jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Mecynorhina (Mecynorhinella) oberthueri

Mecynorhina oberthueri er en slekt av bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En stor (opptil 67 millimeter), kraftig gullbasse. Hannen har et langt, flatt horn i pannen, dette er ikke kløvd i spissen, på hver side av dette en lengdekjøl. Hodet og pronotums grunnfarge er vanligvis hvit, pronotum har fire brede, uregelmessige, svarte lengdestriper. Dekkvingene er brede, fargen nokså variabel, men vanligvis en av to hovedtyper: enten brungul med uregelmessig nettaktige, svarte tegninger (var. decorata) eller brungul med svarte flekker på "skuldrene" og en svart kant langs scutellum (var. unicolor). Beina er svarte, framleggene (protibiae) har lange pigger hos hannene, bare noen korte tenner på yttersiden hos hunnene.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i muld som samler seg i råtnende trestammer. De voksne billene kommer gjerne til overmoden frukt og utflytende sevje.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Kenya og Tanzania.


== Systematisk plassering ==
Ulike fargevarianter av denne arten har fått ulike navn, men disse representerer neppe gode systematiske grupper.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini
Slekten Mecynorhina Hope, 1837
Underslekten Mecynorhinella Marais & Holm, 1992
Mecynorhina (Mecynorhinella) oberthueri Fairmaire, 1903


== Kilder ==
Nettsider om Mecynorhina spp.: [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Mecynorhina (Mecynorhinella) oberthueri i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Mecynorhina oberthuri – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mecynorhina oberthuri – detaljert informasjon på Wikispecies 
Mecynorhina på Encyclopedia of life
Coleoptera-Atlas-com - Mecynorhina oberthueri
Mecynorhina (Chelorhinella) kraatzi

Mecynorhina kraatzi er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En stor (40-74 millimeter) gullbasse uten metallglans, svart med brungule eller oransje lengdestriper. Vanligvis har pronotum oransje sidekanter og en smal, oransje midtstripe, dekkvingene har brede, delvis sammenflytende oransje lengdestriper, de på sidene når ikke fram til forkanten. Hannen har et langt, i spissen kløvet horn i pannen og en kort, oppoverrettet pigg på hver side av dette. Hannens horn er delvis dekket med lys bestøvning, det er vanligvis nesten så langt som hode + pronotum hos denne arten.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i muld som samler seg i råtnende trestammer. De voksne billene kommer gjerne til overmoden frukt og utflytende sevje.


== Utbredelse ==
Arten forekommer i Kamerun.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini
Slekten Mecynorhina Hope, 1837
Underslekten Chelorhinella de Palma & Franz, 2010
Mecynorhina (Chelorhinella) kraatzi (Moser, 1905)


== Kilder ==
Nettsider om Mecynorhina spp.: [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Mecynorhina (Chelorhinella) kraatzi i Encyclopedia of Life 
(en) Mecynorhina (Chelorhinella) kraatzi i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Mecynorhina kraatzi – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mecynorhina kraatzi – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Mecynorhina – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mecynorhina på Encyclopedia of life
Coleoptera-Atlas-com - Chelorrhina kraatzi
Mecynorhina (Mecynorhinella) ugandensis

Mecynorhina ugandensis er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En meget stor (50-85 millimeter) gullbasse, ganske variabel i fargen. Hode, pronotum og dekkvinger kan være grønnlige, blåaktige, brunrøde eller vinrøde, vanligvis med hvite tegninger. Forkropp og pronotum kan ha samme eller ulike farger. Hannen har et langt, flatt fremspring i pannen, dette er ikke kløvd i spissen, lengden varierer mye og er generelt størst hos store individer (allometrisk vekst). Framleggene (protibiae) har lange pigger hos hannene, bare noen korte tenner på yttersiden hos hunnene.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i muld som samler seg i råtnende trestammer. De voksne billene kommer gjerne til overmoden frukt og utflytende sevje.


