jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Rue de la Chaise

Rue de la Chaise er en gate i quartier Saint-Thomas-d'Aquin i 7. arrondissement i Paris.
Dette er en av de aller eldste gater i byen. Den finnes på kart fra før år 1529 under navnene rue de la Maladrerie eller Malladerye. Senere het den rue des Teigneux. Det nåværende navn er fra 1588.Under en forfølgelse i august 1981 skjøt og såret Inge Viett fra den tyske kommunistiske militante Rote Armee Fraktion den franske politimannen Francis Violleau, som havnet i rullestol for resten av livet og som i 2000 døde av konsekvenser av skadene.


== Referanser ==
Yong Se-ra

Yong Se-ra er en sørkoreansk håndballspiller, som var målvakt på Sør-Koreas kvinnelandslag i håndball under Håndball-VM 2011.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
Skyting under Sommer-OL 2016

Skyting under Sommer-OL 2016 finner sted mellom 6. august og 14. august 2016 på National Shooting Center i Rio de Janeiro . Det vil konkurreres i 15 øvelser, ni for menn og seks for kvinner.


== Tidsplan ==


== Medaljer ==


== Medaljevinnerne ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Referanser ==


== Litteratur ==
Quadros, Glaucia, red. (15. september 2016). «Official Results Book – Rio2016 : Shooting 6.–14. august 2016» (PDF). Rio2016.com (1.1 utg.). Arkivert fra originalen (.pdf) 2. desember 2016. Besøkt 17. desember 2016.  Innhold = 78 pdf-sider
Park Mi-ra

Park Mi-ra (født 20. april 1987) er en sørkoreansk håndballspiller. Hun er målvakt på Sør-Koreas kvinnelandslag i håndball og deltok i Håndball-VM 2013 og Håndball-VM 2015.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Park Mi-ra – Olympedia 
(en) Park Mi-ra – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Song Mi-young

Song Mi-young (født 16. januar 1975) er en sørkoreansk håndballspiller. Hun spilte målvakt på Sør-Koreas kvinnelandslag i håndball under Håndball-VM 2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
Gunnar Jan Gjerland kraftverk

Gunnar Jan Gjerland kraftverk er et vannkraftverk i Haukedalen i Sunnfjord kommune i Vestland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 70 meter i Isaelva. Vannet går direkte til inntaket for Bakkefossen kraftverk.
Installert effekt er 180 kW fra en vertikal peltonturbin. Årsproduksjon er 0,8 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Yoo Hyun-ji

Yoo Hyun-ji (født 16. juli 1984) er en sørkoreansk håndballspiller. Hun er linjespiller på Sør-Koreas kvinnelandslag i håndball og deltok under Håndball-VM 2013 og Håndball-VM 2015.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yoo Hyun-ji – Olympedia 
(en) Yoo Hyun-ji – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Nam Yeong-sin

Nam Yeong-sin (født 27. august 1990) er en sørkoreansk håndballspiller. Hun er linjespiller på Sør-Koreas kvinnelandslag i håndball og deltok under Håndball-VM 2013 og Håndball-VM 2015.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nam Yeong-sin – Olympedia 
(en) Nam Yeong-sin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Boulevard des Invalides

Boulevard des Invalides er en gate i 7. arrondissement i Paris. Den har sitt navn etter Hôtel des Invalides. Forut for byggingen av Hôtel des Invalides var gaten kalt boulevard du Midi.
Won Seon-pil

Won Seon-pil (født 6. august 1994) er en sørkoreansk håndballspiller. Hun var linjespiller på Sør-Koreas kvinnelandslag i håndball under Håndball-VM 2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Won Seon-pil – Olympedia
Choi Su-min

Choi Su-min (født 9. januar 1990) er en sørkoreansk håndballspiller. Hun er venstre kantspiller på Sør-Koreas kvinnelandslag i håndball og deltok under Håndball-VM 2013 og Håndball-VM 2015.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Choi Su-min – Olympedia 
(en) Choi Su-min – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Lee Hyo-jin

