jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Grorudveien (Oslo)

Grorudveien (3-63, 4-62) er en vei i Oslo. Den går sørover fra Trondheimsveien ved Grorud og munner ut i Gransdalen på Furuset.
Veien fikk navn i 1877 etter Grorud gård. Den er ganske lang og går på tvers av Groruddalen. Bebyggelsen langs veien er variert. Blant adressene kan følgende nevnes:

Nr. 3-5: To arbeiderboliger fra 1925–26, restaurert og gjenåpnet i 2012
Nr. 4: Grorud skole
Nr. 8: Grorud kirkegård
Nr. 13: Opprinnelig våningshus ved Øvre Grorud gård
Nr. 32: Rekkehus; fra 1900 til 1987 lå Heimdal forsamlingshus her
Nr. 52: Elverhøy, et toetasjers trehus der Trygve Lie vokste opp, og der moren drev spiseforretning
Nr. 75: Grorud stasjon


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Grorudveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 215. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (G)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015. 
Lokalhistoriewiki
Liste over romaner om sjakk

Dette er en liste over romaner hvor sjakk spiller en fremtredende rolle.


=== Oversatt til norsk ===
Gjennom speilet (Through the Looking-Glass) (1871 av Lewis Carroll.
Tordivelen flyr i skumringen (1978/utgitt på norsk i 1979) av Maria Gripe
Sjakknovelle (Schachnovelle), en kortroman av den østerrikske forfatteren Stefan Zweig.
Dronninggambit (1983) av Walter Tevis
Qi wang – (Sjakkmesteren / The Chess Master) (1984) av A Cheng
Sjakkmaskinens hemmelighet (2008) av Robert Löhr
Den jiddische politiforening (2010) av Michael Chabon
Døden & co (2014) av Lukas Moodysson


=== Norske romaner om sjakk ===
Markus er Konge (2010) av Klaus Hagerup
Sjakkokrati 1 Åpning (2014) av Lars A. Reinton Første bok i serien, Åpning, ble lansert 29. juli 2014.


== Referanser ==
Alfred Groruds vei (Oslo)

Alfred Groruds vei er en vei på Grorud i Oslo. Den går som tilførselsvei mellom Grorudveien og Trondheimsveien for trafikk ut av Oslo. På vestsiden av Grorudveien fortsetter gateløpet som gangvei nord for idrettsanlegget på Grorud.
Veien fikk navn i 1978 etter Alfred Christian Grorud (1857–1924), som eide Grorud gård i 1890–1919. Grorud kirke fikk jord fra gården i hans tid. Ingen hus har adresse knyttet til veien.


== Referanser ==


== Kilder ==
Oslo byleksikon
Arild Svensgam (1999). De er døde – men lever fortsatt i Oslo (2. utg.). Oslo: Galehuset forlag. s. 13. ISBN 8299289424. 


== Eksterne lenker ==
Lokalhistoriewiki
AEG Powertools

Må ikke forveksles med Allgemeine Elektricitäts-Gesellschaft som eies av ElectroluxAEG Powertools er et tysk selskap som produserer elektroverktøy og transport-teknologi. AEG Powertools produserer blant annet stikksager, sirkelsager, gjærsager og boremaskiner.


== Historie ==
Allgemeine Elektricitäts-Gesellschaft (AEG) ble grunnlagt i 1883 under navnet Deutsche Edison-Gesellschaft (DEG). Selskapet ble grunnlagt av Emil Rathenau, han var en ivrig talsmann til å starte den første fabrikken i Tyskland med samlebånd. Fabrikken hans ble den første samlebånd-produsenten i Tyskland som startet med produksjon av elektronikk. Opprinnelsen kan også spores tilbake til 1882 da Emil Rathenau kjøpte lisenser for å bruke Thomas Edisons lampe patentert i Tyskland med støtte fra tyske banker. I 1898 kom verdens første transportable boremaskiner som veide 7,5 kg og kunne bore seg igjennom 6 mm stål. I starten av 1900-tallet ble AEG et globalt selskap.
I 1991 ble AEG Powertools en del av Atlas Copco sammen med Milwaukee, men Atlas Copcos verktøyavdeling ble kjøpt opp av TTI i 2006. I 2004 valgte Electrolux å kjøpe opp AEG hvitevareavdeling som tidligere var eid av EHG Elektroholding GmbH som igjen var eid av DaimlerChrysler.


