jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Pamban-broen

Pamban-broen er en jernbanebro over Palkstredet som forbinder byen Rameswaram på Pamban-øya med Indias fastland. Broen er en kombinert vei- og jernbanebro, men benyttes mest som jernbanebro. Den ble åpnet  24. februar 1914, den var da Indias første bro over vann, og var den lengste bro i India frem til åpningen av Bandra-Worli Sea Link i 2010. Jernbanebroen er en konvensjonell bro som hviler på betongfundamenter, men er delt på midten og kan heises opp, slik at lasteprammer og lektere kan passere gjennom.


== Historie ==

Jernbanebroen er 2 065 meter lang. Den ble åpnet 24. februar 1914 etter at byggingen startet i 1911. Imidlertid hadde planer om en bro eksistert siden 1870 da den britiske administrasjonen hadde lett etter måter på å øke handelen med Ceylon. Det var foreslått en klaffebro slik at skip kunne passere gjennom.
Jernbanebroen ble først bygget med meterspor, men Indian Railways oppgraderte broen til bredspor som en del av sitt Prosjektet Unigauge (1 676 mm sporvidde), et arbeid som ble fullført 12. august 2007.. Inntil nylig ble de to vingene av broen åpnet manuelt ved hjelp av spaker. Rundt 10 skip — lektere, kystvaktskip, fiskefartøyer og oljetankere — passerer under broen hver måned. Ytterligere arbeider med forsterkninger ble utført på broen i 2009 for å gjøre det mulig å frakte tyngre gods med tog.

Etter ferdigstillelse av broen ble meter-sporet fjernet fra Mandapam til Pamban-jernbanestasjon. Herfra deler linjen seg, en linje mot Rameshwaram om lag 6,25 km og en annen linje på 15 km til Dhanushkodi. Seksjonen ble åpnet for trafikk i 1914. Ministry of Indian Railways bevilget Rs. 25 crore (250 millioner Rupee) for å erstatte den eksisterende 65.23 meter lange svingbroen som kunne svinges tilside slik at lange lektere kunne passere broen.Post- og passasjertog kjørte på dette sporet mellom 1915 og 1964 fra Madras til Dhanushkodi hvor passasjerene ble fraktet til Talaimannar og videre til Ceylon. Linjen med meterspor fra Pamban til Dhanushkodi ble nedlagt etter at den ble ødelagt i 1964 av Dhanushkodi-syklonen.

Broen ble senere restaurert til operativ stand i løpet av bare 46 dager. Den 13. januar 2013 fikk broen mindre skader da en lekter drev inn i den. Slepebåten skulle taue en lekter fra Kolkata til Karwar i nærheten av Mumbai, men grunnstøtte i dårlig vær og traff noen steiner den 10. januar. Den 220 tonn tunge lekter drev så mot broen, fikk den til å vippe litt, og måtte reparareres. I 2013 det ble rapportert at De indiske jernbaner hadde søkt til UNESCO om at brua skal plasseres på listen over verdensarvsteder.


== Beliggenhet ==
Broen strekker seg over et 2 km langt sund mellom fastlandet og øya, og er den eneste mulig landveis forbindelse mellom India og Sri Lanka. Fastlandet ved enden av broen ligger på 9°16′56,70″N 79°11′20,12″Ø.


== Se også ==
Bandra-Worli Sea Link
Liste over broer i verden etter lengde


== Referanser ==
Mannarbukta

Mannarbukta er en stor grunn bukt som utgjør en del av Lakkadivhavet i Det indiske hav. Den ligger mellom den sørøstlige spissen av India og vestkysten av Sri Lanka i Koromandelkystregionen.
Den består av kjede av lave øyer og skjær kjent som Ramsethu, også kalt Adam's Bridge, som omfatter Mannar Island, den deler Mannarbukta fra Palk Bay, som ligger nord mellom India og Sri Lanka. Elvemunningen av Thamirabarani River i Sør-India og Malvathuøya (Malvathu River) på Sri Lanka renner inn i Mannarøya-Golfen.


== Bevaring ==


=== Marin nasjonalplan ===
Golfen ligger  på den sørøstlige spissen av det indiske subkontinent. Mannarbukta er kjent for å være arnestedet for 3 600 arter flora og fauna.


=== Biosfærereservat ===
Den delen som er Mannar Biosphere Reserve dekker et område på 10,500 km² hav, øyer og den tilstøtende kysten. Holmer og kysten med en buffersone inkluderer strender, elver, og tropisk tørr urskog, mens de marine miljøer omfatter tang, sjøgress, korallrev, salt-strender og mangroveskog.