Lee Hyo-jin (født 22. april 1994) er en sørkoreansk håndballspiller. Hun var midtre bakspiller på Sør-Koreas kvinnelandslag i håndball under Håndball-VM 2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
Vereinigte Flugtechnische Werke

Vereinigte Flugtechnische Werke (VFW) var en tysk flyprodusent som oppstod i 1964 gjennom fusjonen av Focke-Wulf og Weser Flugzeugbau GmbH (Weserflug). Grunnleggelsen av VFW var et naturlig resultat av rakett-teknologi-utvikling-alliansen - Entwicklungsring Nord (ERNO)-gruppen - som ble skapt i 1961 mellom de to fusjonerende selskapene samt Hamburger Flugzeugbau (HFB).
VFW-Fokker GmbH var et joint venture mellom nederlandske Fokker og VFW som startet i 1969, men som ble avsluttet i 1980.
I 1981 ble VFW tatt over av Messerschmitt-Bölkow-Blohm (MBB), som igjen ble tatt over i 1989 av DASA. I juli 2000 fusjonerte DASA med Aerospatiale-Matra og CASA for å lage EADS.
I ettertid var etterkommerne av ERNO/VFW aktive som romfart-infrastruktur-divisjonen til Astrium. Her bidro man med deler til det europeiske Ariane space booster system og International Space Station. I juni 2003 ble denne enheten en del av EADS SPACE Transportation.


== Produkter ==
SG-1262 Schwebegestell
VFW VAK 191B
VFW-614
VFW H-3
Transall C-160


== Eksterne lenker ==
From ERNO to Astrium (på tysk)
Pfalz-Flugzeugwerke (PFW)
Kim Eun-kyeong

Kim Eun-kyeong (født 3. september 1991) er en sørkoreansk håndballspiller. Hun var venstre bakspiller på Sør-Koreas kvinnelandslag i håndball under Håndball-VM 2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
Yu So-jeong

Yu So-jeong (født 4. juni 1996) er en sørkoreansk håndballspiller. Hun er høyre kantspiller på Sør-Koreas kvinnelandslag i håndball og deltok under Håndball-VM 2015.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yu So-jeong – Olympedia 
(en) Yu So-jeong – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Han Mi-seul

Han Mi-seul (født 13. august 1993) er en sørkoreansk håndballspiller. Hun var venstre bakspiller på Sør-Koreas kvinnelandslag i håndball under Håndball-VM 2015.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
Kim Jin-sil

Kim Jin-sil (født 1. oktober 1994) er en sørkoreansk håndballspiller. Hun var høyre kantspiller på Sør-Koreas kvinnelandslag i håndball under Håndball-VM 2015.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
Jo Su-yeon

Jo Su-yeon (født 6. juli 1994) er en sørkoreansk håndballspiller. Hun var venstre bakspiller på Sør-Koreas kvinnelandslag i håndball under Håndball-VM 2015.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
Weser Flugzeugbau

Weser Flugzeugbau GmbH, kjent som Weserflug og forkortet WFB, var en tysk flyprodusent. Selskapet ble grunnlagt som et datterselskap til Deutsche Schiff- und Maschinenbau (DeSchiMAG) i 1933, og begynte å lage flydeler, og senere hele fly i forskjellige steder i Tyskland, blant annet i det tidligere skipsverftet Frierichswerft AG. I 1936 ble Weserflug splittet fra DeSchiMAG, og ble et eget firma. Firmaet ble den fjerde største flyprodusenten i Tyskland under andre verdenskrig, men bygde kun fly under lisens fra andre firmaer, som Dornier og Junkers Flugzeug und Motorenwerke.
I 1964 fusjonerte selskapet med Focke-Wulf og lagde Vereinigte Flugtechnische Werke.
Oh Yong-ran

Oh Yong-ran (født 6. september 1972) er en sørkoreansk håndballspiller, som har deltatt i fem olympiske leker som målvakt på Sør-Koreas kvinnelandslag i håndball.
Hun tok sølv i Atlanta 1996, endte på 4.-plass i Sydney 2000, tok nytt sølv i Athen 2004 og fikk bronse i Beijing 2008. Som 43-åring gjorde hun comeback på landslaget under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro.


