jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Acracantha

Acracantha er en slekt av stankelbein, er storvoksne mygg som hører til familien storstankelbein (Tipulidae).


== Utseende ==
Ganske store, spinkle, brunlige stankelbein. Antennene er trådformede og omtrent så lange som hodet.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==
Listen følger .

Orden Tovinger (Diptera)
Underorden Mygg (Nematocera)
Overfamilien Stankelbein (Tipuloidea)
Familien Storstankelbein (Tipulidae)
Slekten  Acracantha Skuse, 1890
Acracantha inornata Skuse, 1890
Acracantha monticola Skuse, 1890
Acracantha sydneyensis Skuse, 1890


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Acracantha i Encyclopedia of Life 
(en) Acracantha i Global Biodiversity Information Facility 
Acracantha – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Acracantha sydneyensis (?)
Kyogasjøen

Kyogasjøen (engelsk: Lake Kyoga) er en stor, grunn innsjø i Uganda, med et areal på ca. 1 720 km². Victorianilen (Den hvite Nil) flyter gjennom innsjøen på vei fra Victoriasjøen til Albertsjøen. Tilløpet fra Victoriasjøen er regulert av Owen Falls-demningen i Jinja. Kyogasjøen er en del av regionen De store sjøer, men blir ikke regnet blant de store afrikanske sjøene.
Innsjøen er om lag 6 meter på det dypeste, og mesteparten er mindre enn 4 meter dypt. Områder som er mindre enn 3 meter dype, er fullstendig dekket av vannliljer, mens mye av de sumpete breddene er bevokst med papyrus og vannhyasint. Papyrusen danner også flytende øyer som driver mellom de små, permanente øyene. Rundt innsjøen finnes store våtmarker fôret av et komplekst system av bekker og elver. Kwaniasjøen, tett forbundet med Kyogasjøen, er mindre, men dypere.
Det er funnet 46 fiskearter i Kyogasjøen. Artsutvalget har mer til felles med Victoriasjøen enn med Albertsjøen. Krokodiller er tallrike.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lake Kyoga – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Alexander Schmid

Alexander Schmid (født 9. juni 1994 i Oberstdorf) er en tysk alpinist.
Hans første pallplass i verdenscupen i alpint kom 9. februar 2020 da han ble nummer tre i parallellstorslalåm i Chamonix.
Under VM 2021 i Cortina kjørte han på det tyske laget som tok bronse i lagkonkurransen.
Han kjørte på Tysklands lag som tok sølv i lagkonkurransen i vinter-OL 2022 i Beijing.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alexander Schmid – Olympics.com 
(en) Alexander Schmid – Olympic.org 
(en) Alexander Schmid – Olympedia 
(en) Alexander Schmid – FIS (alpint) 
(en) Alexander Schmid – ski-db.com
Drapene på Bülowplatz

Drapene på Bülowplatz var drapene på to politikapteiner, Paul Anlauf og Franz Lenck, utført av medlemmer av Kommunistische Partei Deutschlands (KPD) på Bülowplatz foran KPDs hovedkontor i Berlin i august 1931, i den perioden som er kjent i tysk historie som Weimarrepublikken. Både Anlauf og Lenck var medlemmer av Sozialdemokratische Partei Deutschlands (SPD) og var forhatt av KPD for å slå ned på opptøyer og ulovlige demonstrasjoner organisert av KPD. Drapene fikk stor oppmerksomhet i samtiden og Anlauf og Lenck ble bisatt med stor deltakelse, særlig fra SPD og de andre partiene som utgjorde den såkalte Weimarkoalisjonen som forsvarte det liberale demokratiske systemet.
I ettertid har drapene særlig blitt husket fordi to av drapsmennene senere ble noen av de mektigste mennene i DDR. Disse var DDRs første leder Walter Ulbricht og Erich Mielke som ble sjef for Stasi. Mange av drapsmennene flyktet etterpå til Sovjetunionen, der flere av dem ble henrettet i 1937 under Moskvaprosessene som gikk hardt ut over tyske kommunister i sovjetisk eksil.
I DDR var drapene på Bülowplatz totalt fortiet av ideologiske grunner, mens i Forbundsrepublikken Tyskland ble de gjenstand for en normal historisk behandling, og Ulbrichts og Mielkes rolle bidro også til en økt interesse for dem. Ulbricht døde i 1973. Etter Tysklands gjenforening i 1990 ble det i 1992 reist tiltale mot Mielke for drapene ved tingretten i Berlin (Mielke hadde hatt en arrestordre på seg i Vest-Berlin helt siden 1947 i forbindelse med Bülowplatz-drapene) og i 1993 ble han dømt til seks års ubetinget fengsel for overlagt drap på både Anlauf og Lenck.
Mielke fremstod under rettssaken som sterkt mentalt svekket og det ble reist spørsmål ved om han var strafferettslig tilregnelig og i stand til å forstå rettssaken. Han ble løslatt i en alder av 88 år i 1995 etter soning av drøyt to tredeler av straffen, og var da Tysklands eldste fange. På grunn av Mielkes alder og svekkede mentale tilstand ble den prosessen som pågikk mot ham for hans gjerninger som Stasisjef innstilt, og drapene på Bülowplatz ble derfor det eneste Mielke ble dømt for etter gjenforeningen. I dommen Mielke fikk for drapene på Bülowplatz tok imidlertid dommeren, Theodor Seidel, opp Mielkes gjerninger i DDR, og slo fast at Mielke «vil gå inn i historien som en av de mest fryktede diktatorer og politiministre i det 20. århundre».