== Marine aktiviteter ==

Mannarbukta er kjent for sin perlefangst langs bredden av Pinctada radiata og Pinctada fucata som har pågått  i minst to tusen år. Plinius den eldre (23-79) omtalte perlefiskeriet i golfen som den mest produktive i verden. Selv om dykking etter og utvinning av naturlige perler er ansett som for dyrt i de fleste deler av verden, blir det fortsatt utført i golfen.Havnebyene  på den delen av Mannar er Thoothukudi (Tuticorin) i Tamil Nadu, og Colombo i Sri Lanka. Mens disse havnene kan ta imot dypt-gående  fartøyer, kan Palk Stredet bare anløpes av fartøyer med liten dybdegang (gruntgående). I juli 2005 tok den Indiske regjering innledende skritt til å gå videre med Sethusamudram Canal-prosjektet, noe som ville føre til bygging av en dyp kanal som vil knytte Mannarbukta til Bengalbukta. Prosjektes talsmenn fremhever  fordelene med en direkte frakt-rute som forbinder Indias øst-og vestkyst uten den lange turen rundt Sri Lanka; miljøvernere har advart mot alvorlig skade.


== Referanser ==
Ecteneolus

Ecteneolus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
Pogonocherini er stort sett små, grå- eller brunspraglete trebukker. Disse artene er gjerne kamuflasjefargede. Antennene er nokså kraftige, gjerne lengre enn kroppen. Pronotum har en pigg på den rundede sidekanten. Dekkvingene ender gjerne i en pigg bak.


== Levevis ==
Larvene inne i små greiner og kvister.


== Utbredelse ==
Arten lever i det sentrale Mexico.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Pogonocherini Mulsant, 1839
Slekten Ecteneolus Bates, 1885
Ecteneolus flohri Bates, 1885


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 23. april 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Ecteneolus i Encyclopedia of Life 
(en) Ecteneolus i Global Biodiversity Information Facility 
Ecteneolus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Pogonocherini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Oplosia

Apodasyini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore (gjerne 9-13 millimeter), grå- eller brunlige trebukker. Oversiden er kledt med ganske korte hår, kraftig og tett punktert, også med mønstre av fine, gulaktige skjell. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er nærmest tønneformet, med en kort tann midt på. Dekkvingene er jevnbrede med markerte "skuldre". Beina er forholdsvis korte.


== Levevis ==
Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i den palearktiske sone, og i det østlige Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Apodasyini Lacordaire, 1872, Desmiphorini eller Acanthoderini
Slekten Oplosia Mulsant, 1863 - 3 arter, i Norge forekommer:
lindebukk, Oplosia cinerea (Mulsant, 1839)
Oplosia nubila (LeConte, 1862)
Oplosia suvorovi Pic, 1914 


== Kilder ==
Danilevsky, M.L. 2006. Systematic List of Longicorn Beetles (Coleoptera, Cerambycoidea) of Europe. [1]
Liste over slektene (Desmiphorini)
Cermabycidae.org - Apodasyini
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 27. april 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Oplosia i Encyclopedia of Life 
(en) Oplosia i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Oplosia hos Artsdatabanken 
(sv) Oplosia hos Dyntaxa 
(en) Oplosia hos Fauna Europaea 
(en) Oplosia hos ITIS 
(en) Oplosia hos NCBI 
(en) Kategori:Oplosia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Oplosia – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Oplosia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bildegalleri over gruppen, arter som forekommer i Russland
Hoskovec, M. og Rezek, M. Cerambycidae. Longicorn Beetles of the West Palaearctic Region. Stort fotogalleri med bilder av ca. 600 arter.
Amniscus

Amniscus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, brun- eller gråaktige trebukker. Antennene er ofte svært lange, særlig hos hannene. Pronotum er nærmest tønneformet med en liten pigg litt bakenfor midten av siden.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mexico og Vestindia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Acanthocinini Thomson, 1860
Slekten  Amniscus Dejean, 1835
Amniscus assimilis (Gahan, 1895)
Amniscus praemorsus (Fabricius, 1792)
Amniscus similis (Gahan, 1895)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 20. august 2016 hos Wayback Machine.
(en) Amniscus i Encyclopedia of Life 
(en) Amniscus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Amniscus hos ITIS 
(en) Amniscus hos NCBI 
Amniscus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Acanthocinini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Myoxomorpha

Myoxomorpha er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Stort sett middelsstore, brun- eller gråaktige trebukker, forholdsvis tettbygde med kraftige bein. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er nærmest tønneformet med en pigg litt bakenfor midten av siden.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Acanthoderini 
Slekten Myoxomorpha White, 1855
Myoxomorpha alvarengorum Monné & Magno, 1990
Myoxomorpha funesta (Erichson in Schomburg, 1848)
Myoxomorpha seabrai Marinoni & Dalossi, 1971
Myoxomorpha vidua Lacordaire, 1872


