jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Stimmen der Zeit

Stimmen der Zeit ("Tidens stemmer") er et månedlig tysk tidsskrift utgitt siden 1865 av Herder forlag. Undertittelen er Zeitschrift für christliche Kultur, og det publiserer artikler om kristen kultur i vid forstand av ordet. Det er ansett som et av de mest autoritative tyske tidsskrifter på sine områder


== Historie ==
Tidsskriftet ble grunnlagt som en Jesuittisk publikasjon av Gerhard Schneemann og Florian Rieß i Abbediet Maria Laach, et jesuitt-abbedi i Eifel, under navnet Stemmer fra Maria Laach. I 1871, etter noe uregelmessig publisering av temanummer, endret utgivere profil til et månedlig tidsskrift med mål om å forene katolske tro med moderne tider.
Da Abbedi Maria Lach under Bismarcks kulturkampf var stengt, flyttet magasinet til utlandet, og etter eksil i Belgia, Luxembourg og Nederland, kom utgivere tilbake til Tyskland i 1914. Magasinet ble da omdøpt Stimmen der Zeit og gitt ut fra München. I nazitiden publiserte magasinet (ulovlig) pavens encyklika Mit brennender Sorge. Det ble da stengt ned i fire måneder og i april 1941 stengt helt. En av dets redaktører, Alfred Delp, ble henrettet i 1945 i forbindelse med den 20. juli-attentatet.


== Redaktører ==
Gerhard Schneemann
Florian Rieß (1865-1877)
Alfred Delp (1939-1945)
Wolfgang Siebel
Andreas Batlogg (nåværende)


== Referanser ==


== Bibliografi ==
(de) Walter Troxler: «Schneemann, Gerhard SJ» i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Bind 9, Herzberg 1995, ISBN 3-88309-058-1, sp. 532–534.
Oppføring for Joseph Florian Rieß i Allgemeine Deutsche Biographie
"Die Schriftleitung: Zum Geleit." I: StZ 139 (1946/47) 1-3
Anton Koch: "Die Stimmen der Zeit im Dritten Reich." I: StZ 196 (1978) 855-857
Karl H. Neufeld: "Die Stimmen der Zeit nach dem Ersten Weltkrieg. Zu einer neuen Avhandlingen." I: StZ 197 (1979) 278-281
Ellen Dietrich: "Zur katholischen Publizistik im Nationalsozialismus: Die Stimmen der Zeit." München 1984.
Klaus Schatz: "Stimmen der Zeit" im Kirchenkonflikt. Eine innerjesuitische Auseinandersetzung vor 80 Jahren." I: StZ 224 (2006) 147-161.
o. V. "Stimmen aus Maria Laach--Stimmen der Zeit." I: StZ 175 (1965) 401-415.


== Eksterne lenker ==
Magasinet nettstedet
Lars Vorland

Lars Harry Vorland (født 4. oktober 1949 i Bergen) er en norsk lege og helseleder.Han har en cand.med. fra Brussel 1975, var distriktslege i Kvæfjord i 1976–77, og tilsatt som assistentlege ved Universitetssykehuset Nord-Norge i Tromsø 1978–81. Videre ble han cand.real. 1982 ved Universitetet i Tromsø og spesialist i medisinsk mikrobiologi. Mens han var overlege ved Nordlandssykehuset i Bodø 1983–86, ledet han Forening for medisinsk mikrobiologi 1985–87,  og ble i 1986 avdelingsoverlege ved mikrobiologisk avdeling på Universitetssykehuset Nord-Norge i Tromsø.
Så tok han en mastergrad i folkehelsevitenskap i 1989, den også ved Universitetet i Tromsø. Efter å ha ledet helseprosjekter i Vadsø 1991–92, ble han amanuensis ved Universitetet i Tromsø i 1993, forfremmet til førsteamanuensis i 1999 da han fikk sin dr.med. 1999 samme sted. Efter et forskeropphold ved  University of California, Irivine, 2000–01 ble han i 2002 professor i Tromsø, han står oppført med tre journalartikler.Han hadde et kortere opphold i Oslo, som divisjonsdirektør ved Smittevernsdivisjonen ved Nasjonalt folkehelseinstitutt 2002–03. Men så ble han fra 2004 sjef for Helse Nord, der han etterfulgte Marit Eskeland (1953–) på dagen, hun hadde fått seg jobb som direktør ved medisinsk divisjon på Sykehuset Asker og Bærum. Han gikk av i 2020.
Vorland ble i 2014 leder for det nyopprettede Beslutningsforum for nye metoder som blant annet avgjør hvilke nye medisiner som skal inngå. Fra 2019 til 2022 satt han på styret for Norges Forskningsråd. I 2021 ledet han et utvalg som vurderte Covid-19-vaksiner.


== Premier ==
Pasteurlegatet 1981 fra Det norske medicinske Selskab, det gis til "norske vitenskapsmenn og kvinner som akter å studere et emne vedrørende smittestoffene, kjemien eller gjæringsindustrien".
Abbottprisen 1999. Ukjent pris.
Schering-Ploughprisen 2000, fra et amerikansk farmasøytisk selskap
Bayer-Doma CQK prize, 2000. Ukjent pris.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vorland Lars Arkivert 9. desember 2017 hos Wayback Machine., jobbe siden fra helse-nord.no
Gerhard Schneemann

Gerhard Schneemann (født 12. februar 1829 i Wesel, Nedre Rhinen, død 20. november 1885 i Kerkrade, Nederland) var en tysk jesuitt, kirkehistoriker og redaktør av Stimmen der Zeit


== Liv ==
Etter å ha studert jus i tre år, begynte han på seminar i Münster, der han ble ordinert til Subdiakon i 1850. Han ble medlem av Society of Jesus, 24. november 1851, og ble ordinert til prest 22. desember 1856.
I noen år  underviste han i filosofi i Bonn og Aachen, og deretter om kirkens historie og kanonisk lov i jesuittenes skole for kommende ordensbrødre i Abbediet Maria Laach.


== Verker ==
Hans første kjente utgivelse var "Studien über die Honoriusfrage" (Freiburg, 1864) hvor han gikk mot Ignaz von Döllinger. I årene mellom 1865 og 1870  bidro han med en rekke avhandlinger i Encyclica Papst Pius IX og Das öcumenische Concil, to serier av artikler som ble publisert i Freiburg i tidsskriftet med den generelle tittelen Stimmen aus Maria Laach, senere kalt Stimmen der Zeit. I 1871 ble Stimmen der Zeit et månedlig tidsskrift, og i seks år ble det redigert av Schneemann.
Han var den viktigste bidragsyter i samarbeidet og publiseringen av Acta et decreta sacrorum conciliorum recentiorum, ofte kalt «Lacensis-samlingen», og døde mens han klargjorde dokumenter for det Første Vatikankonsils syvende og siste bind. Hans arbeid Controfersiarum de divinae gratiae liberique arbitrii concordia initia et progressus (Freiburg, 1881), ble årsak til en fornyet uenighet om innholdet av nåde og fri vilje.


== Referanser ==


== Kilder ==
Stimmen aus Maria Laach, XXX (1886), 167 sq.
Collectio Lacensis, VII (Freiburg, 1885), ix
Carlos Sommervogel, Bibl. de la Compagnie de Jesus, VII (Paris, 1896), c. 822
Victor Frins. Thomae doctrina de cooperatione Dei (Paris, 1892)
Antonius Dummermuth, Defensio doctrinae S. Thomae de praemotione physica (Paris, 1896).


== Eksterne lenker ==
Catholic Encyclopedias artikkel om Gerhard Schneemann
Emilie Adams

Emilie Gaard Adams (født 1997 i Jørpeland) er en norsk elektropopsanger, låtskriver og produsent som ble oppdaget på det norske tv-programmet The Stream i 2016.Etter å ha sunget i de innledende rundene i programmet, signerte Adams med Warner Music Norway i 2016. Etter tv-konkurransen har hun sunget på låter som «The One That Got Away» og «Our City» med den norske musikerduoen TRXD. Den sistnevnte låten har per januar 2018 over 17 millioner strømminger på Spotify.Adams skriver sanger og henter inspirasjon fra artister som Banks, Lorde, Lana Del Rey og Coldplay. Hun har deltatt på VG-lista på Rådhusplassen i Oslo sommeren 2017 og flere ganger på P3-programmet Christine Live. Hun er en av låtskriverne bak «Light Me Up» som deltar i Melodi Grand Prix 2018.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Emilie Adams på Discogs 
(en) Emilie Adams på MusicBrainz 
(en) Emilie Adams på SoundCloud 
(en) Emilie Adams på Instagram
Sofie Høgestøl

Sofie Alexandra Engli Høgestøl  (født 23. mars 1986 i Bergen) er en norsk forsker innen rettsvitenskap med doktorgrad fra Universitetet i Oslo. Hun er førsteamanuensis ved Nordisk institutt for sjørett, og var tidligere stipendiat ved Norsk senter for menneskerettigheter. I stortingsvalget 2021 var Høgestøl 4. kandidat for Oslo Venstre. Høgestøl er 1. vara for til Stortinget for perioden 2021–2025, og møtte 1-14. oktober 2021 for Guri Melby som var statsråd og har møtt for Grunde Almeland mens han har vært i permisjon.Hun var 3. varamedlem i Den Norske Nobelkomite 2018–2020.


== Liv og virke ==
Høgestøl har en tverrfaglig utdanningsbakgrunn innen samfunnsvitenskap med en bachelorgrad innen internasjonale relasjoner og rettsvitenskap ved London School of Economics and Political Science og The College of Law og en LL.M.-grad ved Georgetown University som Fulbright-stipendiat (2012). Hun fikk Fulbrights artikkelpris for unge forskere i 2017. Hun er ikke jurist slik tittelen er definert i advokatloven.
Høgestøl har snakket åpent om det å ha dysleksi og at hun slet på skolen. Hun uttalte i et intervju i Bergens Tidende at ordblindheten har gjort henne tøffere og at det som voksen nærmest har blitt et fortrinn.Høgestøl representerer Venstre som medlem i Valglovutvalget. Hun er medlem i Venstres internasjonale utvalg. Fra 2014 til 2016 var hun i to perioder medlem av universitetsstyret til Universitetet i Oslo. Høgestøl er medlem av Akademiet for Yngre Forskere. I 2022 ble hun tildelt Prisen for god forskningsformidling ved Universitetet i Oslo.Hun stod på 4. plass på Venstres liste ved stortingsvalget i 2021 i Oslo. Venstre fikk inn tre representanter fra Oslo, og hun ble dermed første vararepresentant. Hun møtte fast for statsråd Guri Melby fra 1. til 14. oktober 2021.
Hun var flere ganger gjest i podkasten Trump mot verden, og høsten 2020 var hun engasjert av NRK som kommentator i forbindelse med NRKs dekning av presidentvalget i USA.


== Publikasjoner ==
Andersson, Anna Ingeborg; Høgestøl, Sofie A.E. & Lie, Anne Christine (red.) (2018). Fremmedkrigere: forebygging, straffeforfølgning og rehabilitering i Skandinavia. Gyldendal.  ISBN 9788205502642.
Høgestøl, Sofie A.E. (2019), Seniority as an Element of Case Selection: A study of five legal frameworks that have governed the selection of cases at international criminal courts. Oslo: UiO Juridisk fakultet 2019 ; 521 s. Doktoravhandling forsvart ved Det juridiske fakultet, Universitetet i Oslo (133) UiO
Høgestøl, Sofie A.E. (2020). A Norwegian Perspective on the Prosecution of International Crimes. Scandinavian Studies in Law.  ISSN 0085-5944. 66 , s 407- 434


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Sofie Høgestøl hos Stortinget 
(no) Sofie Høgestøl hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Sofie A.E. Høgestøl, Nordisk institutt for sjørett, UiO
Adrianna Górna

Adrianna Górna (født 22. mars 1996 i Kwidzyn) er en polsk handballspiller som spiller for Metraco Zagłębie Lubin og Polens kvinnelandslag i håndball. 


== Internasjonal heder ==
Karpatene Trophy:
Vinner: 2017


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Adrianna Górna – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Monika Michałów

Monika Michałów (født 22. desember 1988 i Lomza) er en polsk håndballspiller som spiller for AZS Koszalin og Polens kvinnelandslag i håndball. 


== Internasjonal heder ==
Karpatene Trophy:
Vinner: 2017


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Monika Michałów – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Chalumeau

Chalumeau (pl. chalumeaux) er et treblåseinstrument med enkelt rørblad som var populært i seinbarokken og som rundt år 1700 ble utviklet videre til klarinett.
Chalumeau har et sylindrisk rør med sju fingerhull på oversida og et tommelhull under. Plasseringen av tonehullene gjør overblåsing umulig, og historiske instrumenter har et toneomfang på bare en stor none. På grunn av det begrensede omfanget lages det instrumenter i ulike størrelser, fra bass til sopran.
Rundt år 1700 føyde Johann Christoph Denner til et ekstra fingerhull og to klaffer, noe som økte toneomfanget til en undesim og gjorde overblåsing mulig. Med denne endringen er Denner blitt kreditert for å ha funnet opp klarinetten.
Chalumeauens klang er svakere og åpnere enn klarinettens. Tonehøyden er en oktav lavere enn en blokkfløyte av samme lengde.
Skalmeie er språklig beslektet med chalumeau, men de må ikke forveksles: skalmeien er et konisk boret dobbeltrørinstrument og forgjenger til oboen.


== Noen komposisjoner for chalumeau ==
Johann Joseph Fux (1660–1741): Konsert for orgel, diskant-chalumeau og strykere
Antonio Vivaldi (1678–1741): Konsert for oboe, chalumeau, violino, 3 viole all'inglese i b-moll; Sonate fur oboe, fiolin, orgel chalumeau ad libitum i C-dur.
Johann Friedrich Fasch (1688–1758): Konsert for sopran-chalumeau og strykere i B-dur
Georg Philipp Telemann (1681–1767): Sonate for to chalumeaux i F-dur; Konsert for to chalumeaux i d-moll; Konsert for fløyte, obo, chalumeau og strykere i G-Dur.
Johann Adolf Hasse (1699–1783): Konsert for obo og chalumeau i F-dur; Sonate for chalumeau og fagott
Jean-Philippe Rameau (1683–1764): Les Grands Motets
Franz Anton Hoffmeister (1754–1812): Konsert for sopran-chalumeau i F-dur.Av andre komponister som skrev for chalumeau er Agostino Steffani, Attilio Ariosti, Antonio Caldara, Giovanni Battista Bononcini, Jan Dismas Zelenka, Christoph Graupner og Giuseppe Antonio Paganelli


== Litteratur ==
Denis Diderot, Jean le Rond d'Alembert. Encyclopédie ou Dictionnaire raisonné des sciences, des arts et des métiers par un Société de Gens de Lettres. Paris. 
Rudolf Hopfner: «Chalumeau» i Oesterreichisches Musiklexikon. Onlineutgaven, Wien 2002 ff., ISBN 3-7001-3077-5.
Marin Mersenne. Harmonie Universelle, 3 bind. Paris. 


== Eksterne lenker ==
Suite for tre chalumeaux, GWV 443 i F-dur av Graupner, youtube.com
Suite for chalumeau solo av Joseph Bodin de Boismortier
HM Passport Office

His Majesty’s Passport Office er en avdeling i Home Office med ansvar for utstedelse av pass til britiske statsborgere og andre personer med ulike kategorier britisk nasjonalitet. Avdelingen har 3 180 ansatte (2013) og syv regionkontorer i tillegg til hovedkontoret i London.


== General Register Office for England and Wales ==
General Register Office for England and Wales er siden 2008 en del HM Passport Office og produserer attester  for livsbegivenheter slik som fødsler, dødsfall, ekteskap og sivile partnerskap i England og Wales.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en-GB) Offisielt nettsted
Langrenn under Paralympiske vinterleker 2018

Langrenn under Paralympiske vinterleker 2018 ble arrangert i Alpensia Biathlon Center i Alpensia Resort i Sør-Korea fra 11. til 18. mars 2018.


== Øvelser ==


== Tidsskjema ==
Følgende tabell viser tidsplanen for gjennomføringen av konkurransen:


== Resultater ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


=== Stafetter ===


== Se også ==
Langrenn under Vinter-OL 2018


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Pyeongchang2018.com - Paralympics - Cross-Country Skiing Arkivert 9. desember 2017 hos Wayback Machine.
Bolshevism on Trial

Bolshevism on Trial er et amerikansk stumfilmdrama fra 1919 regissert av Harley Knoles. Scenarioet ble skrevet av Harry Chandlee. Det litterære forelegget var Thomas Dixon jr.s roman Comrades: A Story of Social Adventure in California, som ble utgitt i 1909. Dixon var også mannen bak den kontroversielle romanen Birth of a Nation, som ble filmatisert av D.W. Griffith. I de ledende rollene ses Robert Frazer, Leslie Stowe og Howard Truesdell. Norskfødte May Hopkins ses i en mindre rolle.


== Innspillingsfakta ==
Noen scener ble spilt inn i Royal Poinciana Hotel i Palm Beach i Florida.


== Fakta om filmen ==
Arbeidstittelen til denne filmen var Red Republic. Noen kilder benevner tittelen som Shattered Dreams.


== Rolleliste ==
Robert Frazer - Kaptein Norman Worth
Leslie Stowe - Herman Wolff
Howard Truesdell - Oberst Worth
Jim Savage - Tom Mooney
Pinna Nesbit - Barbara Bozenta
Ethel Wright - Catherine Wolff
Valda Valkyrien - Elena Worth
May Hopkins - Blanche
Chief Standing Bear - Saka
Gunnis Davis - Jim (kreditert som J.G. Davis)


== Bevaringsstatus ==
Filmen er bevart.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bolshevism on Trial på Internet Movie Database
Lars Åge Solberg

Lars Åge Solberg (født 24. oktober 1930 i Lårdal i Telemark, død 11. november 2017) var en norsk lege og medisinsk professor.Han avla medisinsk embetseksamen ved Universitetet i Oslo i 1957 og hadde turnustjeneste ved Hammerfest sykehus og Bindal distrikt. Han hadde hele sitt videre arbeidsliv ved Ullevål sykehus i Oslo med unntak en forskningsperiode som assisterende professor ved Louisianna State University Medical School i New Orleans, USA fra 1965 til 1967. 
Han ble spesialist i patologi i 1964, dr.med. i 1969 og var formann Den norske patologforening 1978-1979. Han var avdelingsoverlege og professor fra 1988 til han gikk av med pensjon i 1998. Hans forskningsinteresse var relatert til aterosklerose (åreforkalkning). Han var blant annet sentral i en stor internasjonal undersøkelse som dannet grunnlaget for hans doktoravhandling Atherosclerosis - An autopsy study.


== Referanser ==
Brachypremna

Brachypremna er en slekt av stankelbein, er storvoksne mygg som hører til familien storstankelbein (Tipulidae).