== Meritter landslag ==
OL 1996 – Sølv
OL 2004 – Sølv
OL 2008 – Bronse


== Eksterne lenker ==
(en) Oh Yong-ran – Olympedia 
(en) Oh Yong-ran – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Oh Yong-ran – databaseOlympics.com (arkivert)
Song Hai-rim

Song Hai-rim (født 12. januar 1985) er en sørkoreansk håndballspiller som tok bronse med Sør-Koreas kvinnelandslag i håndball under Sommer-OL 2008 i Beijing, og deltok på nytt under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Song Hai-rim – Olympedia 
(en) Song Hai-rim – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Musée Rodin

Musée Rodin er et museum i Paris med adresse til 77 Rue de Varenne.
Museet, som består av bygningen Hôtel Biron og dens park, inneholder mer en 6.600 skulpturer av kunstneren Auguste Rodin, blant dem Tenkeren og Kysset.


== Noen skulpturer ==

		
		
		
		
		
		
		


== Litteratur ==
Catherine Chevillot, Hélène Marraud, Hélène Pinet: Rodin: The Laboratory of Creation. Translation by John Adamson. Dijon: Éditions Faton (2014). ISBN 9782878442007
Julia Droste-Hennings, Thorsten Droste: Paris. DuMont Verlag, 2003, ISBN 3-7701-6090-8, S. 245–248
Heinfried Wischermann: Architekturführer Paris. Gerd Hatje Verlag, Ostfildern 1997, ISBN 3-7757-0606-2, S. 73


== Eksterne lenker ==
(en) Musée Rodin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Musée Rodin Offisiell nettside (franak, engelsk)
Michèle Morgan

Michèle Morgan (eg. Simone Renée Roussel, født 29. februar 1920 i Neuilly-sur-Seine nær Paris i Frankrike, død 20. desember 2016 i Meudon) var en fransk skuespillerinne.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Michèle Morgan flyttet hjemmefra som 15-årig fast besluttet på å bli skuespillerinne. Hun tok undervisning i drama ved Cours Simon-skolen i Paris under René Simon samtidig med at hun medvirket som statist i diverse filmer.


=== Karriere ===
Hennes vakre ytre ble oppdaget av filminstruktøren Marc Allégret som gav henne en hovedrolle i filmen Livet går videre fra 1937, der hun spilte mot Raimu. Deretter spilte hun den kvinnelige hovedrolle i Tåkekaien av Marcel Carné i 1938, mot den kjente franske skuespiller Jean Gabin, og senere medvirket hun i S.O.S. bergingsbåt fra 1941, også mot Jean Gabin. Disse to filmer gjorde henne til en av de førende skuespillerinner i fransk film.Under andre verdenskrig spilte hun inn noen filmer i Hollywood. Der fikk hun kontrakt med RKO Pictures. Hennes karriere i Hollywood var imidlertid skuffende. Hun rakk imidlertid å spille med i I skyggen av katedralen mot Paul Henreid i 1942, og i Ta det som du vil mot Frank Sinatra i 1943. Hun ble prøvefilmet og overveiet for den kvinnelige hovedrolle i Casablanca, men RKO ville ikke frigi henne fra sin kontrakt for det beløp som Warner Bros. tilbød, og rollen gikk i stedet til Ingrid Bergman. Morgan fikk imidlertid roller for Warner i Passage to Marseille overfor Humphrey Bogart i 1944. Hun fikk imidlertid ikke de store roller under oppholdet i USA.
Etter krigens slutt vendte Morgan hjem til Frankrike og genopptok sin europeiske karriere i 1946 med Pastoralesymfonien av Jean Delannoy, som hun ble belønnet med prisen som beste skuespillerinne for ved Filmfestivalen i Cannes. Andre nevneverdige roller var Carol Reeds Øyenvitnet (1948), Fabiola (1949) og Brennende dager (1953) av Yves Allégret,Kjærlighets-manøvrer (1955) av René Clair og Marie-Antoinette reine de France (1956).

