jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Louis-Nicolas Clérambault

Louis-Nicolas Clérambault (1676–1749) var en fransk komponist og organist.


== Liv og virke ==

Louis-Nicolas Clérambaults far, Dominique Clérambault, var medlem av Vingt-quatre Violons du Roy ved hoffet til Ludvig XIV av Frankrike, og sønnen begynte tidlig å lære fiolin- og cembalospill. Orgelundervisning fikk han av André Raison og komposisjon av Jean-Baptiste Moreau. I en alder av tretten år skrev han sin første Grand Motet og fikk senere organistpost ved kirkene Grands-Augustin og i 1710 Saint-Sulpice.
I 1705 gikk Clérambault i tjeneste ved hoffet. Oppgavene var å organisere konserter og skrive kantater. Etter Ludvigs XIVs død i 1715 flyttet hoffet til Paris.
Clérambault etterfulgte Guillaume Gabriel Nivers ved Maison de Saint-Louis i Saint-Cyr-l'École. Dette var en undervisningsinstitusjon opprinnelig opprettet på initiativ av Madame de Maintenon, Ludvigs XIVs elskerinne og senere morganatiske ektefelle. Formålet med institusjonen var å gi et utdanningstilbud til døtre av forarmede høyadelige. Clérambault gav musikkundervisning til elevene, spilte orgel og ledet flere kor. Samtidig utviklet han den typiske franske kantaten til å bli en slags miniopera, stort sett for sangstemme med cembalo- og gambeakkompagnement, i blant med fioliner og fløyte. I tråd med tidens smak var temaene hovedsakelig hentet fra gresk mytologi.
I 1719 etterfulgte Clérambault læreren André Raison som organist ved kirka Grands-Jacobins i Rue Saint-Jacques. Familien bodde i bydelen Saint-Germain des Prés, og blant naboene var musikerkolleger som Marc-Antoine Charpentier, André Campra, Jean-Philippe Rameau og Joseph Bodin de Boismortier.
Sønnene César-François Nicolas (rundt 1705–1760) og Évrard-Dominique Clérambault (1710–1790) ble organister og komponister. Etter Clérambaults død overtok César  organistposten, og etter dennes død Évrard.


== Verk i utvalg ==
kirkelige korverk, motetter, hymner, Magnificat, Te Deum og annet
mer enn 25 verdslige kantater
sonater for fiolin og generalbass:
Premier livre de pièces de clavecin (1704), dansemusikk for cembalo i den franske barokktradisjonen prélude non mesuré («preludium uten taktangivelse»)
Premier livre d′orgue (1710), to suiter for orgel


== Musikkeksempel ==
Basse et dessus de trompette  fra Premier Livre d’Orgue


== Referanser ==


== Litteratur ==
Catherine Cessac: Nicolas Clérambault. Fayard, Paris 1998, ISBN 2-213-60175-5


== Eksterne lenker ==
(en) Louis-Nicolas Clérambault – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Louis-Nicolas Clérambault på Apple Music 
(en) Louis-Nicolas Clérambault på Discogs 
(en) Louis-Nicolas Clérambault på MusicBrainz 
(en) Louis-Nicolas Clérambault på Spotify 
(en) Louis-Nicolas Clérambault på Last.fm 
(en) Louis-Nicolas Clérambault på Last.fm 
(en) Louis-Nicolas Clérambault på AllMusic 
Orgelnoter, kantoreiarchiv.de
(en) Fritt tilgjengelige noter av Louis-Nicolas Clérambault i International Music Score Library Project
Parabyrsopolis

Parabyrsopolis er en slekt av biller som hører til undergruppen praktskarabider (Rutelinae) i den store familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, brunrød skarabide.
Undersiden er kledt med lyse hår.


== Levevis ==
Arten lever hovedsakelig i høytliggende furu- og eikeskog. De voksne billene flyr om natten og kommer til lys.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det vestlige Mexico og Arizona.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien Praktskarabider, (Rutelinae) MacLeay, 1819
Stammen Rutelini MacLeay, 1819
Gruppen Areodina
Slekten Parabyrsopolis Ohaus, 1915
Parabyrsopolis chihuahuae (H.W. Bates, 1888)


== Kilder ==
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Parabyrsopolis [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Parabyrsopolis i Encyclopedia of Life 
(en) Parabyrsopolis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Parabyrsopolis hos ITIS 
(en) Kategori:Parabyrsopolis chihuahuae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Parabyrsopolis chihuahuae – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Utleiemegler

En utleiemegler er et selskap eller person som driver megling av utleiekontrakter, forvaltnings av utleiekontrakter og/eller utleieeiendom.


== Norge ==
I Norge krever det konsesjon av Finanstilsynet å gjøre utleien, mens forvaltningen ikke må ha konsesjon. 


== Se også ==
Husleieloven
Paracotalpa

Paracotalpa er en slekt av biller som hører til undergruppen praktskarabider (Rutelinae) i den store familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Middelsstore (10-20 millimeter), avlange, blanke, brunrøde til svarte skarabide uten metallisk glans på dekkvingene (kan ha på forkroppen). Undersiden er tett kledt med lyse hår, også oversiden er nokså tett hårete.


== Levevis ==
Artene lever i tørre, ørkenaktige områder. De voksne billene er aktive om våren, gjerne midt på dagen. Den kraftige hårkledningen gir dem kanskje et visst vern mot varmen? Larvene lever i jorda av røttene på ulike busker. Billene har også blitt funnet i maurtuer, men det er usikkert om de er knyttet til maurene.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørvestlige Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien Praktskarabider, (Rutelinae) MacLeay, 1819
Stammen Rutelini MacLeay, 1819
Gruppen Areodina
Slekten Paracotalpa Ohaus, 1915
Paracotalpa deserta Saylor, 1940
Paracotalpa granicollis (Haldeman, 1852)
Paracotalpa nigripennis (Casey, 1915)
Paracotalpa puncticollis (LeConte, 1863)
Paracotalpa rubripennis (Casey, 1915)
Paracotalpa ursina (Horn, 1867)


== Kilder ==
Kaufman, P. og Jameson, M.L. (2009) Biological observations and a new state record of Paracotalpa granicollis Haldeman (Coleoptera: Scarabaeidae: Rutelinae) in New Mexico. The Coleopterists Bulletin, 63(4):513–515. [1]
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Paracotalpa [2]


== Eksterne lenker ==
Bugguide.net - bilder av nordamerikanske arter
(en) Paracotalpa i Encyclopedia of Life 
(en) Paracotalpa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Paracotalpa hos ITIS 
(en) Paracotalpa hos NCBI 
(en) Kategori:Paracotalpa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Paracotalpa – detaljert informasjon på Wikispecies
Dominique Clérambault

Dominique Clérambault (ca. 1644 – 1704) var en fransk fiolinist, og far til den mer kjente organisten og komponisten Louis-Nicolas Clérambault.
Et dokument viser at han i 1673 ble avdøde Louis Bruslards etterfølger i Ludvig XIVs strykeorkester Vingt-quatre Violons du Roy.


== Referanser ==
Bow Valley

Bow Valley er en dal ved øvre del av Bow River i Alberta, Canada. 
Navnet "Bow" henviser til vekster som lokale First Nations brukte til å lage buer av.  Navnet på elven i det lokale språket var «Makhabn», som betyr «elva hvor treet vi lager buer av vokser».


== Parker ==

Bow Valley Provincial Park (del av Kananaskis Country park system) er etablert øst for Canadian Rockies i dalens bue, mens øvre del av Bow River renner gjennom  Banff nasjonalpark. Canmore Nordic Centre Provincial Park ligger mellom Banff nasjonalpark og Canmore. 
Mange andre rekreasjonsområder er spredt utover dalen, blant andre Three Sisters, Gap Lake, Grotto Mountain, Lac des Arcs, Heart Ridge, Heart Mountain, Ghost Reservoir.


== Innsjøer ==
Man finner mange innsjøer i Bow Valley, både naturskapte og kunstige:

Bow Lake
Hector Lake
Vermilion Lakes
Lake Louise
Gap Lake
Lac des Arcs
Ghost Lake


== Referanser ==
Pseudocotalpa

Pseudocotalpa er en slekt av biller som hører til undergruppen praktskarabider (Rutelinae) i den store familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 14-20 millimeter), avlange, blanke, brungule eller gulrøde skarabider. Undersiden er tett kledt med lange hår, oversiden naken.


== Levevis ==
Artene kan finnes i sanddyner der de kraftige beina er til god hjelp ved graving.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørvestlige Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien Praktskarabider, (Rutelinae) MacLeay, 1819
Stammen Rutelini MacLeay, 1819
Gruppen Areodina
Slekten Pseudocotalpa Hardy, 1971
Pseudocotalpa andrewesi Hardy, 1971
Pseudocotalpa giulianii Hardy, 1974
Pseudocotalpa sonorica Hardy, 1974


== Kilder ==
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Pseudocotalpa [1]


== Eksterne lenker ==
Bilde av Pseudocotalpa giulianii
Bilde av Pseudocotalpa, trolig andrewesi
Bilde av Pseudocotalpa sonorica
(en) Pseudocotalpa i Encyclopedia of Life 
(en) Pseudocotalpa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pseudocotalpa hos ITIS 
(en) Kategori:Pseudocotalpa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pseudocotalpa – detaljert informasjon på Wikispecies
Viridimicus

Viridimicus er en slekt av biller som hører til undergruppen praktskarabider (Rutelinae) i den store familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, grønnlig eller fiolett metalliske (i alle fall hos hannene) skarabider. Hunnene er større og svarte. Undersiden er kledt med lange hår.


== Levevis ==
Artene forekommer i eike- og furuskog mellom 1700-2300 meter over havet.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i et smalt belte tvers over Mellom-Amerika i det sørlige Mexico og Honduras.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien Praktskarabider, (Rutelinae) MacLeay, 1819
Stammen Rutelini MacLeay, 1819
Gruppen Areodina
Slekten Viridimicus Jameson, 1990
Viridimicus aurescens (H.W. Bates, 1888)
Viridimicus cyanochlorus Jameson, 1990
Viridimicus impunctatus Jameson, 1990
Viridimicus nigroaeneus (H.W. Bates, 1888)
Viridimicus omoaensis Jameson, 1990
Viridimicus ratcliffei Jameson, 1990
Viridimicus unitus Jameson, 1990


== Kilder ==
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Viridimicus [1]


== Eksterne lenker ==
Bilde av Viridimicus cyanochlorus, hann  og hunn
(en) Viridimicus i Encyclopedia of Life 
(en) Viridimicus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Viridimicus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Viridimicus – detaljert informasjon på Wikispecies
Aleksandr Klimov

Aleksandr Klimov (russisk: Александр кпимов; født 12. august 1965 i Smolensk) er en russisk tidligere sovjetisk skøyteløper som deltok i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter og representerte Sovjetunionen og Spartak Smolensk.


== Personlige rekorder ==


== Meritter ==


=== Verdensrekorder ===
Liste over verdensrekordnoteringer gjort av Aleksandr Klimov.


=== Sammenlagt i Verdenscupen ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aleksandr Klimov – Olympics.com 
(en) Aleksandr Klimov – Olympic.org 
(en) Aleksandr Klimov – Olympedia 
(en) Aleksandr Klimov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Aleksandr Klimov – Speedskatingbase.eu 
(en) Aleksandr Klimov – SpeedSkatingNews.info 
(en) Aleksandr Klimov – SpeedSkatingStats.com 
(en) Aleksandr Klimov – TheSports.org 
(en) Aleksandr Klimov på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Aleksandr Klimov på ISU sine nettsider. (noen resultater)
Primus Classic

Grand Prix Impanis-Van Petegem (Primus Classic)  er et belgisk endagsritt i landeveissykling som arrangeres hvert år i september. Rittet har blitt arrangert siden 2011. Rittet er av UCI klassifisert med 1.HC og er en del av UCI Europe Tour.


