jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tomáš Kalas

Tomáš Kalas (født 15. mai 1993) er en tsjekkisk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Bristol City FC.


== Landslaget ==
14. november 2012 fikk han sin første landskamp for Tsjekkia mot Slovakia.Han ble tatt ut i Tsjekkias EM-tropp til EM i fotball 2021.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tomáš Kalas – UEFA 
(en) Tomáš Kalas – Transfermarkt 
(en) Tomáš Kalas – national-football-teams.com 
(en) Tomáš Kalas – WorldFootball.net 
(en) Tomáš Kalas – Soccerbase.com 
(en) Tomáš Kalas – FootballDatabase.eu 
(en) Tomáš Kalas – Soccerway 
(en) Tomáš Kalas – EU-Football.info 
(en) Tomáš Kalas – FAČR 
(en) Tomáš Kalas – FBref
Wallisbreen

Wallisbreen er en rundt 37 km lang isbre som ligger nordvest i Admiralitetsfjellene i Victoria Land i Antarktis. Isbreen flyter nordover og deretter nordvest, før den flyter sammen med de lavere delene av Dennistounbreen og Nashbreen like før de alle tre flyter ut i sjøen like øst for Cape Scott.Breen ble kartlagt av U.S. Geological Survey (USGS) fra landmålinger og flyfoto tatt av U.S. Navy i 1960-63. Den ble navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter sersjant Nathaniel Wallis, som omkom da en C-124 Globemaster styrtet i nærheten i 1958.


== Se også ==
Liste over isbreer i Antarktis


== Referanser ==
Jiří Skalák

Jiří Skalák (født 12. mars 1992) er en tsjekkisk fotballspiller som spiller for FK Mladá Boleslav.


== Landslaget ==
3. september 2015 fikk han sin første landskamp for Tsjekkia mot Kasakhstan.Han ble tatt ut i Tsjekkias EM-tropp til EM i Frankrike 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jiří Skalák – UEFA 
(en) Jiří Skalák – Transfermarkt 
(en) Jiří Skalák – national-football-teams.com 
(en) Jiří Skalák – WorldFootball.net 
(en) Jiří Skalák – Soccerbase.com 
(en) Jiří Skalák – FootballDatabase.eu 
(en) Jiří Skalák – Soccerway 
(en) Jiří Skalák – EU-Football.info 
(en) Jiří Skalák – FAČR 
(en) Jiří Skalák – FBref
Skylake

Skylake er Intels kodenavn på en 64-biter mikroarkitektur for mikroprosessorer som ble lansert 5. august 2015. Skylake er etterfølgeren til datamaskinarkitekturen Broadwell, og benytter samme 14 nanometers produksjonsprosess som Broadwell, men er forbedret når det gjelder ytelsen og strømforbruket til både mikroprosessoren og grafikkprosessoren.
Mikroprosessorene finnes i 2 og 4 kjerner. Hver kjerne består av fire heltallsenheter og to desimaltallsenheter. Hver kjerne har 32 Kb nivå-1 hurtigminne for data, 32 Kb nivå 1 hurtigminne for instruksjoner og 256 Kb nivå-2 hurtigminne delt mellom data og instruksjoner. Videre finnes det 8192 Kb nivå-3 hurtigminne delt mellom kjernene.


== Referanser ==
Václav Kadlec

Václav Kadlec (født 20. mai 1992) er en tsjekkisk fotballspiller som spiller for FK Baumit Jablonec.


== Landslaget ==
Den 12. oktober 2010 fikk han sin første landskamp for Tsjekkia mot Liechtenstein. Han scortet også sitt første landslagsmål i kampen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Václav Kadlec – FIFA 
(en) Václav Kadlec – UEFA 
(en) Václav Kadlec – Transfermarkt 
(en) Václav Kadlec – national-football-teams.com 
(en) Václav Kadlec – WorldFootball.net 
(en) Václav Kadlec – FootballDatabase.eu 
(en) Václav Kadlec – Soccerway 
(en) Václav Kadlec – EU-Football.info 
(en) Václav Kadlec – FAČR 
(en) Václav Kadlec – FBref
Hastertia

Hastertia er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Papua Ny-Guinea (Bougainville) og Salomonøyene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Macrotomini Thomson, 1860
Gruppen Xixuthrina Lameere, 1912
Slekten Hastertia Lameere, 1912
Hastertia bougainvillei Lameere, 1912 - Papua Ny-Guinea, Salomonøyene