== Et ettertraktet samleobjekt ==
Denne store billen som forekommer i svært mange fargevarianter er et ettertraktet samleobjekt, særlig store eksemplarer med klare farger kan omsettes for temmelig høye priser. Særlig verdsatt er de uvanlige, blåfargede typene. Arten holdes i dag i kultur og det er mulig å avle fram spesielle fargevarianter.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Uganda og tilstøtende områder av Den Demokratiske Republikken Kongo.


== Systematisk plassering ==
Arten ble tidligere regnet som en underart av M. torquata, men nå vanligvis som en egen art. De ulike, navngitte formene er sannsynligvis bare fargevarianter, ikke systematisk relevante grupperinger.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini
Slekten Mecynorhina Hope, 1837
Underslekten Mecynorhinella Marais & Holm, 1992
Mecynorhina (Mecynorhinella) ugandensis Moser, 1907 - navngitte varianter er blant andre:
Mecynorhina ugandensis knirschi
Mecynorhina ugandensis kuntzeni
Mecynorhina ugandensis machulkai
Mecynorhina ugandensis maculithorax
Mecynorhina ugandensis nickerli
Mecynorhina ugandensis obenbergeri
Mecynorhina ugandensis olivacea
Mecynorhina ugandensis purkynei
Mecynorhina ugandensis simplex
Mecynorhina ugandensis ugandensis


== Galleri over ulike varianter ==


== Kilder ==
De Palma M. & Frantz S. 2010. Taxonomic Revision of Megalorhina Westwood and subgeneric classification of Mecynorhina Hope. Natura Edizione Scientifique :1-80, 16 plansjer.
Nettsider om Mecynorhina spp.: [1] og [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Mecynorhina (Mecynorhinella) ugandensis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Mecynorrhina ugandensis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mecynorhinella ugandensis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Mecynorhina på Encyclopedia of life
Katia Bourdjah

Katia Bourdjah (født 20. september 1995) er en algerisk stavhopper. 


== Idrettskarriere ==


=== 2012 ===
Bourdjah ble ungdomsmester i stavsprang i sone nord i Algerie i 2012, med 2,60 meter.


=== 2017 ===
Hun fikk sølv i stavsprang under Algerisk mesterskap i friidrett 2017, bak May Massika Mezioud. Hun hoppet her 3,00 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Katia Bourdjah – World Athletics
May Massika Mezioud

May Massika Mezioud (født 26. august 1998) er en algerisk stavhopper. Hun ble algerisk mester i stavsprang i 2017, og har gull fra juniorafrikamesterskapet i friidrett i 2015 og 2017 som fremste internasjonale meritter. 


== Idrettskarriere ==


=== 2013 - 2014 ===
Mezioud ble algerisk ungdomsmester i stavsprang i 2013 og 2014. Under De afrikanske ungdomslekene 2014 (African Youth Games) vant hun stavsprang, med 2,90 meter.Hun deltok også i stavsprang under Sommer-OL for ungdom 2014, men fikk der ingen gyldige hopp. 


=== 2015 ===
Mezioud vant stavsprang under Ungdomsafrikamesterskapet i friidrett 2015 i Reduit. Hun hoppet her 3,20 meter og slo Marina Rizk fra Egypt med fem centimeter.


=== 2017 ===
Under U20-afrikamesterskapet i friidrett 2017 vant hun stavsprang, foran Hassiba Kasmi, dette var de to eneste deltakerne i denne øvelsen. 
Hun vant stavsprang under Algerisk mesterskap i friidrett 2017, 10 cm foran Katia Bourdjah. Hun hoppet her 3,10 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) May Massika Mezioud – Olympics.com 
(en) May Massika Mezioud – Olympic.org 
(en) May Massika Mezioud – World Athletics 
(fr)  Presentasjon hos Ligue Algéroise d'Athlétisme
Musikkåret 2018

Musikkåret 2018 er en oversikt over utgivelser, hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til musikk i 2018.


== Hendelser ==
25. februar: Spellemannprisen 2017.
10. mars: Melodi Grand Prix 2018 avholdes i Oslo Spektrum.
8.–12. mai: Eurovision Song Contest 2018 avholdes i Altice Arena i Lisboa i Portugal.
2. oktober: ABU TV Song Festival avholdes i Asjkhabad i Turkmenistan.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==


== Priser og konkurranser ==


== Årets album ==


=== Utvalgte norske album ===


== Årets hits og singler ==
Nummer 1 på VG-lista, Norges offisielle singelliste.


