jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Oksygenbar

En oksygenbar er en bedrift som selger oksygen, gjerne med ulike smaker som vedkommende kan puste inn via en oksygenslange i nesen og det kommer fra ulike fargede tanker. Vanlig luft innerholder 21% oksygen, men oskygenbarer selger derimot luft som inneholder omtrent 90% oksygen. Effekter som kan oppstå ved slik bruk er at folk føler seg mer energiske og opplagte. For noen individer lindrer det stress og får dem til å føle seg roligere. Mange mener at det kurerer hodepine, migrene og bakrus i tillegg. Oksygenbarindustrien fungerer ganske likt som andre servicer. En kan betale salonger for å få bruke en oksygenbar og får en opplevelse, nesten som på spa eller å kjøpe oksygenbar hjem.
Vedkommende som bruker oksygenbar kan velge hvilken smak han eller hun vil ha på oksygenet sitt. Aromaene eller smaken kan for eksempel være peppermynte, eukalyptus, comomille eller vanilje. Noen ganger blir det brukt aromaolje, andre ganger matpartikler i oksygenet. Hvilken praksis som blir brukt varierer. Las Vegas, California, New York, Tokyo og Beijing er noen steder som driver med oksygenbarer. Oksygenbar er mest for nye opplevelser og må ikke forveksles med oksygenet som blir brukt på sykehus.


== Oksygenbarer i Norge ==
De norske gründerene Andrè Jåtog og Aleksander Herresthal opprettet den første oksygenbaren i Norge i 2002, men har ikke oppfunnet selveste oppfinnelsen. Oksygenbaren deres heter «Pust». I 2005 ble Skandinavias første oksygenbar i Oslo åpnet. Erik Aarebrot opprettet en oksygenbar i Bergen på Danmarksplass, men lovet ingenting om at oksygenbaren ville bli pernament.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Vindunderbar» - NRK.no, 26. august 2015
Vestspitsbergenstrømmen

Vestspitsbergenstrømmen er en varm, salt havstrøm som flyter nordover på vestsiden av Spitsbergen (tidligere kalt Vest-Spitsbergen) i Nordishavet. Strømmen er en gren av Den norske atlanterhavsstrømmen som fortsetter langs kontinentalsokkelskråningen vest for Bjørnøya og Svalbard. Strømmen er viktig siden den fører relativt varmt vann inn i det indre av Arktis, som en strøm på 200–500 meters dyp. Strømmen renner nordover, øst for Framstredet, og tar en rundreise med urviseren og følger Østgrønlandsstrømmen sørover på vestsiden av Framstredet. Denne strømmen fører særdeles kaldt og ferskt vann sørover, i tillegg til mye sjøis.


== Referanser ==
Borovan Knoll

Borovan Knoll (bulgarsk ‘Borovanska Mogila’) er en ås med en høyde opp mot 878 moh på vestkysten av Lindblad Cove på Trinityhalvøya på Den antarktiske halvøya. Den ligger 15 km øst-sørøst for Dragor Hill og 3,88 km sør-sørøst for Almond Point, som består av en utstikker av åsen.
Åsen er oppkalt etter bebyggelsen Borovan nordvest i Bulgaria.


== Kilder ==
Bulgarsk antarktisk stedsnavnregister. Bulgarias antarktiske stedsnavnskommisjon. (detaljer på bulgarsk, grunnleggende data)
SCAR Composite Antarctic Gazetteer.
Shannon-estuaret

Shannon-estuaret er et stort estuar der elven Shannon munner ut i Atlanterhavet. Estuaret begynner ved byen Limerick og går utover til en grense mellom Loop Head i nord og Kerry Head i sør. Estuaret danner grensen mellom County Kerry/County Limerick i sør og County Clare i nord.


== Luftfart ==
Tidligere ble estuaret brukt av de transtlantiske sjøflyene som første landingsplass etter at de hadde passert Atlanterhavet i 1930- og 1940-årene. I 1945 åpnet Shannon Airport nord for estuaret og bruken av estuaret som landingsplass forsvant gradvis.


