jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Carl Ludwig Koch

Carl Ludwig Koch (født 21. september 1778 i Cusel, død 23. august 1857 i Nürnberg) var en tysk entomolog og araknolog.  Han klassifiserte mange edderkopper, blant andre acanthoscurria geniculata og veksthuskamfot (Parasteatoda tepidariorum).
Koch forveksles iblant med sin sønn, Ludwig Carl Christian Koch, som forsket innen de samme fagfeltene.


== Verk ==
Die Pflanzenläuse, Aphiden. Lotzbeck, Nürnberg 1857.
Übersicht des Arachnidensystems. Zeh, Nürnberg 1837–50.
Deutschlands Crustaceen, Myriapoden und Arachniden. Pustet, Regensburg 1835–44.
Die Arachniden. Zeh, Nürnberg 1831–48.
System der baierischen Zoologie. Nürnberg, München 1816.(Et generelt verk om zoolog i Bayern som har en iss betydning for taksonomien til fugler).


== Referanser ==
Macrodorcas (Epidorcus) guerlachi

Macrodorcas guerlachi er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor til stor (hannen 44-56 millimeter), slank, matt svart hjortebille. Hannen har lange, slanke, buede kjever med noen få tenner, en litt lengre, butt tann ved roten. Hodet har en vag kjøl over hvert fasettøye, pannen et kort, trekanten framspring i midten. Pronotum er rundet.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i morken ved av løvtrær.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Vietnam.


== Systematisk plassering ==
Arten blir ofte plassert i slekten Prosopocoilus.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Gruppen Cladognathini
Slekten Macrodorcas Motschulsky, 1862
Underslekten Epidorcus Seguy, 1954
Macrodorcas (Epidorcus) guerlachi (Didier & Seguy, 1953)


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
(en) Macrodorcas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Macrodorcas (Epidorcus) katsurai

Macrodorcas katsurai er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor (hannen 20-35 millimeter), slank, matt brunsvart hjortebille. Hannen har lange, slanke, nokså rett kjever med tenner langs hele lengden, en litt lengre, butt tann ved roten. Pronotum er rundet. Hunnen er mindre og nokså matt, uten forstørrede kjever, fint og nokså tett punktert.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i morken ved av løvtrær.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Thailand og Vietnam.


== Systematisk plassering ==
Arten blir ofte plassert i slekten Prosopocoilus.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Gruppen Cladognathini
Slekten Macrodorcas Motschulsky, 1862
Underslekten Epidorcus Seguy, 1954
Macrodorcas (Epidorcus) katsurai (Fujita, 2010)


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
(en) Macrodorcas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Macrodorcas (Epidorcus) tarsalis

Macrodorcas tarsalis er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor (hannen 25-39 millimeter), slank, matt mørkbrun hjortebille. Hannen har lange, slanke, nokså rette kjever med uregelmessige tenner, noen ganger sagtakkede. Pronotum er rundet.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i morken ved av løvtrær.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt fra Myanmar i vest til Java i øst.


== Systematisk plassering ==
Arten blir ofte plassert i slekten Prosopocoilus.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Gruppen Cladognathini
Slekten Macrodorcas Motschulsky, 1862
Underslekten Epidorcus Seguy, 1954
Macrodorcas (Epidorcus) tarsalis (Ritsema, 1892)
Macrodorcas (Epidorcus) tarsalis christophei (Bomans, 1978) - Laos, Vietnam
Macrodorcas (Epidorcus) tarsalis feai (Boileau, 1902) - Myanmar, Thailand
Macrodorcas (Epidorcus) tarsalis tarsalis (Ritsema, 1892) - Java
Macrodorcas (Epidorcus) tarsalis trichopezus (De Lisle, 1975) - Malaysia


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
(en) Macrodorcas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Aphanognathus hiekei

Aphanognathus hiekei er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En ganske liten (15-18 millimeter), halvblank, brun hjortebille. Oversiden er fint og jevnt punktert. Hannens kjever er moderat forstørrede, med en tykk, firkantet tann på oversiden. Antennene har en tre-leddet vifte. Hodet er uten påfallende kjøler eller knøler, men med en vag, rundet uthuling foran. Pronotum er tett punktert, rundet, innsnevret bak. Dekkvingene er blanke og tett punkterte. Hunnen ligner hannen, men kjevene er spinklere.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær. De fleste av disse artene lever i tropisk regnskog.


