jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Freserveien (Oslo)

Freserveien (1–47, 2–12) er en vei i Kværnerbyen i bydel Gamle Oslo. Sammen med Turbinveien rammer den inn området. De to møtes i nordvest og øst, og fra krysset i nordvest går Kværnerveien vestover.
Navnet ble vedtatt i 2007 og viser til industrivirksomheten ved Kværner Brug.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Freserveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 178. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes gateoversikt
Heftyebakken (Oslo)

Heftyebakken er en turvei i Nordmarka i Oslo. Den går nordover fra Frognerseterveien ved Midtstuen og opp til Frognerseteren. Veien ble anlagt i 1930 og har navn etter Thomas Heftye, som eide Frognerseteren fra 1864. Bakken ble brukt som en del av bobsleighbanen under OL i 1952 og brukes nå som lysløype. Det står en bauta over Heftye ved Midstuen.


== Referanser ==
Johan Bülow (hoffmarskalk )

Johan (von) Bülow (1751–1828) var en dansk hoffmarskalk og kommandør av Nordstjerneordenen.


== Liv og karriere ==
Bülow ble løytnant ved livgarden og studerte samtidig ved Sorø Akademi. I 1773 ble han kammerjunker hos kronprins Frederik. Han vant kronprinsens tillit og var svært aktiv under forberedelsene og utførelsen av regjeringsskiftet 14. april 1784, da kronprinsen grep makten og dannet et nytt regjeringskabinett. 
Bülow var kronprinsens rådgiver enda noen år, i 1784 ble han hoffmarskalk og i 1790 geheimeråd. Men han likte ikke metodene regjeringen brukte for å fremme sine framskrittsideer, og han lyttet gjerne til regjeringens kritikere. Dessuten mislikte han kronprinsens krigslyst, og advarte ham mot hans kommende svigerfar, prins Karl av Hessen. Som et resultat falt Bülows stjerne, og tilslutt fant kronprinsen noen passende påskudd til å avskjedige ham fra alle hans stillinger. Avgjørelsen ikke bare vilkårlig, men også og svært uforstandig, siden Bülow var dyktigere og med langt alvorligere åndelige interesser enn de menn Frederik VIs omga seg med etter Christian VIIs død i 1808.
Etter avskjedigelsen 4. juni 1793 slo Bülow seg ned på herregården Sanderumgård på Fyn. I 1785 var han blitt gift med Else Marie Hoppe, datter av konferensråd Peder Hoppe. Hun skal verken ha vært vakker eller begavet, men hadde en såpass stor formue at han ble i stand til å leve som en svært velstående godseier. Han fikk aldri noen stilling i staten eller ved hoffet mer, og det gikk mange år før Frederik VIs unåde svekket seg, likevel holdt Bülow øye med det som foregikk i København. Han korresponderte intensivt med mange av landets lederskikkelser og tok vare på nesten alle sine papirer, så korrespondansen og arkivet fra tiden i regjeringen er i dag et stort og verdifullt kildemateriale til perioden.
Den siste delen av livet var Bülow en betydelig mesén for vitenskapene og bidro med i alt minst 4 000 riksdaler. Han ble forsonet med kongen i 1822, og mottok etter det livsvarig pensjon og en rekke ærestitler.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Julius Clausen & P.F. Rist (red.), Fra Hoffet og Byen : Stemninger og Tilstande 1793-1822 i Breve til Johan Bülow til Sanderumgaard, August Bang, 1966. Memoirer og Breve, bind 3. ISBN 87-7226-001-7.
Aage Friis (red.), Johan Bülows Selvbiografi, i: Dansk Tidsskrift, II, 1899.
H.P. Rohde, Johan Bülow på Sanderumgaard, 1961.
Bülow i Nordisk familjebok / Uggleupplagan. 4. Brant - Cesti / 761-762 (1905) ]
Carl Frederik Bricka: Bülow i Dansk biografisk Lexikon / III. Bind. Brandt - Clavus / 293 (1887-1905)


== Eksterne lenker ==
(en) Johan Bülow – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Klemetsrudveien (Oslo)

