jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Vise for gærne jinter

«Vise for gærne jinter», også kalt «Med sukker på» og «Oppå Lauvåsen», er en norsk vise der teksten ble skrevet av Alf Prøysen i 1960. Den er best kjent med Egil Monn-Iversens melodi fra 1974. Visa beskriver hvordan prioriteringene i livet endrer seg, fra først å handle om jordbær, til så å finne kjærligheten og til slutt om å se tilbake på minnene og livet som har vært.
Visa sto første gang på trykk som dikt i Arbeiderbladet 13. august 1960, men da under tittelen «Med sukker på». 10. august 1968 dukker tittelen «Vise for gærne jinter» opp, denne gangen også trykt i Arbeiderbladet.Egil Monn-Iversens melodi til visa ble skrevet til forestillingen Kjæm du i kveld? på Det norske teatret i 1974 Diktet hadde blitt tonesatt før Monn-Iversen, men melodiene er brukt i mindre grad: Per Hommelhaugs tonesetting ble brukt på plate i 1974, mens Bjarne Amdahls opprinnelige, men lenge bortglemte masurka til diktet har blitt innspilt med Elin Prøysen. Amdahls musikk eksisterer også i et radioopptak fra 1963 med Prøysen selv.Visa med Egil Monn-Iversens melodi dukker første gang opp på plate i 1979, da i en instrumentalversjon med pianisten Kari Stokke. Senere har sangen blitt innspilt og fremført av en rekke artister, deriblant Nora Brockstedt, Maj Britt Andersen, Heidi Gjermundsen Broch, Anne Lise Gjøstøl, Birgitte Grimstad, Liv Ullmann, Britt Langlie og Ingrid Bjørnov. Monn-Iversens tonesetting har også blitt brukt både med og uten Prøysens tekst som kjenningsmelodi i reklame for Nora jordbærsyltetøy.


== Plateutgivelser (i utvalg) ==
Med Egil Monn-Iversens melodi:

1979: Kari Stokke - Kari Stokke på Octave (OCLP 05) 
1993: Nora Brockstedt ‎– Alf Prøysen Tolket Av Nora Brockstedt på Jante Produksjoner ‎(DC 100-4)
1990: Mari Maurstad og Kari Stokke - Vise for gærne jinter (album oppkalt etter denne låta) på Benoni ‎(BCD 18001)
1993: Nora Brockstedt ‎– Alf Prøysen Tolket Av Nora Brockstedt på Jante Produksjoner ‎(DC 100-4)
2004: Maj Britt Andersen ‎– Dørstokken Heme på Grappa ‎(GRCD 4206)
2011: Heidi Gjermundsen Broch - Blåøyd jævel på Sweet Morning Records 


== Referanser ==
Etnogenese

Etnogenese er en prosess hvor en gruppe mennesker begynner å oppfatte seg selv som en særskilt etnisk gruppe, og/eller så begynner de å bli oppfattet som en egen etnisk gruppe av andre grupper omkring dem.


== Etymologi ==
Ordet etnogenese er sammensatt av det greske ordet ethnos, ἔθνος, som betyr «gruppe av mennesker» eller «nasjon», og genesis, γένεσις, «opprinnelse», eller «fødsel».


== Se også ==
Nasjon
Nasjonalstat
Folk
Stamme
Etnisitet
Kultur


== Referanser ==
Markus Bailey

Markus Bailey (født 6. oktober 1992) er en norsk programleder innenfor fjernsyn.