== Referanser ==


== Litteratur ==
Koehler, John O. (1999). Stasi: The Inside Story of the East German Secret Police. West View Press. ISBN 0-8133-3409-8.
Kießling, Wolfgang (1998). Leistner ist Mielke. Schatten einer gefälschten Biographie. Berlin: Aufbau Taschenbuch Verlag. ISBN 3-7466-8036-0.
Société Nationale de Radiodiffusion et de Télévision

Société Nationale de Radiodiffusion et de Télévision (SNRT) (norsk oversettelse: det nasjonale kringkastingsselskapet) er Marokkos allmennkringkaster for radio og fjernsyn. Selskapet driver flere radio- og tv-kanaler og har røtter tilbake til 1920-årene. SNRTs forløper var en av grunnleggerne til Den europeiske kringkastingsunion (EBU), og SNRT er fremdeles medlem av EBU og medeier i Euronews.


== Historie ==
Forløperen til SNRT, Radio Marokko, startet opp med radiosendinger 13. april 1928, under tilsyn av det statlige post- og telegrafkontoret Chérifien des Postes et Télégraphes. På denne tiden var Marokko en fransk koloni, og i 1951 fikk det franske selskapet Telma tillatelse til å teste ut prøvesendinger med fjernsyn. Først i 1954 startet selskapet opp med faste tv-sendinger. 
Etter Marokkos selvstendighet i 1956 ble radio- og tv-senderne samlet under selskapet Radiodiffusion Marocaine (RM). I 1961 endret selskapet navn til Radiodiffusion-Télévsision Marocaine (RTM) og selskapets tv-kanal startet sine første offisielle sendinger 3. mars 1962. Fargesendinger startet ti år senere.I oktober 1966 ble RTM etablert som et offentlig selskap og siden underlagt statlig kontroll i 1968. I 1978 ble RTM underlagt Marokkos informasjonsdepartement.Utover i 1990-årene og etter årtusenskiftet ble den marokkanske kringkastingssektoren liberalisert, noe som åpnet for flere kringkastere, blant andre tv-kanalen 2M. Den økende konkurransen førte i 2005 til en omstrukturering av RTM som ble til Société Nationale de Radiodiffusion et de Télévision, et uavhengig statseid selskap. RTMs 2300 ansatte ble overført til det nye selskapet. Siden da har selskapet gjennomgått flere omorganiseringer og innføring av blant annet digital-tv og en egen nettportal for selskapet.


== Kanaler ==


=== Fjernsyn ===
SNRT driver åtte tv-kanaler:
Al Aoula (SNRT 1) – også kalt TVM (fransk: Télévision marocaine, arabisk: : التلفزة المغربية). SNRT fremste og største kanal. Kringkaster både på arabisk og fransk. Kanalen kringkastes også i en europeisk versjon, en regional versjon og en HD-kanal.
Arryadia (SNRT 3 SAT) – sender idrett. Opprettet i 2006, og finnes også som digital-tv, kalt Arryadia TNT (SNRT 3 TNT).
Arrabia (SNRT 4) – sender kulturelle programmer og utdanningsprogrammer.
Al Maghribia (SNRT 5) – internasjonal satellittkanal. Sender historiske programmer fra RTM og SNRT.
Assadissa (SNRT 6) – religiøs kanal
Aflam TV (SNRT 7) – filmkanal
Tamazight TV (SNRT 8) – sender på berbiske språk.


