jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Det støver stadig

Det støver stadig er en dansk filmkomedie fra 1962, regissert Poul Bang. Manuset ble skrevet av Arvid Müller og Aage Stentoft, fritt etter den norske filmen Sønner av Norge fra 1961.Det støver stadig var oppfølgeren til Støv på hjernen.


== Handling ==
Store omveltninger har funnet sted siden forrige film, Støv på hjernen. Beboerne i Solvænget har - med støtte av kommunen - kjøpt eiendommene som de bor i. Så hustruene må begynne å arbeide igjen for å greie økonomien.


== Medvirkende ==
Helle Virkner – Fru Henriksen
Søren Elung Jensen – Hr. Henriksen
Dirch Passer – Alf Thomsen
Hanne Borchsenius – Frk. Monalisa Jacobsen
Henrik Wiehe – Hr. Johansen
Bodil Udsen – Fru Hansen
Ove Sprogøe – Thorbjørn Hansen
Karl Stegger – Hr. Feddersen
Solveig Sundborg – Fru Feddersen
Beatrice Palner – Fru Svendsen
Henning Palner – Hr. Svendsen
Olaf Ussing – Borgmesteren
Gunnar Lemvigh – T. Eliassen
Paul Hagen – Fotograf
Judy Gringer – Modell
Gunnar Bigum – Kunde hos Feddersen
Asbjørn Andersen – Redaktøren
Ellen Malberg
Bettina Heltberg – Klinikkassistent
Edith Hermansen
Einar Reim – Doktor Krogh
Pierre Miehe-Renard
Bente Weischenfeldt
Ulla Darni
Lene Bro – Fotomodell
Ebba Amfeldt – Dame på posthus


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Det støver stadig på Internet Movie Database 
(no) Det støver stadig hos Filmfront 
(da) Det støver stadig i Danmark Nationale Filminstitut
Skuggenatten Opp

Skuggenatten Opp er et motbakkeløp i Treungen i Nissedal som arrangeres av Treungen IL. Løpet ble første gang arrangert i 2010. I 2015 var løpet satt opp som NM i motbakkeløp.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Valget i Berlin 2016

Valget i Berlin 2016 var det 18. valget til Berlins parlament, og fant sted 18. september 2016. 
SPD ble største parti. Begge de to regjeringspartiene SPD og CDU, tapte oppslutning og mistet sitt flertall i parlamentet. En ny delstatsregjering må basere seg på en koalisjon av minst tre partier. 
Valget ga fremgang for Die Linke, AfD og FDP. AfD kom inn i parlamentet for første gang, mens FDP kom inn etter å ha falt ut ved valget i 2011. Piratpartiet gikk ut av parlamentet, etter én periode.
Samtidig med valget til delstaten Berlins parlament, ble det avholdt valg av representanter til folkeforsamlingene i delstaten Berlins tolv administrative bydeler (Bezirke).  De administrative bydeler er på kommunalt plan, og uten lovgivningsmyndighet.


== Valgsystem ==
Velgerne går til valg hvert femte år. Velgeren får to stemmesedler, én i valgkretsen og en partiliste for delstaten, tilsvarende som ved valget til Forbundsdagen.  
Vinnere av et direktemandat i valgkretsene beholder alltid sin plass i parlamentet. Det er imidlertid resultatet av listevalgene som avgjør maktforholdet i parlamentet. Direktevalgte medlemmer av et parti som i antall overskrider partiets andel av parlamentet, i henhold til listevalget, kalles overskuddsmandater. De øvrige partiene mottar kompensasjon for overskuddsmandater i form av utjevningsmandater. Parlamentet skal ha minst 130 mandater. Parlamentet som ble valgt i 2011 fikk 149 medlemmer. 
Det gjelder en sperregrense på 5 % av stemmene, inkludert ugyldige stemmer. Likestilt med å oppnå sperregrensen for et parti er å vinne et direktemandat i en valgkrets. 
Stemmerett har alle tyskere som har fylt 18 år og som har bodd minst tre måneder i Berlin. Samme vilkår gjelder for valgbarhet. 