== Biografi ==
Bailey startet på skuespillerutdanning ved Nordisk institutt for scene og studio, NISS og begynte deretter å jobbe i NRKs Barne-TV. I 2014 fikk han rollen som årets BlimE-ambassadør i NRKs anti-mobbekampanje.
I 2015 var Bailey deltaker i TV 2s Mitt Dansecrew  hvor han til slutt havnet på 5.-plass. Bailey jobbet også som backstagereporter i The Voice. Bailey var i 2015 Madcon - Don't Worry musikkvideo.I 2016 var Bailey deltaker i 4-stjerners middag, og samme år var han programleder for i Idol, og ledet åpningsshowet under Norway Cup. Høsten 2016 deltok Bailey i dansekonkurransen Skal vi danse, hvor han ble nummert to sammen med dansepartner Mai Mentzoni. Han deltok i 5. sesong av Farmen kjendis og ble utslått i uke 3 som var første uke han var på gården etter at han kom inn som utfordrer.Bailey spilte General Rævføkkingsnaken i musikalen Book of Mormon på Det Norske Teateret, som hadde premiere høsten 2017.I 2018 fikk han jobb som programleder i Ballbingen på TV 2.I 2020 var Bailey deltaker i Maskorama som «Elgen», hvor han kom på en andreplass bak «Trollet» som var Ulrikke Brandstorp.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Markus Bailey på Internet Movie Database
Pierre Hyacinthe Azaïs

Pierre Hyacinthe Azaïs (født 1. mars 1766 i Sorèze i departementet Tarn i Frankrike, død 22. januar 1845 i Paris) var en fransk filosof.
Azaïs var lærer og en tid biblioteksinspektør, og tol varmt parti for Napoleon I. Bemerkelsesverdige blant Azaïs utgitte arbeider er Des compensations dans les destinées humaines (1808; tredje opplag i 3 bind 1846) og Système universel (8 bind, 1810--12), hvori han fremstiller en ny filosofisk verdensforklaring, bygd på «kompensasjonenes» lov. 
Ifølge hans teori drives ethvert vesen av en iboende ekspansjonskraft til å i uendelighet å utstrekke seg, men denne kraft begrenses av alle andre veseners ekspansjon. Ut av denne morsetning oppstår to virkemasser, utvidelsens og sammentrykningens, som i henhod til forholdenes natur nøye oppveier hverandre, og derigjennom avstedkommer likevekten i verden. 
Azaïs idéer vakte ingen større gjenklang.


== Referanser ==


== Kilder ==
Azaïs, Pierre Hyacinthe i Nordisk familjebok (2. utgave, 1904)
Falx

Falx var en klasse av kniver, sverd og stangvåpen som ble benyttet av de dakiske stammene, i dagens Romania og Moldova. Våpnenen hadde et krumt blad av jern, med eggen på den konvekse siden (innsiden) av bladet slik som en lauekniv. Falxene ble særlig benyttet da Dakia ble erobret og omformet til en romersk provins i 106 under en lang, hard krig.


== Varianter og bruk ==
I motsetning til andre folkeslag romerne kjempet mot hadde dakerne god tilgang på jern, og dette sverdliknende våpenet var vanlig blant dakiske krigere. Derved mistet de romerske troppene en av sine fremste fordeler: Overlegne våpen.  Falxen lignet en sigd og kom i to varianter. En var kort og laget for én hånd, den andre var lengre og måtte brukes med begge hendene. Den korteste ble kalt sica på dakisk. Den lengre varianten var et stangvåpen. Det bestod av et en meter langt treskaft med en lang buet jernklinge som var nesten like lang og festet i enden. Klingen var kvesset kun på innsiden og skal ha vært ekstremt effektiv. Brukeren var imidlertid sårbar, ettersom han ikke kunne bruke skjold fordi han brukte begge hendene på våpenet. Det kunne også brukes som en krok og trekke bort skjoldene og kutte mot sårbare lemmer. Ved å bruke falxen kunne de dakiske krigerne stå imot kraften til de kompakte romerske formasjonene.


== Dakerkrigen ==
Under den romerske erobringen av Dakia (101–102, 105–106) fikk romerske legionærer forsterkede jernbøyler festet i kryss over hjelmene sine. De introduserte også legg– og armbeskyttere (leggskinner og manicae) for vanlige soldater som ytterligere beskyttelse mot falxene. Disse ble imidlertid faset ut etter dakerkrigene og finnes ikke fra senere funn og avbildninger, og var et resultat av de spesielle kampforholdene i Dakia.