Michèle Morgan fortsatte som filmskuespiller opp gjennom 1960-årene, hvorav den mest kjente film er Den tapte kommando fra 1966 med blant andre Anthony Quinn, Alain Delon, George Segal og Claudia Cardinale. I 1970-årene var hun mindre aktiv, men medvirket i enkelte filmer og opptrådte i tv-filmer og serier og på teateret.
I 1992 ble hun tildelt en æres-César for sin lange karriere i den franske filmindustrien. Hun har en stjerne på Hollywood Walk of Fame på adressen 1645 Vine Street. Hun skrev i 1965 selvbiografien Mes yeux ont vu.


== Filmografi i utvalg ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Michèle Morgan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Michèle Morgan på Internet Movie Database 
(sv) Michèle Morgan i Svensk Filmdatabas 
(da) Michèle Morgan på Filmdatabasen 
(fr) Michèle Morgan på Allociné 
(en) Michèle Morgan på AllMovie 
(en) Michèle Morgan hos Turner Classic Movies 
(en) Michèle Morgan hos The Movie Database 
(en) Michèle Morgan på Discogs 
(en) Michèle Morgan på MusicBrainz
EuroEyes Cyclassics 2016

EuroEyes Cyclassics 2016 var den 21. utgaven av sykkelrittet Cyclassics Hamburg. 
Nacer Bouhanni var først i mål, men ble disket.


== Lag ==


== Resultater ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) EuroEyes Cyclassics 2016 - ProCyclingStats 
(en) EuroEyes Cyclassics 2016 – Cycling Quotient 
Offisiell nettside (de)
Resultater på ProCyclingStats
Hans Brattrud

Hans Brattrud (født 25. september 1933 på Dokka, død 16. mars 2017) var en norsk designer og arkitekt. Han er utdanna møbeldesigner fra Statens håndverk- og kunstindustriskole i perioden 1952-1957.Han har formgitt flere kjente møbler. Mens kjent er stolen Scandia Jr. I 1967 fikk han Merket for god design for denne stolen og i 2008 fikk han tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull.


== Referanser ==
Musée d’Ennery

Musée d'Ennery er et nasjonalmuseum for asiatisk kunst i 16. arrondissement i Paris, med adresse til 59 avenue Foch.
Museet er vokst ut fra en privat samling som ble begynt i annen halvdel av 1800-tallet av Clémence d'Ennery, konen til skuespillforfatteren Adolphe Philippe d'Ennery (1811–1899). I 1875 bygde hun dagens herregård, og i 1892 begynte hun å omgjøre den til et museum for almenheten, med hjelp fra Georges Clemenceau og Emile Deshayes, kurator ved Musée Guimet. Huset ble åpnet som offentlig museum i 1908.
Museet har nesten 7000 artefakter innkjøpt fra antikvitetshandlerne Bing, Burty og Sichel, så vel som fra Au Bon Marché og mindre butikker. De illustrerer dagligliv i Kina og Japan fra det 12. til det 19. århundre. De er utstilt i store trekabinetter med innlagt perlemor. Her er Kyotokeramikk, nambankunst fra kontaktene mellom japanerne og portugiserne 1543-1640, over 300 netsuke fra Tokugawaperioden (1603–1837), porselen fra forskjellige Ostindia-kompanier, dukker og småfigurer, utskjæringer i halvedelstener, elfenbenskunst og bronser, møbler,  lakkarbeider, med mange fine utskjæringer av dyre- og menneskeformer.


== Eksterne lenker ==
(en) Musée d'Ennery – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

Offisiell nettside
Paris Tourisme - Musée d'Ennery
Paris.org description
CityZeum description
Rue de Richelieu

Rue de Richelieu er en lang gate i Paris som starter i sør i 1. arrondissement og løper til 2. arrondissement.


== Historie ==
I første halvdel av 1800-tallet, før Baron Haussmann omdefinerte Paris med store boulevarder, var dette en av byens mest fasjonable gater:

The Rue de Richelieu is called the Bond-street of Paris. Parallel with it, is the Rue Vivienne. They are both pleasant streets; especially the former, which is much longer, and is rendered more striking by containing some of the finest hotels in Paris. Hosiers, artificial flower makers, clock-makers, and jewellers, are the principal tradesmen in the Rue de Richelieu; but it has no similarity with Bond-street. The houses are of stone, and generally very lofty—while the Academie de Musique and the Bibliotheque du Roi are public buildings of such consequence and capacity (especially the former) that it is absurd to name the street in which they are situated with our own. The Rue Vivienne is comparatively short; but it is pleasing, from the number of flowers, shrubs, and fruits, brought thither from the public markets for sale. No doubt the Place Vendome and the Rue de la Paix claim precedence, on the score of magnificence and comfort, to either of these, or to any other streets; but to my taste there is nothing (next to the Boulevards) which is so thoroughly gratifying as the Rue de Richelieu. Is it because some few hundred thousand printed volumes are deposited therein?Den er nå mer kjent for mynthandlere og valutavekslere, forretninger som er vokst frem her ettersom gaten ligger parallelt med og ganske nær Børsen.
Gatenavnet er etter kardinal de Richelieu, som var statsminister for kong Ludvig XIII av Frankrike.
Opprinnelig het gaten Rue Royale, og så rue de Richelieu—men så ble navnet endret til Rue de la Loi under den franske revolusjon; det nåværende navn ble gitt tilbake i 1806.


== Noen bygninger ==
Palais Royal, en av Richelieus residenser (Monument historique)
Bibliothèque nationale de France, en historisk bygning (site Richelieu) (Monument historique)
Comédie-Française, hovedhallen (salle Richelieu)
Den gamle Fauré Le Page-forretning, til 8 rue de Richelieu, på hjørnet mellom rue de Richelieu og rue de Montpensier. Herfra ble det utdelt våpen til folk i 1789 og i 1830.
Det tidligere Royal Palace hôtel som åpnet i 1909 ble åpnet i samme bygning som Fauré Le Page lå i.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Palais Royal - Ministry of Culture database}
Bibliothèque nationale - Ministry of Culture database}
Friidrett under Sommer-OL 2016 – Maraton menn

Herrenes maraton fant sted den 21. august 2016 i Rio de Janeiro på Sambódromo.


== Resultater ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Athletics at the 2016 Summer Olympics – Men's marathon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Arvingene

Arvingene (orig: Arvingerne) er en dansk dramaserie som har gått på DR1 siden 2014. Manus er ved Maya Ilsøe.


== Roller ==
Kirsten Olesen som Veronika Grønnegaard
Mikkel Boe Følsgaard som Emil Grønnegaard
Trine Dyrholm som Gro Grønnegaard
Carsten Bjørnlund som Frederik Grønnegaard
Jesper Christensen som Thomas Konrad
Marie Bach Hansen som Signe "Sunshine" Larsen
Lene Maria Christensen som Solveig Riis Grønnegaard
Trond Espen Seim som Robert Eliassen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arvingene på Internet Movie Database 
(da) Arvingene i Danmark Nationale Filminstitut
Jan Bø

Jan Bø (født 1967) er en norsk tidligere fotballspiller og bror til Lars Gaute Bø.
Han har spilt 173 kamper og scoret 17 mål for Bryne.Han har spilt 258 kamper for Varhaug Idrettslag.