== Eksterne lenker ==
Shannon-estuaret som destinasjon for cruisskip
Shannon Foynes Port Company
Shannon Airport
Lola Novaković

Zorana «Lola» Novaković (serbisk-kyrillisk: Зорана «Лола» Новаковић; født 25. april 1935 i Beograd i Jugoslavia, død 3. april 2016 samme sted) var en serbisk sanger og skuespiller, kjent for å ha representert Jugoslavia i Eurovision Song Contest i 1962.


== Biografi ==
Novakovićs musikalske karriere startet i 1957, da hun ble ansatt som vokalist i Radio Beograd. Senere samme år representerte hun hjemlandet på en internasjonal musikkmesse i Leipzig. Hennes første utgivelser var «Alisa u zemlji čuda» («Alice i eventyrland») og den spanske melodien «Babalu», som ble en hit på Cuba. I 1958 deltok Novaković på Opatija-festivalen, og etter en påfølgende europaturné og et opphold i Libanon, returnerte hun til Beograd som en av Jugoslavias største sensasjoner innen musikk.I 1961 deltok Lola Novaković i Jugoslavias første nasjonale finale før Eurovision Song Contest, hvor hun ble nummer tre med melodien «Plave daljine». I 1962 opptrådte hun på Zagrebs musikkfestival, og senere samme år deltok hun i Eurovision Song Contest i Luxembourg med melodien «Ne pali sveta u sumrak». Melodien ble nummer fire blant deltakerne, en plassering som sto som landets beste frem til en ny fjerdeplass i 1983. Etter deltakelsen dro Novaković på turné til Japan og Russland.
I 1964 vant Novaković førstepremien under Roma-festivalen med melodien «Ulica četiri fontane», og i 1966 fremførte hun «Kap veselja» på Balkanijada-festivalen i Beograd. Fra 1964 til 1965 var hun med i barne-TV-serien «Na slovo, na slovo», og hun var med på en rekke TV-opptredener og hadde mindre roller i flere filmer før hun valgte å avslutte sin sang- og skuespillerkarriere i 1985. I 2000 tok hennes ekteskap med vokalisten Dragan Antić slutt, og hun ble fast medlem av en kabaretgruppe på Terazije-teateret i Beograd.I løpet av sin karriere spilte Novaković inn over fem hundre melodier og hun ble gitt ut på over femti album. Lola Novaković døde, 80 år gammel, i Beograd.


== Hitter (utvalg) ==
1958: «Kućica u cveću»
1961: «Jednom u gradu, ko zna kom» (vinnersang på Opatija-festivalen)
1962: «Ne pali svetla u sumrak» (fjerdeplass i Eurovision Song Contest)
1967: «Marike»
1970: «Vrati se»
1971: «Neko čeka na mene»
1972: «Znam zašto živim»
1973: «Duga topla noć» (vinnersang på Beogradsko proleće)
1981: «Harmonika» (vinnersang på Opatija-festivalen)
1982: «Zasvirajte violine»


== Referanser ==


== Kilder ==
Lola Novakovićs omtale på eurovision.tv. (en)
Novosti 3. april 2016. Preminula Lola Novaković. (serbisk)


== Eksterne lenker ==
(en) Lola Novaković – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lola Novaković på Internet Movie Database 
(en) Lola Novaković hos The Movie Database 
(en) Lola Novaković på Discogs 
(en) Lola Novaković på MusicBrainz 
(en) Lola Novaković på Spotify 
(en) Lola Novaković på Last.fm
Uvarovitt

Uvarovitt eller kromgranat, en kromholdig granat med smaragdgrønn farge og kjemisk samansetning Ca3Cr2Si3O12. Uvarovitt danner kjemiske blandingsrekker med de andre ugranditt-granatene som grossular og andraditt. 
Det ble oppdaget i 1832 av Germain Henri Hess som kalte det opp etter grev Sergej Semenovitsj Uvarov (1765–1855), en russisk minister og amatørmineralsamler.Det er blant annet kjent fra kromforekomster ved Outokumpu i Finland og fra Ural i Russland. I Norge finnes det som et sjeldent mineral fra Feragen på Røros og Grua på Hadeland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Uvarovitt i Store norske leksikon
Arctic Umiaq Line

