jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Norges ambassade i Mexico by

Norges ambassade i Mexico by er en utenriksstasjon som huser Norges ambassadør til Mexico med stab. Ambassaden holder i 2013 til i Avenida Virreyes 1460 i Lomas de Chapultepec i Mexico by.
Norge etablerte diplomatiske forbindelser med Mexico i 1906 og i 1910 ble en sendemann stasjonert i Mexico by. Norge anerkjente president Álvaro Obregóns regjering i starten av 1922.
1910–1920 Michael Strøm Lie
1922–1924 Waldemar Eckell
1938–1947 Hans Heinrich Theodor Fay
1947–1961 Rolf Asbjørn Christensen
1961–1966 Ernest Krogh-Hansen
1966–1969 Eigil Andreas Nygaard
1969–1975 Sven Brun Ebbell
1975–1979 Thorleif Lintrup Paus
1979–1985 Jan Arvesen
1985–1989 John Egil Grieg
1989–1992 Beate Mo Alvegård
1992–1995 Rolf Olaf Berg
1995–1999 Kristen Christensen
1999–2002 Bjørnar S. Utheim
2002–2005 Helge Skaara
2005–2009 Knut Solem
2009–2013 Arne Aasheim
2013–2017 Merethe Neergard
2017– Rut Krüger Giverin


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
ambassadens hjemmeside
Avsavnsrente

Avsavnsrente er en rentegodtgjørelse utmålt etter prinsipper for erstatning og kan gjøre seg gjeldende for pengekrav som kreditor er ukjent med, og som det derfor kan ta tid før det blir beregnet forsinkelsesrente for kravet.
Avsavnsrente må beregnes etter vanlige utmålingsprinsipper for erstatning, og vil derfor ikke settes til forsinkelsesrenten, men til det tap som kreditor har hatt ved at han ikke har fått disponere pengene. Hvis et bestemt tap ikke kan påvises vil vanligvis bankens innskuddsrente bli brukt.Avsavnsrente krever ingen konkret hjemmel i loven, men kan tilkjennes etter alminnelige erstatningsprinsipper.
Senere rettsutvikling har også gått i retning av å åpne for å tilkjenne avsavnsrenter også utenfor prinsipper for erstatning. Her åpnes det for at avsavnsrenter kan tilkjennes på grunnlag av en konkret rimelighetsvurdering.


== Referanser ==
Polmak (kommune)

Polmak, (NO-2026), er en tidligere kommune i Øst-Finnmark som ble opprettet den 1. januar 1903 etter en deling av Næsseby kommune. Ved opprettelsen hadde Polmak 450 innbyggere og et areal på 1 831,32 kvadratkilometer. Administrasjonssenteret var grenda Polmak, hvor også Polmak kirke ligger.
Kommunens landområder tilsvarer sognet Polmak, eller det som nå (2013) utgjør delområde Polmak (med unntak av Tana bru) i Tana kommune. Den 1. januar 1964 ble Polmak slått sammen med Tana kommune.


== Befolkningsutvikling ==
Folkemengde oppgitt for Polmak kommune ved folketellinger mellom 1900 og 1960, og estimert folketall ved kommunesammenslåingen i 1964:

Kilde: Folketellinger fra Statistisk sentralbyrå.


== Noter ==


== Referanser ==
Michael Strøm Lie

Michael Strøm Lie (født 20. desember 1862 i Kongsvinger, død 9. juli 1934) var en norsk diplomat.Han var sønn av forfatteren Jonas Lie (1833–1908) og Thomasine Lie (1833–1907). To av brødrene ble forfatter, nemlig han Mons Lie (1864–1931) og han Erik Lie (1868–1943). I 1897 giftet han seg med Maggie Annie Plahte (1863–1955) som var dattera til kjøpmann Frithjof M. Plahte som var fetter av både faren Jonas og moren Thomasine.
Etter examen artium 1883 og Den Militære Høiskole 1890 startet han en karriere i Ingeniørvåpenet som kulminerte i 1916 da han ble oberstløytnant. I 1893 fikk han et elektroteknisk stipend som brakte ham til Amerika, og 1896–1897 var han med militært stipend til Frankrike og Sveits. Det var Lie som i 1901 fikk startet Urskog fort som sto ferdig rundt 1904.
Lie var militærkonsulent i Stockholm 1902–1903, militærattaché i Berlin 1904–1905, i 1905 forfremmet til chargé d'affaires og i 1906 til legasjonsråd ved legasjonen i Berlin. Fra 1910 til 1920 var han minister ved legasjonen i Mexico med Havanna som sideakkreditering.  Han var deretter et år minister ved Roma-legasjonen 1921. Han avsluttet som minister ved legasjonen i Madrid 1921–1927. 
Michæl Strøm Lie var kommandør av St. Olavs Orden.


== Utgivelser ==
Michael Strøm Lie (1929). Fra mitt liv som diplomat. Gyldendal.  [Basert på en samling brev sendt fra kona Maggie til svigermora, ho Thomasine]


== Referanser ==
FOB

Free On Board, forkortet FOB, (fritt om bord) er en vanlig klausul i kjøpskontrakter. Den bygger på at selger må laste varene om bord i på det skip kjøperen angir. Ansvaret og risikoen for varene overføres kjøper i det øyeblikk varene er om bord i skipet. Selgeren må eksportklarere varene. For internasjonale kjøp er FOB fastlagt i Incoterms.
Capitulum

Capitulum  er et latinsk ord som har flere betydninger:

Kurv (blomsterstand), en blomsterstand med mange små enkeltblomster på en kort opprett eller horisontal blomsterakse. Vanlig i kurvplantefamilien.
Torvmosenes topp, hvor nye grener er samlet tett sammen.
Leddhode, en rundaktig fortykkelse i enden av visse knokler.
Walter Reed National Military Medical Center

Walter Reed National Military Medical Center, tidligere kalt National Naval Medical Center og på folkemunne kalt Bethesda Naval Hospital, er et militærsykehus i Bethesda i Maryland. Sykehuset ble grunnlagt 11. november 1940 som et lasarett for U.S. Navy.
Etter å ha testet positivt for koronavirus etter covid-19-utbruddet i Det hvite hus, bestemte nåværende president Donald Trump med sin kone, Melania Trump, seg for midlertidig å isolere seg i dette medisinske senteret 2. oktober 2020. Der fikk han behandling, og etter noen dager kunne han den 5. oktober returnere til Det hvite hus for oppfølging av medisinere der.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Mate-URL 
(en) Walter Reed National Military Medical Center – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Camp Smith

Camp Smith er en fangsthytte ved Snatcherpynten vest i Recherchefjorden på sørsiden av Bellsund i Wedel Jarlsberg Land på Spitsbergen, Svalbard. Fangsthytta som ligger øst for Renardbreen, kalles også «Gjæverhuset» etter konsul Johs Gjæver som reise den i 1904. Den var antakelig anlagt for privat bruk, men senere kjøpt av Northern Exploration Company (NEC) og oppkalt etter den britiske bankdirektøren Dudley Smith.
Anlegget inngikk i det som utgjorde Fagstfelt 4 (Calypsofeltet). Hytta ble videre brukt til norsk pelsdyrfangst i tiden før andre verdenskrig.Like sør for hytta ligger en hvalfangststasjon fra 1600-tallet, og en del gravfelt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Camp Smith, hyttas beskrivelse i Riksantikvaren kulturminnesøk.
Snatcherpynten

Snatcherpynten er en odde og et slettelavland langs vestkysten av Recherchefjorden på sørsiden av Bellsund i Wedel Jarlsberg Land på Spitsbergen, Svalbard. Odden som ligger øst for Renardbreen, og går i ett med Rollestonpynten umiddelbart i nord som er en morene-forlengelse av Snatcherpynten. Det er Josephbukta og Vestervågen i sør som avgrenser den relativt landodden. I vest avgrenses slettelandet av fjellet Activekammen (539 m), og umiddelbart nprdvest for dette glir Renardbreen jevnt nordøstover og ut i Josephbukta hvor den danner de store sidemorenene.
På Snatcherpynten ligger flere kulturminner. Camp Smith eller «Gjæverhuset» er oppkalt etter konsul Johs Gjæver som reise den i 1904. Den var antakelig anlagt for privat bruk, men senere kjøpt av Northern Exploration Company (NEC) og oppkalt etter den britiske bankdirektøren Dudley Smith. Anlegget inngikk i det som utgjorde Fagstfelt 4 (Calypsofeltet). Hytta ble brukt til norsk fangst i mellomkrigstida. Den er i dag (2013) i svært dårlig forfatning siden den er bygget på fuktig undelag, og Sysselmesteren på Svalbard har satt inn tiltak for å redusere forfallet av hytta.Like sør for hytta ligger en hvalfangststasjon fra 1600-tallet, og en del gravfelt. Det er dessuten et slags spillverk eller båtstø fra hvalfangsttiden like øst for Giæverhuset. Det var engelske hvalfangere som etablerte seg i dette området.
Enda litt lengre sør, på Tomtodden, ligger to tufter av russiske pomor-hytter fra 1800-tallet. Sysselmesteren på Svalbard inkluderte kulturminnene her i et særskilt miljøovervåkingsprogram implementert i årene 1997–2009, med egne tiltak for å dokumentere, måle, og forebygge miljøslitasje på kulturminnene. Stedet inngår i de 50 mest prioriterte kulturminnene på Svalbard.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Stedets oppslag i Stedsnavn på Svalbard, Norsk polarinstitutt.
Camp Smith, hyttas beskrivelse i Riksantikvaren kulturminnesøk.
Hvalfangstanlegg, beskrivelse i Riksantikvarens kulturminnesøk.
Pomorhytte, beskrivelse i Riksantikvarens kulturminnesøk.
Sannsundsbron

Sannsundsbron er en bro i Jämtland. Den krysser Sannsundet i Storsjön og forbinder blant annet Hackås og Oviken.
Broen er 1325 m lang, og Sveriges niende lengste bro (sjette lengste som eies av Trafikverket). Den ble innviet i 1981.
Stålbjelkene til Sannsundsbron ble produsert i Orsa og  fraktet på lastebil, bjelke for bjelke opp til montasjeplassen ved Storsjøn. Her ble de sveiset sammen til ca 50 meter lange seksjoner som ble fraktet ut til montasjestedet ute i sundet på 2 flåter før de ble heist på plass på pilarene. Broen ble montert av Svenor Stål AB som var en del av firmaet Alfr.Andersen Mek.Veksted & Støberi AS i Larvik i Norge.


== Referanser ==
Duodecim

Duodecim («to + ti» ) er i musikk navnet på intervallet som beveger seg en ren oktav + en ren kvint opp fra grunntonen (tilsammen 19 halvtoner). Dette intervallet utgjør da et sprang på tolv toner i en normal durskala, og er bakgrunn for navnet. Med utgangspunkt i C-dur får vi en duodecim i intervallet C — G', i D-dur i intervallet D — A', osv.
Asbestodden

Asbestodden er en odde og et slettelavland helt innerst i Recherchefjorden, i den vestre fjordbotnen kalt Vestervågen, nord i Wedel Jarlsberg Land på Spitsbergen, Svalbard. Odden ligger rett nord for, og under det massive Observatoriefjellet (576 m) som skiller Chamberlindalen i vest fra Recherchebreen i øst (breen munner ut i Fagerbukta øst for Asbestodden). I vest ligger øya Reinholmen ute i Vestervågen. Landformen går i ett med Rubypynten umiddelbart i øst som er en forlengelse av Asbestodden, hvor altså Vestervågen og Fagerbukta avgrenser dette samlede utspringet.
Odden har navn etter mineralet asbest som finnes utvinnbart her.
På Asbestodden ligger flere kulturminner. Camp Asbestos var en hytte som ble bygd for Northern Exploration Company (NEC) i 1921 av konsul Carl Sæther fra Tromsø. Den var sommerbygd og forsvant relativt raskt, mens et hus fra 1918 tilhørende konkurrenten A/S Kulspids fortsatt stod relativt intakt så sent som på 1960-tallet. I årene 1918–1922 var det hard strid mellom de to selskapene om rettighetene til asbestforekomsten her.
Like sør for hytta ligger en hvalfangststasjon fra 1600-tallet, og en del gravfelt. Det var engelske hvalfangere som etablerte seg i dette området.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Stedets oppslag i Stedsnavn på Svalbard, Norsk polarinstitutt.
Camp Asbestos, hyttas beskrivelse i Riksantikvaren kulturminnesøk.
Kulspids-huset, beskrivelse i Riksantikvarens kulturminnesøk.
Asbestgruve, beskrivelse i Riksantikvarens kulturminnesøk.
Condictio indebiti

Condictio indebiti er en sivilrettslig regel med utspring i romerretten om at tilbakebetaling kan kreves når en ytelse har blitt ytt uten at det har foreligget en rettslig forpliktelse. Vilkårene er at yteren må ha vært uforpliktet (indebitum solutum) og at vedkommende må ha en unnskyldelig villfarelse (solutio per errorem).
Læren om condictio indebiti gjelder i norsk rett  som en rettslig standard på ulovfestet grunnlag. Regelen får ikke ubetinget anvendelse, men anvendes etter en helhetlig rimelighets- og rettferdighetsvurdering hvor reelle hensyn utgjør en sentral rolle. Det er spesielt to motstående hensyn som er fremtredende: Oppgjørshensynet, som er hensynet til at mottakere av et pengebeløp skal kunne innrette seg etter at oppgjøret er endelig, og korreksjonshensynet, som er hensynet til at utbetalingen skyldes en feil og at feil i alminnelighet bør korrigeres.


== Referanser ==
Filosofiåret 1723

Filosofiåret 1723 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1723.


== Hendelser ==
Den rasjonalistisk filosof Christian Wolff blir forvist fra Preussen for ateisme og fatalisme (vendte tilbake i 1740).


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==
23. februar – Richard Price, britisk predikant og moralfilosof (død 1791)
30. april – Mathurin-Jacques Brisson, fransk zoolog og naturfilosof (død 1806)
5. juni (døpt) – Adam Smith, skotsk moralfilosof og økonom (død 1790)
20. juni – Adam Ferguson, skotsk sosiolog og filosof (død 1816)
21. november – Étienne Noël Damilaville, fransk filosof og ensyklopedist (død 1768)
8. desember – Paul Henri Thiry d'Holbach, tysk filosof og ensyklopedist (død 1789)


== Dødsfall ==
4. mai – François Poullain de La Barre, fransk filosof og forfatter (født 1647)
21. august – Dimitrie Cantemir, rumensk hærfører, filosof, historiker, komponist og geograf (født 1673)
Filosofiåret 1733

Filosofiåret 1733 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1733.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==
Isaac Watts - Philosophical Essays


== Fødsler ==
24. mars - Joseph Priestley, engelsk naturfilosof og teolog (død 1804)


== Dødsfall ==
21. januar - Bernard de Mandeville, nederlandsfødt engelsk filosof, politisk økonom, poet og satiriker (født 1670)
16. august - Matthew Tindal, engelsk filosof (født 1656)


== Referanser ==
Calypsostranda

Calypsostranda er en langstrakt og lav landmasse vest i helt Recherchefjorden, mellom Skilvika ved Renardodden i nord, Josephbukta ved Pocockodden i sør, og Renardbreen i vest, langt nord i Wedel Jarlsberg Land på Svalbard. Calypsostranda er om lag 8 x 2 km stor og når opp i 56 meters høyde, med morenemasser i sørøst. Stranda er værhardt plassert mot nordøst og har rullestein som gjør den relativt uegnet for å legge til med skip. 
Stranda og stedet har sitt navn etter det britiske marinefartøyet HMS «Calypso». Fartøyet tilhørte den britiske marinens Training Squadron som drev oppmåling i området i 1895. 
Calypsobyen ble anlagt her i perioden 1918–1919 av Northern Exploration Company (NEC), men det finnes også en rekke andre kulturminner på slettelandet. Kull kommer ut i dagen i strandkanten, men kullforekomstene var små og lagene var ikke mektige. Det var derimot vanskelig og å få kullet transportert ut og kulleventyret ble derfor kortvarig - driften ble nedlagt allerede i 1920.
I 1932 overtok den norske stat Calypsoby-anlegget, og det ble brukt som hovedfangststasjon i den norske pelsdyrfangstens Fangstfelt 4 (Calypsofeltet) i mellomkrigstiden. 
Anleggene og kulturminnene på Calypsostranda omfatter, regnet fra nordvest mot sørøst:

En slakteplass fra hvalfangsttiden, 1600-tallet på Renardodden i nord
En russisk pomor-hustuft fra 1800-tallet på Renardodden
En hustuft fra norsk fangstperiode, og gravfelt, sør for Renardodden
Calypsobyen, bestående av:Camp Jacobsen, «Michelsenhuset» eller «Strandhuset», oppført for kullskjerping av fangstmann Stenehjem fra Vardø i 1901, for Christian Michelsens bergverksekspedisjon., og senere overtatt av utrederen Johan Hagerup fra Tromsø.
En telegrafbygning fra 1919 som aldri kom i drift, oppført av NEC.
Et lagerbygg fra 1920, oppført av NEC.
To våningshus, oppført av NEC
Tre varehus, oppført av NEC
En ren fangsthytte fra 1918 - Blomlis fangsthytte - oppført av fangstmannen B. Jacobsen.
En hvalfangergrav ved Smithbekken sørøst for Calypsobyen.
Tre innretninger etter henholdsvis norsk fangst og tidligere hvalfangst på Pocockodden i sørøst.I tillegg er det noen spredte graver og fangstredskaper bevart omkring de nevnte anleggene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norsk Polarinstitutts side om Calypsobyen.
Calypsostrandas oppslag i Stedsnavn på Svalbard, Norsk polarinstitutt.
Calypsobyens oppslag i Stedsnavn på Svalbard, Norsk polarinstitutt.
Hvalfangst-slakteplass på Renardodden, beskrivelse i Riksantikvarens kulturminnesøk.
Pomor-hustuft på Renardodden, beskrivelse i Riksantikvarens kulturminnesøk.
Hustuft sør for Renardodden, beskrivelse i Riksantikvarens kulturminnesøk.
Calypsobyens beskrivelse i Riksantikvarens kulturminnesøk.
Hvalfangergrav, beskrivelse i Riksantikvarens kulturminnesøk.
Variasjoner og fuge over et tema av Händel

Variasjoner og fuge over et tema av Händel, op. 24, er et variasjonsverk for soloklaver skrevet av komponisten Johannes Brahms i 1861. Det består av 25 variasjoner (samt en avsluttende fuge) basert på en suite av Georg Friedrich Händel.


== Eksterne lenker ==
Variasjoner og fuge over et tema av Händel, op. 24: Fritt tilgjengelige noter i International Music Score Library Project.
Torkil Åmland

Torkil Åmland (født 23. desember 1966) er en norsk politiker (FrP) fra Lyngdal i Vest-Agder. Han er nå bosatt i Bergen. Åmland var statssekretær for statsrådene Sylvi Listhaug, Per Sandberg, Tor-Mikkel Wara og Jøran Kallmyr i Justis- og beredskapsdepartementet i perioden 1. oktober 2017 – 24. mai 2019. Han var også konstituert statssekretær for Sylvi Listhaug fra 17. januar til 30. juni 2017, og statssekretær for arbeids- og sosialminister Robert Eriksson fra 2013 til og med 2015. 
Åmland er utdannet historiker fra UiB. Han har arbeidet som lærer ved flere skoler i Hordaland, og har blant annet vært rektor ved Bergen kristne grunnskole. Han har permisjon fra Danielsen videregående skole i Bergen. 
Åmland har bakgrunn fra Unge Venstre, der han var nestleder 1986–1987. Han meldte seg ut tidlig på 1990-tallet, og gikk inn i Fremskrittspartiet i 1999.Han har sittet én periode i Bergen bystyre 2003–2007 og er i perioden 2013–2017 FrPs andre vara til Stortinget i Hordaland. Åmland var politisk nestleder i Bergen FrP fra 2006 til 2013, og er nå politisk nestleder i Hordaland Fremskrittsparti.
Lyngdølen så lenge ut til å komme inn på Stortinget for perioden 2017–2021 som utjevningsmandat fra Hordaland, men mistet plassen på de siste forhåndsstemmene til fordel for Senterpartiet. Han ble dermed første vara fra Hordaland Frp.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Torkil Åmland hos Stortinget 
(no) Torkil Åmland hos Norsk senter for forskningsdata
Coprini

Coprini er en gruppe av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned.


== Utseende ==
Store til meget store (opptil 65 millimeter lange), svært kraftige, vanligvis svarte biller. Hodet er mer eller mindre skovlformet, fremkanten ofte med tenner, gjerne med et horn midt i pannen, særlig hos hannene. Pronotum kan være uthulet foran og ha ulike slags horn eller utvekster. Dekkvingene er hvelvede og har markerte punktstriper. Beina er svært kraftige, forbeina har legger (tibiae) med tenner på yttersiden og sterkt reduserte føtter (tarser), som ellers ville vært i veien ved gravingen. Mellom- og bakbeina er forholdsvis lange med krumme legger. De fleste har velutviklede flygevinger og flyr godt.


== Levevis ==
Larvene lever av møkk som de voksne billene har gravd ned. Billene former møkka til en ball, som for de største Heliocopris-artene kan bli ganske stor. Om bakken umiddelbart unde rmøkka ikke egner seg for graving, ruller de den avgårde til et egnet sted. Da disse billene er såpass store og kan grave ganske dype ganger, tilfører de en betydelig mengde gjødsel til jorda.


== Utbredelse ==
Gruppen er vidt utbredt og forekommer over det meste av Jorda utenom de kaldeste områdene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Stammen Coprini Kolbe, 1805
Slekten Canthidium Erichson, 1847 - ca. 170 arter
Slekten Catharsius Hope, 1837 - ca. 100 arter
Slekten Chalcocopris Burmeister, 1846 -  én art
Slekten Copridaspidus Boucomont, 1920 - én art
Slekten Copris Geoffroy, 1762 - ca. 250 arter
Slekten Coptodactyla Burmeister, 1846 - 17 arter
Slekten Dichotomius Hope, 1838 - ca. 160 arter
Slekten Heliocopris Hope, 1837 - 50 arter
Slekten Holocephalus Hope, 1838 - 5 arter
Slekten Isocopris Pereira & Martínez, 1960 - 3 arter
Slekten Litocopris Waterhouse, 1891 - 4 arter
Slekten Macroderes Westwood, 1842 - 17 arter
Slekten Metacatharsius Paulian, 1939 - 65 arter
Slekten Ontherus Erichson, 1847 - 59 arter
Slekten Pseudocopris Ferreira, 1960 - 2 arter
Slekten Pseudopedaria Felsche, 1904 - 3 arter
Slekten Synapsis Bates, 1868 - 21 arter
Slekten Thyregis Blackburn, 1904 - 4 arter
Slekten Xinidium Harold, 1869 - 4 arter


== Eksterne lenker ==
(no) Coprini hos Artsdatabanken 
(sv) Coprini hos Dyntaxa 
(en) Coprini hos Fauna Europaea 
(en) Coprini hos Fossilworks 
(en) Coprini hos ITIS 
(en) Coprini hos NCBI 
(en) Kategori:Coprini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Coprini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase over europeiske dyr
Risenga kunstisbane

Risenga kunstisbane er en idrettsplass i Risenga idrettspark på Risenga i Asker, Akershus for skøyter.


== Arrangementer ==
På banen er det blitt arrangert flere mesterskap:

Norske mesterskap i hurtigløp på skøyterEnkeltdistanse-NM på skøyter 1994 for seniorer.
Sprint-NM på skøyter 2002 for juniorer.
Sprint-NM på skøyter 2004 for seniorer.
Sprint-NM på skøyter 2006 for både seniorer og juniorer.
Sprint-NM på skøyter 2012 for både seniorer og juniorer.
Allround-NM på skøyter 2014 for seniorer.
Landsmesterskap for gutter og jenter i hurtigløp på skøyter 2008Mesterskap som ble flyttet til andre banerSprint-NM på skøyter 1997 (ble flyttet til Furumo stadion, Geithus på grunn av isforhold)I tillegg har det også vært en verdenscup i hurtigløp på skøyter her, for junior, i desember 2008.
Andre typer stevner som har blitt arrangert her er:

Flere norgescupløp på skøyter
Flere kretsmesterskap på skøyter


== Eksterne lenker ==
(en) Risenga kunstisbane – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kommunens nettside om Risenga kunstisbane
Risengabanen på Asker Skøyteklubbs hjemmeside
(en) Risenga kunstisbane – Profil og resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
(nl) Schaatsen: baangegevens baanrecords: Risenga på www.effesport.nl
«Risenga kunstisbane». kkd-http01.osl.basefarm.net. Arkivert fra originalen 29. oktober 2013. 
«Asker R – Risenga» (engelsk). Skatebase.com. Arkivert fra originalen 31. mars 2004. 
«Risenga kunstis». Asker og Bærum leksikon. Arkivert fra originalen 29. oktober 2013.
Ossia

Ossia (betyr «eller også») er et italiensk musikkuttrykk i betydning en alternativ passasje som solisten kan spille i stedet for den originale. Ossia er vanlig i musikk for solopiano og innen opera.
Som regel består ossia av en teknisk sett enklere variant av originalen, men det finnes også eksempler på det motsatte: I Milij Balakirevs Islamey finnes det ossi-varianter av begge typer vanskelighetsgrad og Sergej Rakhmaninovs tredje klaverkonsert inneholder en kadens som er mye mer teknisk krevende i ossia-formen enn den er i originalen.
Filosofiåret 1743

Filosofiåret 1743 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1743.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==
18. januar – Louis Claude de Saint-Martin fransk filosof (død 1803)
25. januar – Friedrich Heinrich Jacobi, tysk filosof (død 1819)
10. juni – Francesco Soave, sveitsisk filosof (død 1806)
14. juli – William Paley, britisk filosof og teolog (død 1805)
17. august – Eberhard August Wilhelm von Zimmermann, tysk geograf, naturhistoriker og filosof (død 1815)
26. august – Antoine-Laurent de Lavoisier, fransk adelig, biolog og filosof (død 1794)
17. september – Jean-Antoine Caritat de Condorcet, fransk matematiker, filosof og politisk naturviter (død 1794)
10. desember – Johann Christoph Schwab, tysk filosof (død 1821)


== Dødsfall ==
12. januar – Peter Adolf Boysen, tysk evangelisk teolog, filosof og historiker (født 1690)
1. februar – Jacob Friedrich Reimmann, tysk teolog, pedagog og filosof (født 1688)
29. april – Charles-Irénée Castel de Saint-Pierre, fransk forfatter, filosof og diplomat (født 1658)
Tommaso Rossi, italiensk filosof (født 1673)
		
		
		
		
		
		
		


== Se også ==
Filosofi på 1700-tallet


== Referanser ==