== Referanser ==
Rue de Patay

Rue de Patay er en gate i 13. arrondissement i Paris. Opprinnelsen til navnet er Jeanne d'Arcs  seier over engelsmennene i slaget ved Patay.
Gaten begynner fra boulevard Masséna på høyde med porte de Vitry, og løper til rue de Domrémy, litt før Place Jeanne-d'Arc.


== Referanser ==
Slaget ved Patay

Slaget ved Patay ble utkjempet 18. juni 1429 under Hundreårskrigen. Frankrike beseiret England. Slaget var blodig, flere tusen døde og sårede, særlig på den engelske siden. Franskmennene ble ledet av blant andre Jeanne d'Arc. 
Gaten Rue de Patay i 13. arrondissement i Paris i nærheten av Place Jeanne-d'Arc er oppkalt etter slaget. 


== Litteratur ==
Devries, Kelly. Joan of Arc: A Military Leader (Glaucestershire: Sutton Publishing, 1999). ISBN 0-7509-1805-5
Richey, Stephen W. Joan of Arc: The Warrior Saint. (Westport, Connecticut: Praeger, 2003). ISBN 0-275-98103-7
Allmand, C. The Hundred Years War: England and France at War c. 1300–1450. (Cambridge: Cambridge University Press, 1988). ISBN 0-521-31923-4
Stephen Cooper, The Real Falstaff, Sir John Fastolf and the Hundred Years War (Pen & Sword, 2010)
Ulster University

Ulster University er et universitet i Nord-Irland. Det ble grunnlagt i 1968 som følge av en fusjon av flere mindre universiteter høgskoler. Det har røtter tilbake til 1845 da Magee College ble grunnlagt i Derry.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) University of Ulster – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mark Mothersbaugh

Mark Allen Mothersbaugh (født 18. mai 1950 i Akron i Ohio i USA) er en amerikansk sanger, låtskriver, komponist, multiinstrumentalist, plateprodusent, forfatter og kunstner.
Mothersbaughs karriere har vart i over 40 år. Han ble først kjent i slutten av 1970-årene som medstifter av samt hovedvokalist og keyboardist i new wave-bandet Devo, som nådde en 14.-plass på listene i USA i 1980 med singelen «Whip it».Utover Devo har Mothersbaugh laget musikk til fjernsynsserier, filmer og videospill gjennom sitt produksjonsselskap Mutato Muzika. Best kjent er han som komponist for animasjonsserien Rugrats, som gikk på skjermen i 13 år. Han har produsert musikk til videospillene Crash Bandicoot og The Sims 2.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Mark Mothersbaugh – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mark Mothersbaugh på Internet Movie Database 
(sv) Mark Mothersbaugh i Svensk Filmdatabas 
(da) Mark Mothersbaugh på Filmdatabasen 
(da) Mark Mothersbaugh på Scope 
(fr) Mark Mothersbaugh på Allociné 
(en) Mark Mothersbaugh på AllMovie 
(en) Mark Mothersbaugh hos The Movie Database 
(en) Mark Mothersbaugh hos Internet Broadway Database 
(en) Mark Mothersbaugh hos Behind The Voice Actors 
(en) Mark Mothersbaugh på Apple Music 
(en) Mark Mothersbaugh på Discogs 
(en) Mark Mothersbaugh på MusicBrainz 
(en) Mark Mothersbaugh på Spotify 
(en) Mark Mothersbaugh på Last.fm 
(en) Mark Mothersbaugh på Genius — sangtekster 
(en) Mark Mothersbaugh på AllMusic
Rue des Plantes

Rue des Plantes er en gate i 14. arrondissement i Paris.
I senmiddelalderen var det her vingårder, med beplantning av vin. Rue des Plantes begynner ved 176 avenue du Maine og endre opp ved 135 boulevard Brune.
I gatens nr. 68 er hovedinngangen til sykehuset Notre-Dame-de-Bon-Secours.


