jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Allround-NM på skøyter 1953 for damer

Allround-NM på skøyter 1953 for damer ble avholdt 14. og 15. februar 1953 i Lystlunden i Horten.Teknisk arrangører var Moss Skøyteklubb og Hortens Skøiteklub.
Norgesmester ble Randi Thorvaldsen, IF Liv.


== Sammenlagt ==
* = vinner på grunn av minst tre distanseseire.


== Kilder ==
Teigen, Magne, red. (1989). «Kvinner, Senior – Allround». Komplette resultater Norske Mesterskap på skøyter 1887–1989 (norsk) (2 utg.). Veggli. s. 83. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 4. april 2014. 
Eng, Trond og Teigen, Magne, red. (2005). «Kvinner, Senior – Allround». Norske Mesterskap på skøyter 1894–2005 (norsk) (3 utg.). Askim / Veggli. s. 76. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 4. april 2014. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)


== Eksterne lenker ==
(en) Allround-NM på skøyter 1953 for damer – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
Islamsk vitenskap

Islamsk vitenskap eller arabisk vitenskap er en fellesbetegnelse på den vitenskap som ble utviklet og benyttet i islams gullalder som er datert fra ca 800-1250 Selv om det betegnes islamsk vitenskap kom også enkelte kristne og jøder som ble klassifisert under samme terminologi.


== Islamsk vitenskap i middelalderen ==
Islamsk vitenskap bygger på den teknologiske og teoretiske utviklingen arabere, indere, grekere og persere hadde gjort tidligere.
På flere felter ble det gjort store framskritt, spesielt:

Matematikk
Astronomi
Medisin
Fysikk og kjemi
Geografi og kartografi


== Referanser ==
Eupromerini

Eupromerini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Nokså små, brune trebukker. De er kamuflasjefarget, ligner kvister og er noe knudrete. Antennene er kortere enn kroppen.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika. Bortsett fra én art i Costa Rica og Panama lever alle i Amazonas-bekkenet i Brasil, Ecuador og Bolivia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Eupromerini Galileo & Martins, 1995
Slekten Eupromera Westwood, 1846
Slekten Iquiracetima Galileo & Martins, 1995
Slekten Neopibanga Martins & Galileo, 1998
Slekten Pibanga Galileo & Martins, 1995
Slekten Puanama Galileo & Martins, 1995


== Referanser ==


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Kategori:Eupromerini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Eupromerini – detaljert informasjon på Wikispecies
Forsteriini

Forsteriini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Nokså små, slanke, brune trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Dekkvingene er lange og parallellsidige.


== Utbredelse ==
Bortsett fra én art som går nord til Panama er alle utbredt i Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Forsteriini Tippmann, 1960
Slekten Bactriola Bates, 1885
Slekten Camixaima Martins & Galileo, 1996
Slekten Falsamblesthis Breuning, 1959 (= Forsteria Tippmann, 1960)
Slekten Gisostola J. Thomson, 1868
Slekten Helminda  Blanchard, 1851
Slekten Huedepohlia Martins & Galileo, 1989
Slekten Itacolomi  Galileo & Martins, 2012
Slekten Lustrocomus Martins & Galileo, 1996
Slekten Morvanica Audureau & Santos-Silva, 2019
Slekten Neohebestola Marinosi, 1977
Slekten Nyctonympha J. Thomson, 1868
Slekten Obereoides Fisher, 1938
Slekten Proceroblesthis Galileo & Martins, 1987
Slekten Pseudogisostola  Fontes & Martins, 1977
Slekten Saepiseuthes  J. Thomson, 1868
Slekten Spinoblesthis Galileo & Martins, 1987
Slekten Udamina J. Thomson, 1868
Slekten Yapyguara Galileo & Martins, 2012


== Referanser ==


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Forsteriini hos NCBI 
(en) Kategori:Forsteriini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Forsteriini – detaljert informasjon på Wikispecies
Gnomini

Gnomini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore til nokså store, mer eller mindre mørkbrune trebukker med lange antenner. Slektene ser noe ulike ut. Slekten Gnoma utmerker seg ved at pronotum er svært langt og smalt, nærmest rørformet. Imantocera kan kjennes på en kraftig dusk av stive, mørke hår omtrent midt på antennene, slekten Psectrocera har to slike dusker på hver antenne.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia og Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Gnomini J. Thomson, 1864
Slekten Gnoma Fabricius, 1801
Slekten Imantocera Gistel, 1848
Slekten Psectrocera Pascoe, 1862
Slekten Trichognoma Breuning, 1956


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 13. mai 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Gnomini hos NCBI 
(en) Kategori:Gnomini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gnomini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Psectrocera plumigera
Liste over stoppesteder på jernbanen i Oslo

Liste over stoppesteder på jernbanen i Oslo. Dette er en liste over alle stoppesteder på jernbanen i Oslo som er ibruk idag. På hvilken banestrekning de ligger. På stasjoner som opperers av flere baner står de forskjellige banene oppført under merknader.