Arctic Umiaq Line A/S eller Arctic Umiaq (AUL) er et passasjer- og fraktskipsrederi i Grønland. Det ble grunnlagt i 1774 under navnet Den Kongelige Grønlandske Handel. Rederiet har et skip på ruten Ilulissat-Narsaq langs Grønlands vestlige og sydvestlige kyst. Det er et datterselskap av Air Greenland og Royal Arctic Line. Rederiets navn er avledet av det grønlandske ordet for en tradisjonell inuittbåt, umiaq. Arctic Umiaqs transport over havet er en livslinje for hele det vestlige Grønland.


== Flåte ==
Det eneste aktive skipet er MS Sarfaq Ittuk, som ble bygd i 1992 og opgradert i 2000.
M/S Sarpik Ittuk, som seilte til Diskobukta og Uummannaq, ble i 2006 solgt til Nova Cruising, et rederi fra Bahamas.


== Anløpshavner ==
Ilulissat
Aasiaat
Sisimiut
Kangaamiut
Maniitsoq
Nuuk
Qeqertarsuatsiaat
Paamiut
Arsuk
Qaqortoq
NarsaqSeilasen mellem byene varierer mellom 10 og 2 timer. Der er en hel dags opphold i Nuuk (fredag 07:30 – 21:00) på nordgående reise og 2-3 timers opphold i Sisimiut under syd- eller nordgående rejse..


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rederiets nettsted
Mönch

Mönch (tysk for «munk») er et sveitsisk fjell på 4 107 moh. i Berner Oberland. Mönch er den midterste toppen i et fjellmassiv som også omfatter Eiger (3 970 moh) og Jungfrau (4 158 moh). Disse tre fjellene er en del av Bern-Alpene. Mönch ligger på grensen mellom kantonene Bern og Wallis.  
Jernbanestrekningen Jungfraubahn går fra Kleine Scheidegg og i tunnel gjennom Eiger og passerer like under toppen til Mönch i en høyde på ca. 3 300 moh. Endestasjonen er  Jungfraujoch, som er Europas høyest beliggende jernbanestasjon, 3 454 moh. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mönch – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bertrand Traoré

Bertrand Isidore Traoré (født 6. september 1995) er en burkinsk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Aston Villa FC.Hans far er den tidligere fotballspilleren Feu Traoré Isaï. Hans bror Alain Traoré spiller for den franske klubben FC Lorient.


== Karriere ==
Chelsea hentet Bertrand Traore fra den burkinske klubben Association Jeunes Espoirs De Bobo-Dioulasso på en fire og et halvt års kontrakt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bertrand Traoré – FIFA 
(en) Bertrand Traoré – UEFA 
(fr) Bertrand Traoré – LÉquipe 
(en) Bertrand Traoré – Transfermarkt 
(en) Bertrand Traoré – national-football-teams.com 
(en) Bertrand Traoré – WorldFootball.net 
(en) Bertrand Traoré – Soccerbase.com 
(en) Bertrand Traoré – FootballDatabase.eu 
(en) Bertrand Traoré – Soccerway 
(en) Bertrand Traoré – FBref
The National Forest

The National Forest er en skog som plantes i det sentrale England i regi av forvaltningsbedriften The National Forest Company, med finansiering fra Defra. Arealer i det nordlige Leicestershire, sydlige Derbyshire og sørøstlige Staffordshire – 520 km² – blir plantet i et forsøk på å blande gamle naturskogsområder med nye treplanter for å skape en «nasjonalskog». Arealene strekker seg fra den vestre utkanten av Leicester i øst til Burton upon Trent i vest, og er planlagt å knyte sammen de gamle naturskogene Needwood og Charnwood.Plantingen av skogen ble påbegynt i 1990. The National Forest Company ble stiftet i april 1995.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettside
Audiatur – Festival for ny poesi

Audiatur – Festival for ny poesi arrangeres annethvert år i Bergen, og ble første gang arrangert i 2003[1]. Initiativtakere var Audun Lindholm og Martin M. Sørhaug. 7.-9. april 2016 arrangeres festivalen for syvende gang.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Festivalens hjemmesider
TransFe:r forlag

TransFe:r Forlag er et norsk forlag med oversettelse som omdreiningspunkt. Forlaget ble etablert i 2007 i Bergen, hadde base i Oslo fra 2010-2017, og holder nå til på Lillehammer. Forlegger er Cathrine Strøm.


