jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Turkvizyon-2014 Astana–Kazan

Turkvizyon-2014 Astana–Kazan var den andre utgaven av den kasakhstansk sang- og musikkonkurransen Turkvizyon. Konkurransen ble arrangert og kringkastet av TV-kanalen Khabar, i samarbeid med TMB TV, med det mål å velge landets deltaker til Tyrkvisjonens sangkonkurranse 2014 i Kazan.


== Bakgrunn ==
Konkurransen ble arrangert med en kvalifiseringsrunde som ble holdt i Almaty. Over hundre artister deltok, og blant disse ble femti valgt til å gå videre til en delfinale som ble avholdt 16. oktober. En jury valgte ut 16 bidrag fra delfinalen som gikk videre til finalen.
Finalen ble avholdt 26 oktober i Palasset for fred og forsoning i Astana. Konkurransen ble avgjort ved en kombinasjon av jury- og SMS-stemmer. 
Vinneren ble Zjanar Duğalova. Duğalova ble senere vinner i den internasjonale konkurransen, som den første fra Kasakhstan. Zjanar Duğalova deltok også i den kasakhstanske nasjonale finalen i 2013 som et av medlemmene i KesjYOU.


== Finaledeltakere og -resultater ==


== Tilbakevendte finalister ==


== Se også ==
Kasakhstan i Tyrkvisjonens sangkonkurranse


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted  (kk)(ru)
Türkvizyon Azərbaycan Milli Seçim Turu 2013

Türkvizyon Azərbaycan Milli Seçim Turu 2013, eller bare Türkvizyon 2013, var en sang- og musikkonkurranse arrangert og kringkastet av den aserbajdsjanske TV-kanalen Azad Azərbaycan TV (ATV), i samarbeid med Türk Müzik Birliği. Formålet med konkurransen var å velge landets representant til Tyrkvisjonens sangkonkurranse. 
Konkurransen ble arrangert for første gang, og den nasjonale finalen ble i de påfølgende årene erstattet av The Voice-konseptet Azərbaycanın səsi, hvor vinneren også vant retten til å delta i Tyrkvisjonens sangkonkurranse.


== Bakgrunn ==
Prosessen for å finne Aserbajdsjans representant til den første utgaven av Tyrkvisjonens sangkonkurranse, hadde oppstart med kvalifiseringsrunder 19. oktober 2013. Fra kvalifiseringsrundene gikk femti deltakere videre til en andre runde, hvorfra ti musikere ble valgt til å konkurrere i en finale.
Den 16. november ble det avholdt en direktesendt finale i Aserbajdsjans hovedstad, Baku, med Afaq Gəncəli, Samir Bayramli og Rüfət Ağayev som programledere. Blant de ti finalistene var to av bidragene skrevet av Aserbajdsjans representant i Eurovisjonens sangkonkurranse samme år, Fərid Məmmədov. «Gəl yanima» var også en av melodiene som deltok i landets nasjonale semifinale før Eurovisjonens sangkonkurranse, hvor den ble fremført av Məmmədov selv.Finalen ble avgjort ved en kombinasjon av SMS-stemmer og et jurypanel som besto av seks medlemmer. Vinneren ble Fərid Həsənov med den nesten fem minutter lange balladen «Sənsiz». Həsənov representerte Aserbajdsjan i Eskişehir med melodien «Yaşa».


== Finaledeltakere ==


== Jurymedlemmer ==


== Se også ==
Aserbajdsjan i Tyrkvisjonens sangkonkurranse


== Referanser ==
Den Centralvidenskabsetiske Komité

Den Centralvidenskabsetiske Komité er et dansk organ under Ministeriet for Sundhed og Forebyggelse som har til formål å sikre at biomedisinske forskningsprosjekter gjennomføres vitenskapsetisk forsvarlig. Det innebærer at forsøkspersonenes rettigheter, sikkerhet og helse går foran vitenskapelige og samfunnsmessige interesser.
Den Centralvidenskabsetiske Komité ble opprettet i 1980 og har ni regionale komiteer under seg, som alle har såvel forskere som legfolk som medlemmer. Komiteen utformer generelle retningslinjer, tar stilling til prinsipielle spørsmål og fungerer som ankeinstans for avgjørelser i de regionale komiteene. Den kan foreta innberetninger til ministeren.
Det er 22 medlemmer av komiteen samt to representanter for den regionale vitenskapsetiske komité på Færøyene.
Årlig utdeler komiteen Den Videnskabsetiske Hæderspris til en gruppe eller person innenfor helseområdet som har gjort en særlig god innsats på det vitenskapsetiske område.