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 20. august 2016 hos Wayback Machine.
(en) Myoxomorpha i Encyclopedia of Life 
(en) Myoxomorpha i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Myoxomorpha hos NCBI 
(en) Kategori:Myoxomorpha – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Myoxomorpha – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Acanthoderini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Prologue

Prologue er en britisk kortfilm av Richard Williams. Filmen inneholder animasjon som aldri er gjort før. Filmen er basert på Lysistrata av Aristophanes, der kvinnene går i seksuell streik for å ende en krig.


== Om produksjonen ==
Richard Williams fikk ideen til filmen som femtenåring og ville lage film ut av det, men han lurte på om han ville bli god nok til å lage den. I 2013 følte han seg klar til å begynne på den. Han har fullført seks minutter alene og gitt det ut som en kortfilm. Han håper på å lage filmen om til en langfilm.


== Referanser ==
Humboldtstrømmen

Humboldtstrømmen eller Perustrømmen er et stort økosystem i Stillehavet langs Sør-Amerikas vestkyst. Den strekker seg fra Chiles søndre ende til nordlige Peru og er blant de aller største av strømmene som fører opp næringsrikt vann til havoverflaten og dermed øker den organiske produksjonen. 
Humboldtstrømmen transporterer kaldt vann med lavt saltinnhold fra det sørlige Stillehavet mot ekvator. Her produserer fotosyntesen mer enn 300 gram kull i organisk materiale per kvadratmeter i løpet av ett år. Dette betyr at dette område er det mest produktive økosystemet i verden. Strømmen gir dermed også et stort bidrag til fiskerinæringen. Knapt en femtedel av verdens fiskefangster har sitt opphav i Humboldtstrømmen. Det dreier særlig som om fiskearter som jurel, chilesardin og anchoveta.  
Humboldtstrømmen er oppkalt etter den prøyssiske naturforskeren Alexander von Humboldt.
De lave temperaturer i antarktiske farvann hvorfra Humboldtstrømmen fører, gjør at den gjennomsnittlige temperaturen i vannet langs Sør-Amerikas vestkyst er inntil 7- 8 °C lavere enn temperaturen lenger ute på det åpne hav på de samme geografiske breddegrader. En annen virkning er at vannspeilet (havoverflaten) her er inntil 50 cm lavere enn vest ved Indonesia og Ny-Guinea.Det kalde vannet nedkjøler luften. Kystområdene ved Humboldtstrømmen får lite nedbør og danner derfor ørkenområder, som for eksempel Atacamaørkenen i Chile.
I årene med værfenomenet El Niño avsvekkes den kalde Humboldtstrømmen; den kan da tidvis helt bortfalle.


== Litteratur ==
Aaron Sachs: The Humboldt Current: Nineteenth-Century Exploration and the Roots of American Environmentalism. Penguin, New York City 2007, ISBN 978-0-14-311192-4.


== Eksterne lenker ==
NOAA-artikel om Humboldtstrømmen
NOAA Copyright policy
Circus Drawings

Circus Drawings er en ni minutters kortfilm fra 2010 av den kanadiske animatøren Richard Williams (1933–2019). Den er basert på Williams' mange sirkustegninger fra da han bodde i Spania i 1953.Williams er mest kjent for å ha regissert The thief and the cobbler (1994) og A Christmas Carol (1971) og for å ha regissert animasjonen på Hvem lurte Roger Rabbit?.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Circus Drawings på Internet Movie Database
Reed Bank

Reed Bank, også kjent som Reed Tablemount, Recto Bank og en rekke andre navn, er en stor guyot i Sør-Kina-havet, som omfatter et område på 8,866 km² og har dybder på mellom 9 og 45 meter. Det omfatter Nares Bank og Marie Louise Bank.
Det kan enten regnes som knyttet til den geografiske formasjon Spratlyøyene, eller som del av Dangerous Ground.
Aelv om det ligger godt innenfor DFilippinenes eksklusive økonomiske sone (Philippine EEZ), er de økonomiske rettigheter omtvistet ved at Folkerepublikken Kina hevder overhøyhet.
Banken er i den nordøstre kvadrant av Filippinenes Kalayaan-krav, som også omfatter de nordlige og vestlige deler av Spratlyøyene. Området er utenfor vestkysten av den avlange øya Palawan, nord for Iroquis reef og Southern reefs, og øst for den nordlige dek av Spratlyøyene. De nærmeste bebodde deler av Spratlyøyene er Flat Island, Nanshan Island og Second Thomas Shoal (med filippinsk bebyggelse), og Mischief Reef (med kinesere).Etter at Folkerepublikken Kina reiste krav om Mischief Reef ble et filippinsk landingsfartøy fra annen verdenskrig, (LST 57 - Sierra Madre), med vilje kjørt opp gå grunnen ved Second Thomas Shoal i 1999 for å tjene som en filippinsk marineutpost i området; det bemannes av runt et dusin filippinske marines.
Seismiske undersøkelser viser at Reed Bank har olje- og gass-ressurser, men de er bare såvidt blitt utnyttet på grunn av overhøyhetstvistene.