== Eksterne lenker ==
AEG Powertools nettsider
Tangen brygge

Tangen brygge kan ha flere betydninger:

Et strøk i Drammen på sørsiden av Drammenselvas utløp.
Tangen brygge (Nesodden), Nesoddtangen, hovedanløpssted for Nesoddbåtene fra Oslo.
Tangen brygge (Tistedal), startsted for kanalbåtene på Haldenkanalen.
Tangen ferjekai, ved Bjoneroa/RandsfjordenTangen brygge var tidligere også en brygge for rutebåt ved Heddalsvannet, ruten Skien/Norsjø/Notodden.
Andre brygger med dette navnet finnes også øst i Kristiansand, sør på Kråkerøy, og vest på Veierland.
Barnevernpanelet

Barnevernpanelet ble nedsatt av daværende statsråd i Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet Audun Lysbakken 15. november 2010. Panelet var bredt sammensatt av ulike aktører i og rundt norsk barnevern. Det ble bedt om å se på alle sider ved dagens barnevern, og mandatet lød:
Panelet skal gi forslag og anbefalinger knyttet til fem hovedbolker: organisering, regelverk, brukermed­ virkning, kunnskapsbehov og tiltak i barnevernet. Barnevernpanelets råd og anbefalinger er innspill til proposisjonen som regjeringen skal legge fram for Stortinget våren 2012.Panelet ble ledet av Helen Bjørnøy.
Panelets medlemmer var:

Torunn Hauen Aks
Renathe Arevoll – gikk ut av panelet i april 2011
Sara Bell
Olav Erling Bergvik
Olaug Bollestad
Ellen Galaasen
Amal Hassan
Elisabeth Haugseth
Sandra Kristiansen
Elisabeth Nordhus B. Lied
Anne Grethe Moe
Eilif Norvang
Elvis Chi Nwosu
Kjetil Ostling
Marit Sanner
Erling Segelstad
Kristin Skogli
Jan Storø
Gunnar Toresen
Jorunn Vindegg
Jarmund VelandCecilie Elisabeth Basberg Neumann var panelets sekretær, og førte rapporten i pennen.
Panelet inviterte et bredt utvalg aktører inn for å gi orienteringer om sitt syn på norsk barnevern. Blant disse var brukerorganisasjoner, forskningsinstitusjoner og ansatteorganisasjoner. 
Barnevernpanelet overleverte sin rapport til statsråden i september 2011. Rapporten var den første av flere rapporter som departementet bestilte i denne perioden, i satsningen «Det store barnevernløftet». Blant de mest konkrete resultatene av denne satsningen var forslagene til endring av barnevernloven i Prop. 106L (2012–13).


== Referanser ==
Adnanitter

Adnanittene er «arabiserte» arabere, som ifølge islamsk tradisjon nedstammer fra Adnan. De var fra nordre, sentrale og vestre Arabia, til forskjell fra qahtanittene fra det sørlige og sørøstre Arabia som var av den pureste arabiske bakgrunn.Gianluca Paolo Parolin fremholder at

«de arabiserte eller arabiserende arabere antas å være etterkommerne av Ishmael gjennom Adnan, men i dette tilfelle følger ikke genealogien nøyaktig den bibelske linje. Merkelappen arabisert skyldes den tro at Ishmael talte hebraisk (sic!) inntil han kom til Mekka, der han giftet seg med en jemenittisk kvinne og lærte seg arabisk. Begge genealogiske linjer får tilbake til Sem, sønn av Noa, men bare adnanittene kan regne Abraham blant sine stamfedre, og slik kan linjen fra Mohammed, profetenes segl (khatim al-anbiya'), spores tilbake til Abraham. Samtidens historiografi har avdekket dette genealogiske systems indre koherens, og påpekt at støttende evidens ikke har latt seg finne; distinksjonen mellom  qahtanitter og adnanitter betraktes til og med som en frukt av den umajjadiske epoke, da det raste fraksjonskriger (al-niza al-hizbi) i det unge islamske rike».