== Referanser ==
Helgelandsk

Helgelandsk er målføret på Helgeland, den sørlige delen av Nordland (sør for Saltfjellet). Helgelandsk er en av tre hoveddialekter i nordnorsk, de to andre er nordlandsk (Nordland nord for Saltfjellet) og Troms-mål (Troms og Finnmark). Helgelandsk regnes sammen med andre nordnorske dialekter til vestnorsk.Helgelandsk kjennetegnes ved bortfall av apokope i verb, men ikke i substantiver. Svake hannkjønnsord ender på -e (hane), mens svake hunkjønnsord ender på -a (visa) eller -æ (visæ). I Vefsn har infinitiv endelsen -ä.  Helgelandsk har tykk l både av eldre l og av rð.Helgelandsk deles inn i tre grupper: 

Brønnøy-dialekt i sør (ikke i Bindal der det hovedsakelig tales namdalsmål)
Vefsn-dialekt i midten
Nord-Helgelandsk i Rana og distriktene utenfor (Christiansen nevne her Nesna som egen dialektgruppe)I de to første finnes det rester av dativ, som har vært bevart opp til vår tid. De to siste har delvis -ä i stedet for -a i ordendelser (ei grytä, å kastä, fleire båtä, fortid kastä). Over en stor del av Sør-Helgeland har p t k og b d g etter lang vokal falt sammen i en halvstemt mellomlyd, f.eks. i ord som mat, gap og tak.
På 1970-tallet fantes fortsatt i dativ i de to sørligste områdene, men var da i ferde med å forsvinne.


== Referanser ==
Mecynorhina (Megalorhina) taverniersi

Mecynorhina taverniersi er en biller|bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En stor, kraftig gullbasse, forkroppen oftest mørk brunlig med smalt oransje sidekant og midtstripe. Hannen har et Y-formet horn i pannen, dette er mye kortere enn hos typiske eksemplarer av Mecynorhina (Megalorhina) harrisi. Dekkvingene er mørke med rader av oransje flekker. Bortsett fra hannens horn skiller den seg også fra M. harrisi på noe bredere kroppsform.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i muld som samler seg i råtnende trestammer. De voksne billene kommer gjerne til overmoden frukt og utflytende sevje.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Ulugurufjellene i Tanzania.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini
Slekten Mecynorhina Hope, 1837
Underslekten Megalorhina Westwood, 1847
Mecynorhina (Megalorhina) taverniersi Allard, 1990


== Kilder ==
De Palma M. & Frantz S. 2010. Taxonomic Revision of Megalorhina Westwood and subgeneric classification of Mecynorhina Hope. Natura Edizione Scientifique :1-80, 16 plansjer.
Nettsider om Mecynorhina spp.: [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Mecynorhina (Megalorhina) taverniersi i Global Biodiversity Information Facility 
Mecynorhina taverniersi – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Mecynorhina – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mecynorhina på Encyclopedia of life
Mecynorhina (Chelorhinella) romyae

Mecynorhina romyae er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En stor (opptil 75 millimeter) gullbasse uten metallglans, mørkt grønnlig med brungule eller oransje lengdestriper, på den bakre delen av dekkvingene løser disse seg opp i flekker. Hannen har et langt, i spissen kløvet horn i pannen og en lang, krum pigg på hver side av dette. Hannens horn er for det meste dekket med lys bestøvning.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i muld som samler seg i råtnende trestammer. De voksne billene kommer gjerne til overmoden frukt og utflytende sevje.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Kamerun og det østlige Kongo.


