jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Svinten (Oslo)

Svinten (1A–37, 18A–34) er en gangvei på Malmøya i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Sundveien til Malmøyveien.
Navnet ble vedtatt i 1956.
Ingen hus har adresse til veien.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Svinten». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 550. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Surstoffveien (Oslo)

Surstoffveien (5–9, 2) er en vei på Bryn i bydel Gamle Oslo. Den går som blindvei sørover fra Østensjøveien.
Navnet viser til at Norsk Surstof & Vandstoffabrik (nå AGA) tidligere hadde lokaler i Østensjøveien 27.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Surstoffveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 547. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Svarttrostveien (Oslo)

Svarttrostveien (3–29, 2–24) er en vei i Voksenlia i bydel Vestre Aker i Oslo. Den begynner som blindvei et stykke sørvest for Harestien og ender i en snuplass et stykke nordvest for Røslyngveien. Derfra er det gangveiforbindelse forbi bebyggelsen og til flere av naboveiene.
Navnet ble vedtatt i 1965.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Svarttrostveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 549. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Sveavegen (Oslo)

Sveavegen (1–125, 8–14) er en vei i Prinsdal i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Den går fra Nedre Prinsdals vei (for det meste parallelt med denne) og til Berglyveien.
Navnet ble vedtatt i 1952 og viser til svenskehusbebyggelse langs veien.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Sveavegen». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 549. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Sveiserveien (Oslo)

Sveiserveien (1–35, 2–36) er en vei på Skøyenåsen i bydel Østensjø. Den går som blindvei sørover fra Solbergliveien.
Veien fikk navn i 1955. En rekke veier i området har navn etter yrkestitler knyttet til verftsindustrien.
Veien har småhusbebyggelse.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Sveiserveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 549. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Sven Oftedals vei (Oslo)

Sven Oftedals vei (1–5, 2–10) er en vei på Bredtvet i bydel Bjerke i Oslo. Den går som blindvei sørvestover fra Nedre Kalbakkvei.
Veien fikk navn i 1969 etter Sven Oftedal.
Bygget i nr. 10 (ark. Bue og Prytz) ble oppført i 1975 som lager- og kontorbygg for Norsk Medisinaldepot, som holdt til der til 2011. Siden er bygget rehabilitert og har nå mer variert bruk.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Sven Oftedals vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 549-550. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Svenskestien (Oslo)

Svenskestien (2–8; ingen oddetallsadresser) er en gangvei på Nordstrandshøgda i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Åsdalsveien til Ingiers vei.
Navnet ble vedtatt i 1917. En lokal tradisjon vil ha det til at Karl XIIs hær gikk her, uten at dette kan bekreftes.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Svenskestien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 550. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Svensenga (Oslo)

Svensenga (7–67, 2–174) er en vei på Korsvoll i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går nordvestover fra Frysjaveien mot Maridalsveienog ender i en snuplass.
Veien fikk navn i 1952 etter den tidligere husmannsplassen Svensenga (gnr./bnr. 59/499) under Brekke. Den lå ved Frysjaveien 25.
Veien har for en stor del rekkehusbebyggelse.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Svensenga». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 550. ISBN 978-82-573-1760-7. Oslo kommunes bydelsoversikt
Svenskerudveien (Oslo)

Svenskerudveien (3–43A, 2–26B) er en vei på Ryen i bydel Østensjø i Oslo. Den går som blindvei først vestover, så sørover fra Høgdaveien.
Veien fikk navn i 1968 etter Svenskerud (gnr./bnr. 160/7), en tidligere husmannsplass under Abildsø. Denne lå i sin tid ved nr. 20.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Svenskerudveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 550. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Svenstuveien (Oslo)

Svenstuveien (1–15B, 2–14B) er en vei i Vettakollen i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går fra Skogryggveien til Frognerseterveien. Det er også en gren nordover mot Skådalsveien. Denne er imidlertid stengt med bom.
Veien fikk navn i 1917 etter den tidligere husmannsplassen Svendstuen (gnr./bnr. 33/1722, i Frognerseterveien 70).
Veien har villabebyggelse.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Svenstuveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 550. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Sverres plass (Oslo)

Sverres plass er på Lille Tøyen i bydel Grünerløkka i Oslo. Det er en gresskledd plass mellom husene i kvartalet mellom Ansgar Sørlies vei, Solefallsveien, Tore Hunds vei og Kaare Røddes plass.
Plassen fikk navn i 1924 etter kong Sverre. Det er ingen adresser knyttet til plassen.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Sverres plass». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 550. ISBN 978-82-573-1760-7.
Svovelstikka (Oslo)

Svovelstikka (1–5; ingen partallsnumre) er en vei på Etterstad i bydel Gamle Oslo. Den går fra Grensesvingen til Fyrstikkalleen.
Navnet ble vedtatt i 1990 og viser til Bryn-Halden & Nitedals Tændstikfabrik, som hadde fabrikk her til 1967.
De tidligere fabrikklokalene i området er rehabilitert og kombinert med nyere arkitektur til et boligområde.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Svovelstikka». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 550. ISBN 978-82-573-1760-7. Oslo kommunes bydelsoversikt
Syrenveien (Oslo)

Syrenveien (1–19B, 2–16) er en vei på Berg i bydel Nordre Aker i Oslo. Det er en T-formet vei som går nordover fra Nils Lauritssøns vei og deler seg med én gren vestover til Humleveien og en annen østover til Kløverveien.
Det svenskklingende navnet ble vedtatt i 1932. I området er også en rekke andre veier med plantenavn.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Syrenveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 552. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Sølve Solfengs vei (Oslo)

Sølve Solfengs vei (1–41, 2–46) er en vei på Rødtvet i bydel Grorud i Oslo. Den går vestover fra Rasmus Engers vei. Ved Hestehagen dreier den nordøstover, og den ender som blindvei.
Veien fikk navn i 1959 etter en litterær skikkelse hos Hans Aanrud.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Sølve Solfengs vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 554. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Søndre Rød (Oslo)

Søndre Rød (1A–21D, 2A–22B) er en vei på Røa i bydel Vestre Aker i Oslo.
Den går nordover fra Aslakveien. En bom etter ca. 40 meter setter en stopp for alminnelig bilkjøring, men veien forgrener seg og fortsetter gjennom boligfeltet til rundkjøringen innerst i Røaveien, der en anne bom hindrer gjennomkjøring.
Dette var tidligere en del av Austliveien. Navnet ble vedtatt i 1983 og viser til Søndre Rød gård.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 555. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Vegen smal og porten trang

Vegen smal og porten trang er en novellesamling av Ragnar Hovland, utgitt i 1981 på Samlaget. Den ble gitt ut igjen i ny utgave i 1999, som markering av Hovlands tjueårsjubileum som forfatter.
Boken består av en rekke korte noveller, alle skrevet i første person. Novellene står fritt fra hverandre, og omhandler alle ulike karakterer. De er likevel strukturert slik at novellenes hovedpersoner er barn i de første historiene, mens historiene utover i boken handler om stadig eldre mennesker i mer komplekse livssituasjoner. Hovlands mangesidige vestlandsbakgrunn viser seg tydelig i fortellingene, og boken har blitt fremholdt som viktig for den vestlandske identiteten.


== Kilder ==
Dag og Tid nr. 26, 1. juli 1999: «Gjensyn med vestlandsk beat», Roald Helgheim
Sørbyhaugen (Oslo)

Sørbyhaugen (1A–33, 2A–48) er en vei på Smestad i bydel Ullern i Oslo. Den går fra C.A. Torstensens vei nær dennes kryss med Ullernchausseen og ender i samme vei nær tidligere Sørbyhaugen stasjon på Røabanen og Kolsåsbanen.
Veien fikk navn i 1933 etter en tidligere husmannsplass under Sørby (Søndre Huseby).
Sørbyhaugen 33 er i to etasjer. Kirkenær ballettskole holder til i første etasje, mens det er bolig i andre etasje. Huset er  bygd i 1960 og tegnet av arkitektene Gudolf Blakstad og Herman Munthe-Kaas. Det er oppført på Byantikvarens gule liste over bevaringsverdig bebyggelse og vurderes i 2021 regulert til bevaring.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Sørbyhaugen». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 556. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Saarbataljonen

Saarbataljonen eller Zarbataljonen var en svensk fredsstyrke under mandat under Folkeforbundet, som virket mellom desember 1934 og februar 1935. Enheten var forlagt til Kreis Merzig i Saarområdet (den vestlige del av det nåværende Saarland, begge størrelser med lignende, men ikke helt like grenser).


== Historikk ==
I samband med Versaillesfreden i 1920 ble territoriet Saarland dannet og stilt under fransk styre under en 15-års periode, med mandat fra Folkeforbundet. I januar 1935 var det planlagt et folkeavstemning i Saarland, der innbyggerne stemte om de skulle tilhøre Frankrike, Tyskland eller fortsette som mandat under Folkeforbundet.
Frankrike hadde rett til å sende inn militærpersonal i området, men Tyskland skulle ikke godkjenne folkeavstemningen dersom fransk militær overvåket den. Da tilbød Storbritannia seg å overvåke avstemningen med militærpersonal. Samtlige parter gikk med på den løsningen, og gjennom mandat fra Folkeforbundet ble det dannet en styrke bestående av militærpersonal fra Storbritannia, Italia, Nederland og Sverige.
Da Sverige ikke hadde noen stående avdeling å arbeide, og opplæringstiden for svenske vernepliktige var blitt senket ved försvarsbeslutet 1925, ble de betraktet som ikke tilstrekkelig utdannet til å bli sendt til Saarland. Derfor ble det i stedet dannet en enhet bestående tidligere fast ansatte militære, underoffiserer og befalselever fra infanteriet. De svenske offiserene ble hentet fra infanteriregimentene. Totalt bestod styrken av 261 personer. Av dem var 50 personer aktivt befal. Styrken var en såkalt svag bataljon, med en stab og to geværskompanier, og rykket inn den 16. desember 1934 for forsert utdannelse på Svea livgarde (I 1). Styrken avreiste den 20. desember og var fremme i Saarbrücken den 22. desember, drr bataljonen ble mønstret av den britiske generalen John Brind, som førte befal over FF-styrkene.
Den svenske styrken ble forlagt til den relativt rolige Kreis Merzig. Staben ble lagt til byen Merzig, ett kompani i Beckingen, og en pluton i Mettlach. Overvåkningen av området hadde blitt tildelt til Sverige, da det ble ansett å passe de uerfarne svenskene.
Styrkens mandat var å opprettholde orden og beskytte folkeavstemningen, og skulle bare settes inn dersom det lokale politi ikke klarte med å opprettholde orden.
Den 13. januar 1935 gikk Saarland så til urnene. Den svenske styrken fikk i oppgave å samle inn valgurner, og så sende dem til den britiske styrken i Saarbrücken. To dager senere, den 15. januar, ble resultatet bekjentgjort: 90,3 prosent av innbyggerne stemte for at Saarland skulle forenes med Tyskland, 8,8 prosent å fortsette som mandat under Folkeforbundet, og 0,4% for en tilslutning til Frankrike. Den internasjonale avstemningskomiteen ble ledet av en svensk landshøvding, Allan Rodhe.
Det svenske styrken ble i Saarområdet fram til den 18. februar, og ble oppløst i Stockholm den 23. februar. Den 1. mars 1935 ble Saarområdets tilslutning til Tyskland proklamert.


== Litteratur ==
Svenska frivilliga : militära uppdrag i utlandet under 1800- och 1900-talen. Lund: Historiska media. 1996. ISBN 91-88930-00-9.
Stoomvaart Maatschappij Zeeland

Stoomvaart Maatschappij Zeeland (SMZ) var et nederlandsk fergeselskap som hadde rute mellom Nederland og England. Det ble grunnlagt i 1875 og opphørte i 1989.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Haws, Duncan (1993). Merchant Fleets - Britain's Railway Steamers - Eastern & North Western Companies + Zeeland and Stena. Hereford: TCL Publications. ISBN 0-946378-22-3.


== Eksterne lenker ==
(en) Stoomvaart Maatschappij Zeeland – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sørliveien (Oslo)

Sørliveien (80-812) er en vei på Klemetsrud i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Den går østover fra Enebakkveien til Grønmo gjenbruksstasjon.
Veien fikk navn i 1910 etter gården Sørli (Store Li), som ligger på høyresiden i begynnelsen av veien, nord for Klemetsrud skole. Nordli (Lille Li) er i nr. 20–30. Grønmo golfbane er i nr. 70.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Sørliveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 558. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Sørsletta (Oslo)

Sørsletta (1–13, 2–10B) er en vei på Røa i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går fra Gravdalsveien til Linhusveien.
Navnet ble vedtatt i 1952.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Sørsletta». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 558. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Sørvangen (Oslo)

Sørvangen (1–33, 2–32E) er en vei på Vækerø i bydel Ullern i Oslo. Den går fra Vækerøveien til Vækerø terrasse.
Navnet ble vedtatt i 1937.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Sørvangen». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 558. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Krudttønden

Krudttønden er en kafé og kultursenter beliggende på Serridslevvej i Østerbro i København. Krudttønden ble etablert i 1990 av København kommune etter oppfordring av lokale kunstnere og ildsjeler. Bygningen er en tidligere kaserne og ridehall, og er senere blitt utvidet.
Krudttønden blir anvendt til mange forskjellige kulturelle arrangementer; teater, konserter, debatter, utstillinger og mottagelser. Fasilitetene omfatter også en kulturkafé.
Krudttønden presenterer ca. 400 arrangementer i året, fordelt på ca. 100 konserter, 10 teaterproduksjoner, og en rekke øvrige kulturelle begivenheter og foredrag.Krudttønden er en del av København kommunes kultur- og fritidsforvaltning.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Offisielt nettsted 
(en) Krudttønden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
MS «Vindafjord» (1959)

MS «Vindafjord» (IMO 5360209) var et lasteskip i Den norske Amerikalinjes (NAL) flåte. Skipet seilte for rederiets Øst-Afrika-linje til Mombasa, Dar-es-Salaam og Madagaskar. Fartøyet ble bygget ved Uddevallavarvet i 1959 for AS Thor Dahl og døpt MS «Thorscarrier». I 1969 ble hun solgt til Skipsaksjeselskapet Malmtransport (NAL) og omdøpt MS «Vindafjord». I 1972 ble hun overført til NAL, og i 1978 solgt til Frijoles Cia Naviera S.A., Pireus.


== Kilder ==
M/S Vindafjord Sjøhistorie.no
1959 MS Thorscarrier Arkivert 2. april 2015 hos Wayback Machine. Lardex.net


== Eksterne lenker ==
(en) MS «Vindafjord» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
Jaktfeltskyting

Jaktfelt er en type feltskyting organisert av Norges Jeger- og Fiskerforbund hvor man skyter med rifle på ulike dyrefigurer med varierende avstander mellom ca. 40-200 meter og i forskjellige skytestillinger, vanligvis stående, sittende og liggende. Vanligvis skytes det på 6 ulike poster med 5 skudd i hver figur. Figurene har en indre treffsone som gir 5 poeng og en ytre treffsone som gir 3 poeng. Med totalt 30 skudd er da maksimal poengsum 150 poeng.
Jaktfelt arrangeres i Sverige av Svenska Jägareförbundet, i Danmark av Danmarks Jægerforbund og internasjonalt av International Hunting Rifle Shooting Association (IHRSA).


== Klasser ==
Alle kaliber fra .22 LR og oppover er tillatt. Det er to utstyrsklasser, jegerklasse og sporter.


=== Jegerklassen ===
Maksimal vekt er 5,5 kg for våpen med magasin og kikkert.
Kikkerten kan maksimalt stilles inn på 12 ganger forstørrelse (unntatt finaleomgang på fylkes-, landsdels- eller Norgesmesterskap)
Bekledning må være jaktmessig, spesiell avstivende skytterbekledning er ikke tillatt


=== Sporter ===
Ingen vektbegrensning
Kikkert kan stilles inn på valgfri forstørrelse
Spesiell skytterbekledning er tillattFelles for både jegerklassen og sporter er en minimum avtrekksvekt på 1 kg.


== Sesongen ==
Sesongen for jaktfeltskyting i Norge pleier å vare fra slutten av april til starten av august. Til sammenligning er jakttiden for mye hjortevilt fra august/september til desember, mens jakttiden for mange fuglearter er fra august/september til slutten av februar.


== Norgesmesterskap ==
Det første offisielle norgesmesterskapet i Jaktfelt ble arrangert i 1987. Under er en liste over tidligere og kommende norgesmesterskap:


== Se også ==
Jegerklassen i Det frivillige Skyttervesen.
Liste over skytterorganisasjoner
Skytebaner i Norge
Sikkerhetsregler for skytevåpen
Sikkerhetsområde
Rode (slekt)

Rode er et norsk etternavn og to slekter med en del kjente medlemmer. Den ene fra Tyskland, den andre fra Danmark.
I Barmstedt, Pinneberg, i tyske Schleswig-Holstein bodde det en Hinrich Rode (1688–1747) som var gift med ho Maria Gertrude Giebel. De hadde en sønn Georg som havnet i Norge.

En annen familie Rode har sine røtter i Valløby i Præstø kommune i Danmark og fikk flere kjente kunstnere inngift i slekten Heiberg.

		
		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==
Kryssild

Kryssild er et militært begrep for en plassering av våpen (ofte automatvåpen) slik at deres skuddlinjer krysses. Å være «fanget i kryssild» har blitt et begrep som ofte brukes om utiltenkte dødsfall og skader påført oftest sivile i strid.


== Referanser ==
Henrik Stubkjær

Henrik Stubkjær (født 31. desember 1961 i Brædstrup) er biskop i Viborg stift i Den danske kirke fra 23. november 2014, da han overtok etter Karsten Nissen. Han er cand.theol. og har vært sogneprest, generalsekretær i Folkekirkens Nødhjælp fra 2005 til 2014. 
Han er gift med Karen Stubkjær og har fire voksne barn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biskopens side hos viborgstift.dk
Kunståret 1476

Kunståret 1476 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1476.


== Hendelser ==


== Malerier ==


== Skulpturer ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
Cristoforo di Geremia - italiensk medaljemaker (født 1410)
Fjordelva (Kvænangen)

Fjordelva (eller Kanaselva) er ei elv i Kvænangen kommune i Troms og Finnmark. Den har utspring fra Langfjordjøkelens nordvestligste utløpere, og renner mot vest gjennom Kanasdalen ned til Olderfjordvatnet (29 moh). Fra Olderfjordvatnet fortsetter elva videre ned til munningen i Olderfjorden. Over Olderfjordvatnet kalles elva Kanaselva, mens den 1,1 kilometer lange strekningen nedenfor Olderfjordvatnet heter Fjordelva. Elva er 10,6 km lang, og har et nedbørfelt på 23,0 km². Middelvannføringen ved munningen er 0,93 m³/s.


== Referanser ==
Kunståret 1420

Kunståret 1420 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1420.


== Hendelser ==


== Fødsler ==


== Referanser ==
HMS «Sterlet» (N22)

HMS «Sterlet» var en britisk ubåt som tok del i andre verdenskrig.
Skipet, som tilhørte Royal Navy, ble sjøsatt den 22. september 1937. Den 8. april 1940 dro «Sterlet» for å patruljere Skagerrak og Norge under løytnant Gerard Henry Stacpoole Haward på 30 år. Den 12. april forsøkte skipet å angripe en konvoi på tre handelsskip og en destroyer uten hell. Dagen etterpå ble skipet gitt et nytt patruljeområde, og den 14. april torpederte «Sterlet» det tyske skoleskipet «Brummer», som hadde deltatt i invasjonen av Norge, noe som endte med å senke skipet dagen etter.«Sterlets» videre skjebne er ukjent, og det antas at skipet ble senket av de tyske anti-ubåt-skipene «UJ-125», «UJ-126» og «UJ-128» den 18. april. Det spekuleres også om hun kan ha truffet en mine på vei hjem til England.«Sterlet» er en av 12 båter som er nevnt i sangen «Twelve Little S-Boats», og har hittil vært det eneste skipet kalt «Sterlet» i den britiske marinen.


== Referanser ==
Smedhaugen (Oslo)

Smedhaugen (1A–15, 2–18) er en vei på Røa i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går som blindvei vestover fra Sørkedalsveien.
Veien fikk navn i 1952 etter Holmsens smie.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Smedhaugen». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 519. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Storoveien (Oslo)

Storoveien (25–43; ingen partallsadresser) er en del av Store Ringvei i Oslo. Navnet betegner stykket mellom Storokrysset (ved Grefsenveien) og Sinsenkrysset (ved Trondheimsveien). Den vestre fortsettelsen heter Rolf Wickstrøms vei og den østre Dag Hammarskjølds vei.
Veien fikk navn i 1904 etter Storo (Store O) gård.
Grefsen stasjon ligger i nr. 6, og i nr. 30 er Grefsen vognhall.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Storoveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 539. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Ringerike Skytesenter

Ringerike Skytesenter ligger ved Vestre Buttentjern nær Hønefoss i Ringerike kommune. Anlegget het tidligere RISØ skytefelt og tilhørte Forsvaret i forbindelse med den tidligere militære flyplassen på Eggemoen.


== Referanser ==
Paul-Werner Hozzel

Paul-Werner Hozzel (født 16. oktober 1910 i Hamburg, død 7. januar 1997 i Karlsruhe) var en tysk Luftwaffe-pilot og militær leder i Bundeswehr.
Under andre verdenskrig ble han den 8. mai 1940 den første Stuka-piloten til å bli tildelt «Jernkorsets ridderkors». Den 14. april 1943 ble han tildelt «Jernkorsets ridderkors med eikeløv».Paul-Werner Hozzel deltok også ved den tyske invasjonen av Norge, der han blant annet var med på bombingen av Oscarsborg festning.


== Referanser ==
Kiel-Holtenau lufthavn

Kiel lufthavn (tysk: Flughafen Kiel, IATA: KEL, ICAO: EDHK) er en liten regional flyplass i Kiel i Tyskland.Flyplassen ligger ca. 8,3 km nord for sentrum i bydelen Holtenau, og er registrert som en offentlig flyplass (tysk: Verkehrslandeplatz).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Flugplatz Kiel-Holtenau – kategori av bilder, video eller lyd på Commons