== Utgivelser ==
T.S. Eliot: Det øde landet (gjendiktet og med etterord av Eirik S. Røkkum, 2021)
Fatemeh Ekhtesari: Vi overlever ikke (gjendiktet av Nina Zandjani, etterord ved Mehdi Mousavi, 2020)
Marguerite Duras: Det materielle livet (oversatt av Silje Aanes Fagerlund, 2019)
Marguerite Duras: Det er alt (oversatt av Silje Aanes Fagerlund, etterord ved Anne Helene Guddal, 2016)
Marguerite Duras: Å skrive (oversatt og med etterord av Silje Aanes Fagerlund, 2014)
Mellomrom II: Omsetjaren Olav H. Hauge (2009)
Marcello Toninelli: Dantes Guddommelege komedie som teikneserie – Helvetet (omsett av Bodil Moss, 2007)
Mellomrom: Tolv tekster om oversettelse (2007)


== Eksterne lenker ==
TransFe:r Forlags nettsider
Jacopo della Quercia

Jacopo della Quercia (født omkring 1374 i Quercia Grossa nær Siena, død 20. oktober 1438 i Siena) var en italiensk skulptør fra tidlig renessanse. han var en samtidig med Filippo Brunelleschi, Lorenzo Ghiberti og Donatello. Han regner som en forløper til Michelangelo.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Jacopo della Quercia har sitt tilnavn fra fødestedet Quercia Grossa (nå Quercegrossa. Han var sønn av gullsmeden Pietro d'Angelo, som opplærte ham i sitt yrke. Han hadde mist én bror, Priamo.
Jacopo gikk snart sin egen vei og ble en av Italias fremste kunstnere. Han må antagelig ha funnet inspirasjon fra Nicola Pisanos og Arnolfo di Cambios utsmykninger av prekestolen i katedralen i Siena. Hans første egne arbeide kan ha blitt til da han var seksten år, en hestestatue av tre til begravelsen av Azzo Ubaldini. Han forlot sin far etter sstid og uroliigheter og dro til Lucca. 


=== Kunstner ===

Jacopo della Quercia ble for sin skolerte fremstilling av menneskekroppen regnet som en brobygger og forløper til renessansens kunst og gjelder som den fremste billedhugger fra Siena. Han virket fremfor alt i Siena, Bologna og Lucca.
I Pisa er det sannsynlig at della Quercia har studert og funnet inspirasjon i den store samling av romertidsskulpturer og sarkofager i Camposanto. Disse og andre innflytelser gjør ham til en brobyggerfigur i europeisk kunst, hans verker viser et skifte midt i hans karriere fra gotisk stil til det som må klassifiseres som tidlig italiensk renessanse.
Han oppførte i 1406 en fontene på Piazza del Campo i Siena. Hans andre store arbeide i Siena var en døpefont i kirken San Giovanni (1416–1430), en sekskantet skål, fra hvilken opphøyer seg en tårnaktig oppbygning. Den ble smykket med relieffer i bronse, bilder fra Johannes Døperens liv, tre av dem av Quercia og hans disipler, to av Ghiberti og en av Donatello. Blant hans øvrige verk kan nevnes portrelieffene til San Petronio-basilikaen i Bologna — Evas skapelse, utført 1425–1438.
Om hans liv i det øvrige er lite kjent. Ved siden av de tre byene han hadde sitt hovedvirke har hjan imidlertid hatt oppdrag også i Firenze, Milano, Venezia og Verona. Blant hans elever var Antonio Federighi.