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 12 - 17 millimeter), svært spinkle, lyst brunlige stankelbein. Artene har svært lange og tynne bein.


== Levevis ==
Larvene lever i rennende vann, gjerne langs breddene.


== Utbredelse ==
Slekten er for det meste utbredt i den neotropiske økosonen, men én art går nord til USA, og det er to arter i Australia og én på Ny-Guinea.


== Systematisk inndeling ==
Listen følger .

Orden Tovinger (Diptera)
Underorden Mygg (Nematocera)
Overfamilien Stankelbein (Tipuloidea)
Familien Storstankelbein (Tipulidae)
Slekten  Brachypremna Osten Sacken, 1887
Brachypremna abitaguae Alexander, 1946
Brachypremna angusta Alexander, 1945
Brachypremna appendigera Alexander, 1946
Brachypremna arajuno Alexander, 1945
Brachypremna arcuaria Alexander, 1937
Brachypremna australis Alexander, 1923
Brachypremna basilica Alexander, 1921
Brachypremna brevigenua Alexander, 1945
Brachypremna breviterebra Alexander, 1944
Brachypremna breviventris (Wiedemann, 1821)
Brachypremna candida Alexander, 1912
Brachypremna candidella Alexander, 1969
Brachypremna clymene Alexander, 1945
Brachypremna dispellens (Walker, 1861)
Brachypremna diversipes Alexander, 1941
Brachypremna geijskesi Alexander, 1945
Brachypremna illudens Alexander, 1946
Brachypremna integristigma Alexander, 1940
Brachypremna itatiayana Alexander, 1944
Brachypremna karma Alexander, 1945
Brachypremna laetiventris Alexander, 1945
Brachypremna nigrofemorata Alexander, 1937
Brachypremna phrixus Alexander, 1953
Brachypremna pictipes Osten Sacken, 1888
Brachypremna pictiventris Alexander, 1945
Brachypremna quasimodo Alexander, 1943
Brachypremna sappho Alexander, 1943
Brachypremna similis Williston, 1900
Brachypremna subevanescens Alexander, 1962
Brachypremna subsimilis Alexander, 1921
Brachypremna subuniformis Alexander, 1945
Brachypremna tchooratippa Theischinger, 2016
Brachypremna thyestes Alexander, 1954
Brachypremna tigriventris Alexander, 1922
Brachypremna unicolor Osten Sacken, 1888
Brachypremna uniformis Alexander, 1920
Brachypremna variitibia Alexander, 1937
Brachypremna waigeuensis Alexander, 1948
Brachypremna williamsoni Alexander, 1912


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
bugguide.net - bilder av Brachypremna dispellens
(en) Brachypremna i Encyclopedia of Life 
(en) Brachypremna i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Brachypremna hos Fossilworks 
(en) Brachypremna hos ITIS 
(en) Brachypremna hos NCBI 
(en) Kategori:Brachypremna – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Brachypremna – detaljert informasjon på Wikispecies
Dipolog

Dipolog er en by på Filippinene i provinsen Zamboanga del Norte på Mindanao.
Dipolog er kjent for sine ville orkideer og for sin sardinindustri, som kunne utvikle seg takket være de rike fiskebanker utenfor. Byen har tilnavnet Orchid City of the Philippines.


== Historie ==
Første gang Dipolog nevnes i skriftlige kilder var da den spanske provinsregjering av Misamis i 1834 innsatte en sivilregjering i området der byen nå ligger. I 1896 fikk den sin første katolske menighet, opprettet av fader Esteban Yepes. Stedet vokste ikke minst fra 1912 da den amerikanske kolonimakt styrt av general John J. Pershing, daværende guvernør av Mindanao og Sulu (Moro Province eleverte den til Regular Town og så den 1. juli 1913 gjorde Dipolog til en offisiell administrasjonenhet i provinsen Zamboanga.I 1942, under andre verdenskrig, flyttet guvernør Felipe B. Azcuna regjeringssetet for provinsen fra Zamboanga til Dipolog. Det varte ikke i lang tid, men eleverte på nytt byens status.
Med Republic Act Nr. 711av 5. juni 1952 ble den tidligere provinsen som dekket hele Zamboangahalvøya delt i to. Dipolog ble da hovedstad for Zamboanga del Norte. Offisielt mottok Dipolog bystatusdokumentene den 1. januar 1970, undertegnet av president Ferdinand Marcos, med Rep. Act Nr. 5520.


== Barangayer ==
Dipolog City er inndelt i 21 barangayer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Dipolog – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Cabadbaran

Cabadbaran er en by på Filippinene i provinsen Agusan del Norte på Mindanao.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Cabadbaran – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bayugan

Bayugan er en by på Filippinene i provinsen Agusan del Sur på Mindanao.


== Galleri ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bayugan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Daniela Gustin

Daniela Gustin (født 11. mai 1994 i Backa) er en svensk håndballspiller som spiller for Randers HK og Sveriges kvinnelandslag i håndball. Hun er venstrehendt og spiller høyre back eller ving. Hun har tidligere spilt i Kärra HF, TSV Harrislee og Füchse Berlin. I 2016 kom hun til derfra til Randers.Gustin debuterte på landslaget i en treningskamp mot Island 7. oktober 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Daniela Gustin – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Henrik Signell

Kurt Henrik Sigge Signell (født 2. januar 1976 i Partille) er en håndballspiller og fra 2016 håndballtrener for Sveriges kvinnelandslag i håndball, så vel som trener for den svenske klubben IK Sävehof..


== Karriere som spiller ==
Som spiller representerte han det svenske landslaget en gang, men spilte 48 U18/U21-landslagskamper og 38 nasjonale juniorkamper.


== Prestasjoner som trener ==
3 svenske VM-gull (kvinner)
2 svenske VM-gull (menn, som assistenttrenar)
3 svenske junior-VM-gull (menn)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
Radio 100,7

Radio 100,7, stilisert radio 100,7, er en offentlig radiokanal i Luxembourg som kringkaster på luxembourgsk. Kanalen startet sine sendinger 19. september 1993 under navnet honnert, 7: de soziokulturelle radio («hundre komma syv: den sosio-kulturelle radioen»). Navnet stammet fra kanalens frekvens på FM-båndet. I 2002 skiftet kanalen navn til dagens Radio 100,7.


== Bakgrunn ==
Kanalen drives av det offentlige foretaket Établissement de Radiodiffusion Socioculturelle du Grand-Duché de Luxembourg (ERSL), som ble grunnlagt 27. juli 1991. To år senere startet foretaket opp radio 100,7, og kanalens formål er å være en allmennkringkaster for Luxembourg. Kanalen sender alt fra kultur, nyheter, aktualiteter og musikk. Særlig har Radio 100,7 fokus på klassisk musikk, og i 2016 sendte kanalen 250 klassiske konserter, hvorav 100 var spilt inn i Luxembourg.Sendingene er hovedsakelig på luxembourgsk, landets offisielle språk, men det sendes også enkelte programmer på engelsk. 
Radio 100,7 har vært medlem av Den europeiske kringkastingsunion (EBU) siden 1997 og har et tett samarbeid med andre europeiske allmennkringkastere på radio. I 2016 hadde kanalen en markedsandel på 8,9 prosent av det daglige luxembourgske radiomarkedet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 

(en) Radio 100,7 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lars Klingbeil

Lars Klingbeil (født 23. februar 1978 i Soltau) er en tysk politiker (SPD). Han ble 8. desember 2017 valgt som generalsekretær i sitt parti. Klingbeil ble innvalgt som medlem av Forbundsdagen i 2009, og var fra 2003 til 2007 nestleder i Jusos.


== Referanser ==