== Eksterne lenker ==
Norsk jernbaneklubbs stasjonsdatabase for Drammensbanen
NJKs stasjonsdatabase for Hovedbanen
NJKs stasjonsdatabase for Østfoldbanen.
NJKs stasjonsdatabase for Gjøvikbanen.
Gyaritini

Gyaritini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Nokså små (sjelden over 10 millimeter), brunspraglete trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen, ofte med lange hår.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia og Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Gyaritini Breuning, 1956
Slekten Apatelarthron J. Thomson, 1864 - nå overført til Pteropliini
Slekten Arachnogyaritus Gouverneur & Vitali, 2016
Slekten Archeogyaritus Gouverneur & Vitali, 2016
Slekten Ceylania Gouverneur & Vitali, 2016
Slekten Diamitosa Kriesche, 1927 - nå overført til Parmenini
Slekten Elegantogyaritus Gouverneur & Vitali, 2016
Slketen Falsomesosella Pic, 1925
Slekten Gyarancita Breuning, 1963 - nå synonymisert med Falsomesosella
Slekten Gyaritodes Breuning, 1947
Slekten Gyaritus Pascoe, 1858
Slekten Itheum Pascoe, 1864 - nå overført til Emphytoeciini
Slekten Microleropsis Gressitt, 1937
Slekten Nosavana Breuning, 1963
Slekten Protogyaritus Gouverneur & Vitali, 2016
Slekten Pseudoloessa Gouverneur & Vitali, 2016
Slekten Retilla Lacordaire, 1872 - nå overført til Desmiphorini
Slekten Similocorus Breuning, 1971 - nå overført til Pteropliini
Slekten Tinkhamia Gressitt, 1937
Slekten Yimnashana Gressitt, 1937
Slekten Yimnashaniana Hua, 1986


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 9. juni 2016 hos Wayback Machine.
Longicorn ID - Gyaritini. Med bilder og generalisert beskrivelse av gruppen


== Eksterne lenker ==
(en) Kategori:Gyaritini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gyaritini – detaljert informasjon på Wikispecies
Spilophorus

Spilophorus er  en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen Scarabaeoidea.


== Utseende ==
Middelsstore, blankt svarte gullbasser. Denne slekten har en mindre langstrakt kroppsform enn det som er vanlig for Cremastocheilini, og beina er av "normal" lengde. Oversiden er tilsynelatende naken, dekkvingene gjerne med grå flekker.


== Levevis ==
Larvene er rovdyr. I alle fall én av artene er ikke knyttet til maur eller termitter som de fleste andre Cremastocheilini, men angriper nymfestadiet av sikader.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika og Sørøst-Asia (India).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien gullbasser, Cetoniinae Leach, 1815 – ofte regnet som en egen familie
Stammen Cremastocheilini
Slekten Spilophorus Westwood in Schaum, 1848
Spilophorus aurifer Westwood, 1874
Spilophorus cervinus Bourgoin, 1921
Spilophorus cretosus (Hope, 1833)
Spilophorus fernandezi Antoine, 2006
Spilophorus grandis Schein, 1945
Spilophorus kolbei Antoine, 2006
Spilophorus lugubris (Fabricius, 1775)
Spilophorus maculatus (Gory & Percheron, 1833)
Spilophorus plagosus Westwood in Schaum, 1848
Spilophorus pringlei Holm & Perissinotto, 2010


== Kilder ==
Nettside om gruppen, med bilder
Holm, E. og Perissinotto, R: (2010) Revision of the Afrotropical species of the genus Spilophorus Westwood (in Schaum), 1848 (Coleoptera: Scarabaeidae: Cetoniinae: Cremastocheilini). African Entomology 18(1): 47-65. Sammendrag: [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Spilophorus i Encyclopedia of Life 
(en) Spilophorus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Spilophorus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Spilophorus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Spilophorus kolbei
Cetoniidae på Encyclopedia of life
Sogneprest Asle Engers plass (Oslo)

Sogneprest Asle Engers plass på Frogner i Oslo er der Lindemans gate møter Erling Skjalgssons gate, men i vestkant av sistnevnte.
Plassen fikk navn i 2009 etter presten Asle Enger.På plassen står skulpturen Dona Nobis Pacem (1996) av billedhuggeren Solveyg W. Schafferer-Sigerus. Ingen hus har adresse Sogneprest Asle Engers plass.