== Utbredelse ==
Arten lever på Filippinene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Cladognathini
Slekten Aphanognathus Heller, 1927 - noen ganger regnet til den store slekten Prosopocoilus
Aphanognathus hiekei De Lisle, 1970
Aphanognathus hiekei hiekei De Lisle, 1970 - Luzon
Aphanognathus hiekei sakanashii (Mizunuma, 1994) - Marinduque


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri over slekten (preparerte eksemplarer)
Bildegalleri
(en) Aphanognathus hiekei i Encyclopedia of Life 
(en) Aphanognathus hiekei i Global Biodiversity Information Facility
Prismognathus dauricus

Prismognathus dauricus er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Hannen er en middelsstor (25-35 millimeter), blank, rødbrun hjortebille. Kjevene er knivformede, sagtakkede på innsersiden, vanligvis lengre enn hodet. Det er et spisst "horn" foran hvert fasettøye. Kroppen er halvblank, knapt synlig punktert. Hunnen er blankt svart.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i råtne trestammer.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Russland, Mongolia, Kina, Korea og Japan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Cladognathini
Slekten Prismognathus Motschulsky, 1860 – 29 arter
Prismognathus dauricus (Motschulsky, 1860)


== Kilder ==
Oversikt over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Prismognathus dauricus i Encyclopedia of Life 
(en) Prismognathus dauricus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Prismognathus dauricus hos NCBI 
(en) Kategori:Prismognathus dauricus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Prismognathus dauricus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bildegalleri
Niels Winge Grimnes

Niels Winge Grimnes (født 17. mars 1885, død 19. desember 1922) var en norsk arkitekt. Han var sønn av landbruksingeniør Aanon Grimnes (1846–1918) og Maren Grimnes (1853-1925).


== Utdannelse og virke ==
Etter å ha tatt middelskolen på Storms skole i Stavanger tok han examen artium ved Kongsgård skole i Stavanger i 1904. Deretter gikk Grimnes ett år på Krigsskolen. Så fulgte Trondhjems Tekniske Læreanstalt, der han ble uteksaminert i 1909. Grimnes var så assistent ved flere arkitektkontorer: hos Johan Osness (Trondheim) 1909–10, Andreas Bjercke (Kristiania) 1910–12 og Ragnar Östberg (Stockholm) 1912–13.
Fra 1913 var Grimnes ansatt i NSBs nystartede arkitektkontor. Sammen med kontorets leder Gudmund Hoel tegnet han ny stasjon for Kongsberg samt flere andre stasjoner langs Sørlandsbanen og Bratsbergbanen. Han var også assistent for Arnstein Arneberg og overtok fra ham prosjektet med Handelsbygningen ved det som da var Drammensveien. Grimnes var også aktiv i Vestfold, der han foruten å tegne Hvalfangstmuseet i Sandefjord gjorde arbeid ved flere prestegårder. Han deltok dessuten i Fortidsminneforeningens arbeid med kartlegging av prestegårder og andre gamle bygninger.I 1918–19 studerte Grimnes ved Konstakademien i Stockholm. Han foretok studiereiser til Italia og Tyskland og deltok i en rekke arkitektkonkurranser.
Grimnes døde i 1922, bare 37 år gammel, og er gravlagt på Vestre gravlund.


== Verker i utvalg ==
(Basert på Arkitekturhistorie.no dersom ikke annet er nevnt.)

Lagerskur i Tøyenbekken 12, Oslo (1916)
Kongsberg stasjon (1917, sammen med Gudmund Hoel)
Hvalfangstmuseet, Museumsgata 39, Sandefjord (1917)
Leiegårder i Gabels gate 21A og 21B, Oslo (1918)
Handelsbygningen, Drammensveien 20 (nå Henrik Ibsens gate 60) (1917–19, sammen med Arnstein Arneberg)
Stasjonsbyginger langs Sørlandsbanen og Bratsbergbanen (sammen med Gudmund Hoel): Sandsværmoen (1920), Saggrenda (1920), Holtsås (1917), Nordagutu (1917)
Sandar prestegård (1918 eller 1919)
Arbeider ved Sauherad prestegård (1921)
Arbeider ved Bakke prestegård, Sirnes (1922)
Oddernes prestegård, Kristiansand