== Systematisk plassering ==
Arten er nylig skilt ut fra Mecynorhina (Chelorhinella) savagei. Den synes å være klart den vanligste av de tre artene M. savagei ble delt opp i. Molekylærbiologiske studier har nylig bekreftet at de tre formene trolig er gode arter 

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini
Slekten Mecynorhina Hope, 1837
Underslekten Chelorhinella de Palma & Franz, 2010
Mecynorhina (Chelorhinella) romyae Léonard & Beinhundner, 2014


== Referanser ==


== Kilder ==
De Palma M. & Frantz S. 2010. Taxonomic Revision of Megalorhina Westwood and subgeneric classification of Mecynorhina Hope. Natura Edizione Scientifique :1-80, 16 plansjer.
Léonard, P. & Beinhundner, G. (2014) Description de deux nouvelles espèces de Chelorhinella De Palma & Frantz, 2010. Entomologia Africana , 19(2)
Nettsider om Mecynorhina spp.: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Mecynorhina (Chelorhinella) romyae i Global Biodiversity Information Facility 
Mecynorhina romyae – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Mecynorhina – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mecynorhina på Encyclopedia of life
Mecynorhina (Chelorhinella) bouyeri

Mecynorhina bouyeri er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En stor (opptil 75 millimeter) gullbasse uten metallglans, mørkt grønnlig med brungule eller oransje lengdestriper, på den bakre delen av dekkvingene løser disse seg opp i flekker. Hannen har et langt, i spissen kløvet horn i pannen og en lang, krum pigg på hver side av dette. Ganske mørke eksemplarer forekommer.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i muld som samler seg i råtnende trestammer. De voksne billene kommer gjerne til overmoden frukt og utflytende sevje.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Uganda og det vestlige Kongo.


== Systematisk plassering ==
Arten er nylig skilt ut fra Mecynorhina (Chelorhinella) savagei. Molekylærbiologiske studier har nylig bekreftet at de tre formene trolig er gode arter 

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini
Slekten Mecynorhina Hope, 1837
Underslekten Chelorhinella de Palma & Franz, 2010
Mecynorhina (Chelorhinella) bouyeri Léonard & Beinhundner, 2014


== Referanser ==


== Kilder ==
De Palma M. & Frantz S. 2010. Taxonomic Revision of Megalorhina Westwood and subgeneric classification of Mecynorhina Hope. Natura Edizione Scientifique :1-80, 16 plansjer.
Léonard, P. & Beinhundner, G. (2014) Description de deux nouvelles espèces de Chelorhinella De Palma & Frantz, 2010. Entomologia Africana , 19(2)
Nettsider om Mecynorhina spp.: [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Mecynorhina (Chelorhinella) bouyeri i Global Biodiversity Information Facility 
Mecynorhina bouyeri – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Mecynorhina – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mecynorhina på Encyclopedia of life
Arkitekturåret 1983

Arkitekturåret 1983 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1983.


== Bygninger ==
15. juli: Henningsværbruene åpnes.
15. oktober: I Calgary, Canada åpnes Scotiabank Saddledome.


== Hendelser ==
Arkitektfirmaet LPO arkitekter ble grunnlagt.


== Priser ==
AIA-gullmedaljen – Nathaniel A. Owings (USA)
Architecture Firm Award – Holabird & Root
Pritzker Architecture Prize – I.M. Pei
RIBA Royal Gold Medal – Norman Foster.
C.F. Hansen-medaljen – Jørgen Bo
Eckersbergmedaljen:
Inger og Johannes Exner
Jørgen Vesterholt
Houens fonds diplom:
4B Arkitekter for Kristiansand folkebibliotek
Arne E. Holm for fargesetting av bygninger i Munkegata i Trondheim
Bjart Mohr for Holmsbu billedgalleri
Hans Jacob Hansteen for restaurering av Bryggen i Bergen
Henning Larsens Tegnestue for universitetet på Dragvoll i Trondheim
Jan Digerud og Jon Lundberg for innredning av Universitetsforlaget i Kolstadgata i Oslo
Telje-Torp-Aasen for Politihuset i Oslo
Terje Moe for eget hus på Bygdøy
Kasper Salin-prisen – Arken arkitekter ved Klas Tham og Peer Ove Skånes