== Referanser ==
Samarra-offensiven

Samarra-offensiven var en britisk offensiv i det sentrale av dagens Irak i mars og april 1917 under felttoget i Mesopotamia i første verdenskrig. Denne offensiven ble satt i gang som en oppfølging av erobringen av Bagdad 11. mars, for å sikre byen mot de rundt 10 000 osmanske soldatene som sto nord for byen som den osmanske kommandanten Halil Kut hadde trukket ut av Bagdad da byen falt. Disse representerte en trussel mot de britisk/indiske styrkene som sto i Bagdad.
I tillegg var ytterligere 15 000 osmanske soldater under kommando av Ali Ihsan Bey drevet ut av Persia av russerne og disse forsøkte å slå seg sammen med Halil Kuts stryke.
Den britiske kommandanten Frederick Stanley Maude besluttet at for å nøytralisere disse truslene mot den britiske kontrollen over Bagdad, måtte han ta kontrollen over Samarra-jernbanen som gikk 130 km nordover fra Bagdad.
Operasjonen ble innledet 13. mars av 45 000 britiske soldater. 19. mars hadde de erobret Fallujah, et viktig støttepunkt underveis i forhold til offensivens mål. Britene fortsatte sine angrep fram til 23. april, da byen Samarra og jernbanen kom under britisk kontroll.
Selv om britene nådde sine militære mål, ble Samarra-offensiven kostbar, da de hadde til tap på 18 000 døde og sårede.


== Eksterne lenker ==
Samarrah Offensive, 1917
Taifaen Ronda

Taifaen Ronda var et middelalder taifa-kongdømme som eksisterte i det mauriske al-Andalus (i det som nå er det sørlige Spania) fra 1039 til 1065. Den ble styrt av en familie fra Banu Ifran-stammen fra Nord-Afrika. Hovedstaden var byen Ronda. Fra 1065 til 1091 ble det styrt med tvang fra Sevilla, av Abbad II al-Mu'tadid.


== Lister over emirer ==


=== Yafranid-dynastiet ===
Abu Nur Hilal: 1039/40-1053/4
Badis ibn Hilal: 1053/4-1057/8
Abu Nur Hilal (gjeninnsatt): 1057/8
Abu Nars Fatuh: 1057/8-1065


== Se også ==
Liste over sunnimuslimske dynastier


== Referanser ==


== Kilder ==
http://web.raex.com/~obsidian/taifa.html Arkivert 20120421013950 hos WebCite
Qais

Qais (arabisk: قيس),også transkribert Qays eller Kais, var et arabisk stammefellesskap som hadde sitt uspring fra mudharske adnanittiske stammegrupper.


== Historie ==
Qais-stammenes hovedgrener er banu sulaym, hawazin og banu ghatafan. Disse tre hovedgrupper holdt seg i øst i Hijaz til 600-tallet. 
I førislamsk tid var qaisittene en trussel mot karavanene som passerte gjennom Najd eller Hijaz. Qureshene gav dem en tredel av hvert års daddelinnhøstning for deres hjelp til å bekjempe muslimene i Yathrib (Mekka). Qaisittene bekjempet de muslimske ansari- og qurayshi-muslimene, men gikk over til islam etter at de led nederlag i slaget ved Hunayn.  Qaisittene ble oppsplintret i flere undergruppeer under Umajjadekalifatet.
Rivaliseringen mellom qaisittene og banu kalb, som utviklet seg til strid mellom nord-araberne (qais-ledede) og sør-araberne/jemenittene (kalb-ledede), var en fast etablert motsetning etter slaget ved Marj Rahit (684).
Stridighetene mellom azdiene og qaisittene skulle vedvare frem til 1700-tallet, uavhengig av at de begge etter hvert var muslimske, både i Tunisia, Sicilia, Syria, Libanon og Spania.