== Referanser ==
Ulrik Yttergård Jenssen

Ulrik Yttergård Jenssen (født 17. juli 1996) er en norsk fotballspiller som spiller for Rosenborg.Jenssen spiller primært midtstopper, og kan også spille venstre back.


== Karriere ==
Han spilte aldersbestemt fotball i Fløya og Tromsø IL, før han som 16-åring i 2013 ble hentet til den franske storklubben Lyon. I 2016 ble Jenssen som 19-åring tatt ut på det norske A-landslaget for første gang, det til tross for at han enda ikke hadde spilt A-lagsfotball i sin karriere. På landslagssamlingen var også hans bror Ruben en del av troppen.
I august 2016 ble det kjent at Jenssen vendte tilbake til Norge og hadde signert en kontrakt med TIL ut 2019-sesongen. Han fikk sin Eliteserie-debut mot Aalesunds FK 5. august.
Etter 2017-sesongen ble det kjent at Jenssen hadde signert for danske FC Nordsjælland. Etter 3,5 år i Danmark forlot han klubben når kontrakten gikk ut sommeren 2021. I juli 2021 signerte han en treårskontrakt ed den nederlandske klubben Willem II.I juni 2022 ble det kjent at kontrakten med Willem II var terminert etter at klubben rykket ned fra Eredivisie. I august 2022 signerte han igjen for FC Nordsjælland.


=== Rosenborg ===
Den 28. november 2022 skrev han under for Rosenborg ut 2026.


== Familie ==
Ulrik Yttergård Jenssen er sønn av fotballtrener Truls Jenssen og bror av fotballspiller Ruben Yttergård Jenssen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ulrik Yttergård Jenssen – Transfermarkt 
(en) Ulrik Yttergård Jenssen – WorldFootball.net 
(en) Ulrik Yttergård Jenssen – Soccerway 
(no) Ulrik Yttergård Jenssen – Norges Fotballforbund 
(en) Ulrik Yttergård Jenssen – FBref 
Talentet: Ulrik Yttergård Jenssen - Tromsø vgtv.no
Molden Opp 2011

Motbakkeløpet Molden opp 2011 ble arrangert 18. juni 2011. Dette var den andre utgaven av Molden Opp. Nesten 700 utøvere deltok.Løypa starter ved Tørvis Hotell i Marifjøra ved Lustrafjorden, og går opp til toppen Molden (1116 moh.) i Luster i Sogn og Fjordane. Den er ca. 7 km lang og har 1.116 høydemeter.


== Resultater, menn ==


== Resultater, kvinner ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside - Molden Opp
Molden Opp - resultater 2011
Landsskytterstevnet 1919

Landsskytterstevnet 1919 ble arrangert fra 4. til 6. juli av Molde Skytterlag som arrangerte Landsskytterstevnet for første gang.
878 skyttere deltok og skytterkonge ble Karl Hagen fra Skogner Skytterlag (nå Riflen/Skoger Skytterlag) etter omskyting med Sigurd J. Dahl fra Randsfjord. Fra Molde Skytterlag deltok hele 100 skyttere.


== Resultater ==
Skytterkonge: Karl Hagen


== Referanser ==


== Litteratur ==
Per Jorsett (1970). Norges skytterkonger. Oslo: Gyldendal Norsk Forlag. s. 56.
Landsskytterstevnet 1932

Landsskytterstevnet 1932 ble arrangert av Molde Skytterlag fra 1. til 3. juli i 1932. Det deltok 548 skyttere. Skytterkongen ble Rasmus Ryssdalsnes fra Indre Gloppen med 137 poeng.