== Dødsfall ==

29. januar – Piloo Mody, indisk arkitekt og politiker (født 1926)
3. mars – Karl Stenersen, norsk arkitekt (83) (født 1899)
12. juni – Clemens Holzmeister, østerriksk arkitekt og scenograf (født 1886)
1. juli – Richard Buckminster Fuller, amerikansk arkitekt og oppfinner (87) (født 1895)
18. august
Nikolaus Pevsner, tyskfødt kunst- og arkitekturhistoriker, forfatter av en serie av lokale til engelsk arkitektur (født 1902)
Jan Zachwatowicz, polsk arkitekt, arkitekturhistoriker og restaurerer (født 1900)
Giuseppe Samoná, italiensk arkitekt (født 1898)


== Referanser ==
Parsbit

Parsbit, også kjent som Prisbit, var en kvinne i khazarenes konge- eller khanfamilie i 720- eller 730-årene. Hun nevnes hos den samtidige armenske historikeren Ghewond (Lewond) som «moren til khazarenes konge»Det er uklart om hun var regent for en umyndig monark eller om hun regjerte på egne vegne. Ghewond nevner at hennes sønn, kongen, var død, sannsynligvis i slutten av 720-årene. Parsbit skal da ha gitt ordre til at khazarene skulle invadere Armenia under generalen Tarmach. Under denne invasjonen skal khazarene ha drept den armenske herskeren Djarrah ibn al-Hakami og beleiret festningen Ampriotik. En arabisk hær skal så ha angrepet khazarene og drept mange, noe som førte til at beleiringen ble oppgitt.
I andre kilder er en khan (eller «khagan bek», det vil si militær leder) Barjik oppgitt som leder for khazarene og den som iversatte felttoget.


== Referanser ==


== Kilder ==
Ghewond. «History». 


== Litteratur og lenker ==
Brook, Kevin Alan. «An Introduction to the History of Khazaria». 
Brook, Kevin Alan (2018). The Jews of Khazaria (engelsk). Rowman & Littlefield Publishing Group. ISBN 978-1-5381-0342-5. 
Golden, Peter B. (1980). Khazar Studies: An Historico-Philological Inquiry into the Origins of the Khazars (engelsk). Akadémiai Kiadó.
Pietro Pellegri

Pietro Pellegri (født 17. mars 2001) er en italiensk fotballspiller som spiller for Torino.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pietro Pellegri – UEFA 
(fr) Pietro Pellegri – LÉquipe 
(en) Pietro Pellegri – Transfermarkt 
(en) Pietro Pellegri – national-football-teams.com 
(en) Pietro Pellegri – WorldFootball.net 
(en) Pietro Pellegri – Soccerbase.com 
(en) Pietro Pellegri – FootballDatabase.eu 
(en) Pietro Pellegri – Soccerway 
(en) Pietro Pellegri – EU-Football.info 
(en) Pietro Pellegri – PlaymakerStats.com
Bergenske Blade

Bergenske Blade var en avis som utkom i Bergen fra 1848 til 1854.


== Historie ==
Avisen var en konkurrent til den liberale Bergens Stiftstidende, og hadde en mer konservativ holdning. De to avisene kom flere ganger opp i sammenstøt, for eksempel under den første slesvigske krigen, da Bergenske Blade støttet Danmark, mens Bergens Stiftstidende viste forståelse for slesvig-holsteinernes sak. Redaktørene var Ole Bøgh, Carl Nicolai Stoud Platou og Albert Sagen. Utgiveren, boktrykker Fredrik Beyer, tok i 1850 inn gratis annonser, og utfordret dermed familien Geelmuydens privligerte annonsemonopol i Bergen (for Bergen Adressecontoirs Efterretninger). I mai 1851 dømte byretten Beyer til å betale Geelmuyden-familien erstatning for tapte inntekter. Dommen ble stadfestet i Høyesterett. Avisen ble nedlagt i 1854.
En avis med navnet Bergenske blade ble utgitt i et samarbeid mellom flere bergenske aviser under trykkerikonfliktene i Bergen i september 1919 og juni 1920.


== Litteratur ==
Hjalmar Christensen: Bergen og Norge. John Grieg. 1921.
Nicolas Sanson

Nicolas Sanson (født 20. desember 1600 i Abbeville i Picardie i Frankrike, død 7. juli 1667 i Paris) var en fransk kartograf som regnes som geografiens grunnlegger i Frankrike.