== Kilder ==
Liste over artene i Xixuthrina
Prioninae of the World - Macrotomini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Hastertia i Encyclopedia of Life 
(en) Hastertia i Global Biodiversity Information Facility 
Hastertia – detaljert informasjon på Wikispecies
Dysiatus

Dysiatus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En stor (ca. 75 millimeter), mørkt rødbrun trebukk. Arten ligner sterkt på artene i slekten Xixuthrus. Antennene er tynne og omtrent halvparten så lange som kroppen. Hodet er forholdsvis lite, hannen har nor forstørrede kjever. Pronotum er stort og bredt, trapesformet med avrundede forhjørner og litt buktende forkant, med piggete sidekanter. Overflaten er fløyelsaktig matt. Dekkvingen er parallellsidige med stumpvinklede "skuldre", hver dekkvinge med fire fine, opphøyde ribber.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på Sulawesi.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Macrotomini Thomson, 1860
Gruppen Xixuthrina Lameere, 1912
Slekten Dysiatus Lameere, 1912
Dysiatus melas (Pascoe, 1869)


== Kilder ==
Liste over artene i Xixuthrina
Prioninae of the World - Macrotomini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Dysiatus i Encyclopedia of Life 
(en) Dysiatus i Global Biodiversity Information Facility 
Dysiatus – detaljert informasjon på Wikispecies
Pseudoplites

Pseudoplites er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En stor (40-45 millimeter), avlang, rødlig brun trebukk. Antennene er tynne, nesten så lange som kroppen hos hannen og rundt to tredjedeler så lange som kroppen hos hunnen. Hodet er kort og bredt, kjevene ikke forstørrede. Pronotum er trapesformet med kraftig piggete sidekanter, foran i midten med et par blanke forhøyninger. Dekkvingene er parallellsidige med rettvinklede "skuldre", med læraktig overflate uten lengderibber.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved, utviklingstiden er flere år.


== Utbredelse ==
Arten lever i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Macrotomini
Slekten Pseudoplites Lameere, 1916
Pseudoplites inexpectatus Lameere, 1916


== Kilder ==
Prioninae of the World - Macrotomini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudoplites i Encyclopedia of Life 
(en) Pseudoplites i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pseudoplites hos NCBI 
Pseudoplites – detaljert informasjon på Wikispecies
Nataloma

Nataloma er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En stor (35-40 millimeter), avlang, brunsvart trebukk. Antennene er tynne og rundt halvparten så lange som kroppen. Pronotum er trapesformet med piggete ytterkant. Dekkvingene er parallellsidige med stumpvinklede "skuldre" og tre opphøyde lengderibber.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved, utviklingstiden er flere år.


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i Sentral- og Vest-Afrika, og i Tanzania.


== Systematisk inndeling ==
Det er vanlig å plassere arten i slekten Parahovatoma, men dette er et nyere navn, så Nataloma burde gjelde.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Macrotomini
Slekten Nataloma Ferreira & Veiga Ferriera, 1952
Nataloma carmonai (Ferreira & Veiga Ferriera, 1952)
Nataloma orientalis Bouyer, 2016


== Kilder ==
Prioninae of the World - Macrotomini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Nataloma i Global Biodiversity Information Facility 
Nataloma – detaljert informasjon på Wikispecies
Parasang

Parasang er en gammel persisk målenhet for lengde og svarer til iranske persakh eller fersakh, og ble av perserkongen Darius regnet som lik en kvart dagsmarsj. Enheten ble brukt av greske forfattere om persiske forhold, for eksempel av Xenofon fra Anabasis, og er i hellensk litteratur lik 30 stadier eller 5,7 km. 
I nyere tid er 1 parasang satt lik 6000 guz eller 6,24 km. Etter at metersystemet ble innført i Iran ble fersakh benyttet som betegnelse på 10 km.


== Kilder ==
Holtebekk, Trygve. (2009, 14. februar). Parasang. I Store norske leksikon.
Rodriguezius

Rodriguezius er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En stor (35-40 millimeter), avlang, rødbrun trebukk. Antennene er tynne, nesten så lange som kroppen hos hannen og rundt to tredjedeler så lange som kroppen hos hunnen. Hodet er kort og bredt, kjevene ikke forstørrede. Pronotum er trapesformet, sterkere avsmalnende forover hos hunnen enn hos hannen. Dekkvingene er parallellsidige med rettvinklede "skuldre", hver dekkvinge med to litt svake lengderibber.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved, utviklingstiden er flere år.