== Resultater ==
Skytterkonge: Rasmus Ryssdalsnes


== Referanser ==


== Litteratur ==
Per Jorsett (1970). Norges skytterkonger. Oslo: Gyldendal Norsk Forlag. s. 76–77.
Proklamasjon

En proklamasjon er en offentlig erklæring, avgitt i høytidelige former til et lands borgere.Eksempler på kjente proklamasjoner er den irske påskeproklamasjonen av 1916 og den amerikanske emansipasjonserklæringen av 1863.
I engelsk rett er en proklamasjon en kongelig erklæring (kongelig proklamasjon), gitt under riksseglet, som gjør noe kjent for offentligheten, slik som en krigserklæring, en erklæring om unntakstilstand, sammenkallelse eller oppløsning av Parlamentet eller ikrafttredelsen av en lov. Slike proklamasjoner, avgitt med grunnlag i monarkens utøvende makt, er bindende for borgerne «where they do not either contradict the old laws or tend to establish new ones, but only confine the execution of such laws as are already in being in such matter as the sovereign shall judge necessary». Kongelige proklamasjoner som ikke er avgitt under monarkens utøvende makt, men som enten påkaller borgerne til å oppfylle en plikt de ved lov er bundet av eller til å avstå fra handlinger som allerede er forbudt ved lov, er gyldige; ulydighet mot slike proklamasjoner er ikke et lovbrudd i seg selv, men en straffskjerpende omstendighet ved lovbruddet.


== Referanser ==
White student Unions

White student Unions er studentting som tar sikte på å representere interessene til kvite studenter på universiteter og høyskoler. Historisk sett var mange av dem tilknytta høyreekstreme miljøer, og forbundet med Den kvite separatistiske bevegelsen. Mange av de moderne foreningene nekter for forbindelser med slike grupper.I 2015 kom det et plutselig utbrudd av Facebook sider som sa de representerte slike organisasjoner som følger av en ordre fra  Andrew Anglin gjennom den nynazistiske bloggen The Daily Stormer og ved innlegg på 4chan. Et fåtall av organisasjonene var anerkjent av universitetene og høyskolene. Mange av dem viste seg i ettertid bare å være fiktive organisasjoner.De første Kvite studenttinga og lignende organisasjoner i hadde opprinnelse fra Den kvite separatistiske bevegelsen. I 1960-årene, en kvit studentforening blei danna av høyreekstremisten Tom Metzger og faren hans, men blei oppløst på 1970-tallet. I 1979, innlemmet Greg Withrow Metzgers Arisk Ungdom Bevegelsen inn i det Kvite Studenttinget som en "militant utvidelse av studentenes kamp." Sacramento State University starta det første tinget, og det utvida seg til 20 ting over hele USA.


== Referanser ==
Tsarskoje Selo Lyceum

Keiserlig Lyceum i Tsarskoje Selo (på russisk: Императорский Царскосельский лице́й) nær St. Petersburg var en skole grunnlagt i 1811, for å utdanne ungdommer av det russiske aristokratiet som senere skulle bekle ledende stillinger i keiserdømmet. Gutter i ti års alder ble tatt inn for å gjennomgå tre års videregående klassisk studium. De følgende tre årene var på universitetesnivå.
Skolen ble opprettet etter keiserlig ordre 12. august 1810. En fire etasjer høy neoklassisk bygning, tegnet av Vasilij Stasov, ved siden av Katarinapalasset, ble stilt til disposisjon som undervisningslokaler, med internat der hver elev hadde eget rom, sykehus, et kjøkken, så vel som bolig for den administrative staben. Skolen fikk samtidig tildelt møbler og utstyr. Åpningen skjedde 19. oktober 1811.
Tsarskoye Selo Lyceum ble åpnet 19. oktober 1811. De første nyutdannede omfattet  Aleksandr Pusjkin og Alexander Gorchakov. Åpningsdagen feires fortsatt hvert år med blant annet opplesning av Pusjkins dikt. I januar 1844 ble skolen flyttet til St. Petersburg.
I 1937 ble byen omdøpt Pusjkin til ære for Lyceums mest berømte elev.