== Referanser ==
Guyot

En guyot er et undersjøisk vulkanfjell med flat topp. Den første ble oppdaget av amerikanske marinefartøy i Stillehavet under andre verdenskrig og senere oppkalt etter naturforskeren Arnold Guyot (1807–84). 
Man oppdaget etterhvert hundrevis av guyoter. Fra den flate havbunnen, ofte på ca. 3000 til 4000 meters dyp, rager de opp som isolerte, avkuttede kjegler. Toppflaten synes å ha blitt dannet ved bølgeabrasjon, men kan likevel ligge på ca 1000 meters dybde. Guyoter har med andre ord ofte sunket ned etter at de ble dannet. 
Funnet av guyotene førte, sammen med andre submarine observasjoner, til hypotesen om havbunnspredning: bunnen av verdenshavene sprer seg eller glir bort fra midthavsryggene i retning inn mot kontinentene i samband med platetektonikk. Vulkanene følger med underlaget, som gradvis synker mens det beveger seg mot kontinentene. Dette stemmer med at de guyotene som ligger nær kontinentet, har sunket mer enn dem som ligge midt ute i verdenshavene. 


== Kilder ==
Guyoter. (14. februar 2009). I Store norske leksikon. Hentet 21. november 2013 fra http://snl.no/guyoter.
Arnold Guyot

Arnold Henry Guyot (født 28. september 1807 i Boudevilliers nær Neuchâtel i Sveits, død 8. februar 1884 i Princeton i New Jersey i USA) var en sveitsisk-amerikansk geograf og geolog. Han var den første til å påpeke og granske visse viktige trekk ved isbreers bevegelse og struktur.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Allerede i ungdommen samlet Arnold Guyot på planter og insekter. Han fikk tidlig utdannelse i La Chaux-de-Fonds og så ved kollegiet i Neuchâtel. Der studerte han teologi og så naturhistorie. I 1825 fortsatte han studiene i Karlsruhe. Her bodde han hos en familie Braun, der han ble kjent med Louis Agassiz (1807–1873). Fra Karlsruhe flyttet han til Stuttgart for ytterligere studier. Han returnerte til Neuchâtel i 1827.
Guyot dro så til Berlin fast bestemt på å forberede seg på et geistlig embede. I Berlin bestemte han seg etterhvert til å legge teologien til side og heller konsentrere seg om naturvitenskapene. Han hørte forelesninger av Alexander von Humboldt og Carl Ritter. 
I 1835 avsluttet han studiene med et doktorarbeide om den naturlige klassifikasjon av innsjøer.


=== Forskning ===
Guyot dro til Paris og ble huslærer for sønnene til comte de Pourtalès, en adelsmann med tilknytning til Neuchâtel. Denne stillingen gav han muligheten til vidstrakte reiser rundt om i Europa.Guyot ble i 1839 professor i historie og fysisk geografi ved universitetet i Neuchâtel og satte med Louis Agassiz og Édouard Desor i gang med undersøkelser vedrørende Alpene (Système glacière, 1848). I 1848 besøkte han Agassiz ved universitetet i Cambridge i Massachusetts og holdt vinteren 1848-49 i Boston en serie forelesninger om forholdet mellom den fysiske geografi og historien. Forelesningene ble i 1849 utgitt under tittelen Earth and Man.
I 1855 ble han professor i geologi og fysisk geografi ved College of New Jersey. I 1856 innrettet han av sine samlinger et museum som skulle bli til det senere Princeton Museum of Natural History.For Smithsonian Institution anla han meteorologiske stasjoner (og instruerte virksomheten) og oppsatte meteorologiske og fysiske tabeller samt undersøkte Appalachenes geologiske oppbygning (avhandlinger 1861 og 1880).


== Øvrige skrifter i utvalg ==
Physical Geography (1872)
Johnson's Universal Cyclopædia (sammen med Frederick Augustus Porter Barnard, 1872)
Creation, or Biblical Cosmogony in the Light of Modern Science (1884)


== Referanser ==


== Kilder ==
Guyot, Arnold Henry i Nordisk familjebok (2. utgave, 1909)
Historisk befolkningsregister

Historisk befolkningsregister (HBR) er et prosjekt for registrering og sammenstilling av personopplysninger fra forskjellige kilder, med det mål å lage en oversikt over Norges befolkning i tidligere tider. I første omgang er det særlig perioden fra folketellingen 1801 til folketellingen 1910 som dekkes i den åpne delen av HBR, mens en lukket del som skal kunne brukes i anonymisert form av forskere dekker tiden frem til opprettelsen av Det sentrale folkeregister i 1960-årene.


== Eksterne lenker ==
Historisk befolkningsregister - histreg.no
(no) Historisk befolkningsregister på NLIs Lokalhistoriewiki.
Mozartkule

En mozartkule (ty.: Mozartkugel) er en sjokoladekonfekt, opprinnelig tilberedt av konditoren Paul Fürst fra Salzburg i Østerrike i 1890. Den ble oppkalt etter Wolfgang Amadeus Mozart som var født i Salzburg. Sjokoladekonfektens opprinnelige navn var Mozart bonbon.


== Den opprinnelige mozartkulen ==
I 1884 kom konditormester Paul Fürst til Salzburg, hvor han åpnet et konditori  i Brodgasse nr. 13.


== Navnet ==
I 1890 ble mozartkulene raskt kopiert av andre konditorer i byen. Det fortsatt eksisterende konditori Holzermayer und Schatz solgte rundt 1900 konfektkuler under navnet Mozartkugeln. Navnet som hengende fast.


== Produsenter av Mozartkuler ==
Den gamle håndverksmessige produksjon skjer i  flere konditorier i Salzburg, som Konditorei Dallmann i St. Gilgen ved Wolfgangssee som også produserer kuler håndlaget etter den opprinnelige oppskriften.
Det finnes en rekke industrielle produsenter av konfekten som ikke alle følger nøyaktig den opprinnelige oppskriften, men produserer forskjellige varianter. Selskapet Mirabell produserer grønne marsipankuler omgitt av både lys og mørk nougat. His andre produsenter er nougatkjernen på innsiden, og marsipanen utenpå varianter med både lys og mørk overtrekkssjokolade. 
De to ledende industrielle produsenter er Paul Reber GmbH og Co. KG fra Bad Reichenhall i Bayern i Tyskland og Mirabell i Grödich i Salzburg, som er et datterselskap av Kraft Foods. I Wien finnes produsentene Hofbauer (eiet av det sveitsiske selskapet Lindt & Sprüngli), samt Manner som produserer Austria Mozartkugeln Victor Schmidt.


== Mozartkuler i kulturen ==
I TV-programmet Absolutt norsk ble det delt ut Mozartkuler som ekstrapoeng for sjarm.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Konditori Fürst i Salzburg
Mirabell-Mozartkuler
Reber-Mozartkuler
Mozartkulens historie
Ungarn under EM i friidrett 2016

Ungarn deltok under EM i friidrett 2016 som blir arrangert 6.–19. juli 2016 i Amsterdam.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==
Bulgaria under EM i friidrett 2016

Bulgaria deltok under EM i friidrett 2016 som blir arrangert 6.–19. juli 2016 i Amsterdam.


== Medaljevinnere ==


== Resultater ==
MennBane- og landeveisøvelserTekniske øvelserKvinnerBane- og landeveisøvelserTekniske øvelser


== Referanser ==
Shariff Kabunsuan

Shariff Kabunsuan var årene 2006-2008 en provins på øya Mindanao i Filippinene. Den lå i regionen muslimsk Mindanao og hadde om lag 440 000 innbyggere i 2006.
Shariff Kabunsuan og provinsen Maguindanao, som Shariff Kabunsuan var del av frem til slutten av 2006, har totalt 4 900 km².
Provinsen var innelt i 11 kommuner. Administrativ hovedstad var Datu Odin Sinsuat.


== Kilder ==
National Statistical Coordination Board, Filippinene Arkivert 3. oktober 2008 hos Wayback Machine.
Andorra under EM i friidrett 2016

Andorra deltok under EM i friidrett 2016 som blir arrangert 6.–19. juli 2016 i Amsterdam.


== Resultater ==
MennBane- og landeveisøvelserKvinnerTekniske øvelser


== Referanser ==
Litauen under EM i friidrett 2016

Litauen deltok under EM i friidrett 2016 som blir arrangert 6.–19. juli 2016 i Amsterdam.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==