== Utgangsposisjon ==
Ved valget i 2011 oppnådde SPD 28,3 % av stemmene som var en tilbakegang på 2,5 %, CDU gikk frem 2 % til 18 %, mens De grønne gikk frem 4,5 % til 17,6 %. Partiet Die Linke mistet 4,6 % og fikk en oppslutning på 11,7 % mens Piratpartiet fikk 8,9 % av stemmene.
Parlamentet besto av 149 medlemmer som var fordelt slik: SPD 47, CDU 39, De grønne 29, Die Linke 19 og Piratpartiet 15 medlemmer. Et medlem av CDUs gruppe meldte seg ut av partiet i løpet av valgperioden.


== Resultat ==
Sluttresultatet viste at SPD vant valget, men at regjeringspartiene SPD og CDU mistet sitt flertall. Parlamentet besto etter valget av 160 representanter, som var en økning på 11 i forhold til valget i 2011. Økningen skyldes at enkeltvalgkretser som går til kandidater fra mindre partier, blir kompensert de større partiene ved utjevningsmandater.
Valgdeltakelsen var på 66,9 % mot 60,2 % ved valget i 2011.
Resultat i valgkretsene
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Wahlen zum Abgeordnetenhaus 2016, Die Landeswahlleiterin für Berlin
Sanity

Sanity (tidligere Bengler) er et programvareselskap med kontor i Oslo, etablert som Medieoperatørene i 1995.
Fra starten drev selskapet med film- og TV-produksjon hvor stifterne Øyvind Rostad fungerte som daglig leder og Simen Svale Skogsrud var redaktør for filmredaksjonen på NRK2. I 1997 startet Even Westvang opp en egen multimedia-avdeling som etterhvert skulle lage interaktive utstillinger og installasjoner på blant annet Falstad fangeleir, Hurtigrutemuseet og Norsk Oljemuseum. På starten av 2000-tallet ble filmproduksjonsbiten av selskapet skilt ut til et nytt selskap, Medieoperatørene TV, og i 2002 skiftet den gjenværende multimediabedriften navn til Bengler med Rostad, Skogsrud og Westvang som eiere.
Siden 2004 har selskapet fortrinnsvis arbeidet med internett og utviklet blant annet Underskog.no, Origo.no, internettapplikasjoner til Amedia og nettsidene til OMA. I tillegg har det vært aktivt med norske prosjekter som eksemplifiserer verdien av åpne data som flyttemønstre, resultatet av Nasjonale prøver, kalt skoleporten og samlingene til nasjonalmuseet.I 2009 skrev Simen Skogsrud GRBL, en programvare for maskinstyring, f.eks. 3D-utskrift, som brukes verden over. I 2014 møttes visualisering, internettapplikasjoner og 3D-utskrft i prosjektet Terrafab som ble utviklet etter at Statens kartverk hyret Bengler i anledning av tilgjengeliggjøring av norske kartgrunnlag.I 2016 vant Bengler designprisen Jacobprisen. Dette var første gang prisen ble tildelt til en digital formgiver.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Bengler
Slalåm under himmelen

Slalåm under himmelen er en norsk dramafilm fra 1957 i regi av Edith Carlmar. Manuset ble skrevet av Hans Christensen.


== Handling ==
Tre unge flygere, som har blitt utdannet i utlandet, kommer hjem til Norge, hvor de innleder sin yrkeskarriere.