== Vinnere ==


== Eksterne lenker ==
(nl) Offisielt nettsted 
(en) Grote Prijs Impanis-Van Petegem – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Spansk kappe

Spansk kappe var et tønneformet strafferedskap med en åpning til bena i bunnen og et hull til hodet i toppen. I Justismuseets eksemplar er det også en jernbøyle for feste av en bjelle. Spansk kappe ble særlig brukt mot urostiftere og folk som ikke kunne betale bøtene sine.Hodet til den straffede ble låst fast med en stang når vedkommende hadde fått tønnen ned over hodet, slik at den hvilte på skuldrene. På tønnen var det festet en lapp med opplysninger om navn og overtredelse. Den som ble straffet, måtte bære kappen gjennom gatene og utenfor kirken.  
I Ludvig Holbergs komedie Det lykkelige skibbrud («Det lykkelige forliset») dømmes skurken Rosiflengius til å straffes med spansk kappe.Straffemetoden ble avskaffet ved lov 17. mai 1848.


== Referanser ==
Verdenscupen i orientering 2015

Verdenscupen i orientering 2015 var den 21. utgaven av Verdenscupen i orientering. Den bestod av 11 arrangementer og foregikk i Australia, Norge, Sverige, Storbritannia og Sveits. Inkludert i konkurransene var verdensmesterskapet i Skottland, Storbritannia. 


== Arrangement og resultater ==


=== Damer ===


=== Herrer ===
Merknad:^  I verdenscupfinalen (løp 11) ble det delt ut dobbelt antall verdenscuppoeng.


== Sammenlagtresultater ==


=== Herrer ===


=== Damer ===


== Poengberegning ==
De 40 beste løperne i hvert enkeltløp ble tildelt poeng. Vinneren fikk 100 poeng. I finalen (løp 11 - Mellom) ble det gitt dobbelt antall poeng.


== Prestasjoner ==
Gjelder individuelle konkurranser.

Første verdenscupseier
 Catherine Taylor, 26 år – WC 11 (Mellomdistanse) i Arosa, SveitsFørste pallplassering i verdenscupen
 Sara Lüscher, 29 år – 3.-plass WC 1 (Sprint) i Tasmania, Australia
 Maria Magnusson, ? år – 3.-plass WC 2 (Mellomdistanse) i Tasmania, Australia
 Emma Johansson, 33 år – 3.-plass WC 3 (Langdistanse) i Tasmania, Australia
 Lucas Basset, 24 år – 2.-plass WC 8 (VM Mellomdistanse) i Inverness, Skottland
 Olle Boström, 24 år – 3.-plass WC 8 (VM Mellomdistanse) i Inverness, Skottland
 Sabine Hauswirth, 27 år – 2.-plass WC 10 (Langdistanse) i Arosa, Sveits
 Ruslan Glebov, 28 år – 2.-plass WC 11 (Mellomdistanse) i Arosa, Sveits


== Eksterne lenker ==
WorldCup 2015 Resultater og Kalender Arkivert 20120812221614 hos WebCite
Florence Bell

Florence Bell er navnet til flere personer:

Forfatterinnen Florence Oliffe som etter å ha gifte seg het Florence Bell
Florence Bell (alpinist) - irsk alpinist
Florence Jane Bell - canadisk friidrettsutøver
Serieteket (Stockholm)

Serieteket i Stockholm er ett spesialbibliotek for tegneserier, grundet 1996. Det er plassert i Kulturhuset ved Sergels torg i Stockholm og inngår siden 2013 i Kulturhuset Stadsteatern. Serieteket er det eneste spesialbiblioteket for tegneserier i Sverige.


== Se også ==
Serieteket i Oslo


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Serieteket – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Irland under Vinter-OL for ungdom 2012

Irland under Vinter-OL for ungdom 2012. Irland sendte en deltaker til Vinter-OL for ungdom 2012 i Innsbruck, Østerrike som ble arrangert i perioden 13. til 22. januar 2012. Deltakeren var kvalifisert til alpin-øvelsene.


== Medaljer ==


== Resultater ==


=== Alpint ===

Irland har kvalifisert en dame i alpint.

Damer


== Referanser ==
Filipe Nyusi

Filipe Nyusi (født 9. februar 1959) er en mosambikisk politiker (FRELIMO) som tok over som landets fjerde president 15. januar 2015. Han var tidligere landets forsvarsminister fra 2008 til 2014.