== Eksterne lenker ==
Den Centralvidenskabsetiske Komités hjemmeside
Kento Masuda

Kento Masuda (増田 顕人, Masuda Kento, født 29. juni 1973) er en japansk  musiker, komponist og plateprodusent. Han er «maestro» i Knights of Order of St. Sylvester. Masuda er også medlem av National Academy of Recording Arts and Sciences.


== Diskografi ==
1992 Wheel of Fortune
1995 Fouren
1998 Myojyow
1999 Memories
2000 Music Magic
2003 Hands
2006 GlobeSounds
2010 Light Speed+
2012 All in the Silence
2014 Loved One
2021 KENTOVERSE


== Bibliografi ==
Kento Masuda på Allmusic (Engelsk)
Kento MasudaMusicBrainz


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Kento Masuda – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kento Masuda på Internet Movie Database 
(en) Kento Masuda på Discogs 
(en) Kento Masuda på MusicBrainz 
(en) Kento Masuda på SoundCloud 
(en) Kento Masuda på AllMusic 
Kento Masuda på YouTube 
Kento Masuda på Myspace
Andrej Razumovskij

Andrej Kirillovitsj Razumovskij (russisk: Андрей Кириллович Разумовский), født 2. november (g.s.: 22. oktober) 1752 i Grukhov, død 23. september (g.s.: 11. september) 1836 i Wien) var en russisk fyrste og diplomat. 


== Liv og virke ==
Andrej Razumovskij var sønn av marskalk Kirill Razumovskij, den siste hetman over zaporizjakosakkene, og av Katarina Narysjkina, en kusine av keiserinne Elisabeth av Russland. Han var også brorsønn av Aleksej Grigorievitsj Razumovskij, kalt «nattens keiser». Han fikk utdannelse hjemme av strassburgeren Ludwig Heinrich von Nicolay.
Razumovskij viet seg først til sjøkrigstjenesten for Russland, og tjenestegjorde på britiske skip og deltok på sjøslaget ved Khíos mot tyrkerne.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Johann Heinrich Schnitzler: Fürst Kyrillowitsch Rasumowsky. Ein Fragment aus der russischen Diplomatie, in: Historisches Taschenbuch, hrsg. von Friedrich von Raumer, 4. Folge, Jg. 4, Leipzig 1863
Constant von Wurzbach: Rasumowsky, Andreas Kyrillowitsch in Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich], Band 25. Wien 1868, s. 6 ff.
Lulu Gräfin Thürheim: Mein Leben. Erinnerungen aus Österreichs grosser Welt 1788–1852 (a. d. Frz., hrsg. v. René van Rhyn), 4 Bände, München: G. Müller 1913 f.
Wenda Focke: Geborgtes Leben. Andrej Kirillowitsch Rasumofsky. Diplomat, Liebhaber, Mäzen, Biographischer Roman, Berlin: Oberbaum 2005
Klaus Martin Kopitz: Die frühen Wiener Aufführungen von Beethovens Kammermusik in zeitgenössischen Dokumenten (1797–1828), in: Beethovens Kammermusik, hrsg. von Friedrich Geiger und Martina Sichardt (= Das Beethoven-Handbuch, hrsg. von Albrecht Riethmüller, Band 3), Laaber 2014, s. 165–211
Razumovskij i Nordisk familjebok (2. utgave, 1915)
Linux on System z