== Rolleliste ==
Per Christensen – Fenrik Sigurd Bakke
Marius Eriksen – Oberstløytnant Eriksen
Lisbet Bull – Gerds tante
Grace Grung – Sykesøster
Turid Haaland – Fru Riesing, Arnes mor
Jan Halvorsen – Fenrik Thor Granli
Nils Jørstad – Oberstløytnant Jørstad
Jan Larsen – Major Moe
Irene Newermann – Sigurds venn
Rolf Falkenberg Smith – Oberstløytnant Bråtland
Synnøve Strigen – Gerd, Thors forlovede
Anders Sundby – Bakke senior, Sigurds far
Wilfred Werner – Fenrik Arne Riesing
Ingrid Øvre Wiik – Fru Berntsen, Riesings nabo


== Referanser ==
Grace Grung

Hjørdis Grace Grung (født Lehmann 2. desember 1895 i Chicago, død 14. november 1988 i Oslo) var en norsk skuespiller.I 1925 spilte Grace Grung i to enaktere for Kringkastingsselskapet. Hun var ansatt ved Det Nye Teater 1933-1957.Grung gjorde fire filmroller 1931-1957. Hun filmdebuterte i Tancred Ibsens Den store barnedåpen.Grung var datter av kjøpmann Harald Martin Lehmann (1863–1947) og dennes hustru Inger (født 1871). Hun var fra 1920 gift med arkitekt Leif Grung og hadde med ham sønnen Geir Grung.


== Filmografi ==
1931 – Den store barnedåpen
1942 – Jeg drepte!
1950 – To mistenkelige personer
1957 – Slalåm under himmelen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Grace Grung på Internet Movie Database 
(en) Grace Grung hos The Movie Database
Anders Stilloff

Anders Stilloff (født 1866, død 1941) var en norsk journalist, dramatiker, avisredaktør og teateranmelder. Han debuterte med skuespillet Sagfører Hellmanns i 1902. Stilloff var den første redaktøren for Bergen-avisa Morgenavisen 1902-1915.Hans enakter Marianne ble framført i Kringkastingsselskapet 1. november 1925.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Anders Stilloff hos Nationaltheatret 
(no) Anders Stilloff hos Sceneweb
Millionær for en aften

Millionær for en aften er en norsk  filmkomedie fra 1960, i regi av Øyvind Vennerød. I rollene ses blant andre Henki Kolstad, Unni Bernhoft og Willie Hoel. Jørn Ording og Vennerød bearbeidet et manus av Bent Christensen og Werner Hedmann.


== Handling ==
En skipsreder blir utsett til å redde et teater, som går med underskudd. En kvinnelig ballettdanser tror at rederen er journalist og ber ham om å spille skipsreder for å lure teaterdirektøren til å sette opp et stykke med henne som primadonna.


== Rolleliste ==
Henki Kolstad – Skipsrederen
Unni Bernhoft – Maj Grønlien Granner, primadonna
Willie Hoel – Direktøren for Phønixteateret
Harald Aimarsen
Arne Bang-Hansen – Rasmus Christian Frederik Bloch, teaterets økonomisjef
Jon Berle – Danser
Kari Bjønnes – Danser
Reidar Bøe
Lalla Carlsen – Maison Stellas innehaver
Karin Dahl – Danser
Rolf Daleng – Danser
Andreas Diesen
Kari Diesen
Johannes Eckhoff
Leif Enger
Egil Hjorth-Jenssen
Sverre Holm
Joachim Holst-Jensen
Topsy Irgens-Olsen – Danser
Anne-Lise Karstensen – Danser
Helge Krüger – Danser
Lothar Lindtner
Gerd Mundal – Danser
Mette Møller – Danser
Grethe Nilsen – Danser
Arvid Nilssen – Wang-Knutsen, revyforfatter
Lillebil Nordrum
Arve Opsahl – Knut Møller
Sissel Ramberg – Danser
Rolf Sand
Ingebjørg Sem
Mette Marit Sem-Andersen – Danser
Jo Stang – Danser
Nanna Stenersen – Fru Hammer, pensjonatsvertinne
Hanne Thorstensen – Danser
Ulf Wengård
Carsten Winger


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Millionær for en aften på Internet Movie Database 
(no) Millionær for en aften hos Filmfront
Kamerunfjellet