== Kjente elever ==
I løpet av de 33 årene av Tsarskoye Selo Lyceum eksisterte ble det utdannet 286 kandidater.. De mest kjente av disse, i tillegg til de to ovennevnte var

Anton Delvig (1798-1831, dikter),
Wilhelm Kuchelbecker (1797-1846, dikter og dekabrist),
Nicholas de Giers (1820-1895, utenriksminister),
Dmitrij Tolstoj (1823-1889, innenriksminster),
Jakov Grot (1812-1893, lingvist),
Nikolaj Danilevskij (1882-1895, naturvitenskapsmann og filosof,
Aleksej Lobanov-Rostovskij (1824-1896, utenriksminister),
Mikhail Saltykov-Sjtsjedrin (1826-1889, forfatter)
Ivan Pusjtsjin (1798-1859, dommer og dekabrist)
Aleksander Gortsjakov (1798-1883, utenriksminister)
(en) Lyceum in Tsarskoe Selo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IMPERIAL LYCEUM (på engelsk) - fra Tsarskoye Selo i 1910
Pushkin og Lyceum (på russisk)
Mark Carney

Mark Joseph Carney (født 16. mars 1965 i Forth Smith i Nordvestterritoriene i Canada) er en kanadisk økonom. Han ble i 2013 utnevnt til sentralbanksjef i Bank of England. Han har fra 2011 til 2018 vært styreleder i Rådet for finansiell stabilitet.Carney gikk i 1983 ut av St. Francis Xavier High School i Edmonton. Han studerte deretter økonomi ved Harvard University, hvor han også utmerket seg som ishockeyspiller. Etter bachelor-eksamen i 1988, tok han ved siden av arbeidet, en mastergrad ved University of Oxford i 1993, og i 1995 Ph.D. samme sted.  
Carney har tidligere arbeidet for Goldman Sachs, og dessuten for Bank of Canada, hvor han var sentralbanksjef inntil 2013.


== Referanser ==
Filippo Benizi

Filippo Benizi eller Benizzi (født 15. august 1233 i Oltrarno i Firenze i Italia, død 22. august 1285 i Todi) var en italiensk servittmunk og bekjenner. Han var servittordenens ordensgeneral fra 1267 til sin død. Filippo Benizi æres som helgen i den katolske kirke. Hans festdag feires den 22. august.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Filippo Benizi kam fra en adelsfamilie i Firenze. Han studerte filosofi i Paris og fysikk og medisin i Padova og avla doktorseksamen ved 20 års alder. Allerede i ung alder viste han stor omsorg for fattige og syke.
Straks etter at han var vendt tilbake til Firenze gikk han i messen i servitterordenens kirke. Under bønn uttrykte han en lengten etter å tre inn i servittenes orden. Han trådte inn i 1254.


=== Prest, ordensgeneral ===
Med tiden ble hans høye utdannelse kjent, og han ble presteviet i 1259 og utsett til assistent for ordensgeneralen. Da denne døde i 1267, ble Filippo valgt til etterfølger. Han bidro til ordenens ubredelse, slik at det snart var ordensprovinser i Italia, men dessuten i Polen og Ungarn.
Han omformulerte ordenens regel og grunnla sammen med Giuliana Falconieri en kvinnelig gren av ordenen, de såkalte Mantellate.
Han ble invitert som ordenssuperior til konklaven i Viterbo, som pågikk i over to år fra og med 1268. Karrdinalene klarte ikke å enes noe hvem som skulle bli den neste pave, og Benizi var invitert til å formidle mellom de forskjellige partier. Etter en tid, i 1271, ble han selv en av kandidatene. Men han ønsket å leve i avskilthet og flyktet derfra. Han skal ha holdt seg i skjul i Bagni San Filippo inntil konklaven hadde valgt Gregor X (1271–1276) til pave.
Noen år senere avstod han også bispestolen i Firenze. I 1274 deltok han på det andre konsil i Lyon der han gjorde et meget godt inntrykk ved sin veltalenhet.
Filippo Benizi døde i 1285 i Todi og ble gravlagt i servittkirken der. Han ble kanonisert i 1671 av pave Klemens X.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Farmer, David Hugh, The Oxford Dictionary of Saints. 3rd ed. Oxford: Oxford University Press 1992. ISBN 0-19-283069-4
The Book of Saints: A Dictionary of Servants of God. 6th ed. London: Cassell 1994. ISBN 0-304-34357-9
Tylenda, Joseph N., The Pilgrim's Guide to Rome's Principal Churches. Collegeville, Minnesota: The Liturgical Press 1993. ISBN 0-8146-5016-3


== Eksterne lenker ==
(en) Saint Philip Benizi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sildhopen kraftverk

Sildhopen kraftverk er et vannkraftverk i Mørsvikbotn i Sørfold kommune i Nordland.
Det utnytter et fall på 73 meter fra Sildhopvannet. Vannet brukes i et anlegg for settefiskproduksjon.
Installert effekt er 500 kW fra to peltonturbiner. Årsproduksjon er 3,5 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase


== Se også ==
Nord-Salten om Smolten Mørsvik
Teknisk Ukeblad
Haneseth Energi
Rue Mazarine

Rue Mazarine er en gate i quartier de la Monnaie i 6. arrondissement i Paris.
Navnet er knyttet til collège des Quatre-Nations (nå Institut de France), som var grunnlagt av Jules Mazarin. Dens tidligere navn var rue des Fossés-de-Nesle.


== Referanser ==
Svein Andresen

Svein Andresen (født 1954 i Hongkong) er en norsk økonom og generalsekretær i Rådet for finansiell stabilitet (FSB) opprettet i 2009 av G20. Han hadde samme posisjon i FSBs forgjenger, Financial Stability Forum, opprettet av G7 i 1999.
Andresen har mastergrad i økonomi fra Simon Fraser University i Britisk Columbia, Canada, og PhD fra Graduate Institute of International and Development Studies i Genève, Sveits.Svein Andersen begynte sin karrière i Den internasjonale oppgjørsbanken i 1989, og endte som rådgiver for bankens direktør fra 1997 til 2000. Han har tidligere vært assisterende professor i økonomi ved University of North Carolina at Chapel Hill.


== Referanser ==
Y-12 National Security Complex

Y-12 National Security Complex er et amerikansk føderalt våpenanlegg som blant annet produserer komponenter til kjernevåpen. Anlegget ligger i Oak Ridge i Tennessee. Y-12 ble bygget i november 1943 og var en del av Manhattan-prosjektet, da anleggets formål var å anrike uran til de første kjernefysiske våpen («Little Boy» og «Fat Man») som ble utviklet i prosjektet og ble brukt til å få Japan til å kapitulere under annen verdenskrig.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell nettside
Victoria (planter)

Slekten Victoria er to arter kjempestore nøkkeroser som vokser i innsjøer og vassdrag i Argentina og Paraguay. Victoria-vannliljene har store blader som ligger flatt mot vannflaten. Den største arten, v. amazonica har blader som kan bli optil 3 meter i diameter, og stengler som kan bli optil 8 meter. Den noe mindre V. cruziania er noe mindre, men bladene kan likevel bli opptil 1,5 meter i diameter i veksthus. Slekten er oppkalt etter Dronning Victoria, som nylig hadde besteget tronen da den ble oppdaget.


== Blomstring ==

Kjempevannliljene har store blomster som er 25 cm i diameter og er kun åpen om natten, to netter på rad. Den første natten er blomsten hvit, den neste natten er den dyp rosa. Selve blomsten avgir varme, sentrum av blomsten kan være 10° varmere enn omgivelsene. De pollineres av biller, særlig hornbiller.


== Bladene ==
De store bladene til begge arter har et nettverk av årer på undersiden som fanger luftbobler, og gir dem stor flyteevne. Bladene er i stand til å bære vekten av et lite barn. Selve bladoverflaten er skjør, men om vekten distribueres jevnt kan bladene bære opp til 32 kilo. Den sterke og samtidig lette konstruksjonen var inspirasjonskilde for Crystal Palace som ble bygget til verdensutstillingen i 1851, nettopp for å huse den store vannliljen.