== Eksterne lenker ==
(en) Filipe Nyusi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kristian Blummenfelt

Kristian Blummenfelt (født 14. februar 1994 i Bergen) er en norsk triatlet som representerer TIF Viking og Bergen Triathlon Club i Norge og Sartrouville Triathlon i Frankrike. 
I Sommer-OL 2020 i Tokyo i 2021 vant han olympisk gull i triatlon, Norges første olympiske medalje i øvelsen.  Han vant også WTC-serien samme år, og ble dermed den første til å vinne både OL og VM samme år.
Blummenfelt har vunnet norgesmesterskapet i triatlon syv ganger, tre ganger på normaldistanse (2012, 2013 og 2015) og Sprint-NM fire ganger (2012, 2014, 2016 og 2017). Han har også flere gode resultater i terrengløping og er blant annet norsk mester i juniorklassen og har sølv fra nordisk mesterskap i 2011.
Han ble tatt ut i den norske troppen foran Europalekene 2015, der han endte på en 14.-plass bak vinneren Gordon Benson fra Storbritannia. Den 11. juli 2015 tok Blummenfelt sin første internasjonale medalje, da han vant bronse i Europamesterskapet i triatlon Genève, etter spurtduell mot sveitseren Sven Riederer bak gullvinner David Hauss fra Frankrike.Han vant VM i Ironman 70.3 2022.


== Meritter ==
1. plass VM i Ironman 70.3 2022
1.-plass Tokyo 2020 Olympic Games
1.-plass 2014 Loutraki ETU Triathlon European Cup
1.-plass 2013 Tartu ITU Sprint Triathlon European Cup
1.-plass 2013 Antalya ETU Triathlon Junior European Cup
3.-plass 2014 Madrid ETU Triathlon European Cup Final
5.-plass 2013 U23 EM
6.-plass 2013 Cremona ITU Sprint Triathlon European Cup


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Kristian Blummenfelt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Kristian Blummenfelt – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Kristian Blummenfelt – Olympics.com 
(en) Kristian Blummenfelt – Olympic.org 
(en) Kristian Blummenfelt – Olympedia 
(en) Kristian Blummenfelt – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kristian Blummenfelt – TheSports.org 
(en) Kristian Blummenfelt – ITU 
(en) Kristian Blummenfelt – Institut für Angewandte Trainingswissenschaft (triatlon)
Johan Hübner von Holst (offiser)

For idrettsmannen med samme navn, se Johan Hübner von Holst.Johan Hübner von Holst (født 19. mai 1774, død 5. mai 1836) var generalmajor og kommandant på Fredriksten festning.
Holst var født i Berg ved Fredrikshald (i dag Halden) som sønn av generalmajor Hans Gram Holst, og kom i militær tjeneste i 1782. Han var i tjeneste ved Sønnenfjeldske infanteriregiment, der han etter hvert ble kaptein og sjef for Borgeske kompani. I 1808 ble han divisjonsadjutant i den dansk-norske generalstab, men i 1810 søkte han avskjed fra norsk krigstjeneste for å følge prins Christian August over til Sverige. 
I 1810 ble han adjutant hos kronprins Karl Johan og Holst forsatte som nær medarbeider for den franskfødte kronprinsen og senere kongen. Holst ble svensk oberst i 1813, og han var kommandant i Lübeck i årene 1813 – 1814.  Som svensk offiser var han med på å utarbeide planene for et felttog mot Norge. Han fulgte med kronprins Karl Johan under felttoget i Norge i 1814, og ble som «innfødt normann» kommandant på Fredriksten festning og generaladjutant for den norske arme etter svenskenes okkupasjon i 1815. I 1816 uttalte Stortinget at Holst måtte anses som «expatreret», og han ble igjen meddelt avskjed fra norsk krigstjeneste. 
Holst ble adlet i Sverige i 1817 og utnevnt til generalmajor i 1821.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ovenstad, Olai: Militærbiografier, Den norske hærs officerer fra 1628 til 1814, 1948.
Höjer, Torvald: Carl XIV Johan, 3 bind, Den franska tiden, Kronprinstiden og Konungatiden, Nordstedts Förlag, Stockholm, 1939–60


== Eksterne lenker ==
«Kommandanter på Fredriksten – under og like etter okkupasjonen 1814-1817», fra nettstedet ostfold1814.no
«Von Holst nr 2253», fra nettstedet adelsvapen.com
Authari

Authari (født ca. 540, død 5. september 590 i Pavia) var konge i Det langobardiske kongerike fra 584 til sin død. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Authari var sønn av kong Cleph fra slekten Beleos. Sannsynligvis var hans hustru Masane moren til Authari.