Linux on System z er en fellesbetegnelse på flere 64-biter utgaver av operativsystemet Linux, som er laget for å kjøre på stormaskiner fra IBM, særlig på maskiner som er bygd opp omkring arkitekturen z/Architecture. Betegnelsen omfatter Linux on zEnterprise 196, Linux on System z10, Linux on System z9, Linux on zSeries, Linux/390, zLinux, z/Linux, m.fl.
Linux on System z oppstod fra to separate bestrebelser på å portere Linux til IBMs største maskiner. Det første forsøket var «Bigfoot»-prosjektet. Det ble ledet av Linas Vepstas i slutten av 1998 og begynnelsen av 1999, frembragte en uavhengig Linux-distribusjon, men ble senere forkastet.  Den 18. desember 1999 lanserte IBM en samling patcher til versjon 2.2.13 av Linux-kjernen, og dette ble begynnelsen på dagens Linuz on System z. Den formelle produktlanserinen var i 2000.


== Referanser ==
Vought

Vought er en USA-basert flyprodusent. Vought har levert en rekke fly, fremfor alt til US Navy, mens virksomheten i dag er sentrert om underleveranser til andre flyprodusenter.
Virksomheten har hatt en rekke forskjellige eiere og operert under flere navn, bl.a. Lewis and Vought Corporation, Chance Vought, Vought-Sikorsky, LTV Aerospace (del av Ling-Temco-Vought), Vought Aircraft Companies, og drives nå under navnet Vought Aircraft Industries. 
Vought ble etablert av Chance M. Vought og Birdseye Lewis i 1917. I 1928 ble virksomheten kjøpt av United Aircraft and Transport Corporation som noen år senere ble til United Aircraft Corporation, den første av mange reorganiseringer og kjøp. På 1920- og 1930-tallet spesialiserte Vought Aircraft og Chance Vought seg på jagerfly og andre fly som opererer fra hangarskipene til United States Navy, som var deres største kunde. Chance Vought produserte tusenvis av fly under andre verdenskrig inkludert Vought F4U Corsair, som frem til 1953 ble laget i 12 571 eksemplarer. 
Selskapets fly er også levert til:

Argentina, (26 Corsair F4U-5/5N/5NL fra 1956 til 1968 på hangarskipet ARA Independencia).
El Salvador, (25 Corsair F4U/FG-1D fra 1957 til 1976)
Frankrike, (25 Corsair AU-1 og 94 F4U-7 fra 1954 til 1964)
Honduras, (19 Corsair fra 1956 til 1979)
New Zealand, (368 Corsair F4U-1 og 60 FG-1D fra 1944 til 1949) og
Storbritannia, (2 012 Corsair under 2. verdenskrig).Vought ble uavhengig igjen i 1954 og ble så kjøpt av Ling-Temco-Vought i 1961. Under den kalde krigen produserte selskapet en rekke fly og missiler. Virksomheten ble solgt videre fra LTV og eid i forskjellig grad av Carlyle Group og Northrop Grumman tidlig på 1990-tallet. Det ble så kjøpt 100% av Carlyle, fikk navnet Vought Aircraft Industries og drives i dag med hovedkvarter i Dallas i Texas.
Andre fly i større produksjonsvolum er Vought A-7 Corsair II (1 569 stk), Vought OS2U Kingfisher (1 519 stk), Vought F-8 Crusader (1 219 stk), Vought O2U Corsair (580 stk), Vought F7U Cutlass (320 stk) og Vought SB2U Vindicator (260 stk). Vought står også bak missiler og missilsystemer som M270 MLRS, ASM-135 ASAT, MGM-52 Lance, SSM-N-8 Regulus og rakettsystemet Scout.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Vought – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Patent- og Varemærkestyrelsen

Patent- og Varemærkestyrelsen er et forvaltningsorgan under Økonomi- og Erhvervsministeriet som har til formål å beskytte den industrielle opphavsrett, herunder design, bruksmodeller og registrerte varemerker. Organet ble opprettet i 1880 som Patentkommissionen. Fra 1924 til 1999 het organet Patentdirektoratet.
Patent- og Varemærkestyrelsen yter erhvervsservice i form av informasjoner, løsninger på oppgaver, kurs og internasjonalt samarbeid.
Organet er plassert i Taastrup og beskjeftiger 245 medarbeidere.


