jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Krementsjuk-reservoaret

Krementsjuk-reservoaret (ukrainsk: Кременчуцьке водосховище – Krementsjutske Vodoskhovysjtsje) er et vannreservoar i elva Dnipro i Ukraina. Det er 149 km langt, 28 km bredt og har et areal på 2 252 km², og er det største av reservoarene langs Dnipro. Det er oppkalt etter byen Krementsjuk, og ligger i Poltava, Tsjerkasy og Kirovohrad oblast. Reservoaret ble dannet i 1959 i forbindelse med byggingen av Krementsjuk vannkraftverk.
Reservoaret er opptil 28 meter dypt, med en gjennomsnittlig dybde på seks meter. Det totale vannvolumet er 13,5 km³.
Foruten kraftproduksjonen brukes det også til irrigasjon, flomkontroll, fiske og transport. De viktigste havnene ved innsjøen er Tsjerkasy og Svitlovodsk. Elva Sula renner inn i reservoaret, og danner et delta med tallrike øyer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kremenchuk Reservoir – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Topografisk kart (1:100 000) som vise demningen som danner reservoaret (russisk)
Laurent Binet

Laurent Binet (født 19. juli 1972 i Paris) er en fransk forfatter.
For sin romandebut HhhH - eller Slakteren fra Praha fikk han i 2010 prisen Prix Concourt du Premier Roman. Bokas tema tar utgangspunkt i likvidasjonen av nazilederen Reinhard Heydrich i 1942. Romanen er oversatt til mer enn 20 språk.
Binet er sønn av en historiker, født i Paris, og tok eksamen ved Universitetet i Paris med en grad i litteratur. Han underviser i fransk i forstad i Paris og er også ved Université Paris-VIII (Universitetet i Saint-Denis).
I august 2012 utga Binet Rien ne se passe comme prévu («Ingenting går som planlagt»), en fortelling bak teppet for den suksessfulle presidentkampanjen til François Hollande, som Binet vitne til mens han var en del av kampanjestaben til Hollande.


== Bibliografi ==


=== Utgivelser på fransk ===
Forces et faiblesses de nos muqueuses, Le Manuscrit, Paris, 2001
La Vie professionnelle de Laurent B., Little Big Man, Paris, 2004
HHhH, Grasset, Paris, 2010
Rien ne se passe comme prévu, Grasset, Paris, 2012
La septième fonction du langage, Paris 2015


=== Utgivelser på norsk ===
HhhH - eller Slakteren fra Praha (Oversatt av Marte Gresvik), Gyldendal, 2012
Språkets syvende funksjon (oversatt  av Tom Lotherington), Gyldendal 2016


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Laurent Binet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Laurent Binet på Internet Movie Database 
(en) Laurent Binet hos The Movie Database 
(no) Presentasjon på Gyldendal Norsk Forlags nettsider
Majdan Nezalezjnosti

Majdan Nezalezjnosti (ukrainsk: Майдан Незалежності; norsk: Uavhengighetsplassen) er den viktigste plassen i sentrum av Ukrainas hovedstad Kyiv. Den befinner seg langs hovedgata Khresjtsjatyk i Sjevtsjenko raion. Plassen har hatt mange navn, men blir ofte omtalt bare som Majdan.


