jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Auxesini

Auxesini er en liten gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En middelsstor, lysbrun, slank og langstrakt trebukk. Hodets form plasserer arten som en mellomform mellom den typiske tilstanden hos Lamiinae (loddrett panne) og hos Cerambycinae (nærmest vannrett panne).
Pronotum er tydelig lengre enn bredt, dekkvingene tilspissede bak. Antennene er lengre enne kroppen. På beina er lårene noe klubbeformede.


== Utbredelse ==
Slekten lever i Afrika inkludert Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==
Denne slekten blir noen ganger plassert i Dorcaschematini (Lamiinae). Underfamilie-plasseringen til Cerambycinae synes dermed litt usikker. Noen ganger blir Auxesini slått sammen med Psathyrini eller med Xystrocerini.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Auxesini 
Slekten Auxesis J. Thomson, 1858
Auxesis gabonica J. Thomson, 1858
Slekten Linopodius Fairmaire, 1896
Slekten Linopteridius Fairmaire, 1896
Slekten Linopteropsis Breuning & Villiers, 1958
Slekten Longelinopodius Breuning & Villiers, 1958
Slekten Parauxesis Aurvillius, 1915
Slekten Psathyrioides Breuning & Villiers, 1958
Slekten Tricholinopteridius Breuning & Villiers, 1958


== Eksterne lenker ==
(en) Kategori:Auxesini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Auxesini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tegning av arten
Oversikt over artene, med utbredelsesdata
Emneknagg

En emneknagg (engelsk: hashtag) er symbolet # («hash») etterfulgt av et ord eller en frase – uten mellomrom mellom symbolet # og påfølgende bokstaver eller tall. En emneknagg tilfører metadata og knytter meldinger sammen. Bruken forenkler søk i sosiale nettverk som Twitter, Facebook, Google+ og Instagram og representerer en ny måte å søke etter informasjon på . Bruk av emneknagger kalles folksonomi som er en form for sosial bokmerking der brukerne selv velger ord og formuleringer i stedet for taksonomier laget av eksperter. Hensikten er å kategorisere emner, ideer og oppfordre andre til å bli med i samtaler. Emneknagger er ofte ikke regulert, noe som gir brukerne frihet til å uttrykke akkurat det de ønsker.Emneknagger tillater kun bruk av ett ord og lages ofte ved å utelate mellomrommet mellom ord. Bruk av store bokstaver midt i sammensetningen (CamelCase) er ofte brukt for å oppnå bedre lesbarhet.  
Emneknagg på Twitter ble introdusert av Chris Messina 23. august 2007 , men Twitter avviste ideen i starten. Den første utbredte bruken av emneknagger på Twitter kom i oktober 2007 da lokale journalister brukte emneknaggen #SanDiegoFire for å tvitre om en rekke skogbranner i San Diego . 
Symbolet # etterfulgt av et ord ble brukt i PDP-11 på 1970-tallet og i programmeringsspråket C i 1978. På IRC blir # brukt for å navngi grupper og emner.


== Kritikk ==
Emneknagger anses å være et godt verktøy for fleksibel navigasjon mellom innhold når det blir brukt riktig. Bruk av to emneknagger med relevante ord eller setninger er ansett som beste praksis av Twitter . Bruk av flere emneknagger på et innlegg kan bidra til feilkategorisering av innhold .


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Emneknagg. Språkrådet
#InPraiseOfTheHashtag. nytimes.com (2. november 2012)
Enicodini

Enicodini er en liten gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, mer eller mindre brunlige trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen, pronotum uten pigger på sidene. På beina er lårene noe fortykkede. Noen av slektene (blant andre Enicodes) utmerker seg ved at dekkvingene er trukket ut til sprikende spisser bak.


