1967, mens Filippinene ikke fikk ambassade i Norge før i 2008.

1948–1952 Nicolai Aall fra Nanjing og  Bangkok
1952–1956 ? Carl Oddvar Jørgensen var konsul.
1956–1959 Erik Dons fra Bangkok
1959–1963 Ditlef Knudsen fra Bangkok
1964–1966 Ivar Melhuus fra BangkokFra 1967 var her egen ambassade med norsk  ambassadør stasjonert.
1967–1970 Axel Moltke-Hansen
1970–1972 Lars Geelmuyden OnsagerSå fulgte igjen noen år med sideakkreditering fra Norges ambassade i Bangkok

1972–1974 Olaf Tellefsen fra Bangkok
1974–1981 Finn Synnøvsøn Koren fra Bangkok
1981–1983 Peter Michael Motzfeldt fra BangkokFra 1983 var her atter stasjonert ambassadør

1983–1988 Knut Mørkved
1988–1990 Harald Svanøe Midttun
1990–1994 Lars Tangeraas
1994–1997  Øyvind Riseng
1997–2000 Inga Magistad
2000–2005 Pål Moe
2005–2009 Torstein Risa
2009– Knut Solem


== Referanser ==
Lotta Svärd

Lotta Svärd er tittelen på og hovedpersonen i et dikt i den finske nasjonalskalden Johan Ludvig Runebergs nasjonalepos Fänrik Ståls sägners andre del fra 1860. I diktet er Lotta soldatkona som følger mannen i Finskekrigen 1808–1809. Selv om mannen faller i kampene, fortsetter hun på slagfeltet som sykepleier for de sårede. Skikkelsen ga navn til den paramilitære hjelpeorganisasjonen Lotta Svärd-organisasjonen i Finland 1920–1944 og tilsvarende lottebevegelser i Skandinavia, deriblant Norges Lotteforbund.


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Norges ambassade i Alger

Norges ambassade i Alger (åpnet 2007) huser Norge sin ambassadør til landet Algerie i nordlige Afrika.Her har vært konsulat i alle fall siden 1906. At Ernst Hougen var norsk sendemann til den provisoriske franske regjering i Alger 1943–1944 er noe annet.

1962–1964 Haakon Nord fra Rabat
1964–1968 Helge Johannes Leikvang fra Rabat
1968–1971 Dag Ramsøy Bryn fra Rabat
1972–1978 Olav Moltke Hansen fra Rabat
1980–1982 Olav Lydvo fra Rabat
1982–1988 Bjørn Blakstad fra Madrid
1988–1992 Leif Hans Mevik fra Madrid
1993–2000 Kjell Østrem fra Tunis
2000–2002 Willum Steen fra Tunis
2002–2006 Sven Østråt Owe fra Tunis
2006–2011 Per Kristian Pedersen fra TunisEtter ønske fra Statoil flyttet UD sin ambassade i Tunis til Alger i 2007. Selskapet hadde på den tiden investert tolv milliarder i Algerie. Den ble åpnet av Jonas Gahr Støre den 22. oktober 2007.
2011– Arild Retvedt ØyenStatoil og ambassaden ved chargé d'affaires Martin Yttervik samarbeidet ytterligere under gisselaksjonen i In Amenas i 2013.


== Referanser ==
Clarksdale

Clarksdale er fylkeshovedstaden i Coahoma County i Mississippi i USA.
Byen er oppkalt etter dens grunnlegger John Clark. Clarksdale har rundt 20 000 innbyggere.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Clarksdale, Mississippi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Innbyggertall 2010 - 2019 – United States Census Bureau
International Medical University

International Medical University (IMU) er et privat engelskspråklig universitet i Kuala Lumpur i Malaysia, grunnlagt i 1992. Universitetet utdanner leger og driver forskning og annen utdannelse innen medisin og andre helsefag. Det fikk full universitetsstatus i 2001 og er internasjonalt i sin orientering. Hovedcampus ligger i Bukit Jalil i Kuala Lumpur og universitetet har ca. 3 300 studenter. Universitetet eies av selskapet IMU Health, som er et av tre datterselskaper i IHH Healthcare, ved siden av Sørøst-Asias største private helseselskap Parkway Pantai. Største eier av IHH Healthcare og dermed IMU er den malaysiske regjeringens investeringsfond, Khazanah Nasional.
Blant fagområdene universitetet dekker er medisin, odontologi, farmasi, farmasøytisk kjemi, sykepleie og sykepleievitenskap, ernæringsvitenskap, fysiologi, humanbiologi, bioteknologi, kiropraktikk og tradisjonell kinesisk medisin. Universitetet har samarbeid med en rekke universiteter rundt om i verden, særlig Australia og Storbritannia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
International Medical University
Tankesmien Skaperkraft