Kamerunfjellet er en av Afrikas største og mest aktive vulkaner. Fjellet er det høyeste i Kamerun, og ligger i nærheten av kysten innerst i Guineabukta. Det høyeste punktet blir kalt Fako. Fjellet ligger på Kamerunlinjen, en lang kjede av vulkanske fjell som strekker seg ut i Guineabukta og øyene der, bl.a. São Tomé og Príncipe. På den sørlige hellingen av fjellet, mot kysten, finnes tvillingtoppen Etinde, også kjent som Lille Kamerun.
I det 5. århundre f.Kr. ble et utbrudd observert av den karthagiske navigatøren Hanno. Fjellet hadde utbrudd seks ganger på 1900-tallet. I 1922 nådde en lavastrøm helt til Guineabukta, og i 1999 stoppet en strøm bare 200 meter fra kysten. Nylige utbrudd var i 1999, 2000 og 2012. 
Hvert år arrangeres løpet Mount Cameroon Race of Hope til toppen av fjellet. De beste løper til toppen på 4 timer og 45 minutter. Turister som vil klatre til toppen, må ha med en guide. 

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mount Cameroon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
VideoGamer.com

VideoGamer.com (tidlgere kjent som Pro-G) er en videospillorientert nettside med hovedkontor i London. Siden ble originalt startet i november 2004 som Pro-G.co.uk av Adam McCann and Tom Orry.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Mate-URL 
(en) VideoGamer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hill Farmstead Brewery

Hill Farmstead Brewery er et amerikansk bryggeri som ble etablert i 2010 av Shaun Hill. Det holder til i Greensboro i delstaten Vermont. Hill brygget for Fanø Bryghus og Nørrebro Bryghus før han startet sitt eget bryggeri.I 2011 ble bryggeriet kåret til det beste nye bryggeriet i verden av ølnettstedet RateBeer.com. I 2012 og fra 2014 til 2018 har det blitt kåret til verdens beste bryggeri av det samme nettstedet. Det kom på andreplass i 2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Hill Farmstead Brewery på BeerAdvocate 
(en) Hill Farmstead Brewery på RateBeer 
(en) Hill Farmstead Brewery på Untappd
Henning Valkendorf

Henning Valkdendorf til Glorup (– død 1535 i Odense) var en dansk adelsmann og riksråd, far til blant andre Christoffer Valkendorf.
Han var sønn av Henning Axelsen Valkendorf til Glorup og Anne Andersdatter Passow. Valkendorf har fomentlig vært en betydelig mann i samtiden, ettersom han ved Frederik Is tronbestigelse ble opptatt i riksrådet.Han var gift to ganger: 

Anne Johansdatter Oxe
Sidsel Jørgensdatter Friis fra ØstrupAv begge ekteskapene kom en tallrik barneflokk.


== Referanser ==
Lower Greensand

Lower Greensand er en glaukonittholdig grønn sand som ble avsatt i tidlig kritt (Apt) i Londonbassenget i England, og områdene rundt. Nord for Londonbassenget blir den kalt Woburn Sand. I Weald består Lower Greensand av fire avsettingssekvenser: Atherfield Clay, Folkestone Beds, Hythe beds og Sandgate Beds.


== Referanser ==
Farlig kurs

Farlig kurs er en svensk TV-serie for ungdom fra 1965 i regi av Lasse Sarri og med manus av norske Finn Havrevold. I rollene ses blant andre Jan Tiselius, Claes Thelander og Berta Hall. 
Serien ble vist på NRK TV i 1967.