== Utbredelse ==
Gruppen er hjemmehørende på Ny-Caledonia, men enkelte arter er innført til Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Enicodini J. Thomson, 1860
Slekten Anomonotes Heller, 1917
Slekten Caledocentrus Cazeres & Sudre, 2010
Slekten Cephalenicodes Breuning, 1953
Slekten Clavenicodes Breuning, 1953
Slekten Dicra Fauvel, 1906
Slekten Enicodes J. Thomson, 1860
Slekten Enotes J. Thomson, 1864
Slekten Enotogenes Heller, 1917
Slekten Enotoschema Breuning, 1953
Slekten Falsenicodes Breuning, 1940
Slekten Granulenotes Breuning, 1969
Slekten Leptaschema Breuning, 1953
Slekten Leptenicodes Breuning, 1953
Slekten Leptonota J. Thomson, 1860
Slekten Lepturonota Breuning, 1953
Slekten Lepturoschema Heller, 1916
Slekten Mimenicodes Breuning, 1940
Slekten Nemaschema J. Thomson, 1860
Slekten Otenis Heller, 1917
Slekten Paraenicodes Sudre, Vives, Cazéres & Mille, 2010
Slekten Pseudotmesisternus Breuning, 1951
Slekten Pulchrenicodes Breuning, 1953
Slekten Scabroschema Breuning, 1953
Slekten Spinenicodes Breuning, 1965
Slekten Toxotomimus Heller, 1917


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 12. mai 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Enicodini hos NCBI 
(en) Kategori:Enicodini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Enicodini – detaljert informasjon på Wikispecies
Statistikk for Tippeligaen 2014

Denne siden viser utvalgt statistikk for Tippeligaen 2014.


== Rundestatistikk ==


== Målstatistikk ==


== Kortstatistikk ==


== Merknader ==


== Referanser ==
Marius Solaat Rødland

Marius Solaat Rødland (født 29. mai 1997) er en norsk svømmer som representerer Bergens Svømme Club.
Rødland er innehaver av fem norske juniorrekorder, og er en av de mest lovende norske svømmetalentene. Han kvalifiserte seg til det norske seniorlandslaget i 2013.
Rødland slo gjennom da han tok to individuelle gull i nordisk ungdomsmesterskap i Danmark i 2012. Han var også med i European Youth Olympic Festival (EYOF) i 2013, der hans beste plassering var en 3.-plass på 100m fri.
I nordisk juniormesterskap på Færøyene i 2013 tok Rødland gull på 50m, 100m og 200m fri. Han var også med på å ta fire stafettgull for Norge.


== Nasjonale meritter ==
Norsk juniorrekordholder på 50m butterfly kortbane, 100m fri kortbane, 200m fri kortbane, 100m fri langbane og 200m fri langbane.
1 gull og 1 sølv i Senior NM kortbane 2014


== Internasjonale meritter ==
3 Bronse  på 100 meter fri (EYOF 2013)
1 Gull  på 200 meter fri (Nordisk juniormesterskap 2013)
1 Gull  på 100 meter fri (Nordisk juniormesterskap 2013)
1 Gull  på 50 meter fri (Nordisk juniormesterskap 2013)
1 Gull  på 4x200 meter fri (Nordisk juniormesterskap 2013)
1 Gull  på 4x100 meter fri (Nordisk juniormesterskap 2013)
1 Gull  på 4x100 meter medley (Nordisk juniormesterskap 2013)


== Referanser ==
Medley.no med de norske rekordene
Resultater fra Nordisk Juniormesterskap 2013
Gunnar Kaus

Gunnar Kaus (født 24. mai 1988), opprinnelig fra Ringebu i  Oppland, er en norsk politiker (Sp). 
Han jobber til daglig som lærer og er kommunestyremedlem og formannskapsmedlem for Senterpartiet i Lillehammer.  


== Politisk liv ==
Per dags dato kommunestyremedlem og formannskapsmedlem i Lillehammer. 
Han er tidligere organisatorisk nestleder av Senterungdommen (2012-2014). Han har tidligere vært fylkesleder av Oppland Senterungdom (2011–12).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Gunnar Kaus hos Stortinget 
(no) Gunnar Kaus hos Norsk senter for forskningsdata
Røssevollsvatnet

Røssevollsvatnet er en innsjø i Ålesund kommune i Møre og Romsdal. Det har et areal på 0,13 km² og ligger på 293 meter over havet, på sørsiden av Emblemsfjellet på Uksenøya. Vatnet har utløp mot sør via Røssevollelva, ei sideelv til Austreimselva.
Røssevollsvatnet har siden 1951 vært drikkevannskilde for Ålesund, og er ved utløpet oppdemt med en 220 meter bred demning.