Tankesmien Skaperkraft er en norsk kristen tankesmie som har som formål å «stimulere til refleksjon, bidra til debatt og engasjere til aktiv samfunnsbygging.» Organisasjonen tar utgangspunkt i individets egenverdi og det de mener er vårt felles ansvar for utvikling av et bærekraftig og inkluderende fellesskap. De er inspirert av Bibelens grunnleggende verdier og klassisk kristen tenkning, slik den blant annet kommer til uttrykk i Cape Town-erklæringen.Tankesmien publiserer artikler, notater og bøker, og arrangerer debattmøter om tema som er sentrale for organisasjonen. Den er etablert i Oslo, men har også aktivitet andre steder i Norge, og den er engasjert i internasjonale samarbeidsprosjekter.
Tankesmien Skaperkraft ble stiftet 28. april 2011 av 70 personer fra ulike samfunnssektorer. Den finansieres gjennom bidrag fra enkeltpersoner, stiftelser og organisasjoner.Skaperkraft arrangerer flere seminarer og debattarrangementer årlig og har også gitt ut flere bøker.
I 2015 tiltrådte Filip Rygg som ny daglig leder i tankesmien.


== Satsningsområder ==
Skaperkraft har seks definerte satsingsområder med konkrete målsetninger for hvert av områdene:

Tro og samfunn – ta vare på det beste i vår kristne kulturarv i møte med andres tro i et sekulært, moderne og multikulturelt samfunn
Relasjonisme – styrke samfunnets fellesskapsverdier og sosiale kapital
Økonomi, næringsliv og nyskaping – frigjøre bærekraftig og etisk god skaperkraft for å bygge fremtiden
Forvaltning og solidaritet – bidra til nasjonal og internasjonal bærekraftig velferdsøkning
Helse og livskvalitet – fremme verdighet, etikk og ressursfordeling i behandling og omsorg
Utdanning – promotere dannelse og frigjøring av individets potensial til samfunnets beste


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Øystein Aasan

Øystein Aasan (født 17. mai 1977) er en norsk billedkunstner som jobber med collage, maleri og skulptur. Han er oppvokst utenfor Kristiansand og utdannet ved Kunsthøgskolen i Oslo. Han var i 2011–12 OCAs stipendiat på ISCP i New York. Aasan bor og jobber i Berlin.
Aasan har spesielt behandlet det modernistiske griddet, eller rutenettet, inspirert av en artikkel av Rosalind Krauss «The Originality of the Avant-Garde and Other Modernist Myths», som han bevisst feilleste for så bokstavelig å teste ut hennes påstand om at rutenettet er ugjennomtrengelig for språk. Hukommelse og arkitektur er andre temaer Aasan i særlig grad har behandlet i sitt kunstnerskap.
Øystein Aasan er innkjøpt av Sørlandets Kunstmuseum og Nasjonalmuseet i Oslo. I 2003 mottok han Høstutstillingsprisen sammen med Jan Christensen (billedkunstner).


== Biografi ==


=== Utvalgte separatutstillinger ===
2022 Landsforeningen Norske Malere, Oslo (mars)
2019 Musée d’ Ar t Contemporaine Sion, Musée de Bagnes, Musée du Loetschental, Musée valaisan de la Vigne et du Vin, Sveits
2019 Kunstverein Rosa-Luxemburg Platz, Berlin
2018 Kristiansand Kunsthall
2015 Kunsthalle Lingen, Lingen (oktober)
2015 Fotogalleriet, Oslo (november)
2013 Kunstnerforbundet, Oslo
2012 LA SALLE DE BAINS, Lyon med Jean-Baptiste Maitre 
2011 NADA Miami, med LAUTOM contemporary
2011 LAUTOM contemporary, Oslo,
2011 Sørlandets Kunstmuseum, Kristiansand
2011 Gallery Weekend, PSM, Berlin
2011 FORDE, Genève
2010 Kunstverein Arnsberg, Tyskland
2009 La Vitrine, Paris
2008 PSM, Berlin
2008 Galerie Katharina Bittel, Hamburg
2008 LAUTOM contemporary, Oslo
2007 Lautom Contemporary, Oslo
2006 Korridor, Berlin
2006 Rogaland Kunstsenter, Stavanger