=== Radio ===
SNRT har fire riksdekkende radiokanaler. I tillegg til de fire kanalene, driver selskapet en rekke regionale og lokale kanaler.
SNRT Radio National
SNRT Chaîne Inter
SNRT Radio Amazigh
SNRT Radio Mohammed VI du Quran


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Société Nationale de Radiodiffusion et de Télévision – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Radio Monte-Carlo

Radio Monte-Carlo, best kjent som RMC, er en privateid fransk-monegaskisk radiokanal. Kanalen ble opprettet i juli 1943 og har studioer i Paris og Monte Carlo. I 1950 var RMC en av grunnleggerne til Den europeiske kringkastingsunionen (EBU). Kanalen var frem til 2021 medlem av EBU, men da via Groupement de Radiodiffuseurs Monégasques (GRMC), en sammenslutning mellom RMC og Monaco Media Diffusion (MMD) og Télé Monte-Carlo (TMC).


== Bakgrunn ==
Kanalen startet sine sendinger som en allmennkringkaster i Monaco i 1943. I 1954 fikk RMC følge av den private tv-kanalen TMC. I 1974 startet RMC med sendinger utenfor Monaco og Rivieraen. Kanalen ble riksdekkende i Frankrike ved iverksettingen av en langbølgesender. Kanalen ble derfor en av de store kanalene i Frankrike sammen med RTL og Europe 1.En egen italiensk versjon, RMC Italia, ble etter hvert etablert og sender i hele Italia. RMC har også en arabisk kanal, RMC Middle East, som sender til hele Midtøsten via en sender på Kypros.
Etter 2000 ble RMC-gruppen privatisert og delt opp i flere selskaper. Etter hvert vokste det frem et nytt privat konsert der RMC utgjør grunnstammen sammen med radiokanalen BFM og tv-nyhetskanalen BFM TV.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) RMC – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Terje Gammelsrud

Terje Sigvart Gammelsrud (født 14. mars 1942, død 1. desember 2017) var en norsk journalist og redaktør, mest kjent som primus motor for det erotiske tidsskriftet Cupido gjennom mer enn 30 år.
Gammelsrud var utdannet ved Norsk Journalistskole i 1966. 
Han jobbet i årene fra 1964 som journalist i Halden Arbeiderblad, Romerikes Blad, Vestfold og fra 1969 i Dagbladet. Deretter frilanset han blant annet for bildebladet Aktuell i årene 1970 til 1971, før han fra 1971 til 1974 arbeidet med lekemiljøprosjekter for Sosialetaten i Oslo kommune.
I 1974 ble han redaktør for Mental Barnehjelps blad Sinnets Helse.
I 1976 etablerte han forlaget Hverdag og tidsskriftet med samme navn, som han redigerte fram til 1984. Han ble i 1977 tildelt Narvesenprisen for sin journalistikk i  Sinnets Helse og Hverdag.
I 1984 lanserte han bladet sitt som et erotisk magasin under navnet Cupido. Etableringen av Cupido skjedde i samarbeid med Svein Dybing. Gammelsrud var også styremedlem i Norsk forening for klinisk sexologi (NFKS).Gammelsrud fikk diagnosen Amyotrofisk lateralsklerose (ALS) før jul 2016, og døde et år senere. 


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon på Cupidos nettsider Arkivert 10. desember 2017 hos Wayback Machine. (Besøkt 9. desember 2017))
Monaco Media Diffusion

Monaco Media Diffusion, forkortet MMD, er et aksjeselskap opprettet i 1994. MMD er den eneste lisensinnehaveren for kringkasting av radio og fjernsyn i Monaco. Selskapet opererer sendere og fordeler lisenser og frekvenser i samråd med Den internasjonale telekommunikasjonsunion (ITU). MMD-nettverket sender både digitalt, på FM-båndet, på langbølge og mellombølge fra flere steder i Monaco og Sør-Frankrike. MMD driftes av et styre på seks medlemmer.Kanalene tilknyttet MMD – 23 stasjoner på 30 frekvenser – kringkaster døgnet rundt og dekker kystområdet mellom Cannes og grensen mot Italia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Dollart

Dollart (tysk) eller Dollard (nederlandsk) er ei 100 km² stor tidevannsbukt av Vadehavet i Nordsjøen ved utløpet av elva Ems. Elva Westerwoldsche Aa renner også ut i Dollart. Grensa mellom Tyskland og Nederland går i bukta, men de to landa er ikke enige om den nøyaktige grenselinja. Den tyske byen Emden ligger på nordsida av Dollart.
Bukta blei danna fra slutten av 1200- og begynnelsen av 1300-tallet og fram til Kosmas og Damian-stormfloa i 1509, delvis som følge av at stormflo gjorde at Nordsjøen brøyt gjennom dynene, og delvis på grunn av at elva Ems gikk over sine bredder. 30 landsbyer forsvant i prosessen. Fra 1500-tallet og fram til tidlig på 1900-tallet blei land gradvis gjenvunnet. 
Dollart er en del av Nationalpark Wattenmeer.


== Referanser ==
Helgolandbukta

Helgolandbukta, tysk Helgoländer Bucht, er ei bukt i Vadehavet i den sørlige delen av Tyskebukta, som igjen er ei bukt i Nordsjøen. Helgolandbukta ligger mellom Dithmarschen og Ostfriesland der elvene Elben og Weser munner ut i Nordsjøen. Den østfrisiske øya Wangerooge regnes som sørgrensa, den nordfrisiske halvøya Eiderstedt regnes som nordgrensa, mens øya Helgoland er grense i nordvest. Største havdybde er 56 meter.Helgolandbukta er oppkalt etter øya Helgoland, som blei befesta for å beskytte innfarten til handelsbyene Hamburg og Bremen. I første verdenskrig blei to slag utkjempet i bukta, det første i august 1914 og det andre i november 1917.
Deler av bukta tilhører Nationalpark Niedersächsisches Wattenmeer, Nationalpark Hamburgisches Wattenmeer og Nationalpark Schleswig-Holsteinisches Wattenmeer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Heligoland Bight – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Semisjaur-Njarg sameby

Semisjaur-Njarg sameby er en fjellsameby i Norrbottens län.
Semisjaur-Njarg sameby har vår-, sommer- og høstbeitesland i Pieljekaise nasjonalpark. Vinterbeiteland finnes omkring Byskeälven fra Myrheden og nedstrøms.


== Referanser ==
Postei

Postei er fin farse av kjøtt, lever eller fisk. Postei servert i formen som den er stekt i, blir ofte kalt for terrin. Finere posteier får gjerne betegnelsen pâté.


== Leverpostei ==

Leverpostei er postei som inneholder lever. Den leverposteien som produseres for salg er normalt laget av griselever og fett flesk. Leverpostei kan også lages med storfe- og fuglelever.
Kyllinglever er mye brukt i store deler av verden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Postei i Store norske leksikon
Hvit gåseblom

Hvit gåseblom (Anthemis arvensis) er en urt i kurvplantefamilien.
Den er som regel ettårig med en forgrenet stengel og har ingen sterk duft. Bladene er dobbelt fjærflikete med linjeformete, spisse avsnitt; de er ullhårete under. Blomsterkurvene sitter enkeltvis i enden av en lang stilk og er 2–3 cm i diameter. Randkronene er hvite, og skivekronene er gule. Blomsterkurven har lansettformede agner mellom enkeltblomstene. Kurven er flat til å begynne med, men blir kjegleformet når fruktene modnes.
I Norge kan hvit gåseblom forveksles med prestekrage, balderbrå og kamilleblom, men de har annerledes blader og mangler agner i kurven. Den sjeldne tappgåseblom har en ekkel lukt, børstelignende agner og taggete frukter.
Arten er knyttet til områder med menneskelig aktivitet, som dyrket mark, brakkmark og vegkanter. Den hører hjemme i Europa, men har spredt seg som et åkerugras til alle verdensdeler. Hvit gåseblom kom til Norge med korndyrking. Den er vanlig på Østlandet og finnes mer spredt nordover til Finnmark. 


== Galleri ==

		
		
		
		


== Litteratur ==
C. Grey-Wilson og M. Blamey (1992). Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa. Norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding. Teknologisk Forlag. s. 408–409. ISBN 82-512-0355-4. 
«Åkerkulla». Den virtuella floran. Besøkt 9. desember 2017. 
W. Greuter (2006). «Anthemis arvensis». Compositae (pro parte majore). – In: Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 9. desember 2017. 
«Hvit gåseblom Anthemis arvensis». Artsdatabanken. Besøkt 9. desember 2017. 


== Eksterne lenker ==
(en) Hvit gåseblom i Encyclopedia of Life 
(en) Hvit gåseblom i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Hvit gåseblom hos Artsdatabanken 
(sv) Hvit gåseblom hos Dyntaxa 
(en) Hvit gåseblom hos ITIS 
(en) Hvit gåseblom hos NCBI 
(en) Hvit gåseblom hos The International Plant Names Index 
(en) Hvit gåseblom hos Tropicos 
(en) Kategori:Anthemis arvensis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Anthemis arvensis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Anthemis arvensis – detaljert informasjon på Wikispecies
Verdenscupen i alpint 2017/18 — Super-G kvinner — St. Moritz

Det andre Super-G rennet for kvinner gikk i sveitsiske St. Moritz lørdag 9 desember 2017. 


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell resultatliste
Koumba Cissé

Koumba Cissé (født 4. juni 1991 i Pontoise) er en fransk-senegalesisk profesjonell håndballspiller, som spiller for den franske klubben Bron og det senegalesiske håndballandslaget.
Hun ble tatt ut i bruttotroppen til det franske kvinnelandslaget foran Håndball-EM 2012, men var ikke blant de 16 utvalgte. Året etter fikk hun sin mesterskapsdebut under Håndball-VM 2013.Cissé ble tatt ut i 20-mannstroppen til det senegalesiske håndballandslaget foran Håndball-VM 2019 i Japan, men var ikke blant de 16 utvalgte.


== Meritter ==
MetzSeriemester: 2011
Ligacupgull: 2011Fleury LoiretCupmester: 2014
Ligacupfinalist: 2014FrankrikeHåndball-EM 2014: 5.-plass
Håndball-VM 2013: 6.-plass
Ungdoms-VM 2008: 4.-plass


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Koumba Cissé – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Sigøynerschnitzel

Sigøynerschnitzel (tysk: Zigeunerschnitzel) er en tysk/østerriksk kjøttrett.
Tradisjonelt lages en sigøynerschnitzel ved at et stykke kalvekjøtt vendes i mel for så å stekes i smør. Sausen er basert på paprika, tomater og sopp. I senere år har det også blitt brukt kjøttstykker av svin i sigøynerschnitzeler. 
«Sigøyner»-betegnelsen er ikke ukontroversiell i Tyskland, og representanter for romá- og sintimiljøet har bedt produsenter av «sigøynersauser» (som altså brukes til sigøynerschnitzeler) om å endre navn på produktene sine. Dette førte til at myndighetene i Hannover sluttet å servere retten i kantinene sine. Et alternativt navn som kan brukes om retten er «Balkanschnitzel».


== Referanser ==
Avicularia

Avicularia er en slekt av middels store til store fugleedderkopper. De er trelevende og lever i regnskog og tropisk skog i Sør-Amerika. De fleste artene har relativt rette, kraftige bein og er sterkt hårete. I motsetning til mange andre sør-amerikanske grupper har de ikke neslehår på bakkroppen som forsvar. Slekten er typeslekten for hele familien fugleedderkopper.
Mange av artene er populære terrariedyr. Som andre slekter i underfamilien har de rosa tåspisser, og går ofte under navnet «pinktoe» i handelen.


=== Arter ===
Hele underfamilien er under systematisk revidering. Som et ledd i dette har den store og artsrike slekten Avicularia blitt delt opp og mange av artsgruppene er samlet i egne slekter. Hvilke arter som sorterer under Avicularia og hvilke arter som hører til en av de nærstående slektene er under stadig endring. Denne oversikter er fra «World Spider Catalog», mars 2017:Avicularia

Tidligere Avicularia-arte
Arter overført til andre slekter

Nomina dubia
Arter som er regnet som systematiske synonymer eller nomina dubia:

Species
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Avicularia – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Avicularia i Encyclopedia of Life 
(en) Avicularia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Avicularia hos ITIS 
(en) Avicularia hos NCBI 
(en) Kategori:Avicularia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Avicularia – detaljert informasjon på Wikispecies
MIX (andre betydninger)

Mix eller MIX har flere betydninger:

Mix er kallenavnet på Mikkel Diskerud, en norsk-amerikansk fotballspiller
«Mix» er kallenavnet på Mixopterus kiaeri, en gigantisk sjøskorpion som levde på Ringerike for omkring 420 millioner år siden
MIX er navnet på en kjede innen servicehandel som eies av NorgesGruppen
Tom Mix (1880–1940), en legendarisk amerikansk cowboystjerne
Norge under Kortbane-EM i svømming 2017

Norge deltok under Kortbane-EM i svømming 2017 i København i Danmark fra 13. til 17. desember 2017 med 15 deltakere.


== Medaljevinnere ==


== Norske deltakere ==
Susann Bjørnsen (24), Setermoen Svømmeklubb
Stina Kajsa Colleou (24), Lambertseter Svømmeklubb
Cecilie Waage Johannessen (27), Bergens Svømme Club
Monica Waage Johannessen (27), Bergens Svømme Club
Emilie Nyenget Løvberg (22), Bærumsvømmerne
Marte Løvberg (18), Lambertseter Svømmeklubb
Ingeborg Vassbakk Løyning (17), Bærumsvømmerne
Ingalill Urrang Naustvik (22), Bergens Svømme Club
Stine Lise Stenseth (23), BærumsvømmerneHenrik Christiansen (21), SSK Skjetten svømming
Erik Årsland Gidskehaug (20), Madla Svømmeklubb
Christoffer Tofte Haarsaker (24), Bergensvømmerne
Markus Lie (22), Bergensvømmerne
Niksa Stojkovski (23), Bærumsvømmerne
Tomoe Zenimoto Hvas (17), Bærumsvømmerne


== Referanser ==
Neslehår

Neslehår eller brennhår er en type stive hår som skaper smerte eller kløe dersom man kommer i kontakt med dem. De fungerer som forsvarsmekanisme hos mange planter, fugleedderkopper og larver av mange sommerfugler.Navnet «nesle» henviser til brennesle, og slike hår er en av de mange hovedmåtene planter fra mange familier av planter forsvarer seg mot beiting. Enkelte kaktuser har en kombinasjon av pigger og neslehår. Mange søramerikanske fugleedderkopper har ikke spesielt kraftig gift, og forsvarer seg i stedet ved å gni bakbeina mot bakkroppen og på den måten sende ut en sky av skarpe, små hår med mothaker som skaper irritasjon og kløe, særlig hos pattedyr. Samme fenomen forekommer hos mange sommerfugglarver, slik som for eksempel larvene neslesommerfugl, men disse har ingen mulighet til sende hår mot mot rovdyr på samme måte som edderkoppene. Hårene er glassaktige og med mothaker, og vil kunne brekke av og kastes ut i lufta dersom larven blir berørt.
Neslehår, særlig luftbårne neslehår, kan gi allergiske reaksjoner i huden i form av hevelse, utslett og/eller kløe. Reaksjonen kan vare i flere timer eller dager. Neslehår i øynene kan gi mer alvorlige konsekvenser i form av hevelser på selve øyet, kalt Ophthalmia nodosa som forekommer når leslehår med mothaker setter seg fast i hornhinnen. I slike tilfeller bør øyet renses med store mengder med kaldt vann så fort som mulig før man oppsøker lege. Folk som omgås organismer med luftfårne leslehår, særlig hårsparkende edderkopper anbefales å bruke vernebriller.


== Referanser ==
Armelle Attingré

Armelle Attingré (født 15. januar 1989 i Kadjokro i Elfenbenskysten) er en fransk profesjonell håndballmålvakt, som har spiller for den franske klubben Nantes. Hun har tidligere spilt for franske Issy Paris og tyrkiske Yenimahalle.Hun ble tatt ut i bruttotroppen til det franske kvinnelandslaget til 2010-EM, 2011-VM, 2012-EM og 2013-VM, men var ikke blant de 16 utvalgte i noen av mesterskapene. Attingré fikk til slutt sin mesterskapsdebut under Håndball-EM 2014.Sommeren 2016 valgte Attingré å slutte i Issy Paris etter å ha fått konkurranse i klubben av den norske verdensmesteren Silje Solberg, og signerte for den tyrkiske mesteren Yenimahalle.


== Meritter ==
Issy ParisLigacupgull: 2013
Cupvinnercup-finalist: 2013
Challenge Cup-finalist: 2014
Seriesølv: 2012, 2014
Cupfinalist: 2014FrankrikeHåndball-EM 2014: 5.-plass


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Armelle Attingré – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(fr) Armelle Attingré – Ligue Féminine de Handball (LFH)
Marie François

Marie François (født 14. august 1993) er en fransk profesjonell håndballspiller, som spiller for den franske klubben Nice siden overgangen fra Cercle Dijon Bourgogne i 2016.27. november 2014 deburterte hun for det franske kvinnelandslaget mot Serbia under Golden League og fikk senere sin mesterskapsdebut under Håndball-EM 2014.


== Meritter ==
Cercle Dijon BourgogneCupfinalist: 2013FrankrikeHåndball-EM 2014: 5.-plass
Ungdoms-VM 2010: 4.-plass


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marie François – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(fr) Marie François – Ligue Féminine de Handball (LFH)