== Referanser ==
Emphytoeciini

Emphytoeciini er en liten gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Nokså små, slanke trebukker, med mønstre i brunlige, gulaktige og hvite farger.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Australia og Chile.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Emphytoeciini Lacordaire, 1872
Slekten Emphytoecia Fairmaire & Germain, 1859 - 8 arter, Chile
Emphytoecia alboliturata (Blanchard in Gay, 1851)
Emphytoecia camousseighti Cerda, 1995
Emphytoecia dimidiata (Blanchard in Gay, 1851)
Emphytoecia elquiensis Cerda, 1995
Emphytoecia lineolata (Blanchard in Gay, 1851)
Emphytoecia niveopicta Fairmaie & Germain, 1864
Emphytoecia sutura-alba Fairmaie & Germain, 1859
Emphytoecia suturella (Blanchard in Gay, 1851)
Slekten Itheum Pascoe, 1864 - 6 arter, Australia, kan også plasseres i Gyaritini
Itheum alboscutellare Breuning, 1940
Itheum fuscoantennale Breuning, 1943
Itheum lineare Pascoe, 1864
Itheum robustum Oke, 1932
Itheum villosum Oke, 1932
Itheum vittigerum Pascoe, 1864


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 7. april 2014 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Emphytoeciini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av Emphytoecia spp. Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
Epicastini

Epicastini er en liten gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Nokså store (gjerne 20-25 millimeter), slanke trebukker med antenner som er omtrent dobbelt så lange som kroppen. På farge er de grå- eller brunaktige.


== Utbredelse ==
Slekten Paroricopis er beskrevet fra Bhutan, Epicasta lever på Borneo og Java, de andre slektene i Australia.


== Systematisk inndeling ==
Disse artene blir noen ganger regnet til Desmiphorini.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Epicastini J. Thomson, 1864
Slekten Brachaciptera Lea, 1917
Slekten Dysthaeta Pascoe, 1859
Slekten Epicasta J. Thomson, 1864
Slekten Oricopis Pascoe, 1863
Slekten Paroricopis Breuning, 1958


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 7. april 2014 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Kategori:Epicastini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Epicastini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Epicasta ocellata Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
Bilder av Epicasta turbida Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
Tegning av Oricopis umbrosus
NM i friidrett 1909

Norgesmesterskapet i friidrett 1909 ble arrangert i Trondhjem fra 14. til 15. august. 
Arrangør var Trondhjems Turnforenings IL. Mesterskapet hadde bare 23 deltakere, hvorav 12 fra Trøndelag, 7 fra Kristiania, 1 fra Stavanger, Aalesund, Notodden og Hamar. Kun menn deltok. Lørdag 14. var regntung og banen stod delvis under vann, mens det skinte opp på dag 2, og banen tørket delvis opp.Kongepokalvinner ble Oscar Guttormsen fra IF Ørnulf. Han vant 110 m hekk, lengde og høyde. Han ble dermed den første til å vinne pokalen to ganger etter at regelen om at den bare kunne tildeles samme person en gang ble opphevet til NM 1909. Reg.Arne Halse vant spydkast med 90,86 meter, fordelt på kast 48,175 m med høyre hånd, og 42,685 med venstre hånd. Venstrehåndskastet ble omtalt som verdensrekord, og godkjent som ny norsk rekord for kast med svakeste hånd.


== Resultater ==


=== 100 meter ===


=== 400 meter ===


=== 1500 meter ===


=== 5000 meter ===

Kun to deltagere fullførte.


=== 110 meter hekk ===


=== Lengdehopp ===


=== Høydehopp ===


=== Tresteg ===


=== Stavsprang ===


=== Kulestøt ===


=== Diskos ===


=== Spydkast ===


== Referanser ==


== Kilder ==
friidrett.no: Norske mesterskap
Aage Møst (red.): Raskest, høyest, lengst i 100 år: norsk friidrett 1896-1996. Norges Friidrettsforbund, 1995. ISBN 8200225917.
NM i friidrett 1908

Norgesmesterskapet i friidrett 1908 ble arrangert i Kristiania fra 26. til 27. september. 
Arrangør var Forbundet. Kun menn deltok.
Kongepokalvinner ble Henry Olsen.


== Resultater ==


=== 100 meter ===


=== 400 meter ===


=== 1500 meter ===


=== 5000 meter ===

Første gang øvelsen var med i NM.