=== Utvalgte gruppeutstillinger ===
2013 “Inside outside Architecture”, Nasjonalmuseet, Oslo 
2013 “Interzone”, C24 Gallery, New York
2012 “If you want it you can get it for the rest of your life” ISCP, New York 
2012 “Game of Life”, Kristiansand Kunsthall, Norway
2011 “Tailgates and Substitutes”, Thierry Goldberg, New York 
2011 “Totem and Taboo”, Museum Quartier Vienna,
2011 Momentum (Moss) Biennale, Moss
2010 “Untitled, 2010”, Lautom Contemporary, Oslo
2010 “Les Interlocuteurs”, La Vitrine Paris
2010 “Les Interlocuteurs” Les Printemps de Septembre, Toulouse 
2010 “Second Scenario”, La Box, Bourges, France
2009 “The foreign minister will be present...”, Lautom Contemporary, Oslo
2009 “Grid and Line”, Galerie Katharina Bittel, Hamburg
2008 “Lights on”, Astrup Fearnley Museet, Oslo
2008 “White Nights/Knights”, Jones Gallery, Köln 
2008 “Der Autorität”, Kunstverein Arnsberg, Tyskland
2008 “The Repetition of Signs”, Altefabrik, Rapperswil, Sveits
2008 “Representations”, D21, Leipzig, kuratert av Leif Magne Tangen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
kunstnerens Berlin galleri
kunstnerens galleri i Hamburg
Livseliksir

Livseliksir, eller eliksiret for udødelighet er en mytisk trylledrikk som sikrer den som drikker den evig liv eller evig ungdom. Av og til krever myten at den drikkes fra et særskilt beger. Eliksiret skal ifølge noen versjoner også være i stand til å skape liv. I vesten er mytene gjerne avleggere av myter knyttet til Tot eller Hermes Trismegistus, som begge skal ha drukket «de hvite dråper» (flytende gull) og vunnet udødelighet, og forestillingen finnes også i en av Nag Hammadi-tekstene.Alkymister i forskjellige kulturer og til forskjellige tider har forsøkt å finne resepten til livseliksiret. 
Ordet eliksir kommer fra arabisk «Al-Iksir».


== Historie ==


=== Kina ===

I det gamle Kina lette forskjellige keisere etter livseliksiret. Qin-dynastiets keiser Qin Shi Huang sendte den daoistiske alkymisten Xu Fu med 500 unge menn og 500 unge kvinner til Østerhavet for å finne eliksiret, men han vendte aldri tilbake (legenden vil at de i stedet oppdaget Japan). 
Oldtidens kinesere trodde at bestandige verdifulle substanser som jade, sinober eller hematitt ville overføre noe av sin bestandighet til den person som måtte ha konsumert dem.  Gull ble betraktet som særlig potent, ettersom det var et kostbart metall som ikke muister sin glans. Tanken om drikkbart gull kan spores til siste del av 300-tallet før Kristus i Kina. Kinas mest kjente alkymistiske verk, Danjing yaojue (c. 581 — c. 682 e.Kr.), drøfter i detalj bryggingen av livseliksirer (blant annet kvikksølv, sulfur, kvikksølv- og arsenikksalter).
Mange av stoffene som ble nevnt var langt fra livsforlengende; de var snarere aktivt giftige. Jiajing-keiseren (Ming-dynastiet) døde etter å ha inn tatt en dødelig dose av kvikksølv i et livseliksir hans alkymister hadde brygget. Historikeren Joseph Needham har utarbeidet en liste over kinesiske keisere hvis død sannsynligvis skyldes eliksirforgiftning.


=== India ===
Livseliksiret amrita, som sikhene kaller «Amrit, udødelighetsnektaret» (Amrit Sanskar), beskrives i gamle hinduskrifter. Den som konsumerer bare det minste av amrita vinner evig liv. 
Omfattende legender om guder og demoner forteller om hvordan gudene ved hjelp av fjellene og en vasukislange satte i gang de prosesser i havene som frembragte livseliksiret.


=== Europa ===

Comte de St. Germain, en andelsmann på 1700-tallet, skal ifølge legendene ha eid et mange hundre år gammelt livseliksir. Mange europeiske resepter spesifiserer at eliksiret burde oppbevares i klokker for at dets virkning skulle strykes. Også franskmannen  Nicolas Flamel ble tilskrevet æren for å ha utviklet et livseleksir.