== Referanser ==


== Litteratur ==
James Beck: Jacopo della Quercia, 797 pp, two vol., Columbia University Press 1992 ISBN 0-231-07200-7
Carl G. Laurin: Konsthistoria, Stockholm 1919
Quercia, Jacopo della i Nordisk familjebok (2. utgave, 1915)


== Eksterne lenker ==
(en) Jacopo della Quercia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Junior-NM i friidrett 2014

Junior-NM i friidrett 2014 ble arrangert fra 8. til 10. august 2014, i Fredrikstad.


== Resultater ==


=== Herrer U23 ===


=== Kvinner U23 ===


=== Herrer U20 ===


=== Kvinner U20 ===


== Se også ==
NM i friidrett 2014


== Eksterne lenker ==
Resultater
Norges friidrettsforbund - Junior NM 2014 - Resultater 08.08.2014
Norges friidrettsforbund - Junior NM 2014 - Resultater 09.08.2014
Norges friidrettsforbund - Junior NM 2014 - Resultater 10.08.2014
Robert Kenedy Nunes do Nascimento

Robert Kenedy Nunes do Nascimento (født 8. februar 1996) er en brasiliansk fotballspiller som spiller for den spanske klubben Real Valladolid.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Robert Kenedy Nunes do Nascimento – FIFA 
(en) Robert Kenedy Nunes do Nascimento – UEFA 
(fr) Robert Kenedy Nunes do Nascimento – LÉquipe 
(en) Robert Kenedy Nunes do Nascimento – Transfermarkt 
(en) Robert Kenedy Nunes do Nascimento – WorldFootball.net 
(en) Robert Kenedy Nunes do Nascimento – Soccerbase.com 
(en) Robert Kenedy Nunes do Nascimento – FootballDatabase.eu 
(en) Robert Kenedy Nunes do Nascimento – Soccerway 
(en) Robert Kenedy Nunes do Nascimento – PlaymakerStats.com 
(en) Robert Kenedy Nunes do Nascimento – FBref
Eat the Heat

Eat the Heat er det tyske heavy metal-bandet Accepts åttende album og det første uten vokalisten Udo Dirkschneider. Amerikaneren David Reece var hentet inn etter en lang runde med auditions etter at Dirkschneider valgte å skille lag med Accept for å starte sitt eget band U.D.O. Låtene på Eat the Heat er kreditert bandet og Deaffy (pseudonym for bandets manager Gaby Hauke, som senere giftet seg med gitaristen og skiftet navn til Gaby Hoffmann).
Albumet nådde 19.-plass og var å finne i to uker på VG-lista i 1989, mens singelen «Generation Clash» ikke fikk noen plassering i Norge. Accept spilte inn en ny versjon av låten med Dirkschneider på vokal og ny tekst for albumet Death Row (1994).Accept ga seg forholdsvis snart etter denne utgivelsen, både på grunn av manglende kommersiell suksess og på grunn av uoverensstemmelser mellom Reece og resten av bandet.Albumet kom ut med forskjellige omslag i Europa og USA, og med forskjellige bonusspor på diverse utgaver.


== Sporliste ==


=== Ordinære spor ===
«X-T-C» – 4:26
«Generation Clash» – 6:26
«Chain Reaction» – 4:42
«Love Sensation» – 4:43
«Turn the Wheel» – 5:24
«Prisoner» – 4:50
«Mistreated» – 8:51
«Stand 4 What U R» – 4:05
«Hellhammer» – 5:30
«D-Train» – 4:27


=== Bonusspor ===
«I Can't Believe in You» – 4:50
«Break the Ice» – 4:14


== Medvirkende ==
David Reece – Vokal
Wolf Hoffmann – Gitar
Jim Stacey – Gitar
Peter Baltes – Bass
Stefan Kaufmann – Trommer


== Referanser ==
Jeff Jakaitis

Jeff Jakaitis (født 9. juni 1983 i Rochester i Minnesota) er en amerikansk ishockeymålvakt som spiller for den norske klubben Lørenskog.