=== 110 meter hekk ===

Kun 2 mann fullførte


=== Lengdehopp ===


=== Høydehopp ===


=== Tresteg ===


=== Stavsprang ===


=== Kulestøt ===


=== Diskos ===


=== Spydkast ===


== Referanser ==


== Kilder ==
friidrett.no: Norske mesterskap
Aage Møst (red.): Raskest, høyest, lengst i 100 år: norsk friidrett 1896-1996. Norges Friidrettsforbund, 1995. ISBN 8200225917.
NM i friidrett 1907

Norgesmesterskapet i friidrett 1907 ble arrangert på Hamar fra 21. til 22. mai. 
Arrangør var Hamar Turnforening. Kun menn deltok.
Kongepokalen var dette året ikke satt opp i NM, men i Kristiania IFs internasjonale stevne. Kongepokalvinner ble Halfdan Stormoen.


== Resultater ==


=== 100 meter ===


=== 400 meter ===


=== 1500 meter ===


=== 110 meter hekk ===


=== Lengdehopp ===


=== Høydehopp ===


=== Tresteg ===


=== Stavsprang ===


=== Stav i lengde ===


=== Kulestøt ===


=== Diskos ===


=== Spydkast ===


== Referanser ==


== Kilder ==
friidrett.no: Norske mesterskap
Aage Møst (red.): Raskest, høyest, lengst i 100 år: norsk friidrett 1896-1996. Norges Friidrettsforbund, 1995. ISBN 8200225917.
NM i friidrett 1906

Norgesmesterskapet i friidrett 1906 ble arrangert på Frogner stadion i Kristiania fra 1. til 2. september. 
Arrangør var Kristiania IF. Kun menn deltok.
Kongepokalvinner ble Oscar Guttormsen.


== Resultater ==


=== 100 meter ===


=== 400 meter ===


=== 1500 meter ===


=== 110 meter hekk ===

Kun 2 mann fullførte


=== Lengdehopp ===


=== Høydehopp ===


=== Tresteg ===


=== Stavsprang ===


=== Stav i lengde ===


=== Kulestøt ===


=== Diskos ===


=== Spydkast ===


== Referanser ==


== Kilder ==
friidrett.no: Norske mesterskap
Aage Møst (red.): Raskest, høyest, lengst i 100 år: norsk friidrett 1896-1996. Norges Friidrettsforbund, 1995. ISBN 8200225917.
Giacomo Di Chirico

Giacomo Ernesto Eduardo Di Chirico (født 27. januar 1844 i Venosa i Basilicata, død 26. desember 1883 i Napoli) var en italiensk maler.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Faren var snekker, og døde i 1847, da Giacomo knapt var tre år gammel. Sønnen startet etterhvert på en privatskole for gutter fra fattige familier under ledelse av presten Giuseppe Gianturco, broren til politikeren Emanuele Gianturco. For å hjelpe familien på den økonomiske fronten, jobbet Giacomo som barberer. Han ble etterhvert veldig glad i å male etter å ha lært grunnleggende maleferdigheter av storebroen, Nicola, som var skulptør.


=== Kunsterkarriere ===
Han begynte å male portretter av kundene sine, som var imponerte over det han hadde gjort. Lokale folk som så portrettene hans, ba om å bli malt selv. Di Chirico bestemte seg derfor for å bli profesjonell maler, og utdannet seg ved kunstakademiet i Napoli. Han bodde så i Roma noen år for å finjustere maleteknikken sin, og stiftet vennskap med blant annet Domenico Morelli et Filippo Palizzi. I 1871 dro han tilbake til Napoli og åpnet et kunstatelier.
Fra 1873 malte han spesielt landlige scener fra det allmenne i Lucania.
I løpet av sitt liv som maler, malte Di Chrico mesterverker som Buoso da Duera, Quinto Orazio Flacco, Corteggiamento og Donna lucana. Sposalizio in Basilicata, et av hans best berømte malerier, ble utstilt i Paris i 1877, i Wien i 1879 og i München i 1882. Det ble etterhvert kjøpt av den franske kjøpmannen Adolphe Goupil, og Di Chiricos verker ble deretter utstilt hos Goupil & Cie i Paris.
Giacomo Di Chirico døde da han var bare 39 år gammel etter å hatt både sviktende psykisk og fysisk helse det siste året.


== Galleri ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Giacomo Di Chirico – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ahasjön (Storuman kommune)

Ahansjön er en svensk innsjø vest for Hemavan i Storuman kommune i Västerbottens län i landskapet Lappland. Innsjøen er en av vannkildene til Umeälven. Ahasjön har et areal på 1,4 km², en strandlinje på 9,47 km og ligger 455,1 meter over havet. Elven Tängvattsbäcken renner ut fra innsjøen.