== Referanser ==
Alex Teixeira

Alex Teixeira Santos (født 6. januar 1990 i Duque de Caxias) er en brasiliansk fotballspiller som spiller for den tyrkiske klubben Beşiktaş JK.Før det spilte han fra 2010 og ut 2015 for ukrainske Sjakhtar Donetsk, der han tidvis var kaptein og scoret mange mål. Overgangen til Kina kostet Jiangsu 50 millioner euro.Han startet karrieren i hjemlandet, i klubben Vasco da Gama. Der startet han å spille i 1999, men har ikke fått A-landskamper for hjemlandet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alex Teixeira – FIFA 
(en) Alex Teixeira – UEFA 
(fr) Alex Teixeira – LÉquipe 
(en) Alex Teixeira – Transfermarkt 
(en) Alex Teixeira – WorldFootball.net 
(en) Alex Teixeira – FootballDatabase.eu 
(en) Alex Teixeira – Soccerway 
(en) Alex Teixeira – PlaymakerStats.com 
(en) Alex Teixeira – Tyrkias fotballforbund 
(en) Alex Teixeira – Ukrainas fotballforbund
Ma Gu

Ma Gu (kinesisk: 麻姑; pinyin: Mágū; Wade–Giles: Ma Ku) er i kinesisk mytologi en legendarisk daoistisk xian (仙 «udødelig, transcendent») knyttet til livseliksiret. Navnet kan oversettes som «hamp-tjenestepiken»; det kinesiske tegnet for hamp er samtidig tegnet for cannabis. 
Fortellinger i kinesisk litteratur beskriver Ma Gu som en vakker ung kvinne med fuglelignende fingernegler, og tidlige legender knytter henne til huler. 
Ma Gu xian shou (麻姑獻壽 «Fødselsdagshilsener fra Ma Gu») er et populært motiv i kinesisk kunst.


== Litteratur ==
Bretschneider, Emil. 1895. Botanicon Sinicum: Notes on Chinese Botany from Native and Western Sources. Part III, Botanical Investigations in the Materia Medica of the Ancient Chinese. Kelly & Walsh.
Campany, Robert Ford. 2002. To Live As Long As Heaven and Earth: Ge Hong’s Traditions of Divine Transcendents. University of California Press.
Christie, Anthony (1968). Chinese Mythology. Feltham: Hamlyn Publishing. ISBN 0-600-00637-9.
Eberhard, Wolfram. 1968. The Local Cultures of South and East China, Alide Eberhard, tr. Lokalkulturen im alten China, v. 2, 1943. E.J. Brill.
Hahn, Thomas H. 2007. Bibliography of mountain-gazetteers 山志.
Hwang, Hye Sook. 2004. An Investigation of Gynocentric Unity in Mago, the East Asian Great Goddess, and Elsewhere Presented at the Conference of Pacific and Southwest Women’s Studies, Scripps College, Claremont CA.
Kohn, Livia. 1993. The Taoist Experience: An Anthology. State University of New York Press.
Li, Hui-lin. 1974. "An archaeological and historical account of cannabis in China", Economic Botany 28:437-47.
Liu Ts'un-yan and Judith Berling. 1982. "The 'Three Teachings' in the Mongol-Yuan Period," in Chan Hok-lam and Wm. Theodore de Bary, eds., Yuan Thought: Chinese Thought and Religion under the Mongols, 479-512, Columbia University Press.
Mair, Victor H. 1990. "Old Sinitic *Myag, Old Persian Maguš and English Magician,” Early China 15: 27–47.
Miyakawa Hisayuki. 1979. "Local Cults around Mount Lu at the Time of Sun En's Rebellion," in Facets of Taoism: Essays in Chinese Religion, Holmes Welch and Anna Seidel, eds., 83-102. New Haven: Yale University Press.
Needham, Joseph. 1959. Science and Civilisation in China, Vol. 3, Mathematics and the Sciences of the Heavens and the Earth. Cambridge University Press.
Needham, Joseph. 1974. Science and Civilisation in China: Volume 5, Chemistry and Chemical Technology; Part 2, Spagyrical Discovery and Invention: Magisteries of Gold and Immortality. Cambridge University Press.
Needham, Joseph. 1980. Science and Civilisation in China: Volume 5, Chemistry and Chemical Technology; Part 4, Spagyrical Discovery and Invention. Cambridge University Press.
Penny, Benjamin. 2007 "Magu 麻姑," in The Encyclopedia of Taoism, Fabrizio Pregadio, ed., Routledge, 731-732.
Wilhelm, Hellmut. 1944. [Review of] "Wolfram Eberhard: Untersuchungen über den Aufbau der chinesischen Kultur II. Teil 2: Die Lokalkulturen des Südens und Ostens," Monumenta Serica 9:209-230.
(202421) 2005 UQ513

(202421) 2005 UQ513, også skrevet som 2005 UQ513, er en cubewano med en absolutt størrelsesklasse på 3.4. Mike Browns nettside anslår at den høyst sannsynlig er en dvergplanet. 2005 UQ513 viser tegn på svak vannis. Akkurat som Quaoar, har den et svært rødt spektrum, som indikerer at overflaten sannsynligvis inneholder mye komplekse, bearbeidede organiske molekyler. Lyskurven viser variasjoner av Δm=0.3 mag, men ingen periode har blitt fastslått.