== Litteratur ==
M. Hoexter: The role of the Qays and Yaman factions in local political divisions, Jerusalem 1973.


== Referanser ==
Najd

Najd (arabisk نجد , høylandet), også transkribert Nejd eller Nedsjd, er en region i det indre av Den arabiske halvøy som omfatter kjerneområdet av Saudi-Arabia. Den dekker et område på ca. 1,1 mill. km². Najd er et platå som skråner nedover fra vest mot øst. Det har en høyde på mellom 762 og 1525 moh. Den saudiarabiske hovedstaden Riyadh og byene Buraidah, Unaizah og Ar-Rass ligger her.
På midten av 1700-tallet ble Najd sentrum for wahhabittene, som utvidet riket under Ibn Saud. Emiratet Nedsjd eksisterte fra 1818 til 1891. I 1921 ble Najd et sultanat og i 1927 kongerike. Fra 1925 kom det i personalunion med Hejaz, og i 1932 fikk denne staten navnet Saudi-Arabia.


== Politiske enheter ==


== Galleri ==

		


== Eksterne lenker ==
(en) Najd – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fredrik Meyer (stortingsrepresentant)

Fredrik Meyer (født 11. oktober 1770 i Bergen, død 7. september 1833 samme sted) var en norsk kjøpmann, megler og 
stortingsmann.Han var sønn av en kjøpmann i Bergen, og drev selv med handel inntil han ble stadsmegler i Bergen. I 1813 representerte han Bergen i et møte om å opprette en låne- og diskonteringsbank i Christiania.
Meyer var 2. representant fra Bergen på Stortinget i 1815. På tinget var han medlem av 13 komiteer, blant annet 
i spørsmålet om frihavn i Kristiansand, om kjøpstad i Bodø, samt allment om kjøpsteder og kjøpstadsprivilegier, dessuten i handelskomiteen, komiteen om gasjer og pensjoner, og i komiteene om lasteavgifter og konsulatavgifter. Han ble permittert på grunn av sykdom 25. juni 1816.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Fredrik Meyer hos Norsk senter for forskningsdata
Taifaen Granada

Taifaen Granada (Arabic: طائفة غرناطة , Ta'ifa Garnata) var et maurisk kongedømme i Al-Andalus, innen dagens Granada provins i det sørlige Spania. Kongedømmet oppsto i 1013 og varte til 1091.


== Vestgotere ==
"Garnata" eller "Garnata al-Yahud" var en bebyggelse ved siden av byen som de kristne kalte "Elvira", etter det tidligere iberiske navn "Ilbira".


== Maurere ==
Den nært beliggende iberiske byen Elvira ble hovedstad i Al-Andalus Córdoba-kalifatet provinsen. Sivile konflikter som herjet kalifatet i det tidlige 1000-tallet ledet til ødeleggelsen av byen i 1010. Zawi ben Ziri, Zirid var leder av en av armene som tok deler av kalifatet i en borgerkrig som ødela Medina Azahara i Córdoba, og seinere ødela Medina Elvira. Under hans ledelse forlot borgerne av Elvira provinshovedstaden og etablerte seg i den jødiske bosettingen Gharnata al-Yahud, og dermed grunnla byen Granada. Han grunnla det første Taifa-kongedømme Granada og flyttet hovedstaden fra Elvira til Garnata al-Yahud.
Zirid var en familie fra Nord-Afrika hvor medlemmer ble herskere og konger i mange andre islamske regioner, som i Ifriqiya.
Taifa-kongedømmet Granada endte etter å ha blitt erobret av Almoravidene i 1091, som tok over territoriet og forente det med de andre i dynastiet.