== Referanser ==
Sture Bergmann

Sture Bergmann (født 12. august 1956 i Trondheim) er en norsk musiker. 
Han startet sin musikalske karriere med bandet Black Devils i 1971. Medvirkende:Einar Mostad-trommer Ivar Johnsen-Bass )  `?  )Grøtte-Gitar Sture Bergmann gitar og sang.Fortsatte videre i bandet Rockwool med:Odd-Jarl Gerhardsen bass/sang-Knut Henning gitar/sang Terje Olsen trommer/sang Einar Fasting keyboard/sang. Dette bandet ble etter hvert til Candy i 1975. Med det fulgte noen utskiftninger. Inn kom Olav Norum(for Fasting). Året etter overtok Inge Olsen trommene etter Terje. Etter en fjerdeplass i Trøndersk Mesterskap i 1976, tok bandet steget helt opp, og ble Trønderske mestere i 1977. Candy bestod fram til 1981, med diverse besetninger. (Lennart Gribb Band(Svein Røsten). Sture Bergmann ble etter det med "Sunny"og Randi Hansen fram til høsten 1983.Senere ble det turneliv med "Vikings",som bassist og sanger.Kom tilbake med "Sunny"i 1985,og var gitarist/vokalist med bandet til oppløsningen i  1988. Har bla. spilt med artister som: Rod Stewart-Bellamy Brothers-T.Andersen-Linda Kvam -Gillie-The Betales etc.
Fjellgorilla

Fjellgorilla (Gorilla beringei beringei) er en underart av  østgorilla i slekten gorillaer, som tilhører familien store aper. Den er ifølge IUCNs rødliste kritisk truet av utryddelse. 
Det er to populasjoner av fjellgorilla, én i Virungafjellene i  Sentral-Afrika, spredt over 3 nasjonalparker i Mgahinga (blant annet Virunga nasjonalpark), i den sørvestlige delen av Uganda, og én i Volcanoes National Park i nordvestlige delen av Rwanda og Virunga øst i Den demokratiske republikken Kongo og en i Bwindi Impenetrable National Park i Uganda. Det er antydet at gorillaene i Bwindi kan være en egen underart.


== Taksonomi ==

For cirka 9 millioner år siden splittet primatene som skulle bli gorillaer seg fra de som utviklet seg til sjimpanser og menneskeaper. Fjellgorillaer har vært separert fra østlig lavlandsgorillaer i 400 000 år, og disse igjen fra sine nære slektninger, de vestlige lavlandsgorillaene i ca 2 millioner år.


== Beskrivelse ==
Pelsen er tykkere på fjellgorillaen enn andre gorillaer på grunn av habitatet i fjellene. Hannene kan veie oppunder 200 kilo
og være inntil 150 cm høye i stående posisjon. Hunnene er noe mindre, med vekt opptil 100 kilo og de kan bli inntil 130 cm.


=== Artsinndeling ===

Gorilla, gorillaer
G. gorilla, vestgorilla
G. g. gorilla (nominatformen), vestlig lavlandsgorilla
G. g. diehli, cross-river gorilla
G. beringei, østgorilla
G. b. beringei, fjellgorilla
G. b. graueri, østlig lavlandsgorilla


== Atferd ==
Fjellgorillaen er sosiale dyr som lever i relativt stabile familiegrupper. De er mer familieorienterte enn territorialorienterte og forsvarer heller seg selv enn territoriet sitt når de føler seg truet.
De fleste mannlige ungdyr og omtrent 60% av hunnene forlater flokken når de vokser opp, og forlater gruppen gradvis ved å bli mer og mer skøvet ut i periferien.Gruppen er hierarkisk oppbygd og ledet at en dominant hann, en såkalt sølvrygg. Navnet kommer av at hannens rygghår mister pignmenter med alderen og blir gråaktig. Når den dominante hannen dør, eller på en annen måte mister evnen til å lede gruppen, kan gruppen oppløses om det ikke er en utpreget kandidat til å ta over, enten en sterk etterkommer eller en annen sterkt dominerende hann. Når en ny leder tar over kan denne ta livet av ungene i gruppa for å sikre å føre sine egne gener videre.