== Rolleliste ==
Jan Tiselius – Göran
Claes Thelander – Pappa
Berta Hall – Mamma
Ingvar Hirdwall – Ulf
Marianne Hedengrahn – Anne
Anita Wall – Gun
Marianne Stjernqvist – Fru Andersson
Mona Åstrand – Fru Berg
Björn Berglund – Førstebetjenten


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Farlig kurs på Internet Movie Database 
(sv) Farlig kurs i Svensk Filmdatabas 
Farlig kurs i Svensk Filmdatabas
Jean Bart

Jean Bart eller sannsynligvis opprinnelig Jean Baert (født 21. oktober 1650 i Dunkerque i Frankrike, død 27. april 1702 samme sted) var en flamsk sjømann som hovedsakelig tjente den franske krone som admiral og kaper.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Bart var fra ung alder med på fiskefartøyer. Han tok i 1662, som tolvåring, hyre som skipsgutt på et smuglerskip. Fra han var 16 år tjente han så i den nederlandske marine under admiral Michiel de Ruyter.


=== I fransk tjeneste ===
Da krig brøt ut mellom Frankrike og De forente Nederlandene i 1672 gikk han inn i fransk tjeneste. Siden personer som ikke var født inn i adelen på denne tiden kunne bli offiserer i marinen, ble han kaptein for Dunkerque-kaperne. I denne stilling utviste han så stort et mot at kong Ludvig XIV sendte ham på et spesialoppdrag til Middelhavet, der han utmerket seg stort. Han ble en terror for den nederlandske marine og en alvorlig trussel for handelen til Nederland. Ved en anledning brøt han gjennom ei blokade, smadret flere fiendtlige skip og fraktet mye korn trygt til Dunkerque. Han steg raskt i gradene til kaptein og så til admiral.Han oppnådde stor suksess under niårskrigen (1688–1697). I 1689 ble han likevel kapret av engelskmennene og sammen med Claude de Forbin ble han ført til Plymouth. Tre dager senere klarte han å rømme til Bretagne sammen med tyve andre sjømenn i en robåt; roturen til Saint-Malo tok tre dager. 
Han oppnådde stor fremgang i den 29. juni 1694. I et sjøslag ved Texel klarte han å fravriste nederlenderne en erobret kornkonvoi med skandinaviske skip som hadde vært på vei til Frankrike. De befridde skipene kom slik frem til Frankrike. Dette reddet Paris fra hungersnød. For denne bragden ble han slått til Chevalier de St. Louis og adlet.
I 1696 rammet han nederlenderne i slaget ved Dogger Bank i 1696.
Freden i Rijswijk (1697) avsluttet hans den aktive tjeneste. Han kapret totalt 386 skip og senket eller satte i brann mange flere. Det ble reist en statue i Dunkerque av ham og han fikk et torg oppkalt etter seg. I den andre verdenskrig, da 70 % av Dunkerque ble ødelagt, overlevde statuen. Mer enn 27 skip i den franske marine, over en periode på 200 år, er blitt oppkalt etter Bart.


== Referanser ==
Henri Tresca

Henri Édouard Tresca (født 12. oktober 1814 i Dunkerque, død 21. juni 1885 i Paris) var en fransk ingeniør.
Tresca studerre ved École polytechnique i Paris. Han ble senere professor i industriell mekanikk og underdirektør ved Conservatoire des arts et métiers i samme by. For avhandlingen L'écoulement des solides mottok han i 1862 Det franske vitenskapsakademis Grand prix de mécanique. Han ble medlem i samme akademi i 1872.


== Bibliografi i utvalg ==
Traité élémentaire de géométrie descriptive (1851)
Visite à l'Exposition universelle de 1855 (1855)
Mécanique pratique, machines à vapeur (1863)
Cours mécanique appliquée (1874)


== Referanser ==


== Kilder ==
 Denne artikkelen er helt eller delvis basert på materiale fra Tresca, Henri Édouard i Nordisk familjebok, utgitt mellom 1904 og 1926 – i dag offentlig eiendom.
Peter Angelis

Peter Angelis (født 5. november 1685 i Dunkerque i Frankrike, død 1734 i Rennes) var en fransk kunstner.
Etter å ha tilegnet seg de elementære kunnskaper innen billedkunsten reiste han til Flandern og Tyskland. Han oppholdt seg en tid i Antwerpen der han ble lærer, samt i Düsseldorf der han studerte malerier i kunstgalleriet Electoral Gallery for å forbedre sin kunstneriske dannelse. Han bodde i England årene 1719-1727, og så  begav han seg til Roma i Italia. Med betenkelighet og uten å være pralende stilte han ut sin kunst. Han interesserte seg mer for sin egen kunstneriske utvikling enn begjæret å økonomisk berike seg selv på sine verker.Angelis skapte blant annet landskapsmalerier med små figurer.


== Referanser ==
Charles Coquelin

Charles Coquelin (født 25. november 1803 i Dunkerque, død 12. august 1852 i Paris) var en fransk nasjonaløkonom.
Coquelin var i perioden 1839–1844 forretningsmann, og medvirket deretter i avisene Revue des deux mondes og Journal des économistes, og ledet ved sin død redigeringen av Dictionnaire de l'économie politique (2 bind, 1852–1853). I sitt hovedarbeide Du crédit et des banques (1848) understreket Coquelin nødvendigheten av handelens og næringslivets frihet fra statsinngripen.


== Referanser ==


== Kilder ==
Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.
Refstad transittmottak

Refstad transittmottak, tidligere Løren asylmottak, er et asylmottak på Løren i Oslo, etablert i byggene tyskerne satte opp under andre verdenskrig i forbindelse med utvidelsen av Aker sykehus.
Etter krigen ble Statens Attføringsinstitutt etablert her. Pasienter kom fra hele landet til behandling for medisinske, sosiale og yrkesmessige problemer.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2000). «Hovin». Oslo byleksikon (4. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 208. ISBN 82-573-0815-3.
Miami Supercops

Miami Supercops er en engelskspråklig italiensk actionkomedie fra 1985 med Bud Spencer og Terence Hill i hovedrollene. Filmen handler om to FBI-agenter som opererer i Miami, forkledd som politimenn, og som forsøker løse et kriminalmysterium knyttet til et bankran som ble begått syv år tidligere. Regi er ved Bruno Corbucci.
Dette skulle bli den siste filmen med Hill og Spencer på nesten ti år. Den neste og aller siste der de spilte sammen var en western-komedie som er lite kjent utenfor Italia.


== Handling ==
I 1978 ble 20 millioner dollar stjålet fra en bank i Detroit. En av ransmennene ble tatt, en annen ble funnet død, mens en tredje forsvant. Syv år senere løslates han som ble tatt. Han reiser straks til Miami, men blir funnet død dagen etter ankomsten. FBI-agentene Doug Bennet og Steve Forest blir satt på saken, under dekke av å være politimenn fra Miami. Det blir etterhvert klart at den tredje raneren har gjemt pengene i Miami og at personer høyt oppe i systemet er involvert.


== Rollebesetning ==
Terence Hill: Doug Bennet
Bud Spencer: Steve Forrest
C.B. Seay: Chief Tanney
William „Bo“ Jim: Charro
Ken Ceresne: Robert Delman/Ralph Duran
Jackie Castellano: Irene
Harold Bergman: Chief Reisner
Buffy Dee: Hotelier Pancho


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Miami Supercops på Internet Movie Database 
(no) Miami Supercops hos Filmfront 
(sv) Miami Supercops i Svensk Filmdatabas 
(da) Miami Supercops i Danmark Nationale Filminstitut 
(da) Miami Supercops i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Miami Supercops på Allociné 
(nl) Miami Supercops på MovieMeter 
(en) Miami Supercops på Turner Classic Movies 
(en) Miami Supercops på Rotten Tomatoes
Chi Chunxue

Chi Chunxue (født 4. januar 1998) er en kinesisk langrennsløper, som har sølv på 5 km for jenter ved Vinter-OL for ungdom 2016 på Lillehammer som fremste internasjonale meritt.


== Idrettskarriere ==
2012/13Chi ble kinesisk ungdomsmester på 10 km i 2013. 

2013/14Hun kom på 4.-plass i et FIS-renn i Enare i Finland i november 2013, på 10 km fri stil. Hun deltok også i verdenscupen denne sesongen, og fikk der en 47.-plass i Stage World Cup-rennet i Val di Fiemme som beste resultat. 

2014/15I februar 2015 vant hun sitt første FIS-renn, da hun vant 5 km fri teknikk i Falun, foran Tanja Karisik og Casey Wright. Hun deltok ved Ski-VM 2015 i Falun, der hun kom på 43.-plass på 30 km fellesstart, 52.-plass på 7,5 + 7,5 km biathlon og 53.-plass i sprinten. I tillegg kom hun på 17.-plass på lagsprinten, der hun gikk sammen med Li Xin. 
På nasjonalt nivå vant hun både sprinten og stafetten ved det nasjonale ungdomsmesterskapet på ski. 

2015/16Hun deltok ved Vinter-OL for ungdom 2016, der hun fikk én sølvmedalje. Hun kom på 2.-plass på 5 km fristil, bak Maja Jakunina, men foran Rebecca Immonen. I sprinten ble hun slått ut i kvartfinalen, og i langrennscross nådde hun finalen og endte på 9.-plass. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chi Chunxue – Olympedia 
(en) Chi Chunxue – FIS (langrenn) 
(en) Profil hos ungdoms-OL 2016 (arkivert)
Beleiringen av Limerick i 1691

Beleiringen av Limerick i 1691 var en av flere beleiringer av Irland som blant annet ble beleiret to ganger under den vilhelminske krigen i Irland (1689-1991). Byen, som ble holdt av jakobittene, klarte å slå tilbake vilhelmittene i et angrep i 1690, men etter den andre beleiringen i august-oktober 1691 overga byen seg på vilkår. 


== Beleiringen ==
Under den andre beleiringen hadde den militære situasjonen snudd seg for jakobittene. Hovedarméen til jakobittene ble grundig slått i slaget ved Aughrim i juli 1691 og 4 000 mann ble drept, inklusive kommandanten Marquis de St Ruth og tusenvis flere ble tatt til fange eller deserterte. Galway hadde overgitt seg i juli 1691. De overlevende jakobittene trakk seg tilbake til Limerick, men i motsetning til året før, var moralen nå særdeles lav og de var klare til å overgi seg. På den andre siden hadde forsvarsverkene i Limerick blitt kraftig utbedret siden 1690. Den vilhelminske general Godert de Ginkell beleiret byen og bombarderte den til murene raste sammen. Et vilhelminsk overraskelsesangrep drev de irske forsvarerne fra vollene som forsvarte Thomond-broen og sendte de irske forsvarerne mot Limerick. De franske forsvarerne ved hovedporten nektet å åpne den for de flyktende irene og om lag 800 av dem ble drept eller druknet i Shannonelva. 


== Kapituleringen og avtalen ==
Etter dette kastet Patrick Sarsfield de franske kommandantene i Limerick, Chevalier de Tessé og Marquis d'Usson, ut av byen og startet forhandlinger om å overgi seg. Han og Ginkel skrev en avtale med vilkår om at de sivile innbyggerne i Limerick skulle respekteres, tolerere den katolske religionen i Irland, garantere mot at de katolskeide områdene i Irland ble konfiskert og la Sarsfield og den jakobittiske arméen få fritt leide tilbake til Frankrike. Limerick overga seg på disse vilkårene i oktober 1691. Sarsfield forlot Irland med 10 000 soldater og 4 000 kvinner og barn gikk inn i fransk tjeneste. Denne reisen er blitt kjent som Flight of the Wild Geese. Vilkårene i freden i Limerick ble siden avslått av protestantene som dominerte det irske parlamentet.


== Kilder ==
Piers Waudchope, Patrick Sarsfield and the Williamite War, Dublin 1992.
J.G. Simms, Jacobite Ireland, London 1969.