Klemetsrudveien (1–41, 2–50) er en vei på Klemetsrud i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Den går fra Enebakkveien / E6 til Lofsrudveien.
Veien fikk navn i 1985 etter Klemetsrud gård og går over grunn som tilhørte gården.
Klemetsrud energigjenvinningsanlegg er i nr. 1.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Klemetsrudveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 306. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (K)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Vest-etiopiske skjold

Vest-etiopiske skjold er et 540 - 840 milliarder år gammelt kraton (grunnfjellsskjold) i det nordøstlige Afrika. Det er yngre enn de øvrige kratonene i Afrika og Sør-Amerika som er fra meso-proterozoikum, dvs for 1,0 - 2,5 milliarder år siden.
For 570 millioner år siden startet kollisjonen mellom Vest-Gondwana og Øst-Gondwana som skapte superkontinentet Gondwana, og hvor kollisjonen skapte det østafrikanske høylandet i sammenstøtet (den østafrikanske fjellkjedefolding). Det vest-etiopiske grunnfjellskjoldet ble liggende mellom Vest-Gondwana og Øst-Gondwana ved kollisjonen og er dermed en integrert del av det store Østafrikanske orogenet som strekker seg langs hele østsiden av Afrika. Mot nord ligger det betydelig større Arabisk-nubiske skjold.
Det vest-etiopiske skjoldet har et areal på mindre enn 100 000 km2, og utgjør en avgrenset del av det vestlige Etiopia. Det  hadde vulkansk aktivitet for 540-830 millioner år siden, på samme tid som det arabisk-nubiske skjoldet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Avigad, Dov og Gvirtzman, Zohar (2009). «Late Neoproterozoic rise and fall of the northern Arabian–Nubian shield: The role of lithospheric mantle delamination and subsequent thermal subsidence» (PDF). Technophysics. doi:10.1016/j.tecto.2009.04.018. Arkivert fra originalen (PDF) 9. april 2011. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link) Arkivert 9. april 2011 hos Wayback Machine.
Teklewold Ayalew, Keth Bell, John M. Moore, og Randall R. Parrish, U-Pb and Rb-Sr geochronology of the Western Ethiopian Shield, i: Geological Society of America Bulletin, nr 102(9), 11990, side 1309.
Klinkerveien (Oslo)

Klinkerveien (1–31, 2–16) er en vei på Oppsal i bydel Østensjø i Oslo. Den går fra Skøyenåsveien til Solbergliveien.
Veien fikk navn i 1955 etter yrkesbetegnelsen klinker. I området er også en rekke andre veier med navn knyttet til verftsindustrien.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Klinkerveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 306-307. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (K)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Klosterheimveien (Oslo)

Klosterheimveien (1–13, 2–26) er en vei på Teisen i bydel Alna i Oslo. Den går som blindvei østover fra Prost Hallings vei og så i bue sørover mot Tvetenveien.
Veien fikk navn i 1952 etter forsamlingslokalet Klosterheim ved Tvetenveien.
Veien har — i likhet med flere av nabogatene — blokkbebyggelse som inngår i Teisen park borettslag.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Klosterheimveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 307. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (K)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Senter for integritet i forsvarssektoren

Senter for integritet i forsvarssektoren (SIFS) er et faglig uavhengig senter opprettet av Forsvarsdepartementet i 2012. Formålet er å være et kunnskaps- og kompetanse basert senter som fremmer godt styresett og profesjonell integritet, og å bidra til å etablere robuste integritetssystemer for dermed å redusere risiko for korrupsjon i forsvarssektoren. Senterets arbeid bygger på norsk lovverk og internasjonale standarder. De nasjonale Etiske retningslinjer for statstjenesten skal sikre profesjonell integritet gjennom å gi klare retningslinjer for tjenesteyting og myndighetsutøvelse. SIFS har ifølge Forsvarsdepartementet en ledende rolle for iverksetting av trening og utdannelsesplaner innen NATOs «Building Integrity» program. Senteret er en aktiv bidragsyter til norske integritetsprosjekter i Bosnia-Hercegovina, Kosovo og Montenegro, samt i Ukraina. 
Direktør i SIFS er Per Christensen. Senteret er samlokalisert med Institutt for forsvarsstudier. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Kristoffer Robins vei (Oslo)