== Eksterne lenker ==
Rue des Plantes Arkivert 24. oktober 2016 hos Wayback Machine. (mairie de Paris)
Rue Raymond-Losserand

Rue Raymond-Losserand er en gate i 14. arrondissement i Paris.


== Beskrivelse ==
Rue Raymond-Losserand er orientert i sørvestlig/nordøstlig retning. Tidligere var den kjent som rue de Vanves. Den begynner ved 106 avenue du Maine, ikke langt fra cimetière du Montparnasse, og ender opp 1640 etter meter ved boulevard Brune, ved gare Montparnasse og porte de Vanves.
Foruten av de nevnte gater krysses den av en lang rekke gater, fra nord til sør:

Ved nr. 10-12 : rue Lebouis ;
Ved nr. 21-23 : rue Maison-Dieu og rue Édouard-Jacques ;
Ved nr. 16-18 : rue Jules-Guesde ;
Ved nr. 22-24 : rue du Texel ;
Ved nr. 31-33 : passage des Arts ;
Ved nr. 36-38 og 43-45 : rue du Château ;
Ved nr. 56-58 : rue Niepce ;
Ved nr. 69-71 : allée du Château-Ouvrier ;
Ved nr. 66-72 og 75-77 : rue Pernety ;
Ved nr. 83-85 : rue de Plaisance ;
Ved nr. 87-89 : rue des Thermopyles ;
Ved nr. 82-84 : rue Francis-de-Pressensé ;
Ved nr. 93-95 : rue Boyer-Barret ;
Ved nr. 92-94 og 107-109 : rue de Gergovie ;
Ved nr. 115-118 : avenue Villemain ;
Ved nr. 110-112 : rue du Moulin-de-la-Vierge ;
Ved nr. 124-126 ogt 133-135 : rue d'Alésia ;
Ved nr. 153-157 : rue Pauly ;
Ved nr. 150-152 : rue de Ridder ;
Ved nr. 161-163 : rue Pierre-Larousse ;
Ved nr. 158-166 : rue Maurice-Rouvier ;
Ved nr. 162-164 : rue des Jonquilles ;
Ved nr. 190-192 : cité Blanche ;
Ved nr. 197-199 : rue des Camélias ;
Ved nr. 198-198 bis : rue Alfred-Durand-Claye og rue Paturle ;
Ved nr. 203-205 : rue des Arbustes ;
Ved nr. 205-207 : square Auguste-Renoir ;
Ved nr. 221-223 : rue de la Briqueterie.I nordsøst, på motsatt side av avenue du Maine fortsetter rue Raymond-Losserand som rue Auguste-Mie.
Med sine |1,6 kms lengde er den enn av de lengste gater i 14. arrondissement. Bare gatene Vercingétorix og Alésia, avenue du Maine og boulevard Raspail er lengre (og for de sistnevntes tilfelle er det fordi de fortsetter inn i andre arrondissementer).


== Historie ==
Dene arterie nevnes første gang i 1210. Den heter chaussée de Vanves på Paris-kartet til Albert Jouvin de Rochefort av 1672. Den var ferdselsåre ut til de gamle kommunene  Vaugirard, Montrouge og Vanves, og ble i 1860 delvis liggende innen Paris' utvidede bygreiser, som rue de Vanves.
Den 11.juli 1945 ble den oppkalt etter Raymond Losserand (1903-1942), en byråd fra kommunistpartiet som var morstandsmann og ble arrestert av tyskerne i mai 1942, torturert og så skutt 21. oktober samme år.


== Billedgalleri ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rue Raymond-Losserand Arkivert 19. oktober 2020 hos Wayback Machine. (mairie de Paris)