== Klassifisering ==
2005 UQ513 har en perihelium på 37,3 AE. Minor Planet Center (MPC) klassifiserer den som en cubewano mens Deep Ecliptic Survey (DES) klassifiserer den som ScatExt. Selv om den dynamisk sett ville ha vært en god kandidat som medlem av Haumea-familien, gitt dens røde spektrum, så er den ikke det.


== Avstand ==
2005 UQ513 befinner seg 48,6 AE fra solen. Den vil nå sitt perihelium rundt 2123. Himmellegemet har blitt observert 59 ganger i løpet av 12 opposisjoner med precovery-bilder tilbake til 1990.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) (202421) 2005 UQ513 sitt baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) (202421) 2005 UQ513 sitt oppføring hos Minor Planet Center 
(en) Banesimuleringer fra JPL (Java) / Horizons Ephemeris
(en) (202421) 2005 UQ513 Precovery Images
(84522) 2002 TC302

2002 TC302 er et stort objekt i Kuiperbeltet. Den ble oppdaget 19. oktober 2002 av NEAT ved Palomar Observatory. 2002 TC302 har en diameter på ca 1 150 km og har en middelavstand fra solen på ca. 55 AE.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

Diagram over banen til  (84522) 2002 TC302 fra NASAs Jet Propulsion Laboratory.
229762 Gǃkúnǁʼhòmdímà

229762 Gǃkúnǁʼhòmdímà eller 2007 UK126 er et av de største transneptunske objektene. Det ble oppdaget i 2007 av M.E. Schwamb, M.E. Brown og D.L. Rabinowitz. Etter oppdagelsen har man funnet biler av objektet tatt allerede i 2001.Med en preliminær diameter på nesten 900 km er dette en kandidat til å i fremtiden få status som dvergplanet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

Diagram over banen til  229762 Gǃkúnǁʼhòmdímà fra NASAs Jet Propulsion Laboratory.
(303775) 2005 QU182

3037752005 QU, også skrevet som 2005 QU182 og 2005 QU182, er et transneptunsk objekt med en absolutt størrelsesklasse på 3,7. Per november 2013 lister Mike Brown objektet som en mulig dvergplanet. Objektet nådde perihelium i 1971, og er nå omtrent 49 AE fra solen.3037752005 QU har blitt observert 49 ganger i løpet av 8 opposisjoner med precovery-bilder tilbake til 1974.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) (303775) 2005 QU182 sitt baneparametre hos JPL Small-Body Database 
(en) (303775) 2005 QU182 sitt oppføring hos Minor Planet Center
Fredrik Gierløff

Fredrik Wang Gierløff (født 1984 i Oslo) er en norsk politiker (H). Han er fra 2013 politisk rådgiver for statsråd Bent Høie i Helse- og omsorgsdepartementet.
Han var leder i Bærum Unge Høyre 2004–2005, politisk rådgiver i Unge Høyre 2005–2006 og medlem av Unge Høyres sentralstyre 2006–2008. Han var praktikant i sekretariatene til Høyres stortingsgruppe sommeren 2006 og Moderaternas gruppe i Europaparlamentet våren 2007, deretter politisk rådgiver i Akershus Høyre sommeren 2007. Etter en tid som assistent for generalsekretæren i Den internasjonale demokratiske union ble han helsepolitisk rådgiver for Høyres stortingsgruppe og medredaktør i tidsskriftet Minerva i 2008.
Gierløff har bachelorgrad i statsvitenskap fra Universitetet i Oslo fra 2007 og mastergrad i teknologi, innovasjon og kultur fra samme universitet fra 2010.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Fredrik Gierløff hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) «Politisk rådgiver Fredrik Wang Gierløff (H)». Helse- og omsorgsdepartementet. 
(no) «Fredrik Wang Gierløff». Høyre. Arkivert fra originalen 12. desember 2013.