== Liste over emirer ==


=== Zirid-dynastiet ===
Zawi: 1013-1019/20
Habbus al-Muzaffar: 1019/20-1038
Badis ben Habus: 1038-1073
Abdallah ibn Buluggin: 1073-1090
Til Almoravidene: 1090-1145


=== Adhaid-dynastiet ===
Ibn Adha: 1145


=== Huddid-dynastiet ===
Abu Dja'far Ahmad "Zafadola"(også Cord., Jaen): 1145
Til Almohadene: 1145-1237


== Se også ==
Emiratet Granada
Al-Andalus
Islams historie
Spanias historie
Liste over sunnimuslimske dynastier


== Eksterne lenker ==
[1]
[2]
Karrakstikk

Karrakstikk som også kalles Grønlandsstikk er en knute som binder to tau. Slått som pynteknute på løkke i ett tau kalles det også Napoleonsknop eller Josefineknute.


== Utforming ==
Karrakstikk eller  Grønlandsstikk består av to sammenvevde halvstikk. Stikket gir en vev med syv hull og åtte kryss. Hullet i midten danner et kvadrat med rette sider, de andre seks har en buet side på utsiden, men stikket vil vrenges til en annen form ved belastning dersom ikke tampene bendsles til fastparten. 
Tampene kan stikke ut på samme eller på hver sin side. Denne siste formen tåler større belastning.


== Referanser ==
Muleknop med slipp

Muleknop med slipp også kallt smuglerstikk er en knute som benyttes for å feste tauet til en påle slik at en rykk i tampen løsner det hele uten behov for å dra tauet manuelt tilbake rundt pålen.


== Utforming ==
Muleknop med slipp kan utformes ved å passere en bukt rundt pålen, gripe langparten gjennom bukten og dra en bukt gjennom, for deretter å gjøre det samme mot tampen.
Varianter som holder bedre kan utformes ved 

å rotere bukten før man drar en annen bukt gjennom
gjenta siste to trinn (bukt fra langpart deretter bukt fra tampen) flere ganger.


== Navnegjenbruk ==
Ordet muleknop benyttes også i samme betydning som kvelestikk på engelsk. 


== Kilder ==
Budworth, Geoffrey (1997), The Complete Book of Knots, London: Octopus, s. 73  muleknop som er lett å løsne når man må stikke av fort.
Day, Cyrus Lawrence (1947), The Art of Knotting and Splicing (1st utgave), New York: Dodd, Mead &Co., ss. 114–115  for muleknop trenger tampen ikke å gå rundt treet for å løsnes når man må stikke av fort.
Meier, Joel F.; Viola, Mitchell A. (1993), Camp Counseling: Leadership and Programming For the Organized Camp, Brown & Benchmark  muleknop brukes i.f.m. hestevogn når man må stikke av fort.
«The Tumble Hitch». Notable Knot Index. Besøkt 25. februar 2012.  sikrere versjon av muleknop for å stikke av fort.
Clifford W. Ashley. The Ashley Book of Knots. Doubleday, New York. ISBN 0-385-04025-3, knutene #176, #355, #364, #430, #1188, #1189, #1249, #1250, #1251, #1252, #2052, #2097, #2489, #2560, #3441, #3700, #3853 er den versjonen av muleknop som strammer hardt.
Hertugdømmet Bytom

Hertugdømmet Bytom (tysk Beuthen) var et av mange schlesiske hertugdømmer. Det ble etablert med hovedbyen Bytom omkring 1281 i forbindelse med delingen av hertugdømmet Opole mellom sønnene av Władysław Opolski. Hertugdømmet eksisterte i litt over to hundrede år, inntil det igjen ble en del av Opole.
Den første hertug av Bytom ble Kasimir, som regjerte sammen med broren Bolko I av Opole, men fra 1284 var enehersker. Konflikter med hans fetter Henrik IV Probus av Wrocław førte til, at Kasimir søkte beskyttelse fra kong Wenceslaus II av Böhmen, og i 1289 ble han den første schlesiske hertug av Piast-slekten, som underkastet seg böhmisk overherredømme.
Ved hans barnebarn Bolesławs død i 1355 døde Bytom-greinen av Piast-slekten ut, og i striden om arvefølgen måtte hans enke Margareta av Sternberg avstå den nordlige del av hertugdømmet med Koźle til Konrad I av Oleśnica, mens resten gikk i arv til Kasimir I av Cieszyn. Bytom forble oppdelt inntil 1459, da Wenceslaus I av Cieszyn solgte sin del til Konrad 9 den Svarte av Oleśnica. Bytom var nå samlet under Konrads styre. 
I 1472 annekterte den selvutnevnte ungarske konge av Böhmen, Matthias Corvinus, Bytom og pantsatte det til Jan av Zierotin. I 1498 ble Bytom igjen innlemmet i hertugdømmet Opole under hertug Jan II den Gode. Jan hadde underskrevet en arveavtale med markgreve Georg av Brandenburg-Ansbach, som i 1526 ble forlenet med Bytom av Ludvig II av Böhmen.
Georgs styre ble imidlertid avvist av Ludvigs etterfølgere fra Habsburg-slekten, som med mistenksomhet betraktet den økende innflytelsen som Hohenzollern-slekten var i ferd med å få i Schlesien. Etter slaget ved det Hvite fjellet i 1620 benyttet den habsburgske Ferdinand II muligheten til å avsette kurfyrst Georg Vilhelm av Brandenburg-Preussen som hersker over Bytom. Det forble en stat i Habsburgmonarkiet, til det ble en del av kongeriket Preussen i 1742.


== Litteratur ==
Historische Kommission für Schlesien (Hrsg.): Geschichte Schlesiens, Bd. 1, Sigmaringen, 1988, ISBN 3-7995-6341-5, S. 8891, 124, 130, 133, 138ff., 144, 149 og 383.
Hugo Weczerka (Hg.): Handbuch der historischen Stätten Schlesien. Stuttgart 1977, ISBN 3-520-31601-3, S. 20–25 og stamtavle på s. 596–597.
Rudolf Žáček: Dějiny Slezska v datech. Praha 2004, ISBN 80-7277-172-8, S. 84, 414–415.


== Eksterne lenker ==
Genealogi
Christen Andersen Neersten

Christen Andersen Neersten (født 1757, døpt 2. juli, på Løddesøl i Øyestad, død 17. september 1825) var en norsk gårdbruker og lensmann. Neersten er i ettertid særlig kjent som lensmannen som var med på å arrestere Kristian Lofthus under Lofthusreisingen.Han var 1. representant fra Nedenes amt til stortinget i 1815. Han var medlem av valgkomiteen og militærkomiteen. Neersten var også 2. suppleant fra Nedenes og Robygdelagets amt til stortinget i 1824.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Christen Andersen Neersten hos Norsk senter for forskningsdata
Iver Svendsen Oftedahl

Iver Svendsen Oftedahl (født 1780, døpt 6. februar, død 13. september 1842 ) var gårdbruker fra Gjesdal. 
Han var arbeidsbestyrer på det gamle teglverket på Sandnes og lensmann i Goa skipreide i 1808. Senere ble han eier av gården Madla, hvor han
også døde.Oftedahl var 1. suppleant fra Stavanger amt til stortinget i 1815, hvor han møtte i stedet for Nils Trulsen Bru. Han var medlem av åtte komiteer, derav kirkekomiteen og om almuens forkjøpsrett til kirker. Han var også 1. suppleant fra amtet til stortinget i 1824.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Iver Svendsen Oftedahl hos Norsk senter for forskningsdata
John Ragnvaldsen Onstad

John Ragnvaldsen Onstad (født 22. september 1785, død 23. desember 1845 ) var gårdbruker og lensmann fra Aurland. 
Han var 1. suppleant fra Nordre Bergenhus amt til stortinget i 1815, hvor han møtte i stedet for Hans Arnesen Urdahl fra 28. november.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) John Ragnvaldsen Onstad hos Norsk senter for forskningsdata
Lakselva (Balsfjord)

Lakselva er ei elv i Balsfjord kommune i Troms og Finnmark. Den renner vestover fra Ytre Fiskelausvatnet (158 moh.) til den munner ut i Malangen ved Aursfjord. Vassdraget er 24,1 km langt, og har et nedbørfelt på 89,13 km². Middelvannføringen ved munningen er 2,54 m³/s.Elva har utspring fra Fiskevatnet (346 moh.), fire kilometer vest for kommunesenteret Storsteinnes. Den renner vestover gjennom et skogkledt landskap ned til Indre Fiskelausvatnet (161 moh.), og via den korte elvestubben over Vasshalsen videre til Ytre Fiskelausvatnet. De to Fiskelausvatnan dekker det meste av dalbunnen i øvre del av dalen. Lakselva passerer deretter gjennom to mindre vatn, Sagvatnet og Brynjulvsvatnet, før del faller i fosser og stryk ned mot Bergom. På rundt en kilometer faller elva rundt 100 meter og danner en rekke fosser, som Kvernfossen, Mellafossen, Storfossen og Flatfossen. Etter et rolig strekning med meandere og kroksjøer blir elva igjen noe striere på de siste par kilometrene. Elva munner ut Aursfjorden, en grein av Malangen, litt nord for bygda Aursfjord.
Fylkesvei 283 går langs vassdraget på nordsida. Langs veien ligger spredt bosetning og gårdsbruk. Det er også en del hyttebebyggelse langs vassdraget. Ved munningen krysses elva av fylkesvei 184, og her ligger også Aursfjordsaga, ei restaurert oppgangssag som opprinnelig ble bygget i 1796.


== Referanser ==
Eidsetelva kraftverk

Eidsetelva kraftverk er et vannkraftverk ved Dalsfjorden i Volda kommune i Møre og Romsdal.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 390 meter i Eidsetelva.
Installert effekt er 1,7 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 6 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Småkraft AS
Møre-Nytt om åpningen
18. serierunde i Tippeligaen 2014

18. serierunde i Tippeligaen 2014 startet fredag 1. august klokken 19 med Lillestrøm mot Brann. Runden fortsatte med to kamper lørdag 2. august. Strømsgodset mot Sogndal klokken 15.30. Og Viking mot Vålerenga klokken 18. Runden avsluttet søndag 3. august med Odd mot Sandnes Ulf klokken 15.30, tre kamper klokken 18, og Stabæk mot Rosenborg klokken 19.


== Kampfakta ==
Fredag 1. august 2014

Lørdag 2. august 2014

Søndag 3. august 2014
Myrath

Myrath er et progressiv metal-band fra Tunisia som ble etablert i 2001.


== Biografi ==
Myrath (ميراث, som betyr arv), er et metal band fra Tunis i Tunisia. Det ble opprettet i 2001 av  gitarist Malek Ben Arbia (som var 13 år). I de neste årene utviklet bandet sin stil mot progressiv metal, med tydelig referanse til arabisk musikk.
Deres første album, Hope, ble utgitt i september 2007, og deres andre album, Desert Call, i januar 2010. Den tredje utgivelsen, Tales of the Sands, ble utgitt i september 2011. April 2017 gir de ut sitt femte album, Legacy.


== Diskografi ==


=== Studioalbum ===
Hope (2007)
Desert Call (2010)
Tales of the Sands (2011)
Legacy (2016)
Shehili (2019)


=== Demoer ===
Double Face (2005) (Bare utgitt i Tunisia)


== Medlemmer ==
NåværendeMalek Ben Arbia – gitar
Zaher Zorgati – vokal (2007–)
Elyes Bouchoucha - keyboard,  kor
Morgan Berthet – trommer (2011–)
Anis Jouini - bass (2006–)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Myrath – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  (Engelsk)
Video: Under Siege (YouTube)