Kristoffer Robins vei (7–13, 2–82) er en vei på Smedstua i bydel Stovner i Oslo. Den går østover fra Haavard Martinsens vei, parallelt med  Østre Aker vei på nordsiden, og ender i en snuplass.
Veien fikk navn i 1968 etter skikkelsen Kristoffer Robin i A.A. Milnes bøker om Ole Brumm (opprinnelig navnet på Milnes sønn).
I veien er 17 fireetasjers blokker fra slutten av 1960-årene tilsluttet Smedstua borettslag.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Kristoffer Robins vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 317. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (K)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Mauricio Albornoz

Anssi Mauricio Albornoz Inola (født 10. mars 1988) er en svensk fotballspiller som spiller for Akropolis IF.


== Klubbkarriere ==
Albornoz startet karrieren i IF Brommapojkarna, hvor han etter et kortere låneopphold i Gröndals IK, startet også sin profesjonelle karriere. Albornoz gikk til Åtvidabergs FF etter 2014-sesongen.


== Landslagsspill ==
Albornoz har en landskamp for Sveriges U21-lag, fra 2009.


== Privat ==
Albornoz' yngre bror, Miiko Albornoz, spiller for Colo-Colo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mauricio Albornoz – Transfermarkt 
(en) Mauricio Albornoz – Soccerway 
(sv) Mauricio Albornoz – Sveriges fotballforbund 
(en) Mauricio Albornoz – FBref 
«Mauricio Albornoz», profil på Åtvidabergs FFs hjemmeside (sv)
«Mauricio Albornoz», profil på SvFFs hjemmeside (sv)
Kløfterhagen (Oslo)

Kløfterhagen (1A–121, 4–60) er en vei på Lindeberg i bydel Alna i Oslo. Den går som blindvei østover fra Jerikoveien og så sørover.
Veien fikk navn i 1978 etter den tidligere husmannsplassen Kløfterhagen (gnr./bnr. 112/4, under Nordre Lindeberg, revet).
Veien har blokk- og rekkehusbebyggelse i Østre Lindeberg borettslag (OBOS).


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Kløfterhagen». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 307. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (K)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Kløverveien (Oslo)

Kløverveien (1–5, 2–16) er en vei Berg/Tåsen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra  Nils Lauritssøns vei til Irisveien.
Navnet ble vedtatt i 1932, og også en rekke andre veier i nabolaget har blomsternavn.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Kløverveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 307. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (K)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Kneika (Oslo)

Kneika (1–7, 4) er en vei på Ljan i bydel Nordstrand i Oslo. Den går opp skråningen på østsiden av Ljabruveien litt sør for Ljan stasjon og ender som blindvei litt sør for Vestagløttveien.
Navnet ble vedtatt i 1917.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Kneika». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 307. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (K)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
NM i kappgang 2014

NM i kappgang 2014 var en del av NM i friidrett 2014, og ble arrangert som to adskilte konkurranser. 
Hoved-NM ble arrangert i Bergen 31. mai - 1. juni, der 5.000 meter for kvinner senior og 10.000 meter for menn senior var en del av Framolekene. NM langdistanse ble arrangert i et felles, nordisk mesterskap i Eskilstuna i Sverige 4. oktober. 


== Resultater, hoved-NM ==


=== Menn ===


==== 10.000 meter ====


==== 20 km landevei ====


=== Kvinner ===


==== 5000 meter ====


==== 10 km landevei ====


== Resultater, NM langdistanse ==


=== Menn, 50 km ===

Kun Håvard Haukenes stilte til start, men han fullførte ikke. Det ble derfor ikke kåret noen norgesmester ved NM langdistanse. 


=== Kvinner, 20 km ===

Ingen kvinner stilte til start, det ble derfor ikke kåret noen norgesmester ved NM langdistanse. 


== Eksterne lenker ==
Norges friidrettsforbund - Andre NM / UM
Knud Bryns vei (Oslo)

Knud Bryns vei (1–5, 10) er en vei på Økern i bydel Bjerke i Oslo. Den går som blindvei sørvestover fra Haraldrudveien. 
Veien fikk navn i 1970 etter ingeniør Knud Bryn, som blant annet var med og stiftet Hafslund i 1898.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Knud Bryns vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 307. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (K)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Korallveien (Oslo)

Korallveien (1A–7, 2A–8C) er en vei på Malmøya i bydel Nordstrand i Oslo. Den går som blindvei sørover fra Malmøyveien og mot sørenden av øya.
Navnet ble vedtatt i 1956.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Korallveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 313. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (K)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Kopperuds vei (Oslo)

Kopperuds vei (1A–5E, 2–4) er en vei på Smestad i bydel Ullern i Oslo. Den begynner i Montebelloveien og ender som blindvei nær Ullernchausseen.
Veien fikk navn i 1925 etter disponent Bernhard Magnus Kopperud (1855–1923), eier av Søndre Huseby gård fra 1891.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Kopperuds vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 313. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (K)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Europamesterskapet i basketball

Europamesterskapet i basketball arrangeres av FIBA i flere former:

Europamesterskapet i basketball for menn (1935–)
U20-EM i basketball for menn (1992–)
U18-EM i basketball for menn (1964–)
U16-EM i basketball for menn (1971–)
Europamesterskapet i basketball for kvinner (1938–)
U20-EM i basketball for kvinner (2000–)
U18-EM i basketball for kvinner (1965–)
U16-EM i basketball for kvinner (1976–)
Europamesterskapet i 3mot3-basketball (2014–)
U18-EM i 3mot3-basketball (2015–)


== Se også ==
Europamesterskapet i rullestolbasketball
Europamesterskapet i basketball for kvinner

Europamesterskapet i basketball for kvinner ble arrangert første gang i 1938 i Roma, og arrangeres annenhvert år. 


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Eurobasket – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
«Women Basketball European Championships Archive». todor66.com. Besøkt 15. juni 2013. 
«EuroBasket Women : presentation and medal winners». the-sports.org. Besøkt 15. juni 2013.
Daniel Hallingström

Daniel Christian Hallingström (tidligere Johansson; født 10. februar 1981 i Gamleby) er en svensk fotballtrener og tidligere fotballspiller.


== Klubbkarriere ==
Hallingström startet karrieren i Gamleby IF, hvor han spilte fram til han i 1999 ble hentet til Åtvidabergs FF. Han spilte to sesonger, før han gikk til Kalmar FF. Det ble et kort opphold i sin nye klubb, hvor han spilte to kamper i løpet av sesongen, hvorav en fra start, før han vendte tilbake til Åtvidabergs FF.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Daniel Hallingström – Transfermarkt 
(en) Daniel Hallingström – WorldFootball.net 
(en) Daniel Hallingström – Soccerway 
(en) Daniel Hallingström – FBref 
«Daniel Hallingström», profil på Åtvidabergs FFs hjemmeside (sv)
Henrik Gustavsson

Henrik Gustavsson (født 21. oktober 1976) er en svensk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er assistenttrener for Åtvidabergs FF.


== Klubbkarriere ==
Gustavsson startet karrieren som fotballspiller i Sturefors IF, og var innom Hjulsbro IK i tre sesonger, før han signerte for Åtvidabergs FF. Gustavsson har spilt hele karrieren som profesjonell spiller i Åtvidabergs FF, og har spilt for klubben i de tre øverste divisjonene i det svenske seriesystemet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henrik Gustavsson – Transfermarkt 
(en) Henrik Gustavsson – Soccerway 
(en) Henrik Gustavsson – FBref 
«Henrik Gustavsson», profil på Åtvidabergs FFs hjemmeside (sv)
«Henrik Gustavsson», profil på SvFFs hjemmeside (sv)
Månz Karlsson

Axel Månz Fabian Karlsson (født 4. april 1989) er en svensk fotballspiller som spiller for Östers IF.


== Karriere som klubbspiller ==


=== Östers IF ===
Karlsson, som er født og oppvokst i Växjö, startet karrieren i Växjö Norra IF, og senere i Östers IF. Han ble tatt opp i A-laget 2008, som da spilte i Division 1. I løpet av sitt opphold i klubben, var Karlsson med på to opprykk med klubben, som førte Östers IF opp i Allsvenskan i 2013-sesongen. Karlsson spilte 28 kamper og scoret to mål for klubben denne sesongen, som endte med nedrykk for klubben.


=== Åtvidabergs FF ===
Karlsson signerte i forkant av 2014-sesongen en kontrakt for Åtvidabergs FF som løper ut 2016.


== Meritter ==


=== Östers IF ===
Division 1 Södra: 2009
Superettan: 2012


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Månz Karlsson – Transfermarkt 
(en) Månz Karlsson – Soccerway 
(en) Månz Karlsson – FBref 
«Månz Karlsson», profil fra Åtvidabergs FFs hjemmeside (sv)
Kristin B. Aavitsland

Kristin Margrethe Bliksrud Aavitsland (født 13. juli 1967) er en norsk kunsthistoriker. Hun er professor ved Det teologiske menighetsfakultet i Oslo. 
Aavitsland tok hovedfag i kunsthistorie ved Universitetet i Oslo i 1994 på en oppgave om Konstantinbuen og doktorgraden i 2002 på en avhandling om monumentalmaleri og klosterkultur i middelalderens Roma. Hun har forsket på visuell kultur i skandinavisk middelalder og tidlig nytid, og med kunsthistoriens historie i Norge. Hun har skrevet boken Imagining the Human Condition in Medieval Rome i 2012. I 2014 utgav hun biografi om Norges andre riksantikvar, Harry Fett. 
I 2015 ble hun valg inn i Det Norske Videnskaps-Akademi i gruppe for kulturfag og estetiske fag


== Bibliografi ==
Harry Fett : historien er lengst Pax 2014 ISBN 978-82-530-3662-5
Imagining the human condition in medieval Rome : the Cistercian fresco cycle at Abbazia delle Tre Fontane Burlington Ashgate 2012 ISBN 9781409438182
Roy T. Eriksen og Kristin B. Aavitsland (red.) (1999). På klassisk grunn: Det norske institutt i Roma gjennom 40 år. Roma: Instituttet. ISBN 8276940536. 
Arkivert av Kristin B. Aavitsland (1994). Hans Peter L'Orange: etterlatte papirer ved det Norske institutt i Roma. Roma: [Det norske institutt i Roma]. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
kristinaavitsland.no hjemmeside
(no) Publikasjoner av Kristin B. Aavitsland i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Kristin B. Aavitsland i BIBSYS
Jurij Sergejev

Jurij Valentinovitsj Sergejev (født 16. juli 1925 i Moskva) er en russisk tidligere skøyteløper som representerte den daværende nasjonen Sovjetunionen og klubben Dynamo Moskva.


== Karriere ==
Han var blant verdens fremste sprintere på begynnelsen av 1950-tallet, og var den løperen som fratok verdensrekorden til norske Hans Engnestangen pålydende 41,8 satt den 5. februar 1938 under Allround-VM 1938 på Davos Eisstadion. Sergejev var verdensrekordinnehaver på 500 meter for herrer i perioden 6. januar 1952 og helt til Jevgenij Grisjin tok sin første verdensrekord på distansen med 40,2 den 22. januar 1956.
Etter å ha tatt en 2.-plass på 500 m under Allround-VM 1954 og hvor han ikke fikk gå 10 000 meter, ble det ikke noen deltagelse i internasjonale mesterskap før Vinter-OL 1956 i italienske Cortina d'Ampezzo og hurtigløps-konkurransene under OL der som gikk i slutten av januar 1956 på Misurinasjøen. Her oppnådde han imidlertid bare en 4.-plass på 500 meter, bak trioen J. Grisjin (gull), R. Gratsj (sølv) og A. Gjestvang (bronse).


== Meritter ==


=== Personlige rekorder ===


=== Verdensrekorder ===
Liste over verdensrekordnoteringer gjort av Jurij Sergejev.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jurij Sergejev – Olympics.com 
(en) Jurij Sergejev – Olympic.org 
(en) Jurij Sergejev – Olympedia 
(en) Jurij Sergejev – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jurij Sergejev – Speedskatingbase.eu 
(en) Jurij Sergejev – SpeedSkatingNews.info 
(en) Jurij Sergejev – SpeedSkatingStats.com
Ondulering

Ondulering (fra fransk onde som betyr «bølge») er å legge håret i en bølgeformet  frisyre. Å vannondulere er å bølgelegge, krølle og frisere håret mens det er vått. Ondulert hår kan lages med en krølltang.


== Historie ==
Å gjøre hår krøllete har lange tradisjoner, for eksempel ved å væte og flette det stramt. I visse perioder har også skjegg fått samme behandling. Siden 1600-tallet har metallstaver og krølltenger blitt tatt i bruk. Da det på 1870-tallet det mote i Vesten med mer naturtro krøller og lokker istedenfor sterkt krusete frisyrer som lenge hadde vært vanlig, ble det utviklet spesialkonstruerte tenger som var tilpasset den nye stilen. Frisøren Marcel Grateau (1852–1936) eller Francois Marcel skal ha oppfunnet metoden med varme krølltenger 1872 eller 1875 og gitt navn til den engelske betegnelsen marcelling eller the Marcel Wave. Moten holdt seg i over femti år.I 1906 oppfant Karl Ludwig Nessler (1872–1951) det første apparatet for å lage permanentkrøller. I 1924 kom elektriske tenger der en kunne regulere varmen.

		
		


== Se også ==
Hårtang (rette-, bølge- eller krølltang), apparat for å forme håret
Permanent, hårbehandling av en viss varighet
Hårruller


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marceled hair – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Charlotte Blom

Helga Charlotte Blom (født 26. april 1972) er en norsk filmregissør, manusforfatter og fotograf. Hennes langfilmdebut var filmen Staying Alive fra 2015, men hun har også laget flere kortfilmer før dette, deriblant En søndag i Schweigaardsgate fra 2004, som vant Amandaprisen 2004 for beste kortfilm og Kokos, som vant Gullstolen for beste kortfilm i 2006. Hun har utdannelse fra Oslo fotokunstskole og Edinburgh College of Art.


== Filmografi ==
1999: Twisted Sisters Goes to Baccara (kortfilm)
2004: En søndag i Schweigaardsgate (kortfilm)
2006: Kokos (kortfilm)
2011: Kjære Lisa (kortfilm)
2015: Staying Alive
2020: Dianas bryllup (spillefilm)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Charlotte Blom på Internet Movie Database 
(da) Charlotte Blom på Filmdatabasen 
(fr) Charlotte Blom på Allociné 
(en) Charlotte Blom på AllMovie 
(en) Charlotte Blom hos The Movie Database
Pseudoptenomela

Pseudoptenomela er en slekt av biller som hører til undergruppen praktskarabider (Rutelinae) i den store familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Middelsstore, ovale, metallisk fargede skarabider. Hode, pronotum og scutellum kan være grønnlig metalliske, dekkvingene kobberfargede.


== Levevis ==
Larvene lever i råtten ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Ecuador, Bolivia).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien Praktskarabider, (Rutelinae) MacLeay, 1819
Stammen Rutelini MacLeay, 1819
Gruppen Anticheirina - 43 slekter
Slekten Pseudoptenomela Soula, 2002
Pseudoptenomela boliviana Soula, 2002
Pseudoptenomela lineatipennis (Ohaus, 1908)
Pseudoptenomela tenaensis Soula, 2002


== Kilder ==
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Pseudoptenomela [1]


== Eksterne lenker ==
Bilde av Pseudoptenomela sp.
(en) Pseudoptenomela i Global Biodiversity Information Facility
Mohsen Bahari

Mohsen Bahari (født 4. mai 1984) er en profesjonell MMA-utøver fra Oslo. Han konkurrerer hovedsakelig sine kamper i Cage Warriors.


== MMA meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mohsen Bahari – Sherdog 
Frontline Academy