=== Interregnum ===
Etter at hans far Cleph døde i 574 nektet den langobardiske adelen å utnevne en etterfølger, og dette resulterte i et ti år langt interregnum kjent som hertugregimet.
Langobardene var et germansk folkeslag som var på vandring sørover og østover i Europa tidlig i folkevandringstiden. De nevnes allerede hos den romerske historikeren Tacitus i hans bok Germania fra 98 e.Kr. og de ble av ham betegnet som dyktige krigere.I 574/575 invaderte langobardene Provence i kongeriket Burgund, noe som viste seg å være en taktisk feil. Merovingernes konge i Burgund, Guntram, allierte seg da med sin nevø Childebert II som var konge i Austrasia (et kongedømme som grovt sett omfattet nordlige deler av dagens Frankrike, vestlige deler av Tyskland samt Belgia og Nederland). Hæren fra Austrasia invaderte dalen langs elva Adige og inntok langobardenes by Trento. Den bysantinske keiser Tiberius II fryktet å havne i en knipetangsmanøver og begynte å forhandle fram en allianse mellom frankere og langobarder.


=== Langobardenes konge ===
I 584 ble hertug Authari valgt til konge over langobardene, og han fikk også æresnavnet Flavius som de romerske keisere. En stor del av sin regjeringstid måtte han bruke på å bekjempe frankere, grekere og opprørere innen sitt eget folk. Den første utfordringen var å slå opprøreren Droctulf av Brescello som hersket i Podalen i allianse med romerne, men som ble sendt i eksil av Authari.
Guntram og Childebert var stadig kilder til uro for langobardene. I 588 ble de beseiret av Authari, men de gjorde nye forsøk på invasjon i 590, uten å lykkes.
Authari hadde suksess som hærfører og klarte å utvide langobardenes rike på bekostning av Det bysantinske riket. Han inntok festningen Comacchio og avskar forbindelseslinjen mellom Padova og Ravenna. 
Authari ble i 589 gift med Theudelinda, datter av den bayerske kong Garibald I. Authari døde den 5. september 590 i Pavia, angivelig forgiftet. Hans hustru var så populær blant langobardene at hun beholdt sin dronningtittel og fikk selv velge en ny ektemann. Hennes valg falt på hertug Agilulf som da ble utropt til ny konge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Origo Gentis Langobardum, engelsk og latinsk tekst
Paulus Diaconus, Historia Langobardum, engelsk tekst
Unión Progreso y Democracia

Unión, Progreso y Democracia (norsk: Enhet, Fremskritt og Demokrati, UPyD) er et spansk sosialliberalt og sentralistisk parti.
Mikel Buesa i en presentasjon av partiet i 2007 og Rosa Díez i et avisintervju i 2007 har forklart betydningen av de tre konsepter som utgjør partiets navn: Enhet grunn av deres "ubetinget forsvar av enhet av Spania som garantist for spanjolenes likhet for loven". Fremskritt fordi de fastholder å være "en progressiv parti med sosialliberale røtter og respektfullt av individuell frihet". Og Demokrati grunn av deres "forpliktelse til radikal regenerering av demokratiet".


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(es) Offisielt nettsted 
(en) Unión Progreso y Democracia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kjell Raaheim

Kjell Raaheim (født 8. oktober 1930, død 	23. april 2017) var en norsk psykolog. Han var professor i kognitiv psykologi ved Universitetet i Bergen 1969–94. 
Han ga ut forskningsverk om en rekke temaer og redigertr lærebøker i psykologi. Han skrev flere engelsk-norske psykologifagordbøker. 
Han var medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Kjell Raaheim i BIBSYS