Düsseldorfskolen

Det kunsthistoriske begrepet Düsseldorfskolen refererer til en gruppe malere, spesielt på 1800-tallet, eller mer presist, fra 1819 til 1918, som hadde studert ved eller privat hos lærere fra Kunstakademiet i Düsseldorf, eller virket i miljøet rundt akademiet.De første lederne av akademiet, Peter von Kornelius og Wilhelm von Schadow, preget skolens nære tilknytning til den nasarenske bevegelse og klassisismen. Temaene i det klassiske sjangerhierarkiet inkluderer mytologi, kristendom, viktige historiske emner, så vel som landskapsmaleri. Romantikken spredte seg raskt i Tyskland og gjorde sin inntreden i akademiet. Under innflytelse av marsrevolusjonen i Tyskland i 1848, utvidet snart akademiets repertoar og dets kunstneriske miljø seg i romantisk bredde og i videre strømninger, slik at en realistisk, samfunnskritisk tilnærming til kunst, så vel som landskaps- og sjangermaleri fikk mer plass og betydning. Blant malerskolens tema og stilarter, spilte historiemaleri, landskap, genre og stilleben i alle fasetter, en bestemmende rolle for den borgerlige kunsten i det 19. århundret.Ved anmeldelser, publikasjoner og utstillinger; gjennom formidling av verk på det internasjonale kunstmarkedet, spesielt til London, Amsterdam, Brussel, Paris, Chicago og New York; gjennom reiser, vide vennskapskretser og familiebånd; så vel som ved hovedpersonenes pedagogiske og profesjonelle karrierer, fikk Düsseldorfskolen vidtrekkende betydning, spesielt i perioden mellom 1830 og 1870, men også i de senere tiårene av 1800-tallet. Over store deler av verden ga malerne som var utdannet i Düsseldorf videre sine kunstneriske teknikker, øvelser, undervisningsmetoder, motiver, tema og diskurser i andre kunstakademier og i ulike kunstnerkolonier. Spesielt var landskaps- og sjangermaleriet som ble dyrket ved skolen i mange år ledende og retningsgivende.På 1840-tallet startet tilstrømningen fra Norden, og særlig fra Norge. Adolph Tidemand var første nordmann da han startet studiene sine der i 1837. Allerede som 16-åring, i 1841, kom Hans Gude til Düsseldorf. Her fikk han privatundervisning i ett år før han ble tatt opp ved akademiet. Senere fulgte blant andre August Cappelen (1845), Erik Bodom (1848), Lars Hertervig (usikkert, muligens 1852), Peter Nicolai Arbo (1852), Sophus Jacobsen (1853), Olaf Isaachsen (1854), Anders Askevold (1855) og Amaldus Nielsen (1857).


== Kunstverk, kronologisk (utvalg) ==

		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Kunstnere (utvalg) ==


=== Norske ===
Adolph Tidemand (1814–1876)
Hans Gude (1825–1903)
August Cappelen (1827–1852)
Erik Bodom (1829–1879)
Lars Hertervig (1830–1902)
Peter Nicolai Arbo (1831–1892)
Sophus Jacobsen (1833–1912)
Anders Askevold (1834–1900)
Olaf Isaachsen (1835–1893)
Johan Martin Nielssen (1835–1912)
Amaldus Nielsen (1838–1932)
Georg Anton Rasmussen (1842-1914)
Adelsteen Normann (1848-1918)
Ludvig Skramstad (1855–1912)


=== Andre nasjoner ===
Wilhelm von Schadow (1788–1862)
Peter von Cornelius (1783–1867)
Carl Friedrich Lessing (1808–1880)
Andreas Achenbach (1815–1910)
Emanuel Leutze (1816–1868)
Arnold Böcklin (1827–1901)
Oswald Achenbach (1827–1905)
Anselm Feuerbach (1829–1880)
Albert Bierstadt (1830–1902)


== Se også ==
Kunstakademie Düsseldorf


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bettina Baumgärten (red.): Die Düsseldorfer Malerschule 1819–1918. Utstillingskatalog, 2 bind. Michael Imhof Verlag, Petersberg 2011
Hans Paffrath: Meisterwerke der Düsseldorfer Malerschule 1819–1918. Droste, Düsseldorf 1995
Ekkehard Mai: Die Düsseldorfer Kunstakademie im 19. Jahrhundert – Cornelius, Schadow und die Folgen. I: Gerhard Kurz (red.): Düsseldorf in der deutschen Geistesgeschichte (1750–1850. Schwann, Düsseldorf 1984
Magne Malmanger: Düsseldorfskolen i norsk maleri. I: Knut Berg (red.): Norges kunsthistorie, bd. 4: Det unge Norge. Gyldendal Norsk Forlag, Oslo 1981