== Biografi ==
Nicolas Sansons forfedre stammet fra Skottland. Han ble utdannet av jesuittene i Reims.
Hans første kart er fra 1618. Sanson utgav i 1627 et karta over det gamle Gallia (Galliæ antiquæ descriptio geographica), vant kong Ludvig XIIIs og kardinal Richelieus gunst og ble «géographe ordinaire du roi». 

Sanson utgav en mengde kart - over 300 - over forskjellige land i Europa samt over Asia og Afrika, og over Atlenterhavet. Et kart over Asia (fra hans kartverk L'Asie en plusieurs cartes, 1652), med blant annet en fantastisk tegning av den japanske øya Yezo (Hokkaido), er avbildet i Adolf Erik Nordenskiölds «Periplus» (1897). Også Sansons tre sønner var geografer og fikk samme tittel som faren.


== Referanser ==


== Litteratur ==
(sv) Sanson, Nicolas i Nordisk familjebok (2. utgave, 1916)
Seksualmoral

Seksualmoral er det settet av moralske normer som gjelder for den seksuelle atferd mellom mennesker. 
Seksualmoralen henger nøye sammen med øvrige normer og regler som gjelder i samfunnet, både religiøse, juridiske og etiske.Når synet på seksualitet og samliv veksler, fører det til endringer både i seksualmoralen og lovverket.
Forandringene i siste del av 1900-tallet og især på 1970-tallet var først og fremst et økt antall personer med førekteskapelige forbindelser, lavere alder for første samleie, økning i antall utenomekteskapelige forbindelser, flere aborter, mer bruk av prevensjon, større åpenhet overfor seksuelle spørsmål, friere salg av pornografi, større toleranse for alternative livsstiler, seksualvaner og samlivsformer og større frihet for kvinner til å ta seksuelle initiativ.
Forandringene avstedkom tilsammen en slik omvelting i synet på kjønnsliv og seksualvaner at det kan beskrives som en seksuell revolusjon av et slag som blant annet Wilhelm Reich mente var nødvendig for menneskenes åndelige og personlige frigjøring.


== Referanser ==
Interne linjer

Interne linjer er et begrep innen strategi ved krigføring og betyr at den krigførende part som har god kommunikasjon innenfor sitt område (veier, jernbaner osv.) har en fordel over en motpart som ikke har det. Stort sett vil denne fordelen øke, dersom området begrenses. Ved bruk av interne linjer kan en krigførende part som er omringet raskere bringe frem forsterkninger og forsyninger, derved lettere starte flere angrep på ulike steder.


== Eksempel på bruk av interne linjer ==
Under det tyske angrepet på Frankrike ettersommeren 1914 brukte de franske styrkene sine interne linjer for å flytte fire korps så de kunne bidra til å stoppe tyske styrker i slaget ved Marne.


== Referanser ==


== Kilder ==
«JOMINI AND CLAUSEWITZ: Their Interaction», av Christopher Bassford (engelsk)
Farvel til en slavisk kvinne

«Farvel til en slavisk kvinne» (russisk: Прощание славянки Prosjtsjanije slavjanki) er en russisk patriotisk marsj, skrevet av komponisten Vasilij Agapkin til ære for de slaviske kvinnene som fulgte sine menn i den første balkankrig. Marsjen ble skrevet og uroppført i Tambov mot slutten av 1912. Sommeren 1915 ble den utgitt som en grammofonplate i Kiev.


== Kilder ==
«Farvel til en slavisk kvinne», fra notebutikken.no
Hamburg lufthavn

Hamburg Lufthavn (IATA: HAM, ICAO: EDDH) (tysk: Hamburg Flughafen) er en internasjonal lufthavn i Hamburg-Nord, 8,5 km nord for Hamburg sentrum. Hamburg lufthavn er den femte travleste kommersielle lufthavnen i Tyskland målt etter antall reisende. Hamburg Lufthavn har mer enn 130 destinasjoner, derav fire langdistanseruter til Dubai, Newark/New York City, Tabriz og Teheran.


== Flyselskaper og destinasjoner ==


=== Passasjerdestinasjoner ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Hamburg Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons