Ruotger

Ruotger av Trier, eller Rudgar av Trier, Routger av Trier (født rundt 880; død 27. januar 931 i Trier) var fra 916 til 923 erkekansler for Vestfrankerriket, fra 925 til 931 kansler for Østfrankerriket og fra 915 til 931 erkebiskop av Trier.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Ruotger stammet fra en lothringisk adelsfamilie, muligens fra regionen nord for Metz, rundt Thionville. Intet om hans liv er kjent før han ble elevert til erkebiskop av Trier i 915. Hans forgjenger, Radbod, døde den 30. mars det året. 


=== Erkebiskop, og kansler ===
Det er sannsynlig at Ruotger ble valgt til erkebiskop i et fritt valg i Triers generalkapittel. 
I 916 ble han halt til å fylle kanslerembedet for den vestfrankiske konge Karl III, og det bekledte han til 923. Han ble i perioden en sentral aktør i Lothringen-politikken. Høydepunktet for hans virksomhet var edsavleggelsen av Traktaten i Bonn (921).
Den østfrankiske kong Henrik I hadde i 925 forent Lorraine med Østfrankerriket. i 927 er det historisk belegg for at Ruotger var erkekansler for det østfrankiske rike. 
Etter at de ødeleggende innfall av normannere og ungarer var det hans kirkelige oppgave å gjenoppbygge og reorganisere erkebispedømmet Trier. Rundt 927 innkalte han til en provinsialsynode, med deltakere av de høyere klerikere i erkebispedømmet, av suffraganbiskopene av Metz, Toul og Verdun, og ytterligere klerikere fra hele metropolitanområdet. 
Erkebiskopen gav sine klerikere en samling av rettsbestemmelser - canones - som skulle være lov og rettesnor for alle geistliges embedsutførelse. Denne kirkerettssamlingen holdt seg tett til kapitularet gitt i sin tid av erkebiskop Radulf av Bourges (840-866). 
I brever til sine klerikere ble denne rettesnoren konsekvent og fast etablert. 
Erkebiskop Rudgar undertegnet mange leie- og forpaktningsavtaler med sine vasaller og andre, som for eksempel i 928 en prekarie- eller landleieavtale med hertug Giselbert av Lothringen (Gislebert de Lotharingie) i Burgen ved Mosel. 
Rudgar døde 27. januar 931 og fikk sin grav i et kapell ved siden av den trierske stiftskirke St. Paulin.


== Referanser ==


== Litteratur ==
(de) Thomas Bauer: «Ruotger.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 22, Duncker & Humblot, Berlin 2005, ISBN 3-428-11203-2, s. 269 (digitalisering).
Michael Blasen: Die Canonessammlung des Erzbischofs Routger von Trier vom Jahre 927. Ein Beitrag zur Rechtsgeschichte der Diözese Trier. I: Pastor bonus 52 (1941) s. 61–72
Michael Blasen: Erzbischof Ruotger von Trier (915–930) und seine Bedeutung für die kirchliche Rechtsgeschichte. Mit einer Ausgabe seines Capitulare. Diss. Bonn 1943
Peter Brommer: Die Kanonessammlung Ruotgers von Trier. Quellenuntersuchung und Analyse der Arbeitsweise. In: Archiv für mittelrheinische Kirchengeschichte 27 (1975). s. 35–48
Peter Brommer: Der Brief Erzbischof Ruotgers von Trier an seine Priester. In: Kurtrierisches Jahrbuch 8 (1978). s. 28–30,
(de) Martin Persch: «Ruotger» i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Bind 8, Herzberg 1994, ISBN 3-88309-053-0, sp. 1013–1014.
(de) Paul Wagner: «Rutger (Ruotger)». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 30, Duncker & Humblot, Leipzig 1890, s. 39–41.