== Utbredelse ==
Arten er endemisk for øya Rodrigues i Indiahavet.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Macrotomini
Slekten Rodriguezius Quentin & Villiers, 1973
Rodriguezius simplex (Waterhouse, 1876)


== Kilder ==
Prioninae of the World - Macrotomini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Rodriguezius i Encyclopedia of Life 
(en) Rodriguezius i Global Biodiversity Information Facility 
Rodriguezius – detaljert informasjon på Wikispecies
Anoplotoma

Anoplotoma er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Levevis ==
Larvene lever i død ved, utviklingstiden er flere år.


== Utbredelse ==
Arten er endemisk for Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Macrotomini
Slekten Anoplotoma Quentin & Villiers, 1973
Anoplotoma subnigricans (Gilmour, 1965)


== Kilder ==
Prioninae of the World - Macrotomini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Anoplotoma i Encyclopedia of Life 
(en) Anoplotoma i Global Biodiversity Information Facility 
Anoplotoma – detaljert informasjon på Wikispecies
Ar Ramtha

Pass Ramtha, også kalt Al-Ramtha (arabisk الرمثا) er en by helt nordvest i Jordan. Byen har et folketall på 120 365 innbyggere (2010).


== Navnet ==
Ar Ramtha er oppkalt etter en lokal ørkenplante, Al Ramath (arabisk الرمث). Under Romerriket ble byen kalt Ramatha.


== Historie ==
Romerriket benyttet Ar Ramtha som et avsidesliggande knutepunkt for å knytte sammen koloniene sine. Det er funnet ruiner av bygninger og gamle romerske antikviteter forskjellige steder i Ar Ramtha fra den islamske ekspanderingen av Ar Ramtha i Houran. Historisk og samfunnsmessig har byen vært tilsluttet Daraa i Syria, som ligger like over den andre siden av grensen. 


== Idrett ==
Byen har to idrettsklubber, Al-Ramtha SC, en fotballklubb i den jordanske eliteserien, og Ittihad Al-Ramtha, som spiller på det nest øverste nivået i jordansk fotball.
Ochroptera

Ochroptera er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En middelsstor til stor (30-35 millimeter), avlang trebukk. Arten skiller seg fra de aller fleste andre Prioninae på fargen: hode, pronotum, antenner og bein er svarte med en svak, fiolett glans, mens dekkvingene er blekt gulbrune (nærmest blekt oker eller beige) med mørke kanter. En slik påfallende tofargethet er uvanlig i denne gruppen av stort sett nokså ensfargede biller. Antennene er tynne og noe over halvparten så lange som kroppen. Hodet er forholdsvis lite. Pronotum er trapesformet med en liten knekk på hver sidekant og en utstående pigg på bakhjørnet. Dekkvingene er parallellsidige med avrundede "skuldre".


== Levevis ==
Larvene lever i død ved, utviklingstiden er flere år.


== Utbredelse ==
Arten er endemisk for Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Macrotomini
Slekten Ochroptera Quentin & Villiers, 1973
Ochroptera jejuna (Klug, 1832)


== Kilder ==
Prioninae of the World - Macrotomini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Ochroptera i Encyclopedia of Life 
(en) Ochroptera i Global Biodiversity Information Facility 
Ochroptera – detaljert informasjon på Wikispecies
Unn (navn)

Unn er et norsk, svensk, dansk og færøysk kvinnenavn. Det er også et norrønt mannsnavn.


== Etymologi ==
Kvinnenavnet Unn er en nyere form av norrøne Unnr, som har usikker opprinnelse. Det kan være dannet av unnr, «bølge», eller unna, «elske». I norrøn mytologi er Unnr (også kjent som Auðr) en av de ni døtrene til havets jotne Æge og hans kone Rån. Disse døtrene er muligens også er de ni mødrene til Heimdall.
Det norrøne mannsnavnet Unn er en variant av norrøne Unr og *UnR, som har opprinnelse i una, «nyte, være tilfreds». Nyere former av dette navnet er Uni, Uno og Uuno. Merk at disse formene også har andre opprinnelser, blant annet i japansk og hebraisk.


== Utbredelse ==
Kvinnenavnet Unn kjent brukt fra 1834 i Norge og fra 1922 i Sverige. I Norge var Unn mest populært i 1960-årene.
Unn har navnedag 28. desember i Norge og på Færøyene.
Kvinnenavnet er i dag vanlig på Island, i formen Unnur. Formen Unn er mest brukt på Færøyene, og noe i Norge.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Unn og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Mannsnavnet Unn er ikke lenger i bruk, men de avledede navnene Uni, Uno og Uuno er i bruk. Merk at noen av disse har også andre opprinnelser, blant annet i japansk og hebraisk.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Unn og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Unn Søiland Dale (1926–2002), norsk designer og forretningskvinne
Unn Vibeke Hol (født 1951), norsk skuespiller
Unnur Birna Vilhjálmsdóttir (født 1984), islandsk skuespiller og modell
Unn Røyneland, norsk professor i nordisk språkvitenskap


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Unn
(en) Think Baby Names: Unn
Pharsalia

Pharsalia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore til store (10-40 millimeter), slanke, gråbrunt-spraglete trebukker, kroppen ofte med flekker av lyse skjell. Antennene er lange, hos hannene gjerne betydelig lengre enn kroppen. Pronotum har en pigg midt på den avrundede sidekanten. Dekkvingene er avlange med markerte "skuldre". Beina er forholdsvis lange.


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken. Noen av artene er regnet som skadedyr i skogbruket, særlig fordi de kan spre parasittiske rundormer.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Monochamini Aurivillius, 1921
Slekten Pharsalia Thomson, 1864 - 40 arter
Underslekten Antennopharsalia
Pharsalia antennata Gahan, 1895
Pharsalia jaccoudi Breuning, 1982
Underslekten Cycos
Pharsalia subgemmata (Thomson, 1857)
Underslekten Eopharsalia
Pharsalia biplagiata Breuning, 1950
Pharsalia clara Breuning, 1940
Pharsalia claroides Breuning, 1958
Pharsalia granulipennis Breuning & de Jong, 1941
Pharsalia implagiata Breuning, 1950
Pharsalia indica Breuning, 1960
Pharsalia nicobarica Breuning, 1970
Underslekten Pharsalia (i snever forstand)
Pharsalia andoi Hayashi, 1975
Pharsalia borneensis Breuning, 1936
Pharsalia cameronhighlandica Hayashi, 1975
Pharsalia cincticornis Pascoe, 1866
Pharsalia dunni Breuning, 1972
Pharsalia duplicata Pascoe, 1866
Pharsalia gibbifera (Guérin-Méneville, 1844)
Pharsalia lentiginosa Pascoe, 1866
Pharsalia malasiaca Thomson, 1864
Pharsalia matangensis Breuning, 1958
Pharsalia mortalis (Thomson, 1857)
Pharsalia obliquemaculata Breuning, 1936
Pharsalia ochreomaculata Breuning, 1968
Pharsalia ochreopunctata Fuchs, 1957
Pharsalia ochreostictica Breuning, 1938
Pharsalia patrona (Pascoe, 1859)
Pharsalia philippinensis Breuning, 1936
Pharsalia proxima Gahan, 1890
Pharsalia pulchra Gahan, 1888
Pharsalia saperdoides Pascoe, 1866
Pharsalia setulosa Aurivillius, 1920
Pharsalia strandi Breuning, 1936
Pharsalia supposita Pascoe, 1866
Pharsalia suturalis Aurivillius, 1920
Pharsalia thibetana Breuning, 1982
Pharsalia tonkinensis Breuning, 1936
Pharsalia truncatipennis Heller, 1915
Pharsalia variegata Aurivillius, 1920


== Kilder ==
Catalog of the lamiines of the world - Monochamini
Katalog over artene, Gamle verden
Katlog over artene, Amerika Arkivert 11. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Pharsalia i Encyclopedia of Life 
(en) Pharsalia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pharsalia hos NCBI 
(en) Kategori:Pharsalia (Cerambycidae) – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pharsalia – detaljert informasjon på Wikispecies
Nicholl Head

Nicholl Head er en bratt, vestvendt ende på en rygg mellom Dogs Leg Fjord og Square Bay, på vestkysten av Graham Land i Antarktis. Den ble først kartlagt i 1936 av British Graham Land Expedition (BGLE) under John Rymills ledelse. Den ble kartlagt på nytt i 1948 av Falkland Islands Dependencies Survey (FIDS) og oppkalt etter Timothy M. Nicholl som var basesjef for FIDS ved Argentine Islands i 1948 og 1949.


== Kilder ==
 Denne artikkelen inneholder stoff som er offentlig eiendom fra nettside eller dokument fra United States Geological Survey-artikkelen (innhold fra Geographic Names Information System).
Lagotellerie Island

Lagotellerie Island er en øy som ligger 3-4 kilometer vest for Horseshoe Island i Marguerite Bay, utenfor vestkysten av Graham Land i Antarktis. Den ble oppdaget og navnsatt på Charcots andre antarktisekspedisjon i 1908-10.


== Kilder ==
 Denne artikkelen inneholder stoff som er offentlig eiendom fra nettside eller dokument fra United States Geological Survey-artikkelen (innhold fra Geographic Names Information System).
Hurleybreen

Hurleybreen er en isbre mellom Mount Gaudry og Mount Liotard, som flyter øst og ut i Ryder Bay ved Adelaide Island i Antarktis. Den ble navngitt av UK Antarctic Place-Names Committee i 1977 etter Alec J. Hurley,  mekaniker ved British Antarctic Survey ved Halley Station i 1975–76 og Rothera Station i 1976–77.


== Referanser ==
Skysåing

Skysåing eller seeding er en form for værmodifisering, et forsøk på å få nedbør til å falle fra skyer, ved å tilføre partikler i luften som fungerer som skykondensasjonskjerner eller iskjerner, som forandrer de mikrofysiske prosessene i skyen. Målet er vanligvis å øke nedbørmengden (regn eller snø), men den blir også benyttet for å hindre hagl eller tåke, særlig på flyplasser.
Den meste vanlige kjemikaliet som blir benyttet til skysåing er sølvjodid og tørris (frossen karbondioksid) stedet for salt. Flytende propan  som utvider seg til en gass er også blitt brukt. Disse kan produsere iskrystaller ved høyere temperaturer enn sølviodid. Bruken av hygroskopiske stoff, som salt, er blitt mer populært etter lovende forskning.
Skysåing krever at skyene inneholder underkjølt flytende vann, altså flytende vanndråper som er kaldere enn 0 °C. Ved å tilføre et stoff som sølviodid, som har en krystallstruktur liknende is, og setter i gang frysing. Tørris eller propan avkjøler luften så mye at iskrystallene kan oppstå spontant fra vanndamp. I motsetning til såing med sølviodid, krever ikke denne spontane kjernedannelsen eksisterende vanndråper eller partikler, fordi de produserer overmettede tilstander i luften nær såstoffet. Vanndråene trengs likevel for at iskrystallene skal kunne vokse seg store nok til å falle ned.
I skyer på lavere breddegrader er den vanlige så-strategien basert på at likevektvahnndamptrykket er lavere over is enn over vann. Dannelsen av ispartikler i underkjølte skyer tillater disse partiklene å vokse på bekostning av flytende dråper. Om veksten er stor nok, vil disse partiklene bli tunge nok til å falle ned som nedbør fra skyer, som ellers ikke ville ha gitt noe nedbør. Denne prosessen blir kalt statisk såing.
Såing av cumulonimbusskyer (konvektive skyer) om sommeren eller i tropiske strøk prøver å utnytte latent varme som blir frigjort ved frysing. Denne strategien med «dynamisk» såing går ut på at den ekstra latente varmen som blir frigitt bevirker økt oppdrift som igjen bevirker økt skyvekst og større sjanse for nedbør.
En elektronisk mekanisme ble testet i 2010, da Infrarød stråling laserpulser ble rettet mot luften over Berlin av forskere fra Universitetet i Genève. En mente at pulsene ville bevirke atmosfærisk svoveldioksid og nitrogendioksid for å danne partikler som så kan fungere som kondensasjonskjerner.


== Referanser ==
Christine Elisabeth av Slesvig-Holsten-Sønderborg

Christine Elisabeth af Slesvig-Holsten-Sønderborg (født 23. juli 1638, død 7. juli 1679 var en dansk-tysk prinsesse som var hertuginne av Sachsen-Weimar i perioden 1662–1679. 
Hun var datter av hertug Hans Christian av Slesvig-Holsten-Sønderborg i hans ekteskap med Anna av Delmenhorst. I 1656 besøkte mor og datter Altenburg og Weimar, hvor Christine Elisabeth lærte  hertug Johann Ernst II av Sachsen-Weimar å kjenne. 14. august samme år ble paret gift. Det ble født 5 barn i ekteskapet. Hertuginnen døde 40 år gammel den 7. juli 1679, og ble begravet i fyrstekapellet på Alter Friedhof i Weimar.


== Referanser ==