=== Ernæring ===
Fjellgorillaer eter hovedsakelig blader, skudd og stilker, særlig bambus, noe som utgjør omtrent 85% av matseddelen. De spiser også mindre mengder frukt, røtter, bark og blomster i tillegg til små insekter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fjellgorilla i Encyclopedia of Life 
(en) Fjellgorilla i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Fjellgorilla hos Fossilworks 
(en) Fjellgorilla hos ITIS 
(en) Fjellgorilla hos NCBI 
(en) Kategori:Gorilla beringei beringei – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gorilla beringei beringei – detaljert informasjon på Wikispecies 
ARKive images and movies of eastern gorilla
Fjellgorillaer i Rwanda, på engelsk
Virunga Nasjonalparks hjemmesider, på engelsk
Nissum Bredning

Nissum Bredning er den vestligste delen av Limfjorden i Danmark. Den ligger mellom Thyborøn Kanal i vest, hvor fjorden har forbindelse med Nordsjøen, og Oddesund i øst. Den har et areal på rundt 200 km² og har en dybde på opp til 6 meter. Fra øst til vest er det cirka 24 kilometer, og fra Gjeller Odde i sør er det cirka 10 kilometer mot nord til Røjensø Odde, og herfra fortsetter Krik Vig videre nordover.
I vest, ved Thyborøn og Harboøre Tange, ligger noen 50 km² store, men bare 1-2 meter dype sandbanker, kalt Fjordgrund og Gåseholm, som er dannet av sandvandring fra Thyborøn Kanal. En skipsled, kalt Sælhundeholm Løb, går mot sør fra kanalen og ned langs tangen til Rønland, hvor den dreier mot øst og inn i bredningen.
Sør for Harboøre Tange ligger byen Harboøre, hvor kysten svinger mod øst-sørøst. Ved Hygum Nor ligger utløpet fra Ferring Sø, og litt lenger øst ligger Gjeller Odde med lagunen Gjeller Sø. Øst for Gjeller Odde strekker Lem Vig seg inn mot sør til byen Lemvig. Nissum Bredning fortsetter videre mot øst til den opptil 35 meter høye klinten ved Toftum Bjerge, med skråttstilte lag fra tre forskjellige istider. Ved Toftum svinger kysten mot nord opp til Oddesund, hvor Oddesundbroen fører både vei og jernbane over til Thyholm.
Kysten fortsetter mot nordvest til den smale landtangen ved Draget, som knytter Thyholm til resten av Thy og skiller Nissum Bredning fra Skibsted Fjord noen få hundre meter mot øst. Rundt 3 kilometer lengre vest ligger Røjensø Odde, hvor kysten dreier mot nord langs Krik Vig.


== Naturvern ==
Nissum Bredning er en del av Natura 2000-område 28: Agger Tange, Nissum Bredning, Skibsted Fjord og Agerø, og er både fuglebeskyttelsesområde, habitatområde og ramsarområde.
Både Harboøre Tange og Agger Tange ble fredet i 1984 – et område på i alt 2 400 hektar.
Et 200 hektar stort område øst for Harboøre, Sønderholme Enge og Plet Enge, ble fredet i 1984 for å beskytte en rekke planter.
Ved Gjeller Odde er 90 hektar mellom lagunen Gjeller Sø og fjorden fredet.
Ved Toftum Bjerge er 49 hektar fredet ved Åmølle og Gejlgård Bakke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nissum Bredning, på Den Store Danske
Forsteining

Forsteining eller petrifikasjon er en prosess der organisk materiale blir omdannet til stein gjennom at det originale materiale og fyllingene mellom dem erstattes av mineral. Forsteinet tre er et vanlig resultat av denne prosessen, men alle organismer, fra bakterier til virveldyr kan bli forsteinet. Forsteiningen skjer ved en kombinasjon av to lignende prosesser: permineralisering og erstatning. Disse prosessene skaper kopier av det originale eksemplaret ned til mikroskopisk nivå. 
Permineralisering skjer når grunnvannet inneholder oppløste mineraler og fyller porer og tomrom i eksemplaret, særlig bein, skjell og tre. To typer permineralisering er silisifisering og pyritisering.
Silisifisering eller silifisering er en prosess der mineral eller fossil erstattes av silika i form av kvarts, kalsedon eller opal. Eksempel er silifisert eller forsteinet tre og såkalte tigerøye. Pyritisering er en prosess som minner om silisifisering, men i stedet for silika er det jern og svovel som fyller porene i organismen.