== Referanser ==
An-sky

Shloyme Zanvil Rapoport (født 1863 i Chashniki i Hviterussland, død 1920 i Otwock i Polen), bedre kjent under pseudonym An-Sky, var en russisk-jødisk forfatter, poet, aktivist og etnograf. Han var en sentral aktivist for jødisk bevissthet og jobbet med dokumentasjon over jødisk kultur i det russiske imperiet i årene frem til den russiske revolusjonen. 
An-Sky var født i Chashniki i dagens Hviterussland. Oppveksten var i en Shetl, den jiddiske betegnelsen for landsbyer som den jødiske tilstedeværelsen i Russland var sentrert rundt. I tsar-tidenes Russland var jødene ved lov kun tillatt å bo i et område som i dag utgjør det vestlige Ukraina, vestlige Russland, Polen, Hviterussland samt de baltiske stater. 
An-Sky sluttet seg i ung alder til Hashkalah, en bevegelse som arbeidet for jødisk folkeopplysning. Senere ble han engasjert blant de russiske populistene, kjent som Narodniki. Dette var studenter og intellektuelle som bosatte seg for kortere perioder på landsbygden og jobbet blant den russiske bondebefolkningen samtidig som de drev folkeopplysning. An-Sky selv reiste til Ukraina, hvor han jobbet i en saltforedlingsfabrikk. Senere sluttet han seg til de sosial-revolusjonære (SR), bolsjevikenes hovedfiende i årene etter revolusjonen, noe som gjorde at An-Sky rømte Russland for å dra til det da frigjorte Warszawa i 1920. Her døde han samme år. Men hans engasjement på venstresiden førte ham i politisk eksil allerede i 1892.
Under oppholdet i Warszawa ble mange av hans oppfatninger om egen identitet forandret. Tidligere han hadde stilt spørsmål ved eksistensen av en egen jødisk nasjon. Da han igjen ankom St. Petersburg etter 1905-revolusjonen, så han det som sin primære oppgave å dokumentere det jødiske folks kultur i bosetningsområdet. 
I 1908 stiftet han Det jødiske etnografiske program. Organisasjonen hadde som formål å registrere og dokumentere livet til den jødiske befolkningen i Russland. Programmet samlet inn tusenvis av gjenstander, tok tilsvarende mengder fotografier og intervjuet den jøder på den russiske landsbyen om alle livets aspekter fra vugge til grav. Dokumentasjonen foregikk primært i de to provinsene Podolia og Volynia. Etter hans død ble den etnografiske samlingen for det meste stuet vekk, men etter Sovjetunionens fall har tilgang til den blitt åpnet. 
I tillegg til etnografi, var An-Sky også en aktiv skribent og dramatiker. Ingen av hans verker er oversatt til norsk.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Nathaniel Deutsch, 'The Jewish Dark Continent: Life and Death in the Russian Pale of Settlement. Harvard University Press, 2011.


== Eksterne lenker ==
(en) S. An-sky – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) An-sky på Internet Movie Database 
(no) An-sky hos Sceneweb 
(en) An-sky hos The Movie Database 
(en) An-sky hos Internet Broadway Database
Lindemans gate (Oslo)

Lidemans gate (3-5, 2-6) er en gate på Frogner i Oslo. Den går mellom Thomas Heftyes gate og Erling Skjalgssons gate. Der gaten ender i sistnevnte, ligger Sogneprest Asle Engers plass, som er omgitt av blokker (Lindemans gate 3-6) oppført i 1995 av Selvaag Bygg.
Gaten fikk navn i 1891 etter organisten, komponisten og folkemusikksamleren Ludvig Mathias Lindeman.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Lindemans gate; Tostrup terrasse». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 335. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (L)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Problerhinus

Problerhinus er  en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen Scarabaeoidea.


== Utseende ==
Middelsstore, kraftige, svarte gullbasser. De har korte bein, kroppsformen er ikke like langstrakt som hos mange andre Cremastocheilini. Pronotum er bredest noe foran midten, noe tilsmalnet bakover, med rettvinklede bakhjørner, og har et kort fremspring foran i midten. Dekkvingene har grov punktering som ikke danner tydelige rader.