== Historie ==
Det nåværende Majdans historie går tilbake til midten av 1800-tallet, da Kyivs første steinbygning ble bygd her. Til å begynne med var plassens navn Khresjtsjatytska plosjtsja (Khresjtsjatykplassen). Fra 1871 het plassen Dumska posjtsja (Dumaplassen), ettersom Dumaen, byens lovgivende forsamling, lå her. Etter oktoberrevolusjonen fikk plassen navnet Radjanska plosjtsja (Sovjetunionens plass), og fra 1935 Plosjtsja Kalinina (Kalininplassen) (etter Mikhail Ivanovitsj Kalinin).
De tyske okkupanter som inntok byen den 19. september 1941 og holdt Kyiv til 6. november 1943 kalte den Platz des 19. Septembers (19. septembers plass). Både plassen og det meste av Kyiv ble rasert under Annen verdenskrig. Også Dumaen ble sterkt skadet, og ble etterpå ikke gjenreist.
Plassen ble deretter ombygd i tidens sovjetiske stil, i 1977, til 60-årsdagen for oktoberrevolusjonen ble det bygd et Minnesmerke for den store sovjetiske oktoberrevolusjon på sørsiden av plassen. Men etter Sovjetunionens sammenbrudd i 1991 ble minnesmerket fjernet.
Fra 1977 til 1991 het plassen Plosjtsja Zjovtnevoji revolutsiji (Oktoberrevolusjonens plass). Til tiårsdagen for Ukrainas uavhengighet i 2001 ble plassen grunnleggende ombygd.Siden begynnelsen av 1800-tallet har den også blitt brukt til feiringer og arrangementer, så vel som politiske demonstrasjoner. Den var blant annet sentrum for demonstrasjonene under «granittrevolusjonen» i 1989, «Ukraina uten Kutsjma» i 2001, oransjerevolusjonen i 2004 og euromajdan i 2014.


== Fotogalleri ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Maidan Nezalezhnosti – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
NM i friidrett 1957

Norgesmesterskapet i friidrett 1957 bestod av flere arrangementer som i 1957 kåret norgesmestere i friidrettsøvelsene.
Hovedmesterskapet ble arrangert på Krohnsminde Idrettsplass i Bergen 16.–18. august. 
Arrangører var Bergen Friidrettskrets og Hordaland Friidrettskrets.Kongepokalvinnere ble Ernst Larsen og Reidun Buer.Følgende øvelser ble arrangert utenfor hovedmesterskapet:

NM i hopp uten tilløp 1957 – Bergen 24. februar
Stafetter – Moss 29. september
NM i mangekamp 1957 – Odda 23. juni og Mo i Rana 10.–11. august
25 km landeveisløp – Kongsberg 23. juni
Maraton – Våler i Solør 3. august
Terrengløp – Trondheim 5. mai (3 km) og Sarpsborg 5. mai (8 km)
Skogsløp – Oslo 13. oktober


== Kvinner ==


=== 100 meter ===


=== 200 meter ===


=== 800 meter ===


=== 80 meter hekk ===


=== 4 x 100 meter stafett ===


=== Lengdehopp ===


=== Høydehopp ===


=== Kulestøt ===


=== Diskos ===


=== Spydkast ===


== Menn ==


=== 100 meter ===


=== 200 meter ===


=== 400 meter ===


=== 800 meter ===


=== 1500 meter ===


=== 5000 meter ===


=== 10000 meter ===


=== 25 km landeveisløp ===


=== Maraton ===


=== 3 km terrengløp ===


=== 8 km terrengløp ===


=== Skogsløp ===


=== 110 meter hekk ===


=== 400 meter hekk ===


=== 3000 meter hinder ===


=== 4 x 100 meter stafett ===


=== 4 x 400 meter stafett ===


=== 4 x 1500 meter stafett ===


=== 1000 meter stafett ===


=== Lengdehopp ===


=== Høydehopp ===


=== Tresteg ===


=== Stavsprang ===


=== Kulestøt ===


=== Diskos ===


=== Spydkast ===


=== Sleggekast ===


== Referanser ==


== Kilder ==
friidrett.no: Norske mesterskap
Aage Møst (red.): Raskest, høyest, lengst i 100 år: norsk friidrett 1896-1996. Norges Friidrettsforbund, 1995. ISBN 8200225917.
Einar Munthe-Kaas (red.) Sportsrevy 1957, s. 329-33. Norsk Faglitteratur.
friidrett.no: Årsstatistikk kvinner 1957
Røyrhus

Røyrhus er en liten utkant av bygda Hellesylt i Stranda kommune i Møre og Romsdal. Det bor kun 13 fastboende der. Landskapet er preget av grønne marker, siden det tradisjonelt har blitt drevet med jordbruk der i århundrer. Det blir plantet gras der, som blir brukt til fôr til dyra på gårdane. Når man kommer inn i dalen, blir den dominert av et stort fjell med navnet Røyrhusnebba. Det er en del av grensa mellom Sogn og Fjordane og Møre og Romsdal. I den ene enden munner dalen ut i Langedalen, og i den andre enden splitter den i to daler med navn Tverrdalen og Shielledalen.
Bergstø kraftverk

Bergstø kraftverk er et vannkraftverk i Etne kommune i Vestland.
Det er elvekraftverk som utnytter et fall på 240 meter i Stølselva.
Kraftverket har en peltonturbin på 2,9 MW. Årsproduksjon er 9 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Småkraft AS
Slettaelva skole

Slettaelva skole er en norsk offentlig barneskole som ligger i Slettaelva bydel på Kvaløya i Tromsø kommune. Skolen ble etablert i 1989. Slettaelva skole hadde 170 elever i starten av skoleåret 2013/2014.Fra og med høsten 2019 ledes skolen av rektor Ann-Sissel Westgård.


== Historie ==
Slettaelva skole ble startet opp i 1989 i lokalene til A/L Slettaelva Grendehus etter initiativ fra foreldrene i området. Da var det bare 1.–3. klasse der, og først i 1995 ble skolen en full barneskole med to klasser for hvert klassetrinn. Gymsal og skolekjøkken m.m. var på plass i 1998. Rundt 2000 hadde skolen litt under 300 elever fra bydelen, og var den største skolen på Kvaløya. Senere har elevtallet gått ned, og høsten 2013 begynte skolen på et nytt skoleår med 170 elever.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Slettaelva skole
Filip Šovagović

Filip Šovagović (født 13. september 1966) er en kroatisk skuespiller. Han er kjent for sin hovedrolle som Cera i krigsfilmen Ingenmannsland.


== Eksterne lenker ==
(en) Filip Šovagović på Internet Movie Database 
(sv) Filip Šovagović i Svensk Filmdatabas 
(da) Filip Šovagović på Filmdatabasen 
(da) Filip Šovagović på Scope 
(fr) Filip Šovagović på Allociné 
(en) Filip Šovagović på AllMovie 
(en) Filip Šovagović hos The Movie Database
Adolfo Bioy Casares

Alfonso Bioy Casares (født 15. september 1914 i Buenos Aires, død 8. mars 1999 samme sted) var en argentinsk forfatter.
Bioy Casares debuterte som 15-åring med novellesamlingen Prólogo, som hans far for egen regning bekostet trykkingen av - i 300 eksemplar. Hans første roman, La invención de Morel (Morels oppfinnelse), kom ut i 1940, og er det verket han er mest kjent for. I 1940 giftet han seg også med forfatteren Silvina Ocampo (1903–1994), som han skrev Los que aman, odian i sammen med.
Han ga ut en rekke romaner, novellesamlinger og dagbøker. Flere av hans verk har blitt filmatisert. 
Under pseudonymet «H. Bustos Domecq» skrev han sammen med Jorge Luis Borges.


== Bibliografi ==


=== Originalutgivelser ===


==== Romaner ====
1945 - Plan de evasión
1954 - El sueño de los héroes
1969 - Diario de la guerra del cerdo
1973 - Dormir al Sol
1985 - La aventura de un fotógrafo en La Plata
1993 - Un campeón desparejo
1998 - De un mundo a otro


==== Novellsamlinger ====
1929 - Prólogo
1933 - 17 disparos contra lo por venir
1936 - La estatua casera
1937 - Luis Greve, muerto
1949 - Las vísperas de Fausto
1956 - Historia prodigiosa
1959 - Guirnalda con amores
1962 - El lado de la sombra
1967 - El gran serafín
1978 - El héroe de las mujeres
1986 - Historias desaforadas
1990 - La muñeca rusa
1997 - Una magia modesta


==== Med Jorge Luis Borges ====
1942 - Seis problemas para don Isidro Parodi
1946 - Dos fantasías memorables
1946 - Un modelo para la muerte
1960 - Libro del Cielo y del Infierno
1967 - Crónicas de Bustos Domecq
1977 - Nuevos cuentos de Bustos Domecq


==== Med Silvina Ocampo ====
1946 - Los que aman, odian


=== Utgivelser på norsk ===
Morels oppfinnelse (Oversatt av Christian Rugstad), Gyldendal 2010


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Adolfo Bioy Casares – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Adolfo Bioy Casares på Internet Movie Database 
(fr) Adolfo Bioy Casares på Allociné 
(en) Adolfo Bioy Casares på AllMovie 
(en) Adolfo Bioy Casares hos The Movie Database 
(no) Presentasjon på Gyldendal Norsk Forlags nettsider
Blådalselva kraftverk

Blådalselva kraftverk er et vannkraftverk i Masfjorden kommune i Vestland.
Kraftverket sto ferdig i 2010, og utnytter fallet på 246 meter mellom Blådalsvannet og Kvingedalsvatnet.
Det har en peltonturbin på 2,7 MW. Årsproduksjon er 6,4 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Småkraft AS
Yasmin Fahimi

Yasmin Fahimi (født 25. desember 1967 i Hannover) er en tysk kjemiker og politiker i SPD. Hun var fra 2014 til 2015 generalsekretær for sitt parti. Fra 2017 til 2021 var hun medlem av Forbundsdagen. I mai 2022 ble hun valgt til styreleder i Deutscher Gewerkschaftsbund, som den første kvinne i dette vervet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Yasmin Fahimi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
NM i friidrett 1956

Norgesmesterskapet i friidrett 1956 bestod av flere arrangementer som i 1956 kåret norgesmestere i friidrettsøvelsene.
Hovedmesterskapet ble arrangert på Stavanger stadion i Stavanger 17.–19. august. 
Arrangør var Rogaland Friidrettskrets.Kongepokalvinnere ble Sverre Strandli og Reidun Buer.Følgende øvelser ble arrangert utenfor hovedmesterskapet:

NM i hopp uten tilløp 1956 – Moss 26. februar
Trekamp (kvinner) og femkamp (menn) – Bergen 24. juni
Femkamp (kvinner), tikamp (menn) og stafetter – Hønefoss 22.–23. september
25 km landeveisløp – Bryne 17. juni
Maraton – Sandvika 7. oktober
Terrengløp – Tingvoll 6. mai (3 km) og Bærum 6. mai (8 km)
Skogsløp – Eidsvoll 21. oktober


== Kvinner ==


=== 60 meter ===


=== 100 meter ===


=== 200 meter ===


=== 800 meter ===


=== 80 meter hekk ===


=== 4 x 100 meter stafett ===


=== Lengdehopp ===


=== Høydehopp ===


=== Kulestøt ===


=== Diskos ===


=== Spydkast ===


=== Slengball ===


== Menn ==


=== 100 meter ===


=== 200 meter ===


=== 400 meter ===


=== 800 meter ===


=== 1500 meter ===


=== 5000 meter ===


=== 10000 meter ===


=== 25 km landeveisløp ===


=== Maraton ===


=== 3 km terrengløp ===


=== 8 km terrengløp ===


=== Skogsløp ===


=== 110 meter hekk ===


=== 400 meter hekk ===


=== 3000 meter hinder ===


=== 4 x 100 meter stafett ===


=== 4 x 400 meter stafett ===


=== 4 x 1500 meter stafett ===


=== 1000 meter stafett ===


=== Lengdehopp ===


=== Høydehopp ===


=== Tresteg ===


=== Stavsprang ===


=== Kulestøt ===


=== Diskos ===


=== Spydkast ===


=== Sleggekast ===


== Referanser ==


== Kilder ==
friidrett.no: Norske mesterskap
Aage Møst (red.): Raskest, høyest, lengst i 100 år: norsk friidrett 1896-1996. Norges Friidrettsforbund, 1995. ISBN 8200225917.
Einar Munthe-Kaas (red.) Sportsrevy 1956, s. 312-22. Norsk Faglitteratur.
friidrett.no: Årsstatistikk kvinner 1956
Firouz Gaïni

Firouz Gaïni (født 1972) er en færøysk sosialantropolog.
Han har færøysk mor og iransk far, og vokste opp i Norge og på Færøyene. Firouz Gaïni er bror av lyriker og skuespiller Sigri Mitra Gaïni, dattersønn av politiker og advokat Sigurð Joensen og journalist Sigrið av Skarði Joensen samt oldebarn av rektor Símun av Skarði.Gaïni er cand.mag. i sosialantropologi fra Universitetet i Oslo fra 1996 og cand.scient.anth. i antropologi fra Københavns Universitet fra 1999, og tok doktorgrad i sosialantropologi ved Fróðskaparsetur Føroya i 2007. Han har gjort feltarbeid i det sørlige Frankrike og på Færøyene, og særlig forsket på barne- og ungdomskultur, kulturell identitet, fritidsaktiviteter, utdannelse og maskulinitet. Gaïni var forsker ved Fróðskaparsetur Føroya 2001–2007, lærer i samfunnsfag ved Føroya Studentaskúli og HF-skeið 2007–2008 og timelærer ved Føroya Læraraskúli 2006–2011. I 2011 ble han lektor i antropologi og samfunnskunnskap ved Fróðskaparsetur Føroya. Fra 2012-15 var han engasjert i tre år som postdoktor ved Norsk senter for barneforskning ved NTNU.
Gaïni var formann i Føroya Fróðskaparfelag 2010–2012 og formann i Amnesty Internationals avdeling på Færøyene 2007–2009.


== Bibliografi ==
Gaïni, Firouz (2013). Lessons of Islands. Place and Identity in the Faroe Islands (engelsk). Faroe University Press. ISBN 978-99918-65-51-5. 
Gaïni, Firouz (red.) (2011). Among the Islanders of the North. An Anthropology of the Faroe Islands (engelsk). Faroe University Press. ISBN 978-99918-65-34-8. 
Gaïni, Firouz (2008). Miðlar, mentan og seinmodernitetur. Ein antropologisk lýsing av føroyskum ungdómi (færøysk). Faroe University Press. ISBN 978-99918-65-19-5. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Firouz Gaïni – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Firouz Gaïni» (færøysk). Fróðskaparsetur Føroya. Arkivert fra originalen 2. februar 2014. 
«Firouz Gaïni» (norsk). NTNU.
Fyrst Igor

Fyrst Igor (russisk: Князь Игорь, Knjaz Igor) er en opera i prolog og tre akter (opprinnelig var det fire akter) med musikk og tekst av Aleksandr Borodin. Librettoen bygger på den middelalderske krøniken Om Igors hærtog.


== Historie ==
Operaen kan ses som en av Borodins mest karakteristiske komposisjoner. Her vever han romantiske melodier med ildfulle orientalske rytmer, eksempelvis de ofte spilte polovetiske dansene. Borodin skrev selv librettoen, som i dag betraktes som et mesterverk i seg selv. Komponisten var ikke ferdig med operaen ved sin død 1887, så den ble ferdigstilt av Nikolaj Rimskij-Korsakov og Aleksandr Glazunov. De sistnevnte komponerte hele overtyren. Fyrst Igor har opp igjennom årene blitt omarbeidet i forskjellige versjoner. Valerij Gergiev har redigert aktene for å få en bedre dramaturgi.
Verket hadde urpremiere i St. Petersburg den 4. november 1890.


== Litteratur ==
Rimsky-Korsakov, N. (1923) Chronicle of My Musical Life, oversatt til engelsk av J. A. Joffe, New York: Knopf


== Eksterne lenker ==
(en) Prince Igor – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Prince Igor: Fritt tilgjengelige noter i International Music Score Library Project.
Synopsis og libretto, italiensk og engelsk, 1915. Open Library.
Fürst Igor, opera-guide.ch
Libretto på russisk origingalspråk, libretto-oper.ru
Verkdata med diskografi, operone.de
Aktuelle oppsettinger, operabase.com
Melitopol

Melitopol (ukrainsk og russisk: Мелітополь) er en by i Zaporizjzja oblast sørøst i Ukraina. Den ligger ved elva Molotsjna som renner øst i byen og ut i Molotsjnyi-limanen. 
Melitopol ligger sørøst i Ukraina ved E58 og E105. 


== Historie ==
I middelalderen var det en liten aul kalt Kyzyl-Yar der den moderne Melitopol ble grunnlagt. I juli 1769 bygde russiske kommandanter en redutt. I 1784 ønsket Katarina II å opprette en provins i landområdet som hun hadde vunnet tilbale og det ble grunnlagt en by det samme året nær redutten ved Molotsjna. I 1816 fikk bosetningen status som sloboda og het Novoalekandrovka. I 1842 fikk den bystatus.


== Russlands invasjon av Ukraina ==
Som en del av Russlands invasjon av Ukraina 2022 ble Melitopol angrepet av russiske styrker 25. februar og ble erobret 1. mars.  Ordføreren Ivan Fedorov oppfordret befolkningen til å ikke samarbeide med okkupasjonsmakten.  Innbyggere demonstrerte i gatene mot okkupasjonen.   11. mars ble Fedorov bortført av russiske militære, og løslatt 5 dager senere som en del av en fangeutveksling. I mellomtiden hadde russiske styrker forsøkt å plassere Galina Danilchenko som fungerende ordfører.  Byrådet i Melitopol erklærte at dette var et forsøk på å lage en ulovlige okkupasjonsadministrasjon. 23. mars rapporterte ordfører Fedorov at byen hadde problemer med mat, medisiner og drivstoff, og at russiske militære konfiskerte selskaper, undertrykte befolkningen, og holdt flere journalister fanget.Motstandsbevegelsen mot den russiske okkupasjonen og undertrykkelsen har gjennomført flere aksjoner.  Et pansertog ble avsporet.  En bro som ble brukt til å frakte forsyninger til russiske tropper, ble sprengt.Ordfører Ivan Fedorov har hevdet at russerne har kidnappet mer enn 500 personer i Melitopol og holdt dem fanget fra dager til uker.   Han har også hevdet at varer importert fra Krym til de okkuperte områdene koster tre til fire ganger så mye som varer i frie ukrainske områder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) Melitopol – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Melitopol guidebok
Sleggveien

Sleggveien er en gate i bergstaden Røros som ligger mellom Hitterelva og Slegghaugan. I Sleggveien ligger en rekke fredete bygninger som opprinnelig ble bebodd av håndverkere, tatere og løsarbeidere. Siden 1950 har det ikke vært fastboende i noen av husene.

		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sleggveien – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
NM i friidrett 1955

Norgesmesterskapet i friidrett 1955 bestod av flere arrangementer som i 1955 kåret norgesmestere i friidrettsøvelsene.
Hovedmesterskapet ble arrangert på Bislett stadion i Oslo 12.–14. august.
Arrangører var Norges Friidrettsforbund og Oslo Friidrettskrets.Kongepokalvinnere ble Bjørn Thorkildsen og Reidun Buer.Følgende øvelser ble arrangert utenfor hovedmesterskapet:

NM i hopp uten tilløp 1955 – Bergen 27. februar
Trekamp (kvinner) og femkamp (menn) – Skatval 26. juni
Femkamp (kvinner), tikamp (menn) og stafetter – Kristiansand 30.–31. juli
25 km landeveisløp – Trondheim 12. juni
Maraton – Lunde i Telemark 31. juli
Terrengløp – Oslo 8. mai (3 km) og Drammen 8. mai (8 km)
Skogsløp – Hokkåsen 9. oktober


== Kvinner ==


=== 60 meter ===


=== 100 meter ===


=== 200 meter ===


=== 80 meter hekk ===


=== 4 x 100 meter stafett ===


=== Lengdehopp ===


=== Høydehopp ===


=== Kulestøt ===


=== Diskos ===


=== Spydkast ===


=== Slengball ===


== Menn ==


=== 100 meter ===


=== 200 meter ===


=== 400 meter ===


=== 800 meter ===


=== 1500 meter ===


=== 5000 meter ===


=== 10000 meter ===


=== 25 km landeveisløp ===


=== Maraton ===


=== 3 km terrengløp ===


=== 8 km terrengløp ===


=== Skogsløp ===


=== 110 meter hekk ===


=== 400 meter hekk ===


=== 3000 meter hinder ===


=== 4 x 100 meter stafett ===


=== 4 x 400 meter stafett ===


=== 4 x 1500 meter stafett ===


=== 1000 meter stafett ===


=== Lengdehopp ===


=== Høydehopp ===


=== Tresteg ===


=== Stavsprang ===


=== Kulestøt ===


=== Diskos ===


=== Spydkast ===


=== Sleggekast ===


== Referanser ==


== Kilder ==
friidrett.no: Norske mesterskap
Aage Møst (red.): Raskest, høyest, lengst i 100 år: norsk friidrett 1896-1996. Norges Friidrettsforbund, 1995. ISBN 8200225917.
NM i friidrett 1954

Norgesmesterskapet i friidrett 1954 bestod av flere arrangementer som i 1954 kåret norgesmestere i friidrettsøvelsene.
Hovedmesterskapet ble arrangert på Sarpsborg stadion i Sarpsborg 13.–15. august.
Arrangører var Østfold Friidrettskrets og Sarpsborg IL.Kongepokalvinnere ble Audun Boysen og Anne Lise Thoresen.Følgende øvelser ble arrangert utenfor hovedmesterskapet:

NM i hopp uten tilløp 1954 – Oslo 28. mars
Trekamp (kvinner) og femkamp (menn) – Lillehammer 20. juni
Femkamp (kvinner), tikamp (menn) og stafetter – Larvik 24.–25. juli
25 km landeveisløp – Trondheim 20. juni
Maraton – Våler i Solør 25. juli
Terrengløp – Fåberg 2. mai (3 km) og Tresfjord 2. mai (8 km)
Skogsløp – Mjøndalen 10. oktober


== Kvinner ==


=== 60 meter ===


=== 100 meter ===


=== 200 meter ===


=== 80 meter hekk ===


=== 4 x 100 meter stafett ===


=== Lengdehopp ===


=== Høydehopp ===


=== Kulestøt ===


=== Diskos ===


=== Spydkast ===


=== Slengball ===


== Menn ==


=== 100 meter ===


=== 200 meter ===


=== 400 meter ===

Norsk rekord


=== 800 meter ===


=== 1500 meter ===


=== 5000 meter ===


=== 10000 meter ===


=== 25 km landeveisløp ===


=== Maraton ===


=== 3 km terrengløp ===


=== 8 km terrengløp ===


=== Skogsløp ===


=== 110 meter hekk ===


=== 400 meter hekk ===


=== 3000 meter hinder ===


=== 4 x 100 meter stafett ===


=== 4 x 400 meter stafett ===


=== 4 x 1500 meter stafett ===


=== 1000 meter stafett ===


=== Lengdehopp ===


=== Høydehopp ===


=== Tresteg ===


=== Stavsprang ===


=== Kulestøt ===


=== Diskos ===


=== Spydkast ===


=== Sleggekast ===


== Referanser ==


== Kilder ==
friidrett.no: Norske mesterskap
Aage Møst (red.): Raskest, høyest, lengst i 100 år: norsk friidrett 1896-1996. Norges Friidrettsforbund, 1995. ISBN 8200225917.
Mahmoud Namdjou

Mahmoud Namdjou (iransk: محمود نامجو; født 22. september 1918 i Rasht, død 21. januar 1989 i Teheran) var en iransk vektløfter som deltok i de olympiske leker 1948 i London, 1952 i Helsingfors og 1956 i Melbourne.
Namdjou vant en olympisk sølvmedalje i vektløfting under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han kom på andreplass i den letteste vektklassen, bantamvekt, opp til 56 kg, bak Ivan Udodov fra Sovjetunionen. Namdjou løftet sammenlagt 307,5 kg, 7,5 kg mindre enn gullmedaljevinneren.


== OL-medaljer ==
1952  Helsingfors -  Sølv i vektløfting, bantamvekt (56 kg)  Iran
1956  Melbourne -  Bronse i vektløfting, bantamvekt (56 kg)  Iran


== Eksterne lenker ==
(en) Mahmoud Namdjou – Olympedia 
(en) Mahmoud Namdjou – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Mahmoud Namdjou – databaseOlympics.com (arkivert)