== Eksterne lenker ==
Patent- og Varemærkestyrelsens hjemmeside
Forsvarets Militærpoliticenter

Forsvarets Militærpoliticenter er en av det danske forsvarets vernsfelles avdelinger under Trænregimentet.
Avdelingen ble opprettet 1. januar 2015 ved en sammenslåing av Hærens, Søværnets og Flyvevåbnets forskjellige militærpolitiavdelinger til én enkelt plassert ved Aalborg Kaserner, organisatorisk underlagt Trænregimentet.
Forsvarets militærpoliti består av cirka 350 ansatte som er lett gjenkjennelige på den røde beret, den hvite fløytesnor over venstre skulder og det sorte lærarmbind på høyre overarm med hvid påskrift «MP».
Historisk går avdelingen tilbake til det danske militærpoliti som ble opprettet i mars 1947 som følge av at de allierte krevde at de danske styrker ble fulgt av sådant et korps. Selve ideen om et militærpolitikorps stammer dog helt tilbake fra det 16. århundre, da man hadde profossen og «stokkeknekter».
Arkeologiåret 1614

Arkeologiåret 1614 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1614.


== Funn ==
Scipio-gravstedet blir oppdaget i Roma. Titulus av L. Cornelius blir utgitt i 1617 av Giacomo Sirmondo i Antiquae inscriptionis, qua L. Scipionis Barbati, filii expressum est elogium, explanatio.


== Fødsler ==
Curzio Inghirami, italiensk arkeolog (død 1655)


== Dødsfall ==


== Referanser ==
MS «Independence of the Seas»

MS «Independence of the Seas» er et cruiseskip i Freedom-klassen eid av Royal Caribbean International som ble operativt i april 2008. Skipet med 15 dekk har en kapasitet på 4 370 passasjerer og har en besetning på opptil 1 360 personer. Hun ble bygd ved Perno verft i Åbo i Finland som også bygde MS «Freedom of the Seas» og MS «Liberty of the Seas», som er hennes søsterskip i Freedom-klassen. Med sine 154 407 bruttotonn ble hun sammen med «Freedom of the Seas» og «Liberty of the Seas» det største cruiseskipet noensinne lagd. Hun er 339 meter lang og har en marsjfart på 21,6 knop (40,0 km/t). Skipet opererer fra Fort Lauderdale i Florida, USA.
«Independence of the Seas» er det tredje skipet i Freedom-klassen. I oktober 2009 overtok MS «Oasis of the Seas» (det første skipet i Oasis-klassen ) tittelen som verdens største skip.


== Bildegalleri ==


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 9349681 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) MS «Independence of the Seas» – DNVs skipsregister 
(en) MS «Independence of the Seas» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
RISC Single Chip

RISC Single Chip eller RSC er en 32-biter RISC mikroprosessor som er utviklet og produsert av IBM. Det er en implementasjon av arkitekturen IBM POWER, og en nedskalert enkelt-brikke utgave av POWER1, som bestod av flere brikker. RSC bestod av tre utførende enheter: en heltallsenhet, en desimaltallsenhetog en branch-prosessor. Den hadde et integrert nivå-1 hurtigminne på 8 Kb delt på data og instruksjoner, og en integrert minnehåndterer.
RSC kom i klokkefrekvenser på 33 og 45 Mhz. Den ble brukt i de rimeligste modellene av arbeidsstasjonene IBM RS/6000, som f.eks. Modell 220 og 230.
Ari Pulkkinen

Ari Pulkkinen (født 1982 i Helsingfors) er en finsk spillmusikkomponist, musiker og lyddesigner. Han er mest kjent for musikken til spillet Angry Birds.


== Biografi ==
Pulkkinen begynte å spille piano som seksåring, og komponerte sin første sang når han var 12 år. Han var aktiv i Demoscenen der han  laget musikk ved hjelp av Tracker-programvare. Han vant mange konkurranser og lagde sitt første album til freeware-spillet Starfight VI: Gatekeepers i 1999. 
Mellom 2003 og 2008 var han ansatt som lydregissør i spillselskapet Frozenbyte. Der laget han blant annet soundtrackene til spillene Shadowgrounds, Shadowgrounds: Survivor og Trine. Deretter startet han sitt eget firma og har senere laget soundtrack og lyddesign til over 20 videospill, som Angry Birds, Dead Nation, Trine 2, Outland og Super Stardust HD. Ari gir ut musikken på sin egen label AriTunes.
Den 2. september 2011 ble Angry Birds-kjenningsmelodien fremført av London Philharmonic Orchestra. Dette var første gang Pulkkinens musikk ble spilt av et fullt orkester.
4. oktober 2011 vant Ari Best Finnish Game Developer in 2011 Award for sine bidrag til den finske spillindustrien.


== Arbeider ==
Starfight VI: Gatekeepers (2000)
Shadowgrounds (2005)
Super Stardust HD (2007)
Shadowgrounds: Survivor (2007)
Trine (2009)
Angry Birds (2009)
Dead Nation (2010)
Outland (video game) (2011)
Bike Baron (2011)
Trine 2 (2011)
Super Stardust Delta (2012)
Trine 2: Goblin Menace (2012)
Angry Birds Trilogy (2012)
Resogun (2013)
Trine 3: The Artifacts of Power (2015)


== Eksterne lenker ==
(en) Ari Pulkkinen på Internet Movie Database 
(en) Ari Pulkkinen på Discogs 
(en) Ari Pulkkinen på Discogs 
(en) Ari Pulkkinen på MusicBrainz 
(en) Ari Pulkkinen på MusicBrainz
Arnar

Arnar er et norsk og islandsk mannsnavn.


== Etymologi ==
Arnar er et relativt nylaget navn dannet av leddene arn, «ørn», og her, «kriger». Navnet kan også være en forlenget form av Arne, en kortform av navn som begynner på arn-.
Arner er en variant av Arne eller Arnar.


== Utbredelse ==
Formen Arner er kjent brukt i Norge i 1520, og igjen fra 1731. Arnar er kjent brukt første gang i Norge i 1901. 
Arnar har vært et vanlig navn på Island fra 1960-årene.

Arnar er i dag et vanlig navn på Island, men er lite utbredt i andre land.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Arnar og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Olav Arnar Bø (født 1953), norsk bonde og tidligere rektor
Viktor Arnar Ingólfsson (født 1955), islandsk krimforfatter
Arnar Lyche (født 1964), norsk forfatter
Håvid Arnar Engmark (født 1969), norsk musiker
Arnar Førsund (født 1986), norsk fotballspiller
Arnar Darri Pétursson (født 1991), islandsk fotballspiller


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Arnar
(en) Think Baby Names: Arnar
John Titor

John Titor er et navn brukt ved en rekke elektroniske oppslagstavler og internettforum rundt 2000 til 2001 av en bruker som påsto å være en tidsreiser fra år 2036 ved å poste flere meldinger relatert til tidsreising.


== Eksterne lenker ==
(en) John Titor – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Rasmus Ankersen

Rasmus Ankersen (født 22. september 1983 i Herning) er en dansk forfatter og styreformann i FC Midtjylland. Ankersen har utgitt bøkene En vinders DNA, Leder DNA, Opdragelse af en vinder, Guldminerne og Sult i paradis på Forlaget Turbulenz. 
Ankersen jobber også som mentaltrener og sparringspartner for toppidrettsutøvere og ledere. En viktig basis for rådgivningen er at Ankersen har reist rundt i verden i seks måneder for å studere ekstreme prestasjonsmiljøer innen sport, blant annet jamaicansk sprint, russisk tennis og sørkoreansk golf
Ankersen er foredragsholder innen temaene motivasjon, vinnermentalitet og ledelse. I 2010 skrev Ankersen et innlegg i statsminister Lars Løkke Rasmussens bok Den danske drøm. Innlegget handlet om å skape sult i paradis, noe som ofte er tema for foredragene hans. Problemstillingen er hvordan man skal skape en brennende ambisjon uten at det er krise. I tillegg fokuserer han på at talent er overvurdert, og teknikker for å skape vinnere og motivere et team til topp prestasjoner.
Ankersen har bakgrunn som fotballspiller og innehar UEFAs A-trenerlisens. Etter at London-investoren Matt Benham kjøpte FC Midtjylland ble Ankersen hentet inn som styreformann. Duoen leder klubben med statistikk og nøkkeltall som mål på trenerens prestasjoner, ikke tabellplasseringen alene. Begrunnelsen er at tilfeldigheter kan avgjøre enkeltkamper, selv om prestasjonene isolert sett var gode nok til å vinne. I Midtjylland har tre viktige fokusområder vært å komme til flest mulig avslutninger innenfor sekstenmeteren, mye trening på dødballer og å unngå å hente spillere fra det overprisede danske markedet. I pausen på kampene mottar trenerne tekstmeldinger med statistikk som de kan bruke til å gi enkeltspillere forbedringstips til 2. omgang. Omleggingen av FC Midtjylland har ført klubben fra å være en middelmådighet i dansk fotball til å styre mot seriegull, foran mer pengesterke FC København. Benham bruker FC Midtjylland som uttestingsarena for prinsipper han vil innføre for å føre Matt Benhams andre klubb Brentford FC opp i Premier League.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rasmus Ankersen – Transfermarkt (manager) 
Offisielt nettsted
Midtbanespiller

En midtbanespiller er den posisjonen i fotball som ligger midt på banen. Oppgaven til midtbanespillerne er å være bindeleddet mellom angriperne og forsvarerne til laget, det vil si å skape målsjanser for laget sitt, i tillegg til å hindre motstanderne i å skape målsjanser.
Midtbanespillere kan deles inn i sentrale, inkludert defensive og offensive midtbanespillere, og vinger.


== Sentral midtbanespiller ==
Sentrale midtbanespillere, eller indreløpere, (på engelsk centre midfielder eller central midfielder) har utgangspunkt sentralt i banen. De kan ha både offensive og defensive oppgaver. I moderne fotball handler mye av spillet om å vinne kampen sentralt på banen. Derfor spiller mange lag med tre sentrale midtbanespillere.


== Defensiv midtbanespiller ==
Den defensive midtbanespilleren (engelsk defensive midfielder) har i hovedsak som oppgave å hindre motstanderne å skape målsjanser. Utgangsposisjonen er ofte dypt i banen, foran sine egne midtstoppere. I den posisjonen kan de både markere bort angriperne til motstanderne, men også støte fremover mot de sentrale midtbanespillerne til motstanderlaget.
En defensiv midtbanespiller kan også ha en viktig rolle i oppbyggingen av spillet. Fra den dype posisjonen sin på midtbanen kan den defensive midtbanespilleren ha bra overblikk over spillet og en dyktig pasningsspiller kan fra den posisjonen kontrollere tempoet i kampen og sette i gang angrep med forløsende langballer. På italiensk blir denne rollen kalt regista, regissør, siden spilleren har som oppgave å styre og dirigere spillet til laget.


== Offensiv midtbanespiller ==
En offensiv midtbanespiller (på engelsk offensive midfielder eller attacking midfielder) har en liknende rolle som hengende spiss. Rollen innebærer en utgangsposisjon som er foran de andre sentrale midtbanespillerne og oppgavene til spilleren foregår hovedsakelig på den offensive banehalvdelen. Gjennom kreativitet, fantasi og teknikk forventes spilleren å være den som skaper målsjanser for laget sitt. På italiensk kalles ofte rollen for trequartista og indikerer at spilleren opererer i den tredje «kvarten», mellom den andre, midtbanen, og den fjerde, angrepet. Spilleren kan også ha mer defensive oppgaver, for eksempel forstyrre den spilleoppbyggende defensive midtbanespilleren hos motstanderlaget.


== Ving ==
En ving eller kantspiller (på engelsk winger, wing-half eller outside midfielder) er en offensiv spiller med utgangspunkt på kanten. En ving kan, etter hvor høyt opp i banen han starter, regnes som både angriper og midtbanespiller. Rollen til vingen var tradisjonelt å gjennom fart og teknikk ta seg forbi sidebackene til motstanderne for å så innlegg mot midten. I moderne fotball har mange lag valgt å benytte seg av vinger som isteden går innover i banen for å komme på skuddhold. Denne posisjonen blir på engelsk kalt inverted winger.


== Referanser ==
EM i friidrett innendørs 2005

Det 28. EM i friidrett innendørs ble arrangert fra 4. til 6. mars 2005 i Palacio de Deportes i Spanias hovedstad Madrid.


== Menn ==


=== 60 m ===

Dato: 5. mars, 20:00


=== 200 m ===

Dato: 6. mars, 16:45


=== 400 m ===

Dato: 5. mars, 19:30


=== 800 m ===
 
Dato: 6. mars, 17:45


=== 1500 m ===

Dato: 6. mars, 19:15


=== 3000 m ===

Dato: 5. mars, 20:15


=== 60 m hekk ===

Dato: 6. mars, 18:15


=== 4 x 400 m stafett ===

Dato: 6. mars, 19:00


=== Høydehopp ===

Dato: 6. mars, 17:35


=== Stavsprang ===

Dato: 5. mars, 17:30


=== Lengdehopp ===

Dato: 6. mars, 18:05


=== Tresteg ===

Dato: 5. mars, 17:05


=== Kulestøt ===

Dato: 5. mars, 19:10


=== Sjukamp ===

Dato: 5.–6. mars


== Kvinner ==


=== 60 m ===

Dato: 5. mars, 19:45


=== 200 m ===

Dato: 6. mars, 16:30


=== 400 m ===

Dato: 5. mars, 19:15


=== 800 m ===

Dato: 6. mars, 17:20


=== 1500 m ===

Dato: 5. mars, 19:00


=== 3000 m ===

Dato: 6. mars, 17:30
Tyrkiske Tezeta Desalegn-Dengersa fikk opprinneslig sølv, men ble senere diskvalifisert på grunn av doping.


=== 60 m hekk ===

Dato: 6. mars, 18:00


=== 4 x 400 m stafett ===

Dato: 6. mars, 18:35


=== Høydehopp ===

Dato: 5. mars, 18:20


=== Stavsprang ===

Dato: 6. mars, 16:50


=== Lengdehopp ===

Dato: 5. mars, 18:50


=== Tresteg ===

Dato: 6. mars, 16:35


=== Kulestøt ===

Dato: 5. mars, 17:15


=== Femkamp ===

Dato: 4. mars
Femkamp bestod av 60 meter hekk, høydehopp, kulestøt, lengdesprang og 800 meter.


== Medaljeoversikt ==


== Forkortelser ==
CR: Europarekord innendørs
DNS: nicht zum Start angetreten
DQ: diskvalifisert
NM: Ingen gyldige forsøk
NR: Nasjonal rekord
PB: Personlig rekord
SB: Personlig sesongbestenotering
WL: Årsbestenotering i verden
WR: Verdensrekord


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
European Athletic Association - 28th European Athletics Indoor Championships Madrid  ESP  4 - 6 March  Indoor
Aimé Jacquet

Aimé Jacquet (født 27. november 1941) er en fransk tidligere fotballtrener og spiller som blant annet trente Frankrike. 
Han ledet nasjonen sin under VM i fotball 1998, der laget hans vant gull . 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Aimé Jacquet – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Aimé Jacquet – FIFA 
(en) Aimé Jacquet – Transfermarkt 
(en) Aimé Jacquet – Transfermarkt (manager) 
(en) Aimé Jacquet – national-football-teams.com 
(en) Aimé Jacquet – FootballDatabase.eu 
(en) Aimé Jacquet – EU-Football.info 
(en) Aimé Jacquet – EU-Football.info (manager)