== Levevis ==
Artene lever underjordisk, trolig i maur- eller termitt-tuer.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien gullbasser, Cetoniinae Leach, 1815 – ofte regnet som en egen familie
Stammen Cremastocheilini
Slekten Problerhinus Deyrolle, 1864
Problerhinus buchholzi Gerstaecker, 1882
Problerhinus mouffleti Deyrolle, 1864


== Kilder ==
Nettside om gruppen, med bilder


== Eksterne lenker ==
(en) Problerhinus i Encyclopedia of Life 
(en) Problerhinus i Global Biodiversity Information Facility 
Problerhinus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Problerhinus mouffleti
Cetoniidae på Encyclopedia of life
Schaftegata (Oslo)

Schaftegata er eller var en gate på Frogner i Oslo. Gateløpet — mellom Lindemans gate og Solheimgata
— ligger der fortsatt, men navneskiltene er tatt ned, og gatenavnet er ikke i offisiell bruk.Gaten fikk navn etter Schafteløkken i 1879. Hovedbygningen der hadde adresse Schaftegata 8, men har nå adresse Zahlkasserer Schafts plass 1.
Gaten er sperret for gjennomgangstrafikk, og ingen hus har lenger adresse hit.


== Referanser ==
Clinterocera

Clinterocera er  en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen Scarabaeoidea.


== Utseende ==
Små til middelsstore (gjerne ca. 10 millimeter), avlange, kortbeinte, svarte gullbasser. Slekten kjennes lett på antennenes form, der det innerste leddet er svært forstørret, trekantet til klubbeformet. Dekkvingene kan ha en stor, rød eller oransje midtflekk eller felter kledt med lyse skjell.


== Levevis ==
Artene er knyttet til maur og lever inne i tuene.
De voksne billene er rovdyr som lever av maurenes egg og larver, dette gjelder kanskje også larvene, men det er også mulig at larvene eter plantemateriale som maurene drar inn i tua.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien gullbasser, Cetoniinae Leach, 1815 – ofte regnet som en egen familie
Stammen Cremastocheilini
Slekten Clinterocera Motschulsky, 1857
Clinterocera anthracina Heller, 1897
Clinterocera bicolor Nonfried, 1893
Clinterocera borneensis Krikken, 1982
Clinterocera cruciata Moser, 1901
Clinterocera davidis Fairmaire, 1878
Clinterocera discipennis Fairmaire, 1889
Clinterocera donckieri Bourgoin, 1924
Clinterocera helleri Fairmaire, 1897
Clinterocera ishikawai Kurosawa, 1973
Clinterocera jucunda Westwood, 1874
Clinterocera mandarina Westwood, 1874
Clinterocera obsoleta Fairmaire, 1878
Clinterocera opaca Fairmaire, 1887
Clinterocera pilifer Moser, 1921
Clinterocera pusilla Arrow, 1910
Clinterocera raui Paulian, 1961
Clinterocera rubra Ma, 1992
Clinterocera rufithorax Moser, 1901
Clinterocera rufiventris Fairmaire, 1904
Clinterocera scabrosa (Motschulsky, 1853)
Clinterocera spondylidea Mohnike, 1871
Clinterocera vitalisi Bourgoin, 1924
Clinterocera vollenhoveni Westwood, 1874
Clinterocera yunnana Moser, 1911


== Kilder ==
Nettside om gruppen, med bilder


== Eksterne lenker ==
(en) Clinterocera i Encyclopedia of Life 
(en) Clinterocera i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Clinterocera hos NCBI 
(en) Kategori:Clinterocera – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Clinterocera – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Clinterocera obsoleta
Bilde av Clinterocera raui
Cetoniidae på Encyclopedia of life
Line Damgaard

Line Damgaard (født 23. februar 1982 i Aalborg) er dansk funksjonshemmet alpinist som deltok under Paralympiske vinterleker 2014 for Danmark i alpint stående og kom på 12.-plass i slalåm og 15.-plass i storslalåm. Hun var også flaggbærer for Danmark under  under lekene.  


== Eksterne lenker ==
(en) Line Damgaard på Discogs 
Line Damgaard Arkivert 30. mars 2014 hos Wayback Machine. hos sochi2014.com
Heliolini

Heliolini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Gruppen omfatter bare én art, Heliolus brevicornis.


== Utseende ==
Heliolus brevicornis er en liten, langstrakt trebukk. Som det vitenskapelige artsnavnet antyder, er antennene forholdsvis korte og når bare omtrent til bakkanten av pronotum, som er mye lengre enn bredt. Dekkvingene har to rette lengdekjøler. Oversiden er for det meste kledt med lyse, nedliggende hår.