== Navn og beskrivelse ==
Den første publiseringen av slektsvanet stammer fra en beskrivelsen av fra 1837, basert på materiale som var sendt fra Britisk Guiana av Robert Schomburgk. Materialet ble beskrevet av John Lindley som Victoria regia, og den største arten var kjent under dette navnet i mange år. Artene hadde imidlertid været beskrevet tidligere som Euryale amazonica (Euryale er en liknende slekt fra Øst-Asia) av Eduard Friedrich Poeppig i 1832. Den franske botanikeren Aimé Bonpland hadde gitt en fransk beskrivelse i 1825, og den skal første gang ha blitt forsøkt dyrket av Tadeáš Haenke så tidlig som i 1801, dog uten noen formell beskrivelse. Siden Poppeigs navn hadde forrang, men slekten var akseptert, ble planten til slutt hetende V. amazonica. Den noe mindre og mer kuldetålende V. cruzeanea ble beskrevet av Alcide d'Orbigny i 1840 og gitt navn etter Andrés de Santa Cruz, Bolivias daværende president.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Victoria i Encyclopedia of Life 
(en) Victoria i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Victoria hos ITIS 
(en) Victoria hos NCBI 
(en) Victoria hos The International Plant Names Index 
(en) Victoria hos Tropicos 
(en) Kategori:Victoria (Nymphaeaceae) – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Victoria (Nymphaeaceae) – detaljert informasjon på Wikispecies
Statens medicinsk-etiska råd

Statens medicinsk-etiska råd (Smer) er et organ som er satt opp av den svenske regjeringen, som følge av en beslutning i 1985, som legger frem meninger om saker knyttet til medisinsk etikk.
Styreleder i rådet er Kjell Asplund.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Villa Sult

Villa Sult er adressen til og rommer hovedaktivitetene til Stiftelsen Institutt for spiseforstyrrelser. Adressen en Kruses gate 8 i Oslo. Institutt for spiseforstyrrelser ble etablert som ideell stiftelse av Pål Georg Gundersen og Finn Skårderud i begynnelsen av 2014. Organisasjonen er en videreføring av psykiater Finn Skårderuds foretak Institutt for spiseforstyrrelser, etablert i 1997. I 2019 mottok Villa Sult Wenche Foss' ærespris.Villa Sult bidrar også med omfattende kurs- og seminarvirksomhet, og ikke minst med veiledning av kliniske miljøer i Norge og utland. Det dreier seg om veiledning til behandlingsmiljøer for spiseforstyrrelser, til miljøterapeutiske enheter og ikke minst til barnevernstiltak.
Instituttet i seg selv er en rammeorganisasjon for flere virksomheter: behandling, forskning, undervisning og utdannelse. Siden åpningen i september 2014 har det vært drevet omfattende og bredspektret klinisk virksomhet for personer med spiseforstyrrelser.
Kjernevirksomheten er psykoterapi. Denne drives både individuelt, i grupper, for par og familier, samt at det drives psykopedagogisk arbeid. En sentral ambisjon for virksomheten er «Lave terskler og høye kompetanser». Det satses således på lavterskeltilbud. Eksempler er gratis drop-in tilbud til alle, det vil si personer med spiseforstyrrelser, venner, familie, kolleger, helsearbeidere, lærere med mere. Et annet tiltak er «Rask Respons», som er et tilbud for å gi familier med «nysyke» barn og unge med spiseforstyrrelser meget rask hjelp. Et tredje eksempel er åpen og gratis lunsj hver onsdag.Utover dette har stiftelsen en eksplisitt ambisjon om å være i dialog med miljøer for kunst og kulturformidling. Stiftelsen skal også å være en del av den offentlige og politiske debatten om spiseforstyrrelser og beslektete temaer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted