Edgar Bergen

Edgar John Bergen (født 16. februar 1903 i Chicago i USA, død 30. september 1978 i Las Vegas) var en amerikansk skuespiller, komiker, buktaler og  radiopersonlighet, best kjent for sine karakterer «Charlie McCarthy» og «Mortimer Snerd». Han er også far til skuespillerinnen Candice Bergen. Han døde 30. september 1978, i Las Vegas Nevada etter nyresykdom.


== Tidlig liv ==
Bergen ble født som Edgar John Berggren i Chicago, som et av fem barn og den yngste av to sønner. Foreldrene var de svenske immigrantene Nilla Svensdotter (født Osberg) og Johan Henriksson Berggren. Han bodde på en gård i Decatur i Michigan frem til han var fire år da familien returnerte til  Sverige hvor han lærte svensk. Han lærte seg selv buktaling fra en brosjyre kalt  "The Wizard's Manual" da han var elleve, og familien reiste tilbake til Chicago. Han gikk på Lake View High School. 
Etter farens død da han akkurat var blitt 16, begynte han som lærling på et regnskapskontor. Han arbeidet også som feier, pianist og kinomaskinist. Den berømte buktaleren Harry Lester ble så imponert av Edgar at han ga tenåringen nesten daglige timer i tre måneder i de grunnleggende prinsipper av buktaling. Høsten 1919, betalte Edgar en treskjærer i Chicago,Theodore Mack 36 dollar for å skjære ut en dukke som lignet en rød-håret irsk avisgutt han kjente. Hodet plasserte han på dukken som fikk navnet Charlie McCarthy, som ble Bergens livslange følgesvenn Han hadde skapt dukken selv ved hjelp av et 20 cm langt kosteskaft som dukkens ryggrad og gummistrikker og  hyssing for kontrollere kjeve og munnens bevegelse.


== Utdanning ==
Han ble innskrevet på college ved Northwestern University hvor han gjennomgikk et forberedelseskurs for medisinstudiet for å glede sin mor. Han byttet til tale og drama men fullførte aldri noen akademisk grad.Han ga sin første offentlige forstilling i kirken Waveland Avenue Congregational Church.Han bodde like overfor den kirken. I 1965 ga han en generøs gave til kirken, et tankefullt brev og et foto av seg selv som presten hadde bedt om, og som ble stilt ut i kirkens forsamlingsal som ble dedikert Bergen. Han sløyfet bokstavene  "R" og "G" i sitt familienavn som dermed ble endret fra Berggren til Bergen på plakatene. Mellom juni 1922 og august 1925 opptrådte han hver sommer på Lyceum teater i Chicago. Bergen var interessert i flyvning og hadde sertifikat som privatpilot.


== The Charlie McCarthy Show ==
I oktober 1949 startet Bergen sitt ukentlige program på CBS, The Charlie McCarthy Show, sponset av Coca-Cola. Etter kontrakten med Coca-Cola i juni 1952, overtok Richard Hudnut, på vegne av "Lanolin Plus" (et kosmetikkfirma) serien frem til slutten på 1953–54 sesongen. I oktober 1954 sponset Kraft Foods et nytt Edgar Bergen Hour. Etter at Kraft kontrakt opphørte, fortsatte serien med ulike reklameinnslag i et 55 minutters program hver uke, frem til opphør 1. juli 1956.


== Tegneserier ==
I tillegg til sitt arbeid som buktaler var Bergen også tekstforfatter  av såkalte comic strip Han etablerte syndikatet Mortimer & Charlie, som hadde tegneserier i aviser fra juli 1939 til mai 1940, illustrert, først av Ben Batsford og så av Carl Buettner. Også Chase Craig sies å ha hatt en ukreditert rolle i tegneserien. Seriens tekstforfatter var ukjent, frem til noen av vitsene ble røpet i hans radioshow.


== Film ==

Bergen og hans  alter-ego Charlie McCarthy fikk topp omtale i flere filmer, inklusiv Technicolor extravaganza The Goldwyn Follies (1938). Samme år omtale i You Can't Cheat an Honest Man med W. C. Fields. På høyden  av sin popularitet i 1937, fikk Bergen en "æres-Oscar"(i form av en Oscarstatuett i tre) for å ha skapt Charlie McCarthy. Bergen, sammen med Charlie McCarthy og Mortimer Snerd opptrådte også vist i en film fra 1938:  Letter of Introduction.
Bergen portretterte en forlegen norsk frier som enslig skuespiller i I Remember Mama (1948), Captain China (1949) og Don't Make Waves (1967). Andre filmroller omfattet Look Who's Laughing (1941) og Here We Go Again (1942), begge med Fibber McGee og Molly. Charlie McCarthy ble vist med en US Army-uniform i Stage Door Canteen (1943) med Mortimer Snerd. Bergen og  McCarthy ble også vist i Disneys Bongo - Gøy og gammen (Fun & Fancy Fee) (1947). Han spilte senere seg selv i filmer som The Phynx (1970), Won Ton Ton, the Dog Who Saved Hollywood (1976), og The Muppet Movie (1979). Han hadde tidligere opptrådt i en ny episode av The Muppet Show, et høyt verdsatt fjernsynsprogram med bare dukker, produsert av Jim Henson, som anså Bergen som sin viktigste inspirator,  Bergen døde kort tid etter denne filmen, som var hans siste offentlige opptreden og som ble dedikert ham. I 2009 ble Bergen portrettert i en dokumentar: I'm No Dummy, iscenesatt av Bryan W. Simon.


== Opptreden i fjernsyn ==

Selv om hans regulære opptredener ikke ble omarbeidet til TV, hadde Bergen utallige opptredener i dette medium i løpet av sin karriere. I en filmet Thanksgiving-spesialsending som er betraktet som hans TV-debut, sponset av Coca-Cola på CBS i 1950, introduserte Bergen sin nye dukke, Podine Puffington. Denne dukken var høy som en virkelig kvinne, i motsetning tilbake sitt-på-fanget-dukker. Den 26. desember 1954 opptrådte Bergen i  What's My Line som en ukjent og fremmed gjest. Bergen ledet også et spørrelek-program : Do You Trust Your Wife? i 1956–57,  Han opptrådte julen 1957 i en episode av NBCs The Gisele MacKenzie Show. I 1958 Bergen med sin tolv år gamle datter,  Candice i en episode av You Bet Your Life med Groucho Marx. I 1959 i den andre episode med tittelen "Dossier" i NBCs spion series Five Fingers med David Hedison.  Den 21. mai 1959 hadde han gjesteopptreden med sin dukke, Charlie McCarthy i NBCs The Ford Show, Tennessee Ernie Ford"
Bergen fortsatte med regulære fjernsynsprogrammer gjennom 1960-tallet. Han gjorde et stunt som mystisk og ukjent i  What's My Line? i den populære Søndag natt CBS series. Hans kollega Paul Winchell var paneldeltaker i episoden. Han deltok også i NBCs intervju-program Here's Hollywood"


== Familie ==

I 1941 møtte Bergen den 19 år gamle Frances Westerman som hadde tatt eksamen ved Los Angeles High School året før. Hun var tilhører i et av Bergens radio-programmer og satt på første rad. Den 38 år gamle Bergan iakttok den unge modellens ben og spurte om han kunne få møte henne. De ble gift i Mexico 28. juni 1945, etter mange år med avstandsforelskelse. Den 9. mai 1946 fødte Frances den fremtidige skuespillerinnen Candice Bergen, hvis første opptreden var i Bergens radio-show. De ble også foreldre til film- og fjernsynsprodusent, Kris Bergen, født 12. oktober 1961. Frances ble også en vellykket skuespillerinne og deltok i flere film- og TV-programmer, bl.a i fjernsynsserien  Yancy Derringer og hadde gjesteroller i utallige andre show.  Candice Bergen minner svært meget om sin mor.


== Død ==
I september 1978 annonserte Bergen at han ville trekke seg tilbake etter 48 år i show business og sende sin bebrillede partner med topphatt til Smithsonian Institution.  Han startet sin pensjonisttilværelse i Caesar's Palace Hotel Las Vegas den 27. september med et to ukers farewellparty til show business. Han døde tre dager senere, den 30. september 1978 av nyresykdom 75 år gammel.I dag stården ikoniske trefiguren, Charlie McCarthy i Smithsonian i Washington D.C. Bergen ble begravet ved siden av sine foreldre (som er begravet under sitt virkelige etternavn,"Bergren"), ved Inglewood Park Cemetery I California. Edgar Bergens kone gjennom  33 år, Frances Westerman Bergen, døde på Cedars-Sinai Medical Center i Los Angeles, den 2. oktober  2006,  84 år gammel. Dødsårsaken er ikke kjent Hun er også begravet ved Inglewood Cemetery. I 1990 ble Bergen innlemmet i National Radio Hall of Fame. I 1991 beæret United States Postal Service ham med et 29 cent jubileumsfrimerke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Edgar Bergen på Internet Movie Database 
(sv) Edgar Bergen i Svensk Filmdatabas 
(fr) Edgar Bergen på Allociné 
(en) Edgar Bergen på AllMovie 
(en) Edgar Bergen hos Turner Classic Movies 
(en) Edgar Bergen hos The Movie Database