== Utbredelse ==
Arten lever på Ny-Caledonia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Heliolini Breuning, 1951
Slekten Heliolus Fauvel, 1907
Heliolus brevicornis (Fauvel, 1906)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 7. april 2014 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Kategori:Heliolini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Heliolini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Heliolus brevicornis Arkivert 13. mars 2016 hos Wayback Machine.
Kåre Emil Brændeland

Kåre Emil Brændeland (født 10. oktober 1972) er en norsk oberst.  Han ble i 2014 tildelt Krigskorset med sverd.


== Tjeneste i Bosnia-Hercegovina ==
Brændeland tjenestegjorde i 1994 som fenrik i Bosnia-Hercegovina. Han var  sjef for sanitetsgruppen NORMEDUNIT i NORMEDCOY-kompaniet i UNPROFOR. Da sykehuset i Gorazde ble beskutt med stridsvogner og bombekastere og 32 pasienter ble drept, måtte Brændeland på 40 minutters varsel ta kommandoen over 35 norske soldater og lede evakuering av overlevende. 285 pasienter og 21 pårørende ble evakuert på tre dager.


== Senere virke ==
Brændeland tjenestegjør i dag som forsvarsattaché/militærrådgiver ved den norske FN-delegasjonen i New York.


== Utmerkelser ==
Brændeland ble i statsråd 4. april 2014 tildelt Krigskorset med sverd «for på særlig fremragende måte å ha utvist tapperhet og ledelse under kamp i internasjonale operasjoner i Bosnia i 1994.»Brændeland er også tildelt Forsvarsmedaljen, Forsvarets medalje for internasjonale operasjoner med to stjerner, Forsvaret operasjonsmedalje for Afghanistan, Forsvaret operasjonsmedalje for Tsjad, Hærens vernedyktighetsmedalje med tre stjerner, FN-medaljen (UNPROFOR), NATO-medaljen (Kosovo), NATO-medaljen (ISAF), FN-medaljen (MINURCAT),  Forsvarets medalje for skyting.


== Referanser ==
Groundhopping

Groundhopping, på norsk også kalt Banehopping er en aktivitet som går ut på å se fotballkamp så mange fotballstadioner som mulig. 
Det finnes ingen offisiell organisasjon eller offisielle regler, men det er allmenn enighet om at man kun teller seniorkamper, og at man må overvære hele kampen for at den skal være godkjent. Enkelte land og enkelte banehoppere opererer med enda flere og strengere regler f. eks at man kun teller med offisielle kamper, og at det er kun et visst antall nivåer ned i divisjonssystemet som kan registreres. Supporterunionen for Britisk Fotball godkjenner alle baner i ligasystemet i England og Skottland i tillegg til Wembley og Millennium Stadium.
For øyeblikket er groundhopping særlig populært i Storbritannia, Tyskland, Nederland, Belgia og Norge. Den Norsk-utviklede appen Futbology er etter hvert blitt svært populær blant banehoppere for å registrere og holde oversikt over kamper og stadioner man har vært på. På Hurdal Verk Folkehøgskole finnes en egen linje for Groundhopping.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20170305184651/http://www.groundhopper.no/
https://web.archive.org/web/20140407075415/http://www.supporterunionen.com/index.php/groundhopper/reglement
sportandtravel.de
Svein-Ove Thomassen

Svein-Ove Thomassen (født 19. mai 1989 i Alta) er en norsk fotballspiller som har spilt for Alta If. Han har også tidligere spilt for Tverrelvdalen, Bossekop og Alta.
STS-32

STS-32 var en romferd NASA gjennomførte mellom 9. januar og 20. januar 1990 med romfergen Columbia. STS-32 var den 33. ferden i romfergeprogrammet til NASA og Columbias niende.


== Mannskap ==
 Daniel C. Brandenstein, Kommandør (3)
 James D. Wetherbee, Pilot (1)
 Bonnie J. Dunbar, Oppdragspesialist (2)
 Marsha S. Ivins, Oppdragspesialist (1)
 G. David Low, Oppdragspesialist (1)


== Høydepunkter og oppsummering ==
STS-32 var opprinnelig planlagt til å starte 18. desember 1989, men ble utsatt på grunn av elektroniske problemer. Neste oppskytning, som var planlagt til 8. januar 1990, ble utsatt på grunn av været. Til slutt kunne oppskytningen finne sted 9. januar 1990. Oppdraget var å utplassere en kommunikasjonssatellitt, Syncom IV-F5, og å hente inn NASAs Long Duration Exposure Facility (LDEF).


== Galleri ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
NASAs oppsummering
STS-32 Videohøydepunkter Arkivert 15. juli 2014 hos Wayback Machine.