== Referanser ==


== Kilder ==
Geir Tandberg Steigan: Niels Winge Grimnes (Arkitekturhistorie.no)
Niels Winge Grimnes i Norsk kunstnerleksikon
Cato Hellesjø

Cato Hellesjø (født 1956 i Oslo) er en norsk næringslivsleder og konsernsjef i Sporveien AS og tidligere konsernsjef i Dagbladet AS.Han er siviløkonom med eksamen fra BI (Bedriftsøkonomisk Institutt) i Oslo. I tillegg har han utdanning fra INSEAD – Paris og IMD Lausanne; Strategic Management. Han deltok i Orkla’s topplederprogram og merkevareskole i 94/95 og Solstrandprogrammet i 1989/1990.  Cato Hellesjø har sin oppvekst på Hammersborg, og har gått på Møllergata skole i tillegg til eksamen artium på Oslo Katedralskole. 
Cato Hellesjø er konsernsjef i Sporveien AS fra 2009. Da het bedriften Kollektivtransportproduksjon AS. Bedriften er heleid av Oslo kommune, og er morselskap med ansvar for levering av kollektivtransport i Oslo med buss, trikk, T-bane, infrastruktur og eiendom. Sporveien AS er i konkurranse om levering av busstjenester i andre kommuner i Norge. 
Han var konsernsjef i Bernergruppen / Dagbladet i perioden 2004-2007, og administrerende direktør i Avishuset Dagbladet fra 1996 til 2004. 
Hellesjø var direktør i Ringnes AS (Orkla ASA) fra 1987 til 1996. I perioden har Hellesjø innehatt stilling som salgsdirektør, driftsdirektør, regionsdirektør (Ringnes Øst) og logistikkdirektør. 
I perioden 1974 – 1987 var Cato Hellesjø ansatt i Aftenposten. Han begynte som avisbud i 1969, distriktssjef i 1975 og regionsjef fra 1979. Han var transportsjef og avdelingssjef fra 1984 til 1987.
Cato Hellesjø er styreleder i Bane NOR SF, Fjellinjen AS, Unibuss AS, Sporveien T-banen S, Sporveien Trikken AS og Sporveien Media AS. 
Hellesjø har hatt flere styreverv i norsk næringsliv, bl.a. AFF, Statskonsult, Global Medical Support, Morgenbladet, Mediehuset Næringseiendom og varamedlem i styret i NRK. 


== Referanser ==
Ragnar Juell Morken

Ragnar Juell Morken (født 5. august 1910, død 26. juli 1986) er en  
tidligere norsk folkeregisterdirektør, politiker og idrettsleder. 
Ragnar Juell Morken var ordfører i Bergen (Ap) i perioden 1969–1971.
Han har også vært styremedlem i Norges Fotballforbund. Av yrke var han folkeregisterdirektør. 
Han ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull i 1980.


== Politikk ==
Ragnar Juell Morken var medlem av bystyret, formannskap og kommunalutvalg i Bergen fra 1955 til 1979. Han var varaordfører 1964-1969 da Harry Hansen var ordfører. Morken rykket opp og overtok ordførervervet ut valgperioden da Harry Hansen ble valgt inn på Stortinget i 1969. Han var den siste av Arbeiderpartiets ordførere i Bergen før de borgerlige partiene erobret flertallet ved kommunesammenslåingen i 1972.


== Idrett ==
Morken har hatt følge verv innen idretten:

Varaformann i Bergen Fotballkrets 1938–1940
Formann i Bergen Fotballkrets 1946–1952
Formann i Bergens Idrettskrets 1960–1961
Styremedlem i Norges Fotballforbund 1963–1969


== Kilder ==
bergen.kommune.no: Ragnar Juell Morken
Ruslan Fedotenko

Ruslan Viktorovytsj Fedotenko (ukrainsk: Руслан Вікторович Федотенко, født 18. januar 1979 i Kiev) er en pensjonert ukrainsk ishockeyspiller som spilte aktivt fra 1995 til 2016. Han spilte 971 NHL-kamper for klubbene Philadelphia Flyers, Tampa Bay Lightning, New York Islanders, Pittsburgh Penguins, New York Rangers og New York Islanders og fikk totalt 406 poeng. Ruslan Fedotenko har vunnet Stanley Cup.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ruslan Fedotenko – Olympedia 
(en) Ruslan Fedotenko – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ruslan Fedotenko – National Hockey League (NHL) 
(en) Ruslan Fedotenko – Eurohockey.com 
(en) Ruslan Fedotenko – Hockeydb.com 
(en) Ruslan Fedotenko – Hockey-Reference.com 
(en) Ruslan Fedotenko – Legends of Hockey 
(en) Ruslan Fedotenko – Eliteprospects.com
Heterodonta

Heterodonta er en underklasse av muslinger (Bivalvia) og består av to infraordener. Gruppen består hovedsakelig av saltvannsmuslinger, men av de cirka 5 600 artene gruppen omfatter lever cirka 270 arter i ferskvann. Gruppen inkluderer såkalte clams, som er et amerikansk uttrykk for spiselige muslinger, ofte av typen sandskjell (Myidae), som regnes som en utsøkt delikatesse i Nord-Amerika, men er lite utnyttet i Norge. Heterodonta omfatter to infraklasser og én utdødd familie.


== Inndeling ==
Inndelingen under følger WoRMS  og er i henhold til Gofas (2009). Norske navn følger i hovedsak Artsdatabanken, men navn i parentes er kun uoffisielle beskrivelser.

Animalia, dyreriket
Mollusca, bløtdyr
Bivalvia, muslinger
Bivalvia incertae sedis
Heterodonta
Archiheterodonta
Euheterodonta
Lipanellidae Sánchez, 2005 (†)
Palaeoheterodonta
Protobranchia
Pteriomorphia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Heterodonta – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Heterodonta i Encyclopedia of Life 
(no) Heterodonta hos Artsdatabanken 
(sv) Heterodonta hos Dyntaxa 
(en) Heterodonta hos Fauna Europaea 
(en) Heterodonta hos Fossilworks 
(en) Heterodonta hos ITIS 
(en) Heterodonta hos NCBI 
(en) Kategori:Heterodonta – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Heterodonta – detaljert informasjon på Wikispecies
Protobranchia

Protobranchia er en underklasse av muslinger (Bivalvia) som består av fire ordener, hvorav én er utdødd. Gruppen omhandler cirka  700 arter, som fordeler seg i 49 slekter og 10 familier. Habitatet er utelukkende marint.
Protobranchia er en primitiv orden og består av såkalte clams, som for det meste trives på dypet i grunne hav. Skallene er triangulære eller ovale i formen, og stort sett like på begge sider.


== Inndeling ==
Inndelingen under følger WoRMS  og er i henhold til Gofas (2010). Norske navn følger i hovedsak Artsdatabanken, men navn i parentes er kun uoffisielle beskrivelser.

Animalia, dyreriket
Mollusca, bløtdyr
Bivalvia, muslinger
Bivalvia incertae sedis
Heterodonta
Palaeoheterodonta
Protobranchia
Afghanodesmatida (†)
Nuculanida
Nuculida
Solemyida
Pteriomorphia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Protobranchia – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Protobranchia i Encyclopedia of Life 
(no) Protobranchia hos Artsdatabanken 
(sv) Protobranchia hos Dyntaxa 
(en) Protobranchia hos Fossilworks 
(en) Protobranchia hos ITIS 
(en) Protobranchia hos NCBI 
(en) Kategori:Protobranchia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Protobranchia – detaljert informasjon på Wikispecies
Pteriomorphia

Pteriomorphia er en underklasse av muslinger (Bivalvia) som består av fire ordener, hvorav én er utdødd. Gruppen omhandler cirka 2 000 arter, som fordeler seg i 240 slekter og 25 familier. Habitatet er hovedsakelig marint, men det finnes elleve arter som lever i ferskvann. Ferskvannsmuslingene fordeler seg i hver sin slekt og i to ulike familier.
Artene i Pteriomorphia består av såkalte clams med lamell-lignende gjeller og en redusert fot. Gjellene er vanligvis store og assisterer under næringsopptaket. Gruppen inkluderer noen av de mest kjente artene og gruppene av skjell, som blåskjell, kamskjell, penneskjell og østers.Pteriomorphia deles videre inn i 8 ordener, hvorav tre er utdødd, og tre basale familier, som alle er utdødd.


== Inndeling ==
Inndelingen under følger WoRMS  og er i henhold til Gofas (2009). Norske navn følger i hovedsak Artsdatabanken, men navn i parentes er kun uoffisielle beskrivelser.

Animalia, dyreriket
Mollusca, bløtdyr
Bivalvia, muslinger
Bivalvia incertae sedis
Heterodonta
Palaeoheterodonta
Protobranchia
Pteriomorphia
Arcida
Colpomyida (†)
Cyrtodontida (†)
Ischyrodontidae Scarlato & Starobogatov, 1979 (†)
Limida
Matheriidae Scarlato & Starobogatov, 1979 (†)
Myalinida (†)
Myodakryotidae Tunnicliff, 1987 (†)
Mytilida
Ostreida
Pectinida


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pteriomorphia – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Pteriomorphia i Encyclopedia of Life 
(no) Pteriomorphia hos Artsdatabanken 
(en) Pteriomorphia hos Fossilworks 
(en) Pteriomorphia hos Fossilworks 
(en) Pteriomorphia hos ITIS 
(en) Pteriomorphia hos NCBI 
(en) Kategori:Pteriomorphia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pteriomorphia – detaljert informasjon på Wikispecies
Morten Haug

Morten Haug (født 1953) er en norsk kunstfotograf. Han er bosatt på Nesodden, der han også har sitt kunstnerverksted. Han er oppfinner av den såkalte gumoil-teknikken.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Morten Haugs profil på The Hole Art Center Arkivert 8. oktober 2017 hos Wayback Machine.
Morten Haugs profil på sidene til Hellviktangen kafé Arkivert 8. oktober 2017 hos Wayback Machine.
Royal Air Force Museum Cosford

Royal Air Force Museum Cosford, beliggende i Cosford i Shropshire, er et museum dedikert historien om luftfart og Royal Air Force i særdeleshet. Museet er en del av Royal Air Force Museum, et ikke-offentlig organ sponset av Forsvarsdepartementet og er en veldedig organisasjon. Museet er beliggende på to steder i England. Den andre delen er i Royal Air Force Museum-London ved Colindale (nær Hendon) i Nord-London.


== Historie ==
London-museet ble offisielt åpnet i Colindale (da en del av Hendon) den 15. november 1972 av Dronning Elizabeth II. Samlingen hadde bare 36 fly ved åpningen. Gjennom årene har antallet økt, og fly har vært lagret ved RAF-stasjoner rundt om i landet når de ikke har vært utstilt.
Den 1. mai 1979 åpnet museet på flybasen RAF Cosford, en av de RAF-stasjoner som hadde blitt brukt til lagring av museets fly. Ved åpningen hadde museet utstilt fly som hadde vært brukt til teknisk trening ved RAF Cosford. I de følgende årene ble flere fly innlemmet i samlingen. Den 21. juni 1998 ble ytterligere fire utstillingshaller åpnet. Disse rommet kunst, midlertidige utstillinger og luftfartsrelaterte gjenstander. Den 13. mai 2002 flyttet RAF-museets konserveringssenter fra Cardington, Bedfordshire til Cosford. Det ble åpnet av Marskalk av Royal Air Force Sir Michael Beetham og er også oppkalt etter ham.


=== British Airways' samling ===
I 1980 ble British Airways' samling utstilt på Cosford. I 2006 sluttet British Airways å gi økonomisk støtte til samlingen. RAF Museum var ikke i stand til å ta kostnadene med å vedlikeholde flyene, og flere av de jetdrevne passasjerflyene fra samlingen ble hugget opp, inkludert den eneste Boeing 707 som var bevart i Storbritannia, en Vickers VC10 og en Hawker Siddeley Trident.


=== Den nasjonale utstilling fra den Kalde Krigen ===
Den Nasjonale utstillingen fra den Kalde Krigen åpnet på Cosford i februar 2007. Utstillingen huser museets såkalte V-bombefly (Vulcan, Valiant og Victor) og andre fly fra den Kalde Krigen i et nybygg på 8 000 m2. Utstillingsbygningen er tegnet av arkitekten Fielden Clegg Bradley.


== Utstilte fly ==


== Utstilte motorer ==
Cosford museum huser en stor samling av flymotorer, de fleste er plassert i Hangar 1. Et lite siderom av denne hangaren inneholder en utstilling av rakett-motorer.


== Rakettsamlingen ==
Museet har en stor samling av raketter og rakettvåpen, inklusive flere sjeldne tyske fra andre verdenskrig. De fleste er plassert i den Nasjonale kalde krigen utstillingen, med den tyske samling utstilt i Hangar 1.


== Michael Beetham Conservation Centre ==

Også i museumsområdet finnes Michael Beetham Konserveringsenter. Sentret restaurerer fly og gjenstander både for  Cosford og London. Det er oppkalt til ære for Marskalk av Royal Air Force Sir Michael James Beetham og ble åpnet av ham 13. Mai 2002.
Fly for tiden i lagring eller langsiktig restaurering inkluderer:

Fairey Battle
Handley Page Hampden
LVG C. VI
Boulton Paul Defiant


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) RAF Museum Cosford – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bivalvia incertae sedis

Bivalvia incertae sedis er en underklasse av muslinger (Bivalvia) som består av to utdødde ordener med usikker posisjon i den biologiske systematikken.


== Inndeling ==
Inndelingen under følger WoRMS  og er i henhold til Bouchet (2015). Norske navn følger i hovedsak Artsdatabanken, men navn i parentes er kun uoffisielle beskrivelser.

Animalia, dyreriket
Mollusca, bløtdyr
Bivalvia, muslinger
Bivalvia incertae sedis
Fordillida (†)
Tuarangiida (†)
Heterodonta
Palaeoheterodonta
Protobranchia
Pteriomorphia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Freden i Oslo

Freden i Oslo var en fredsavtale mellom Norge og Sverige under hertug Erik som ble sluttet i Oslo 22. mars 1310. Freden bekreftet våpenhvilen i Stenjö fra 12. mars som stoppet krigshandlingene mellom landene. Borgene Kungahälla, Varberg og Hunehals ble returnert til Norge. Hertug Erik ble anerkjent som norsk tronarving om kong Håkon skulle dø uten mannlig arving og gjenopprettet forlovningen mellom konge Håkons datter Ingeborg og hertug Erik. Dessuten ble det opprettet et forsvarsforbund mellom Sverige og Norge. Dette ansees å ha vært en sterk påtrykkning mot Danmark før de forestående fredsforhandlingene i Helsingborg, se freden i Helsingborg.


== Se også ==
Andre brödrastriden
Sveriges hertugdømmer
Elfsysla


== Kilder ==
Sundberg, Ulf: Svenske freder og stillestånd 1249-1814 (1997)
Munkbron 17

Munkbron 17 er en bygning i Gamla stan i Stockholm som ble bygd i 1921–1922 i kvartalet Aurora for Lifförsäkrings AB De Förenade.
Bygningen ble tegnet av arkitekten Erik Josephson. Dens arkitektur tar opp formene i 1600-tallshuset mot Lilla Nygatan 4. Fløyene til det eldre huset, som ble kalt Karin Bååts hus, ble revet før forsikringsselskapets bygging startet. Mot Munkbron reiser det seg to litt ulike trappegavler. Murflatene er slemmet og dekorert med ankerjern, blant annet i form av selskapets initialer og byggeåret. Huset har en kraftig materialvirkning, og hjørnekjeder og et karnapp i granitt gir en kontrast til murveggene. I likhet med for eksempel Schantzska huset ved Stortorget flankeres porten av to liggende romerske krigere.
I dag inneholder huset lokaler og boliger for Riksdagen.


== Referanser ==


== Kilder ==
Andersson, Henrik O.; Bedoire, Fredric (1977) [1973]. Stockholms byggnader: en bok om arkitektur och stadsbild i Stockholm (3 utg.). Stockholm: Bokförlaget Prisma. ISBN 91-518-1125-1. Libris: 7406664.
Terebovlja

Terebovlja (ukrainsk og russisk: Теребовля; polsk: Trembowla) er en by i Vest-Ukraina, ved bredden av elven Hnizna. Byen er hovedstad i Terebovlja rajon.
Terebovlja er en av de tre større byer i Øst-Galicia, og ligger 160 km fra Lviv. Befolkningen er på 13 678 (2015).Stedet ble gitt bystatus 1389 av kong Vladislav II Jagello av Polen.
Byen var polsk fra juli 1919 til september 1939, da området ble sovjetisk og del av den ukrainske sovjetrepublikken. Den ble del av Ukraina i 1991.


== Kjente personer fra Terebovlja ==
Viktor Pavlik
Jerzy Wyrozumski


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Terebovlia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons