jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Frank Olsen

Frank Olsen (født 30. april 1922, død 17. mars 1945) var en norsk motstandsmann under andre verdenskrig som ble henrettet av den tyske okkupasjonsmakten på Akershus festning. Han var født i Vestby og bodde i Oslo. Under okkupasjonen av Norge ble Olsen medlem av Milorg og utførte en rekke sabotasjeaksjoner.
13. februar 1945 skulle Olsen planlegge en sabotasjeaksjon sammen med Adolf Bogstad og Storm Willads Weinholdt i Weinholdts leilighet. Før noen av de tre ankom leiligheten hadde to Gestapo offiserer, en tysk og en norsk, ankommet for å sjekke Storms bror Kjell. Da Kjell heller ikke var hjemme, ventet Gestapo offiserene i stuen. Da Bogstad og Storm ankom leiligheten ble Gestapo offiserene mistenkelige, men Bogstad og Storm  forklarte at de skulle planlegge en tur. De ble søkt og visste at de måtte komme seg unna før Frank Olsen kom, siden han hadde på seg viktige dokumenter som ville avsløre dem. Da Olsen ankom ble han sett at Storms far igjennom et vindu, men han klarte ikke å for kontakt med Olsen. Olsen ringte på ringeklokka, gikk inn og Gestapo offiserene skjønte da situasjonen. De tre ble holdt i leiligheten. Men da Adolf Bogstad forsøkte å rømme og ble drept, ble Frank Olsen, Storm Weinholdt, Storms far Sverre og Storms bror Kjell arrestert. De ble utsatt for tortur i Møllergata 19.
Frank Olsen ble dømt til døden den 15. mars av en SS domstol der Siegfried Wolfgang Fehmer var aktor. Han ble skutt på Akershus festning 17. mars 1945 og kroppen senket i Oslofjorden . Dette var den nest siste gangen nordmenn ble henrettet av tyskerne under krigen. Den siste var en SS-Jäger som ble henrettet for desertering (Fahnenflucht) 19. april.

Sammen med 8 andre Milorg-jegere er Olsen hedret på et minnesmerke på Sarabråten i Østmarka.


== Referanser ==
Capris filosofpark

Capris filosofpark (italiensk: Parco Filosofico) ligger i utkanten av den lille byen, Anacapri på Capri.
Parken ble etablert i 2000 av den svensk professor og foffatter Gunnar-Adler-Karlson, sammen med sin ektefelle, Marianne.
I parken er det satt opp små plakett med sitater 60 forskjellige vestlige filosofer.


== Eksterne lenker ==
philosophicalpark.org
svensk Wiki om Gunnar Adler-Karlsom
Linjediagram

Et linjediagram eller kurvediagram er en type diagram som viser informasjon som en serie datapunkter forbundet med rette linjestykker.   Det er en grunnleggende type diagram som er vanlig på mange felter. Det ligner på spredningsplott, med unntak av at datapunktene er ordnet (typisk etter x-verdier) og forbundet med rette linjestykker. Et linjediagram brukes ofte til å visualisere en trend i data over tidsperioder, derfor tegnes ofte linjen kronologisk. I disse tilfellene er de på engelsk kjent som run charts.


== Referanser ==
Suppletivisme

Suppletivisme er en morfologisk prosess som innebærer at en ordstamme blir bytta ut med en annen når ordet bøyes. Et eksempel i norsk er verbet være, som har presensformen er og preteritumsformen var. Andre eksempler er vekslinga mellom god, bedre og best, og mellom dårlig og verst. Det er også suppletivisme mellom formene jeg og meg, og mellom du og deg.
Suppletivisme skiller seg fra andre morfologiske prosesser ved at det ikke følger noen regler som gjelder for flere leksemer. Vanligvis har bare de vanligste orda i et språk suppletive former, ettersom mindre brukte ord pleier å tilegne seg regelmessige bøyinger.


== Eksterne lenker ==
Surrey Suppletion Database – eksempler på suppletivisme i ulike språk
Castiglionegrotten

Castiglionegrotten (italiensk:Grotta del Castiglione) er en grotte på øya Capri i Italia. Den ligger på en Castiglione-høyden, med utsyn mot syd. Da Capris innbyggere måtte søke tilflukt under tyrkernes angrep, var eneste vei dit fra øst. Stien de brukte er siden blitt ødelagt etter steinsprang.


== Referanser ==
Valentin Otto

Valentin Otto (1529–1594) var en tysk musiker og thomaskantor.
Otto studerte i Leipzig til 1548. I 1553/54–1564 var han kantor ved Wenzelskirche i Naumburg. I 1564 ble han thomaskantor, en post han beholdt livet ut. Med 30 års tjenestetid er han den lengstsittende thomaskantor. Thomaskirches betydelige organist, Elias Nikolaus Ammerbach, var Ottos samtidige.
Ottos sønn Valerius Otto (1579 – etter 1612) var organist og komponist.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Emil Reinhardt Vollhardt: Geschichte der Kantoren und Organisten in den Städten Sachsens, 1899, s. 176.
Robert Eitner: Biographisch-Bibliographisches Quellenlexikon, bind 7, 1902, s. 262.
Hugo Riemann: Musiklexikon, Personenteil, 1961, s. 354.
Hans Joachim Moser: Musiklexikon, supplementsbind, 1963, s. 183.
Oppføringer i Leipxigs universitetsmatrikler: bind I,  Index.


== Eksterne lenker ==
(en) Valentin Otto på MusicBrainz
Anatoliaekspressen

Anatoliaekspressen (tyrkisk: Anadolu Ekspresi, fransk: Anatolie Express, engelsk: Anatolian Express) er en av fire direkte togtjenester som løper mellom İstanbul og Ankara. Det er et nattog bestående typisk av åtte sovevogn og en spisevogn. Toget var det første ikke-internasjonale tog som førte sovevogn i Tyrkia. Toget ble drevet av CIWL (Compagnie Internationale des Wagons-Lits) fra 1927 til 1950. Fra 1950 ble det drevet TCDD.


== Forhistorie ==
I 1923 ble Ankara hovedstad i den nye tyrkiske republikk. Det skapte et økt behov for bedret transport mellom den gamle hovedstad Istanbul og den nye hovedstad Ankara. Diplomater som hadde sine residenser i Tarabya og som nå fikk sin tjeneste i Ankara var ikke egentlig begeistret for å måtte bo i det fjerntliggende Ankara. Under sommermånedene tilbragte mange av dem også tiden i Tarabya. Den britiske ambassadør ville lenge overhodet ikke flytte, og ukependlet til Ankara med vogner han leide fra  CIWL , eller med bil.


== Timetabell ==
Anatoliakspressen går hver natt, ett tog i hver retning. Timetabellen viser kjøreplanen slik den var i 2012.


== Referanser ==
Tarabya

Tarabya (osmantyrkisk: Tarabiye) er et gammelt stasområde i det istanbulske distrikt Sarıyer, på den europeiske bredd mot Bosporos, ved Yeniköy og Kireçburnu. 
Sultan Selim II likte å nyte fiskeretter i dette området og bad sin storvesir, Sokollu Mehmed Pasha, om å bygge et palass der som han kunne tilbringe somrene på. Det antas at sultan Selim II var den som kalte sitt palass Tarabiye, som er et tyrkisk innlånt ord fra gresk (Therapia, θεραπεία) og betyr «behag, nytelse», og navnet gikk så over til nabolaget (Tarabya).Diverse monumentale bygninger huset ambassader og diplomatresidenser og sommerhus fra den tid Konstantinopel var rikets hovedstad. Mange er fremdeles på diplomatiets hender, tilknyttet de samme landenes konsulater i Istanbul. 
Her var det også mange yalıer, gjerne av tre, mede ved stranden mot Bosporos. 


== Litteratur ==
Martin Bachmann: Tarabya: Geschichte und Entwicklung der historischen Sommerresidenz des deutschen Botschafters am Bosporus. Deutsches Archäologisches Institut, Istanbul 2003, ISBN 975-8070-65-7.
Klaus Wolf: Gallipoli 1915. Das deutsch-türkische Militärbündnis im Ersten Weltkrieg. Report, Sulzbach/Ts., Bonn 2008, ISBN 978-3-932385-29-2, S. 206–232.
Bachmann, Martin: Tarabya. Alman Büyükelçisi'nin Boğaziçi'ndeki Tarihi Yazlık Rezidansının Tarihçesi ve Gelişimi. Alman Arkeoloji Enstitüsü ve Ege Yayınları, Istanbul 2003. ISBN 975-8070-65-7
Türker, Orhan: Therapia´dan Tarabya´ya. Boğaz´ın Diplomatlar Köyünün Hikayesi. Sel Yayıncılık, Istanbul 2006. ISBN 975-570-275-X


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tarabya – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Yalı

Yalı  (osmantyrkisk: |يالی, fra gresk yiáli  - γιαλή - moderne γιαλός) er en type osmanske sommerhus bygd i direkte tilknytning til vannet og som kanter strendene langs Bosporos. De ble bygget i tre. Husene ble oppført som sommerhus for velsituert overklasse fra storbyen. De hadde båtplasser ettersom tilkomsten fra selve Konstantinopel gikk per båt, og de hadde gjerne et tilknyttet hageanlegg. De fleste bevarte husene er fra 1800-tallet, men det finnes enkelte eldre hus bevart. Det eldste yalı finnes på den asiatiske siden, ved Kanlıca, og stammer fra 1699.


== Bilder ==

		


== Litteratur ==
Die Yalıs am Bosporus av Leyla A. Turgut i: MERIAN Istanbul (1976)
Perihan Balcı: Eski İstanbul Evleri ve Boğaziçi Yalıları. (Alte Häuser in Istanbul und Yalıs am Bosporus. Bildband). Istanbul 1980.
Sedad Hakkı Eldem: Boğaziçi Anıları. Reminiscences of the Bpsphorus. Istanbul 1979.
Orhan Pamuk: Istanbul. Souvenirs d'une ville, Gallimard, 2007, s. 66-98


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yalı – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Yali

Yali kan sikte til

Yali (mytologi) - et hinduistisk fabeluhyre
Yali (folk) - et folk i Vest-Papua, Ny-Guinea
Yalı - de gamle sommerhus langs Bosporos i Tyrkia
LiMux

LiMux – The IT evolution er en tidligere tysk Linux-distribusjon som var basert på Ubuntu. Den inngår i byen München sitt prosjekt med å migrere fra Microsoft Windows og andre proprietære produkter til fri og åpen programvare. Prosjektet var først basert på Debian, men versjon 3 (2010) var basert på Ubuntu 8.10.
Prosjektet ble fullført i 2013; det innebar migreringen av 15,000 personlige datamaskiner og bærbare datamaskiner til fri programvare. Prosjektet baserte seg opprinnelig på Openoffice.org, men gikk senere over til LibreOffice. Byen rapporterer å ha spart 11,7 millioner euro på prosjektet.Første versjon ble lansert i 2006. Siste versjon er 5.0 fra november 2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
(en) LiMux – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
LinuxMCE

LinuxMCE (Linux Media Center Edition) er en Linux-distribusjon for hjemmekino som er basert på Kubuntu. 
Første versjon ble lansert i 2008. Siste versjon er 1004 Final fra 23. februar 2013.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Naturbuen (Capri)

Naturbuen (italiensk:Arco Naturale) er en naturskapt steinhvelving (bue) som ligger på østkysten av Capri. Det er antatt at den ble dannet i den paleolitiske perioden. Den har kollapset og restene er idag en grotte. b
Buen hadde en høyde på 12 meter, 18 meter over bakkenivå og bestod av kalkstein.


== Galleri ==

		
		
		


== Referanser ==
LliureX

LliureX er en Linux-distribusjon som er basert på Ubuntu. Den inngår i et prosjekt i Generalitat Valenciana som går ut på å innføre fri programvare innenfor skoleverket i Comunitat Valenciana.
Det er en Linux-distribusjon som brukes på mer enn 110,000 PC-er i skoleverket i Valencia-regionen. Regionen rapporterte i 2014 en innsparing på 36 millioner euro på overgangen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) LliureX – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kuki Linux

Kuki Linux er en tidligere lettvekts Linux-distribusjon som var basert på Ubuntu. Den ble skapt for å erstatte den Fedora-baserte distribusjonen Linpus Linux som i juli 2008 ble levert sammen med NettPC Acer Aspire One.
Første versjon ble lansert 21. oktober 2008. Siste versjon var 2.8 fra 30. august 2009.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kuki Linux – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
JK Place Capri

JK Place Capri er et luksushotell på Capri. Det ligger nordøst for byen Anacapri, vest for Marina Grande. Det ble etablert i  2007. Hotellet har 22 rom og åtte suiter, og ligger i en restaurert villa fra 1800-tallet som en gang tilhørte to velstående amerikanske søstre, Sadiee og  Kate Woolcott-Perry.I Forbe's Travel Guide  står det om hotellet: "Great attention to detail, elegance, and beautiful views have made a winner of this hotel, in spite of its less-than- desirable location on the main road from the harbor up to Capri and Anacapri." Utsmykningen er beskrevet som "avante garde" med stoler trukket med sebraskinn og høyryggede møbler i florentinerstil "


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hotellets hjemmeside
Guadalinex

Guadalinex er en Linux-distribusjon som er basert på Ubuntu. Den blir støttet av regjeringen i Andalucía for bruk på skoler, offentlige biblioteker og sentere for eldre personer.
Siste versjon var V9.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(es) Offisielt nettsted 
(en) Guadalinex – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Guadalinex – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Michael Wagener

Michael Wagener (født 25. april 1949 i Wuppertal) er en tysk musikkprodusent. Han er kreditert for produksjon, innspilling, miks og mastring på en rekke utgivelser der mange har solgt til gull og platina.Wagener var gitarist i Accept før Wolf Hoffmann ble med i bandet. Da innså han sine begrensninger og ga opp virket som utøvende musiker.. Han dannet Double Trouble Productions sammen med Udo Dirkschneider, sangeren i Accept, og gjorde mange av sine første produksjonsjobber sammen med ham. Wagener utviklet et vennskap med Don Dokken da Dokken besøkte Tyskland, noe som resulterte i det første selvstendige produsentoppdraget hans for Dokkens første album Breaking the Chains. Senere har Wagener hatt en fremgangsrik karriere med arbeid hovedsakelig for heavy metal-band, men han har f.eks. også gjort miksingen for Janet Jacksons singel «Black Cat» fra albumet Rhythm Nation 1814 (1989).


== Referanser ==
The Linux Schools Project

The Linux Schools Project, tidligere kjent som Karoshi, er en Linux-distribusjon som er basert på Ubuntu. Distribusjonen var opprinnelig basert på Red Hat Linux tidlig i 2000, i et forsøk på å gjøre Linux mer ubredt i skolene i Storbritannia. Versjon 5.1 var basert på PCLinuxOS, mens senere versjoner har vært basert på Ubuntu. 
Siste versjon er 7.0.3.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Capris kloakk

Kloakken på Capri er et arkeologisk område på Capri i Italia. Den var en del av kloakksystemet som ble anlagt i romersk tid. Utløpet av kloakken er synlig vest for Marina Grande. Det ser ut til at den har vært hovedkloakken på øyas nordlige side. Spor av dette finnes i mange mindre utløp som antas å ha ledet inn i denne kloakken. Fall-løpet på kloakken har senere blitt betydelig endret. I stedet for svakt fall fra syd mot nord, stuper den nå bratt i motsatt retning, nord mot syd med en helning på 25°. Denne reversering av fallvinkelen er tidvis blitt brukt som bevis på endringer i landnivået på Capri etter romertiden.


== Referanser ==
Vår Frue av Konstantinopels kirke

Vår Frue av Konstantinopels kirke (italiensk:Chiesa di Santa Maria di Costantinopoli) er en kirke fra det ellevte århundre i Anacapris Li Curti-distrikt på Capri i Italia. Den ble restaurert på 1700-tallet. Den ble bygget med elementer av gotisk og bysantinsk arkitektur. Den inneholder arbeider av den flamske maler Willem Borremans. En gang var den Anacapris sognekirke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkel som bekrefter eksistensen av det norske navnet «Vår Frue av Konstantinopel»
Lisa Segal

Lisa Segal (født 18. mars 1924 i Oslo) er en norsk sirkusartist og ballettdanser.
Hun og familien var britiske statsborgere og hadde bodd i Norge i mange år da landet ble invadert i 1940. Segal ble arrestert 15. januar 1943 og deportert til Hamburg 16. februar 1943 med skipet «Lappland».I Hamburg ble hun plassert i Hüttenfengselet sammen med moren og blant andre Kirsten Brunvoll. Mens de var der ble Hamburg bombet av allierte fly flere ganger. Hun ble flyttet mellom forskjellige konsentrasjonsleirer og endte til slutt i Vittel i Frankrike. I Vittel ble amerikanske og britiske borgere internert. Moren Frida Fanny Segal (født 1882) døde på sykehus der.Lisa Segal ble utvekslet via Lisboa og kom til England i august 1944 hvor hun arbeidet for forsvarets overkommando og fikk norsk statsborgerskap.

Tre søstre døde i interneringsleirer, mens broren Leopold ble befridd fra en leir i Østerrike våren 1945, han døde i februar 1992 i Oslo. Søstrene Tonny (født 1918) og Miriam (født 1917) var norske statsborgere og ble deportert med Donau sammen med andre norske jøder. Tonny og Miriam ble drept i gasskammeret 1. desember 1942 straks etter ankomst til Auschwitz. Søsteren Sara (født 1920, gift Bjerke) gikk i dekning, men ble arrestert i januar 1943 og deportert (død 20. november 1943 i Nacht und Nebel-leir eller i Auschwitz).Segal avga 15. mars 1947 forklaring for Oslo forhørsrett om opplevelsene under krigen.Lisa Segal emigrerte fra Norge i 1955 og bosatte seg i New York, der hun hadde slektninger.


== Referanser ==
Søndenfjeldske infanteriregiment

Søndenfjeldske infanteriregiment, tidligere Sønnafjelske gevorbne regiment, var en norsk militæravdeling som ble opprettet i 1733.
Opprettelsen skjedde ved at et opprinnelig regiment ble delt i to, et sønnenfjeldsk og et nordenfjeldsk. 
Fram til 1763 hadde det navn etter regimentssjefene. Det het først Rappes gevorbne infanteriregiment, deretter to ganger Rømelings gevorbne infanteriregiment, etter Jobst Conrad Rømeling og broren Frederik Christopher Rømeling. I 1763 skiftet det navn til Søndenfjeldske gevorbne infanteriregiment. I 1789 ble navnet endret til Søndenfjeldske infanteriregiment. Etter hærplanen av 1810 hadde regimentet base i Halden, mens Nordenfjeldske infanteriregiment hadde base i Fredrikstad og Oplandske infanteriregiment hadde base i Oslo.


== Historie ==
Et regiment med gevorbne (vervede, fra tysk) hadde en større andel vervede soldater, og færre utskrevne soldater. Etter hærplanen av 1810 hadde hæren tre gevorbne infanteriregimenter som hver hadde 800 gevorbne – og 1200 «nasjonale» (utskrevne) menige: Det Søndenfieldske, det Nordenfieldske og Opplandske. I tillegg fantes seks nasjonale infanteriregimenter som hver hadde 200 gevorbne – og 1800 nasjonale menige.I 1789 ble det meste av 1. smålenske regiment overført. Regimentet hadde kompanier i Østfold og Vestfold.Under forberedelsene til Riksforsamlingen i 1814 oppnevnte regimentet, på samme måte som øvrige militæravdelinger, to medlemmer av Den grunnlovgivende forsamling: oberst Daniel Frederik Petersen og musketer Ole Svendsen Iglerød.Som en følge av hærreformen av 3. juli 1817 ble regimentet lagt ned ved utgangen av 1817.


== Referanser ==
Kanlıca

Kanlıca er en småby rett nord for Fatih Sultan Mehmet-broen på den anatoliske, østre bredd, av Bosporos. Landsbyen er i dag en del av Istanbul, og inngår i distriktet Beykoz. 
I Kanlıca finnes en moské tegnet av Mimar Sinan. Kanlıca er kjent for sin yoghurt som lages på en mikstur av ku- og fåremelk. Langs strandlinjen finnes sjønære hus, kjente som yalı, som er typiske for den eldre bebyggelse langs Bosporens strand.


== Referanser ==
Hellarvik tunnel

Hellarvik tunnel er en tunnel som ble påbegynt under andre verdenskrig, tiltenkt som jernbanetunnel på Polarbanen. Tunnelen skulle ligge like sør for den planlagte stasjonen på Tømmerneset, og den skulle ha en total lengde på 2 000 meter. Ved krigens slutt i 1945 var det drevet 150 meter stoll fra Hellarvik tunnel.  I tillegg var der gjort forskjæring.


== Referanser ==
Eugen Keil

Eugen (Jenö) Keil også kjent som Eugen Steinwall (født 4. juni 1907 i Szikszó, Borsod-Abaúj-Zemplén-fylket, Ungarn, død 1984 i Norge) var en norsk urmaker.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han kom fra landsbyen Szikszò nord i Ungarn og flyttet på 1920 tallet til Tyskland og gikk i urmakerlære i Hamburg. Familien flyktet til Danmark i 1935. Med hjelp fra norske venner kom de inn i Norge i 1936.


=== Annen verdenskrig ===
Keil ble internert 26. oktober 1942 i den store aksjonen mot mannlige jøder. Han satt på Berg fangeleir til april 1943 da han ble overført til Grini. Han ble deportert med MS «Monte Rosa» i slutten av juni 1943, og havnet da i et Gestapo-fengsel i Berlin før han kom til Auschwitz og fikk fangenummer 67234. Etter noen uker i Auschwitz ble han sendt til Sachsenhausen for å reparere klokker tatt fra døde fanger. På slutten av krigen fikk de det bedre da det kom Røde Kors-pakker til Sachsenhausen. Keil ble med de hvite bussene 21. april 1945.Ifølge Mendelsohn var Keil i Sachsenhausen helt til 28. mai 1945. Keil var gift med en «arisk» kvinne.

I Sachsenhausen møtte han Odd Nansen og Keil var da den første som informerte Nansen om de norske jødenes skjebne. Ifølge Nansens dagbok mente Keil at av 1200 norske jøder var bare 25 i live (11. november 1943). Keil fortalte for Nansen hvordan fanger, både jøder og ikke-jødiske polakker, ble drept med gass. Han anslo at tre-fire millioner jøder var drept slik i Auschwitz og Lublin, og kanskje like mange polakker samt flere hundretusen ukrainere og russere.
Ifølge Nansen var det urmakerhåndverket som reddet Keil. Nansen ga Keils navn og fangenummer til svenskene i håp om at de skulle få ham med i de hvite bussene.Han ble med de hvite bussene etter norske fanger hadde fjernet hans jødiske identitet fra fangeregisteret.


=== Etterkrigstiden ===
Hans hustru og barn bodde på Hønefoss hele krigen.


== Referanser ==
Yassine El Ghanassy

Yassine El Ghanassy (født 12. juli 1990) er en belgisk fotballspiller som spiller for den franske klubben FC Nantes.Han har tidligere spilt for Stabæk, Gent, Heerenveen og Al-Ain, samt landslagsfotball for Belgia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yassine El Ghanassy – Transfermarkt 
(en) Yassine El Ghanassy – national-football-teams.com 
(en) Yassine El Ghanassy – WorldFootball.net 
(en) Yassine El Ghanassy – FootballDatabase.eu 
(en) Yassine El Ghanassy – Soccerway 
(en) Yassine El Ghanassy – EU-Football.info 
(en) Yassine El Ghanassy – Belgias fotballforbund 
(en) Yassine El Ghanassy – FBref 
(es) Yassine El Ghanassy – as.com 
«Yassine El Ghanassy», profil på Stabæk Fotballs hjemmeside
«Yassine El Ghanassy», profil på NFFs hjemmeside
«Yassine El Ghanassy», profil på altomfotball.no
«Yassine El Ghanassy», profil på soccerway.com (en)
«Yassine El Ghanassy», profil på national-football-teams.com (en)
Thor Bekeng

Thor Bekeng (født 1905, død 1977) var en norsk offiser og politiker (Nasjonal Samling) som under krigen ble innsatt som fylkesmann i Finnmark. 
Han ble født i Kongsberg og var sønn av samlagsbestyrer Sigvard Bekeng og Marthe f. Bratvold. Etter latinartium som privatist i 1924 tok han Krigsskolens nederste avdeling på et år, og ble offiser av lavere grad. Han ble sendt til Chile for Forsvarsdepartementet i 1926–27, men studerte også jus og var ferdig med cand.jur.-graden i 1930. Han skal ha praktisert jus i kortere tid i Sande i Vestfold. I 1933 giftet han seg med Herborg (pikenavn Holmeset) (d. 1993) og slo seg ned i Kirkenes som overrettssakfører. 
Han meldte seg inn i Nasjonal Samling i 1935. og var Nasjonal Samlings toppkandidat i Finnmark ved stortingsvalget året etter, uten å bli valgt. 
Ved det tyske angrepet på Norge i april 1940 var Bekeng vernepliktig offiser og tjenestegjorde som nøytralitetsvakt, men skal ha blitt internert fra 12. eller 13. april til 7. juni 1940 for «sin tyskvennlige innstilling». Han ble konstituert som fylkeskontorsjef i Troms i januar 1941, og i april samme år ble han tilsatt som fylkeskontorsjef i Finnmark. Han ble innsatt som fylkesmann i Finnmark av Nasjonal Samling den 14. juni 1941, etter at hans forgjenger Hans Julius Gabrielsen ble arrestert. Han var fylkesmann frem til 1944 da Johan Andreas Lippestad overtok.Under landssvikoppgjøret i 1947 ble Bekeng dømt til 15 års straffarbeid og rettighetstap. I tillegg fikk han inndratt 31 000 kr som han hadde mottatt i lønn som fylkesmann, samt at han måtte betale 12 000 kr som han som fylkesmann hadde bevilget til nazistiske formål.Etter krigen bosatte han seg på Lysaker i Bærum. Han døde i 1977 og etterlot seg kone.


== Referanser ==
Villa Solitaria

Villa Solitaria var hjemmet til den skotske forfatteren Compton Mackenzie da han bodde på Capri i Italia. Det ble også brukt av den skotske musikk-kritikeren og komponisten Cecil Gray. Det ble bygget på en klippe av arkitekt Edwin Cerio tidlig på 1900-tallet.


== Referanser ==