== Karriere ==


=== Amatør ===
Jakaitis spilte college hockey for Lake Superior State University i CCHA og ble først tatt ut All-CCHA First Team etter 2005/06-sesongen, deretter All-CCHA Second Team etter 2006/07-sesongen.


=== Proff ===
Jakaitis startet sin profesjonelle karriere med Columbia Inferno som han spilte 36 kamper for i ECHL under 2007/08-sesongen. Påfølgende sesong signerte han for Charlotte Checkers og spilte 47 kamper samt én kamp for Portland Pirates.
I 2009 flyttet Jakaitis til Italia hvor han signerte for Pustertal Wölfe og spilte 39 kamper i Serie A.Etter én sesong i Italia returnerte Jakaitis til Nord-Amerika og signerte for Dayton Gems. Etter 42 kamper for Gems under 2010/11-sesongen, samt låneopphold i Worcester Sharks og Portland Pirates, signerte han for Rochester Americans foran 2011/12-sesongen. Han fikk ingen kamper for Americans ettersom han ble overført til Gwinett Gladiators i ECHL, hvor han spilte 26 kamper og ble kåret til årets målvakt i ligaen.Jakaitis startet 2012/13-sesongen uten arbeidsgiver, men signerte for South Carolina Stingrays i desember 2012.17. august 2015 forlot han Stingrays etter tre sesonger, til fordel for GET-ligaklubben Lørenskog.


== Meritter ==
All-CCHA First Team, 2005/06
All-CCHA Second Team, 2006/07
Årets målvakt i ECHL, 2011/12
All-ECHL First Team, 2013/14
All-ECHL First Team, 2014/15
Årets målvakt i ECHL, 2014/15
MVP i ECHL, 2014/15


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jeff Jakaitis – Hockeydb.com 
(en) Jeff Jakaitis – Eliteprospects.com
Oskar Östlund

Oskar Östlund (født 11. februar 1992 i Gävle) er en svensk ishockeymålvakt som spiller for     Dornbirner.
Östlund fikk sin profesjonelle debut i HockeyAllsvenskan under 2012/13-sesongen for Karlskrona.Etter sesongen signerte Östlund for den Østerrikske andredivisjonsklubben Bregenzerwald, hvor han spilte i to sesonger.19. mai 2015 signerte Östlund for GET-ligaklubben Storhamar.  Etter sesong 2018/19 dro han til Skellefteå AIK	i SHL. Så ble det en Krefeld Pinguine i DEL.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Oskar Östlund – Eliteprospects.com
Den mystiske meningen i lotussūtraen

Den mystiske meningen i lotussūtraen (tradisjonell kinesisk: 妙法蓮華經玄義, pinyin: miàofǎ liánhuá jīng xuányì, koreansk: 묘법연화경현의, hangul: myobŏp yŏnhwa kyŏng hyŏnŭi, japansk: myōhō renge kyō gengi, katakana: ミョウホウレンゲキョウゲンギ, vietnamesisk: diệu pháp liên hoa kinh huyền nghĩa, noen ganger gjengitt under den forkortede tittel 法華玄義, pinyin: fǎhuā xuányì, koreansk: 법화현의, hangul: pŏphwa hyŏn'ŭi, japansk: hokke gengi, katakana: ホッケゲンギ, vietnamesisk: pháp hoa huyền nghĩa) er et av de tre store verkene til Zhìyǐ (538–597), grunnleggeren av den kinesiske buddhistiske retningen Tiāntái. De to andre store verkene er Ord og fraser i lotussūtraen og Mohe zhiguan. Verket var opprinnelig en serie foredrag som ble holdt i året 593 e. Kr. ved tempelet Yy-ch'yan-ssu i Jinzhou i det nordvestlige Kina. Zhāngān (også kalt Guàndǐng, 561–632), som var en elev av Zhìyǐ og som senere ble den fjerde patriarken av Tiāntái, skrev ned og samlet innholdet i 20 bokruller.Teksten bygger på det premiss at tittelen på lotussūtraen er essensen av hele lotussūtraens lære. Denne tittelen ble gitt en overordentlig betydning innenfor Tiāntái, og dannet grunnlaget for en religiøs messing og en rytmisk chanting. Den kinesiske tittelen er miàofǎ liánhuā jīng (妙法蓮華經), sūtraen om den hvite lotusblomstens gode lov. Den japanske buddhisten Nichiren (1222–1282) adopterte denne praksis i form av Daimoku – messingen av mantraene Nam(u) Myōhō Renge Kyō.
Verket er en systematisk analyse av tittelen på lotussutraen. 


== Referanser ==


== Kilder ==


=== Nettsteder ===
Chinese Buddhist Encyclopedia (2014). Profound Meaning of the Lotus Sutra. Chinese Buddhist Encyclopedia, 12. april 2014. 
Muller, Albert Charles (1995). 妙法蓮華經玄義 Basic Meaning: Profound Meaning of the Sutra on the Lotus of the Marvelous Dharma. Digital Dictionary of Buddhism (電子佛教辭典), juli 1995. 
Muller, Albert Charles (1995). 法華玄義 Basic Meaning: Profound Meaning of the Lotus Sutra. Digital Dictionary of Buddhism (電子佛教辭典), juli 1995. 
Muller, Albert Charles (1995). 法華玄義釋籤 Basic Meaning: Explanation of the Profound Meaning of the Lotus. Digital Dictionary of Buddhism (電子佛教辭典), juli 1995. 
SAT Daizōkyō Text Database (2018). 法華私記縁起 No. 1716. SAT Daizōkyō Text Database, versjon 2018, 30. mars 2018. 
Taishō Shinshū Daizōkyō. Taisho Tripitaka Vol. T33, No. 1716 妙法蓮華經玄義. Bokrull 1-10, Chinese Buddhist Electronic Text Association. 
Taishō Shinshū Daizōkyō. Taisho Tripitaka Vol. T33, No. 1717 法華玄義釋籤. Bokrull 1-20, Chinese Buddhist Electronic Text Association. 
Wittern, Christian (2002). T33N1716 妙法蓮華經玄義 miao4 fa3 lian2 hua1 jing1 xuan2 yi4 みょうほうれんげきょうげんぎ. WWW Database of Chinese Buddhist texts, versjon 2A, 2. desember 2002. 
Wittern, Christian (2002). T33N1717 法華玄義釋籤 fa3 hua1 xuan2 yi4 shi4 qian1 ほっけげんぎしゃくせん. WWW Database of Chinese Buddhist texts, versjon 2A, 2. desember 2002.
Kjærlighetslek

Kjærlighetslek  (original tysk tittel: Liebelei) er en tysk dramafilm fra 1933 regissert av Max Ophüls og basert på et teaterstykke av Arthur Schnitzler.


== Handling ==
En kjærlighetsaffære mellom en ung løytnant og hans elskede ender i tragedie når førstnevnte blir drept i en duell og jenta begår selvmord.


== Franskspråklig versjon ==
En franskspråklig versjon med tittelen Une histoire d'amour ble spilt inn samtidig. Denne ble også regissert av Max Ophüls, og benyttet mange av de samme skuespillerne.


== Medvirkende ==
Magda Schneider - Christine Weyring
Wolfgang Liebeneiner - løytenant Fritz Lobheimer
Luise Ullrich - Mizzi Schlager
Carl Esmond - Lieutenant Theo Kaiser
Olga Chekhova - baronesse von Eggersdorff
Gustaf Gründgens - baron von Eggersdorff
Paul Hörbiger - gamle Weyring, Christines far


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kjærlighetslek på Internet Movie Database 
(sv) Kjærlighetslek i Svensk Filmdatabas 
(fr) Kjærlighetslek på Allociné 
(nl) Kjærlighetslek på MovieMeter 
(en) Kjærlighetslek på AllMovie 
(en) Kjærlighetslek på Turner Classic Movies 
(en) Kjærlighetslek på Rotten Tomatoes