jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ugly Casanova

Ugly Casanova er et amerikansk indie rock-band som har avtale med plateselskapet Sub Pop Records. Bandet ble etablert i 2000 og har gitt ut ett album, Sharpen Your Teeth.


== Eksterne lenker ==
(en) Ugly Casanova på Discogs 
(en) Ugly Casanova på MusicBrainz 
(en) Ugly Casanova på Songkick 
(en) Ugly Casanova på Last.fm 
(en) Ugly Casanova på AllMusic 
Artikkel om Ugly Casanova hos Glorious Noise (en)
Susan Price

Susan Price (født 8. juli 1955 i Dudley) er en britisk barnebokforfatter, best kjent for ulike former for fantasylitteratur, fra science-fiction til spøkelsesfortellinger. Hun mottok Carnegie Medal in Literature for The Ghost Drum (1987) og Guardian Children's Fiction Prize for The Sterkarm Handshake (1998).Price visste tidlig at hun ville bli forfatter, og vant en skrivekonkurranse for ungdom da hun var 15 og 16 år gammel. Hun debuterte i 1973 med barneboka The Devil's Piper, som hun skrev som 16-åring. Siden har hun vært forfatter. Hun vant The Other Award for Twopence a Tub (1975) som skildrer en gruvelandsby på 1800-tallet. Hun vant Carnegie-prisen for første bind i Ghost World-trilogien (1987–1993). Handlingen i The Ghost Drum'' er basert på russisk historie og russisk folklore. Hovedpersonen Chingis er en slavejente som blir opplært i sjamanenes ferdigheter og må bruke disse i strid med den brutale tsar Guidon. 
The Sterkarm Handshake (1998) og oppfølgeren The Sterkarm Kiss (2003) skildrer en tidstunnel på grensen mellom England og Skottland. En hensynsløst gruveselskap oppsøker fortiden for å utvinne mineraler fra 1500-tallet. De møter den skotske Sterkarm-klanen, som etterhvert tar kampen opp mot inntrengerne. Hovedpersonene er antropologen Andrea Mitchell fra nåtid og 1500-tallskrigeren Per Sterkarm. Odin-trilogien (2005–2008) skildrer en alternativ framtid, hvor norrøne og greske guder fremdeles dyrkes, og hvor noen føydale samfunnsmønster, slik som slaveri, fremdeles finnes. 
På norsk finnes Tidstunnelen (2001), oversatt fra The Sterkarm Handshake (1998). 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted
Bjarne Høye

Bjarne Høye (født 26. oktober 1893 i Farsund, død 3. mai 1971) var en norsk sosialøkonom, journalist og redaktør. Han var sjefredaktør for avisen Vårt Land i 22 år.
Høye vokste opp i Flekkefjord og tok embetseksamen som sosialøkonom i 1916. Han var engasjert i avholdssaken, 
og fikk gjennom avholdsbevegelsens publikasjoner de første erfaringer med journalistikk. Etter å ha avsluttet utdannelsen begynte han i Norske Intelligenz-Seddeler, den eldste avisen i landet.
I 1919 - 1920 hadde han et par utenlandsopphold, først til et Tyskland preget av keiserrikets fall og etableringen av Weimarrepublikken, deretter til USA der han forsøkte seg i flere yrker. I 1920 vendte han hjem, og begynte å arbeide i Stavanger Aftenblad.
I 1928 startet han i den kristne avisen Dagen i Bergen, og i 1933 ble han redaksjonssekretær i avisen. I 1934 deltok Høye ved den såkalte Oxfordbevegelsens samling, noe som fikk avgjørende betydning for hans kristne syn og engasjement. Etter dette knyttet han seg sterkt til Oxfordbevegelsen og dens etterfølger Moralsk opprustning (MRA).
Da tyskerne angrep Norge i april 1940 sluttet Høye seg til de norske styrkene på Voss. Det endte med at han, sammen med engelske soldater, bega seg i en fiskeskøyte fra Måløy til Skottland. På alliert side ble Høye først knyttet til den norske regjeringens etterretningstjeneste, deretter til informasjonstjenesten. Han fikk rang som kaptein.
Da kristne kretser i det okkuperte Norge våren 1945 planla en nye kristen dagsavis etter frigjøringen ble Høye spurt om å ta på seg redaktørjobben. Dermed ble han avisen Vårt Lands første redaktør. Høye satt i stillingen helt fram til 1967.


== Referanser ==


== Kilder ==
Side 56 - 59. Per Voksø: I strid siden freden : historien om Vårt Land 1945-1995, Oslo: Vårt Land, 1994. ISBN 82-90021-40-2
Guardian Children’s Fiction Prize

Guardian Children's Fiction Prize er en britisk barnebokpris som siden 1967 har blitt delt ut av The Guardian. Prisen kan bare tildeles hver forfatter en gang i livet.
Vinneren kåres av en jury med tre forfattere, blant dem vanligvis også fjorårsvinneren. Juryen velger vinneren og et finaleheat (en «shortlist») på inntil fire bøker med utgangspunkt i en liste over vanligvis åtte nominerte. De åtte nominerte offentliggjøres i mai-juni, og danner grunnlaget for et sommerleseprogram.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Kristian Meisingset

Kristian Meisingset (født 9. juni 1981) er en norsk litteraturviter, frilansskribent og samfunnsdebattant. 
Han fullførte studier av allmenn litteraturvitenskap i 2008 på en oppgave om den østerrikske forfatteren Christoph Ransmayr. Han er medredaktør i tidsskriftet Minerva, og skriver særlig om kulturpolitikk. I hans bok Kulturbløffen fra 2013 argumenterer han for at målet om å bringe (såkalt) elitekultur ut til brede lag av befolkningen gjennom støtteordninger (som særlig er forbundet med sosialdemokratisk kulturpolitikk) er feilslått.


== Bibliografi ==
Polakk, dokumentar og historie, Frekk forlag (2011)
Kultur for kulturens skyld (medforfatter)	sakprosa, Civita (2012)
Kulturbløffen, dokumentar og historie, Cappelen Damm (2013)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Kristian Meisingset i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Kristian Meisingset i BIBSYS
Artikler av Kristian Meisingset i Minerva Arkivert 21. oktober 2013 hos Wayback Machine.
Per O. Nilsgård

Simon Peder Oleson Nilsgård, kjent som Per O. Nilsgård, (født 2. august 1897 i Folldal) var en norsk kombinertløper som representerte Folldal IF. Han tok sølvmedalje i hovedlandsrennet (NM) i 1925. Nilsgård deltok bare få ganger i større renn. Hans eneste deltakelse i Holmenkollen ga 8.-plass i klasse B i 1924, men han greide også to tredjeplasser i landsrenn (nasjonale renn) på Elverum og Tynset i 1926. Per O. Nilsgård var med å stifte Folldal IF i 1916, og ble æresmedlem i klubben i 1966.


== Referanser ==


== Kilder ==
Erling Ranheim (red.): Norske skiløpere - Skihistorisk oppslagsverk i 5 bind - Østlandet Nord. Skiforlaget - Erling Ranheim, Oslo 1955 (s. 102, 396 og 399, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Velaug Eidem Løvaas

Velaug Eidem Løvaas (født 16. august 1938 i Skarnes i Sør-Odal) er en norsk forfatter. 


== Personlige liv ==
Velaug Eidem Løvaas er gift med Odd Mardon Løvaas. Hun er mor til Ildri Eidem Løvaas (1963-2019) og tidligere stortingsrepresentant Kårstein Eidem Løvaas.


== Bibliografi ==
Bare det var lørdag (1997, Trysil-forlaget)
Bare ikke alene (1998, Trysil-forlaget)
Stikkelsbær, kjærlighet og – Bare hverandre (Trysil-forlaget)


== Referanser ==
Parkhead

Parkhead (Skotsk-gælisk: Pairkheid) er en bydel i Glasgow og ligger i det østlige området East End på den nordlige elvebredden av Clyde. 


== Historie ==
Navnet stammer fra en tidligere landsby som lå  i området hvor dagens Gallowgate og Tollcross Road møter Westmuir Street. Duke Street og Springfield Road møtes i området og disse fem gatene danner en femveiskryss, kalt Parkhead Cross. Glasgows østre gravlund ble etablert i området i 1847, langs  Gallowgate.Området ble særlig utviklet som byområdet i forbindelse med funn av kull i 1837, og ble et industrielt sentrum. I 1897 ble firmaet William Beardmore and Company kjent for sin produksjon av høykvalitetsstål som ble utviklet på den lokale Parkhead Forge som ble grunnlagt rundt 1837 og utvidet i årene mellom 1884 og 1914. Anlegget ble stengt i 1976, og er i det et kjøpesenter.


== Celtic FC ==
Parkhead er i dag mest kjent for å være hjemmeområdet til fotballklubben Celtic FC. Deres hjemmebane Celtic Park åpnet i 1892 etter at klubben flyttet over fra sin tidligere tomt på andre siden av gaten hvor de hadde spilt sine første tre år. En journalist som dekket hendelsen skrev at dette var som å «flytte fra gravlundet til paradis» («moving from the graveyard to paradise») noe som førte til at klubben stadion fikk kallenavnet Paradise. Celtic Park har adresse 95, Kerrydale Street, rett ved gjennomfartveien London Road i Parkhead. Stadionet blir ofte referert til som Parkhead på grunn av plasseringen.


== Referanser ==
Fenneropenaeus chinensis

Fenneropenaeus chinensis er en reke. Den ble tidligere kalt Penaeus orientalis eller Penaeus chinensis.
Den kan bli 183 mm lang. Arten har stor økonomisk betydning i Øst-Asia der den fiskes med trål langs Koreas østkyst og i Gulehavet, Østkinahavet og Sørkinahavet. Det blir drevet oppdrett av arten i Sør-Korea og Japan. Omsetningen skjer i Korea, Kina, Japan og Hongkong. Den blir eksportert i frossen tilstand til Europa. I 2011 var den globale fangsten 125 697 tonn og produksjonen i akvakultur 41 662 tonn.


== Eksterne lenker ==
(en) Fenneropenaeus chinensis – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Fenneropenaeus chinensis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Fenneropenaeus chinensis hos ITIS 
(en) Fenneropenaeus chinensis hos NCBI 
(en) Kategori:Penaeus chinensis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Penaeus chinensis i FAO FishFinder
Krigsmesterskapet på ski

Krigsmesterskapet på ski var et uoffisielt norgesmesterskap i nordiske grener som ble arrangert i Sollefteå i Sverige fra 16. til 20. februar 1944. Arrangør var Den kgl. norske legasjons idrettsråd. Det ble konkurrert i vanlige NM-øvelser. Til sammen 130 deltakere var med i mesterskapet. På grunn av mesterskapets uoffisielle karakter og spesielle omstendigheter teller det ikke med i statistikker over norgesmesterskap på ski.


== Resultater ==


=== Menn ===


==== 30 km ====
61 deltakere.


==== 17 km ====
63 deltakere.


==== Kombinert ====
25 deltakere. Hopprennet gikk i Hallstabacken.


==== Spesielt hopp ====
49 deltakere. Arrangert i Hallstabacken. Lengste stående hopp 62 meter.


== Kilder ==
Karsten Alnæs: Jeg spenner mine ski – Historien om norsk skikultur. Aschehoug, Oslo 2007. ISBN 978-82-03-23457-6 (s. 281)
Mikromarc websøk: Norsk krigsmesterskap. Krigsmesterskapene på ski for nordmenn i Sverige (besøkt 4. november 2013)
Litteraturåret 1771

Litteraturåret 1771 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1771.


== Hendelser ==
9. april - Pedro Correia Garção blir arrestert og satt i fengsel av Sebastião de Melo, markien av Pombal.
Henry Mackenzies The Man of Feeling innleder trenden med den "sentimentale" romanen.
Slovensk litteratur: István Küzmics, ungarskslovensk forfatter og evangelsk pastor, utgir (i Halle) Nouvi Zákon, en oversettelse av Det nye testamente til språket prekmurje-slovensk, med diskret sørslavisk kunstverk.


== Nye bøker ==
Claude Joseph Dorat - Les Sacrifices de l'amour
Elizabeth Griffith - The History of Lady Barton
The History of Sir William Harrington (anonymt)
John Langhorne - Letters to Eleonara
Henry Mackenzie - The Man of Feeling
Tobias Smollett - The Expedition of Humphry Clinker


== Nye drama ==
Isaac Bickerstaffe - He Wou'd If He Cou'd
Joseph Cradock - Zobeide
Richard Cumberland - The West Indian
Denis Diderot - Le Fils Naturel
Carlo Goldoni - Le Bourru Bienfaisant
Hugh Kelly - Clementina
George Alexander Stevens - The Fair Orphan


== Poesi ==
James Beattie - The Minstrel
James Cawthorn - Poems
John Langhorne - The Fables of Flora
Thomas Percy - The Hermit of Warkworth
Henry James Pye - The Triumph of Fashion


== Fagprosa ==
John Brown - Description of the Lake of Keswick
Charles Burney - The Present State of Music in France and Italy
John Dalrymple - Memoirs of Great Britain and Ireland
Oliver Goldsmith - The History of England
Samuel Johnson - Thoughts on the Late Transactions Respecting Falkland's Islands
Martinez de Pasqually - Traité sur la réintégration des êtres dans leur première propriété, vertu et puissance spirituelle divine (omtrentlig år)
Thomas Pennant - A Tour in Scotland
William Smellie - Encyclopaedia Britannica (i 100 bind)
John Wesley - Works
Arthur Young - The Farmer's Tour Through the East of England


== Fødsler ==
5. februar - John Lingard, engelsk prest, forfatter og historiker (død 1851)
25. desember - Dorothy Wordsworth, engelsk poet (død 1855)


== Dødsfall ==
11. januar - Jean-Baptiste de Boyer, Marquis d'Argens, fransk filosof (født 1704)
2. februar - John Lockman, engelsk historiker, poet og forfatter (født 1698)
9. mars - Henry Pemberton, engelsk lege, forfatter og redaktør (født 1694)
21. mai - Christopher Smart, engelsk poet (født 1722)
30. juli - Thomas Gray, engelsk poet (født 1716)
17. september - Tobias Smollett, skotsk romanforfatter, journalist, oversetter (født 1721)
14. oktober - John Gill, engelsk teolog (født 1697)
26. desember - Claude Adrien Helvétius, fransk filosof (født 1715)
sannsynligvis
Luis Galiana y Cervera, spansk teolog, filolog og forfatter (født 1740)
Henry Mill, engelsk oppfinner av skrivemaskin (født ca. 1683)
		


== Referanser ==
Jørgen Westlund

Jørgen Westlund (født 21. desember 1897 i Stor-Elvdal, død 6. april 1966) var en norsk kombinertløper som representerte Stor-Elvdal IK. 
Han tok bronsemedalje i hovedlandsrennet (NM) i 1923. Westlund var også aktiv i skyting for Fram skytterlag.


== Referanser ==


== Kilder ==
Erling Ranheim (red.): Norske skiløpere - Skihistorisk oppslagsverk i 5 bind - Østlandet Nord. Skiforlaget - Erling Ranheim, Oslo 1955 (s. 102 og 486, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Willy Røgeberg: Norske skyttere i ord og bilder. Østre del. Kulturforlaget, Oslo 1953 (s. 341, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Kristine Hjulstad

Kristine Hjulstad (født 2. juli 1983) er en norsk tryllekunstner. Hun har opptrådt med «magisk teater» i Norge og utlandet, deriblant i regi av Den kulturelle skolesekken. I 2003 ble hun hedret med æresbevisningen «Årets tryllekunstner» av Magiske Cirkel Norge.
Hjulstad bor på Kongsberg i Buskerud. Hun har tidligere fått medieoppmerksomhet som ung kreftpasient. Siden 2010 har hun studert medisin. 


== Eksterne lenker ==
Kristine Hjulstads reklamesider som artist
Reportasje om Kristine Hjulstad i VG Helg 13.11.2010
Presentasjon av »Årets tryllekunstner» i Dagbladet 2004
Treff på søkeordet «Kristine Hjulstad» i lokalavisa Laagendalspostens nettarkiv
Harangstunnelen

Harangstunnelen er en 785 meter veitunnel på Europavei 39 i Orkdal i Trøndelag. Drivingen av tunnelen begynte 14. desember 2012, og gjennomslaget kom 12. april 2013. Den ble åpnet for trafikk på 714Fylkesvei 714 6. mars 2014. Når den nye traséen på Europavei 39 ble ferdig 2015 ble tunnelen del av denne.


== Referanser ==


== Se også ==
Veitunneler i Norge


== Eksterne lenker ==
Statens vegvesen: E39 Harangen-Høgkjølen
Ingvar Langlien

Ingvar Langlien (født 1. oktober 1894 i Norderhov, død 19. juni 1973) var en norsk langrennsløper og kombinertløper. Han vant kombinert og fikk kongepokalen i hovedlandsrennet (NM) i 1917 og tok sølvmedalje i 1919. Begge disse årene vant han også 30 km langrenn i hovedlandsrennet. I Holmenkollrennet vant han 50 km i 1917 og ble nummer 2 i 1916 og 1919. Han vant også 18 km i Holmenkollen i 1916 og 1917, men den distansen inngikk i kombinertrennet og var ikke egen øvelse. I 1917 vant han også kongepokal for seier i Kongsvingerrennet. Langlien representerte IF Liv på Hønefoss og Sørkedalens IF i Oslo.


== Referanser ==


== Kilder ==
Erling Ranheim (red.): Norske skiløpere - Skihistorisk oppslagsverk i 5 bind - Østlandet Sør. Skiforlaget - Erling Ranheim, Oslo 1956 (s. 38-39 og 672, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Erling Ranheim (red.): Norske skiløpere - Skihistorisk oppslagsverk i 5 bind - Østlandet Nord. Skiforlaget - Erling Ranheim, Oslo 1955 (s. 102, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Norges Skiforbund: Kongepokaler NSF historisk oversikt (besøkt 4. november 2013)
Burrel

Burrel er en by i det nordlige Albania i regionen Dibër. Byen har rundt 10 000 innbyggere. Byen var i Enver Hoxhas regjeringstid kjent for sitt fengsel, som var et av de mest brutale fengsler på Balkan den tiden.Den mest kjente innbyggeren fra Burrel er Zog av Albania, som var en albansk politiker og siden konge av Albania fra 1928 til 1939.


== Eksterne lenker ==
(sq) Offisielt nettsted 
(en) Burrel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Thomas Losnegard

Thomas Johansen Losnegard (født 21. mars 1982) er førsteamanuensis ved Institutt for fysisk prestasjonsevne, Norges idrettshøgskole fra 2009. Losnegard har doktorgrad i idrettsvitenskap (fysiologi/biomekanikk) fra Norges idrettshøgskole der han disputerte med tittelen Physiological determinants of performance in modern elite cross-country skiing den 22. januar 2013. Hovedfeltet innenfor forskning omhandler eliteidrett med langrenn som spesialfelt. Han er tidligere aktiv konkurranseløper innen langrenn. Erfaring innen fotball, løp, sykkel og svømming.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Side på linkedin.com
Tor Skauge

Tor Skauge (født 1. oktober 1928, død 6. januar 2010) var en norsk komponist, kordirigent, musikklærer og tekstforfatter.Han var født på Madagaskar der faren Johannes Skauge (1899–1984) fra 1927 til 1933 var sekretær i Det Norske Misjonsselskap, og senere dets leder 1961–1968. Tor Skauge ledet Oslo Ungdomskor (stiftet 1946) fra 1953, etterfulgt av Joar Rørmark (født 1935) i 1973. Koret hadde flere radiosendinger på NRK, fra 1957 i Etter valg. Det ligger i luften, et lørdagsshow fra Store Studio ledet av Erik Diesen. Da landet fikk fjernsyn var Skauge med og dirigerte i søndagsshowet Slagerparaden, for dem som var unge 1900–1920 ledet av Erik Diesen fra 1960 til 1962.
Skauge jobbet ved Østlandets Musikkonservatorium, som ble etablert på Veitvet i 1959, de hadde eget kammerkor. I 1969 etablerte man koret Con Amore med medlemmer som hadde graduert fra Oslo Ungdomskor, og Skauge ble dets første dirigent og virket som sådan til rundt 1990.  Fra 1972 underviste han også ved den nyetablerte Norges musikkhøgskole i dirigering av kor, danning av kortoner og metodikk for barnekor. Blant hans studenter nevnes baritonen Rolf Nykmark (født 1955).  A Cappella og Nordstrandkoret var han også innom. I 1993 ble  Frogner Kammerkor etablert med Skauge som dirigent.  Hans siste konsert ble holdt i Frogner kirke med Frogner kammerkor, der han i 1999 ble etterfulgt av Kristin Groven Holmboe (født 1959). Han var i Norges Sangarlag og også med på samorganiseringen til det som ble Norges Korforbund.


== Referanser ==
Fenneropenaeus indicus

Fenneropenaeus indicus er en reke. Den ble tidligere kalt Penaeus indicus.
Hannene kan bli 184 mm lange og hunnene 228 mm, men vanlig lengde er opptil 170 mm. Den lever på bløt bunn i havet på dypde 2–90 m. Unge eksemplarer vandrer opp i elvemunninger. Utbredelsen omfatter det vestlige indopasifiske området fra Sør-Afrika og Rødehavet til Sør-Kina, Ny-Guinea og Nord-Australia.
Arten har stor økonomisk betydning i Øst-Afrika, India, Bangladesh, Malaysia, Thailand, Indonesia og Filippinene. Det drives både fiske etter ville bestander og oppdrett av arten. I Kerala i India er den etter Metapenaeus dobsoni den nest viktigste arten for arten for oppdrett i rismarker. Global produksjon i akvakultur var i 2011 på 23 527 tonn, en nedgang fra rekordåret 2009 da produksjonen var 40 433 tonn.


== Eksterne lenker ==
(en) Fenneropenaeus indicus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Fenneropenaeus indicus i Encyclopedia of Life 
(en) Fenneropenaeus indicus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Fenneropenaeus indicus hos ITIS 
(en) Kategori:Fenneropenaeus indicus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Penaeus indicus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Penaeus indicus i FAO FishFinder
Penaeus monodon

Penaeus monodon er den mest kjente av tigerrekene.
Den kan bli opptil 336 mm lang og veier 60–130 g. Den lever på bløt bunn i havet på dybde 0–110 m. Unge eksemplarer vandrer opp i elvemunninger. Utbredelsen omfatter det vestlige indopasifiske området fra Sør-Afrika og Pakistan til Japan og Nord-Australia.
Arten har stor økonomisk betydning i India, Bangladesh, Malaysia, Thailand, Singapore, Indonesia, Filippinene og Taiwan. Det drives både fiske etter ville bestander og oppdrett av arten. I 2011 var den globale fangsten 221 674 tonn og produksjonen i akvakultur 662 453 tonn.


== Eksterne lenker ==
(en) Penaeus monodon – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Penaeus monodon i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Penaeus monodon hos Artsdatabanken 
(en) Penaeus monodon hos ITIS 
(en) Penaeus monodon hos NCBI 
(en) Kategori:Penaeus monodon – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Penaeus monodon – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Penaeus monodon – detaljert informasjon på Wikispecies 
Penaeus monodon i FAO FishFinder
Ragnvald Landvik

Ragnvald Aslaksson Landvik (født 27. september 1894, død 6. september 1974) var en norsk skiløper og friidrettsutøver som representerte IF Rjukan. Han tok bronsemedalje i kombinert og vant Damenes pokal som beste hopper under hovedlandsrennet (NM) på ski i 1918. Samme år ble han tildelt kongepokalen for seier i Lillehammerrennet. Han tok NM-sølv i femkamp i 1919 og bronse året før.


== Kilder ==
Gunnar Sem, Solveig Prøis Tynning, Jorunn Myklebust: Hvem er de - Hvem var de? - Telemarkinger i norsk toppidrett. Forlaget Grenland, Porsgrunn 2000. ISBN 8291986215 (s. 79, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Geni: Ragnvald Aslaksson Landvik (besøkt 5. november 2013)
Erling Ranheim (red.): Norske skiløpere - Skihistorisk oppslagsverk i 5 bind - Østlandet Nord. Skiforlaget - Erling Ranheim, Oslo 1955 (s. 102-103, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Norges Skiforbund: Kongepokaler NSF historisk oversikt (besøkt 5. november 2013)
Norsk Friidrett: 5-kamp/Pentathlon (NM-resultater, besøkt 5. november 2013)
Filosofiåret 1771

Filosofiåret 1771 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1771.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		
		
		


== Referanser ==


== Se også ==
Filosofi på 1700-tallet
Opplysningstiden
Andres Innleggen

Andres T. Innleggen (etternavnet også skrevet Indlæggen) (født 4. januar 1884, død 1975) var en norsk skiløper og hardingfelespiller fra Bø i Telemark. Han tok sølvmedalje i kombinert i hovedlandsrennet (NM) i 1910.


== Referanser ==


== Kilder ==
Stian Henneseid: Bø-soga II Telemark. Gards- og ættesoga band IV. Bø kommune 1986 (s. 561 og 563, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Erling Ranheim (red.): Norske skiløpere - Skihistorisk oppslagsverk i 5 bind - Østlandet Nord. Skiforlaget - Erling Ranheim, Oslo 1955 (s. 102, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Rachel Whiteread

Rachel Whiteread (født 1963) er en britisk samtidskunstner. I 1993 ble hun som første kvinne tildelt Turner-prisen. Hun regnes blant de såkalte Young British Artists, en kunstnergruppe med blant andre Damien Hirst og Tracey Emin, som begynte å stille ut sammen i London i 1988. 
Whiteread er kjent for sine skulpturer, som gjerne er avstøpninger av hverdagsgjenstander. Alt fra badekar, esker og skap til mer monumentale gjenstander som oppholdsrom og bygninger. Karakteristisk for arbeidene er det «negative rommet» (engelsk: «negative space»). Verket er ikke en avstøpning av en gjenstand, men av det tomme rommet inne i eller under gjenstanden.Whiteread ble i 2019 utnevnt til kommandørdame av Order of the British Empire (DBE) for sin innsats for kunsten. Hun ble dermed opphøyd i ridderstanden og fikk rett til å føre tiltaleformen dame foran sitt navn.


=== Rachel Whiteread i Norge ===
I vannkanten i Røykenviken i Hadeland står The Gran Boathouse. The Gran Boathouse er hennes første verk i Norge. Verket er en del av Skulpturstopp, som er et kunstprosjekt initiert og drevet av Sparebankstiftelsen DNB.


== Se også ==
Liste over vinnere av og nominerte til Turnerprisen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rachel Whiteread – kategori av bilder, video eller lyd på Commons