jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sweet Child o’ Mine

«Sweet Child o' Mine» er en sang av det amerikanske rockebandet Guns N' Roses. Sangen har plass på deres debut-album Appetite for Destruction (1987). Da sangen ble utgitt i august 1988, som bandets tredje singel, toppet den Billboard Hot 100-lista, og med dette ble «Sweet Child o' Mine» bandets første og eneste nummer-1-singel i USA. Billboard rangerte sangen som nummer fem over årets låter i 1988. Sangen ble gitt ut på nytt i 1989 og havnet på sjetteplass på UK Singles Chart.


== Bakgrunn og komposisjon ==
Bandets gitarist, Slash, lagde introen til sangen hovedsakelig som en øvelse og en spøk. Under en jamsession i huset til bandet varmet trommeslager Steven Adler og Slash opp mens Slash begynte å spille en «sirkus-melodi» samtidig som han gjorde narr av Adler. Rytmegitaristen Izzy Stradlin spurte Slash om han kunne gjenta melodien. Stradlin la til noen akkorder til Slashs gitarspilling samtidig som Duff McKagan la til en basslinje og Adler arbeidet på en tromme-del. Mens resten av bandet spilte i underetasjen hørte Guns N' Roses-vokalisten Axl Rose hva som foregikk og ble inspirert til å skrive en passende sangtekst. Sangen ble ferdig dagen etter. Sangteksten ble basert på kjæresten hans Erin Everly, og senere erklerte han Lynyrd Skynyrd som en inspirasjon. På neste bandøving i Burbank la de til en bridge og en gitarsolo.Samtidig som bandet spilte inn demoer med produsent Spencer Proffer, foreslo han å legge til en breakdown på slutten av sangen. Hele gjengen var enig, selv om de var usikre på hva de ville legge til. Etter hvert som de spilte sangen om og om igjen, sa Rose til seg selv: «Where do we go? Where do we go now?», og Proffer foreslo at han sang det.


== Referanser ==
Jack Colreavy

Jack Colreavy (født 15. juni 1989) er en australsk friidrettsutøver som konkurrerer i langdistanseløp. Han løp tidligere hinderløp, men konkurrerer nå hovedsakelig på langdistanseløp.


== Idrettskarriere ==
Da han var tidlig i 20-årene var han en av delstaten New South Wales' fremste løpere innen friidrett, gateløp og terrengløp, og han ble delstatsmester på halvmaraton i 2013. Han fikk sølv på 3000 meter hinder i det australske mesterskapet i friidrett 2012/13, bak James Nipperess, og bronse i det australske mesterskapet 2015/16. Han begynte å satse på maraton i 2014, og byttet trener fra John Atterton til Adam Didyk. Dette ga resultater, og han satte personlig rekord på 3000 og 5000 meter i 2015, og nye personlige rekorder på 3000 meter, 3000 meter hinder, 5000 meter og 10 km i 2016. Han debuterte i maraton på slutten av 2016, da han fikk sølv i det australske mesterskapet med tiden 2:23:16. Thomas do Canto vant denne øvelsen. Han løp sin andre maraton i mars 2017, på 2:18:32, og oppfylte med det kravet til VM i friidrett 2017.Han deltok i maraton under VM i friidrett 2017, og kom der på 45.-plass med tiden 2:21:44.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jack Colreavy – World Athletics 
(en) Jack Colreavy – Athletics Australia 
(en) Profil hos Athletics Australia
(en) Profil på All-Athletics.com Arkivert 18. august 2017 hos Wayback Machine.
Lilli Bendriss

Lilli Bendriss (født 23. mai 1946 på Hareid i Møre og Romsdal) er en norsk TV-personlighet, forfatter og  spiritistisk medium. 
Bendriss er kjent for å ha vært med som selverklært klarsynt mellomledd mellom avdødes ånder og levende mennesker i to populære programserier på TVNorge. I tre år var hun «synsk medhjelper» i Fornemmelse for mord, en dokumentarserie om uoppklarte drapssaker som ble sendt fra 2002 til 2004. Deretter, siden starten i 2005, har hun vært med i alle 14 sesongene av Åndenes makt, en underholdningsserie med «jakt på spøkelser» forskjellige steder i Norge.I 2021 er Bendriss aktuell med serien Spøkelsesjegerne. Serien blir sendt på Discovery+ og går ut på at Bendriss og de to youtuberene Robin Hofset og Victoria Skau reiser og besøker Gamle Luster Sanatorium, Gamle Fredrikstad fengsel og Gamle Deichmanske bibliotek for å jakte på spøkelser. Serien fikk terningkast 2 fra VGs anmelder som beskriver serien som «ikke engang underholdende tøys».Bendriss omtaler seg selv som «klarsynt, medium, livsveileder og healer». I 2010 ga hun ut bøkene Bevissthetsskiftet og Gaven på Galileio Forlag. I 2018 kom boka Alt jeg ser på Gyldendal forlag.Våren 2019 deltok hun i realityprogrammet Kjendis søker kjæreste på TV2.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lilli Bendriss på Internet Movie Database
Bhumiraj Rai

Bhumiraj Rai, også skrevet Bhumi Raj Rai (født 22. juni 1989) er en nepalsk friidrettsutøver som konkurrerer i langdistanseløp. 


== Idrettskarriere ==
Rai vant Kathmandu Marathon 2014, samt maratonløpet i Nepals syvende National Games i 2015. Han vant også maraton under det nepalske mesterskapet i 2015.Han vant Kathmandu Marathon i september 2016, med ny personlig rekord på 2:20:44.Han deltok i maraton under VM i friidrett 2017, men fullførte ikke løpet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bhumiraj Rai – World Athletics
Empire Air Day

Empire Air Day var en årlig  flyoppvisning, åpen for publikum og arrangert på Royal Air Force-stasjoner i Storbritannia på 1930-tallet.. I henhold til en tale av  Anthony Muirhead i Underhuset, gjengitt i Hansard'x, 

The idea of Empire Air Day is that the public should be enabled to see the Royal Air Force at its everyday work. As many stations as possible... are opened to the public on payment of a small charge for admission. At each station a programme of flying is arranged.Den første Empire Air Day ble holdt 24. mai 1934. og siste Empire Air Day 20. mai 1939.


== Se også ==
Empire Day (senere Commonwealth Day


== Referanser ==
Katmandu maraton 2016

Katmandu maraton 2016 ble arrangert 24. september 2016. 


== Resultater menn ==
Blue & Lonesome

Blue & Lonesome er et cover-album av The Rolling Stones. Albumet ble utgitt 2. desember 2016 og er det første Rolling Stones-albumet til å inneholde bare coverlåter, i tillegg til å være deres første album siden A Bigger Bang (2005). Blue & Lonesome inkluderer gjesteopptredener fra blant annet Eric Clapton, som spiller gitar på «Everybody Knows About My Good Thing» og «I Can't Quit You Baby».


== Bakgrunn ==
Blue & Lonesome ble spilt inn på tre dager i desember 2015. I april 2016 annonserte The Rolling Stones at deres nye album ville slippes en gang i løpet av høsten. Keith Richards sa at albumet kom til å inneholde store deler «Chicago blues». Ettersom Eric Clapton spilte inn sitt eget album i samme studio som The Rolling Stones, ble han spurt om å være med på et par sanger. Hele albumet er basert på blues og inneholder covere av artister som Howlin' Wolf og Little Walter.Dette er det første albumet siden Dirty Work (1986) der Mick Jagger ikke spiller gitar. Blue & Lonesome er også det første albumet siden It's Only Rock 'n Roll (1974) som ikke har noen hovedvokaler fra Richards.


== Sporliste ==


== Personell ==


=== The Rolling Stones ===
Mick Jagger - vokal, munnspill
Keith Richards - elektrisk gitar
Ronnie Wood - elektrisk gitar
Charlie Watts - trommer


=== Ytterligere Musikere ===
Eric Clapton - gitar («Everybody Knows About My Good Thing» og «I Can't Quit You Baby»)
Darryl Jones - bassgitar
Matt Clifford - keyboard
Chuch Leavell - keyboard
Jim Keltner - slagverkinstrument («Hoo Doo Blues»)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Blue & Lonesome på Discogs 
(en) Blue & Lonesome på MusicBrainz 
(en) Blue & Lonesome på AllMusic
Arnt Rune Flekstad

Arnt Rune Flekstad (født 28. mai 1978) er en norsk politiker (Liberalistene). Han var i perioden fra 2015 til 2020 partileder i Liberalistene, og han var Liberalistenes førstekandidat i Sør-Trøndelag i stortingsvalget 2017.
Han er oppvokst på Øfsti i Stjørdal og bosatt i Trondheim. Han er utdannet informatiker fra Høgskolen i Narvik og jobber som webdesigner. Flekstad var tidligere med i Fremskrittspartiet, men var med å stifte Liberalistene i 2014 og satt i interimstyret frem til det første landsmøtet i 2015 da han overtok som leder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Intervju med Flekstad, TV2 Nyhetskanalen i 2017
Kvinnen Eva

Kvinnen Eva (originaltittel The Lady Eve) er en amerikansk screwballkomedie fra 1941, regissert av Preston Sturges. Barbara Stanwyck og Henry Fonda spiller hovedrollene. Filmen er basert på Monckton Hoffes novelle «Two Bad Hats», om et par som møtes på et dampskip.Hoffe ble nominert til Oscar for beste historie for originalverket sitt. Filmen ble innlemmet i National Film Registry i 2007, et utvalg av filmer til bevaring i det amerikanske nasjonalbiblioteket Library of Congress, filmer som regnes som «kulturelt, historisk og estetisk betydningsfulle». Det amerikanske filminstituttet (AFI) har kåret Kvinnen Eva til tidenes 26. beste kjærlighetsfilm fra USA og tidenes 55. beste komediefilm fra USA.


== Handling ==
Jean Harrington (Barbara Stanwyck) er en skruppelløs bløffmaker som lever på å lure rike menn. Denne gangen har hun den sjenerte og tilbaketrukne slangeeksperten Charles Pike (Henry Fonda) i kikkerten. De forelsker seg i hverandre, men når Pike får høre sannheten om Jean, dumper han henne. Jean planlegger hevn og bestemmer seg etter hvert for å posere som Lady Eve Sidwich, niesen til Sir Alfred McGlennan Keith (Eric Blore), en annen svindler.


== Medvirkende ==
Barbara Stanwyck som Jean Harrington
Henry Fonda som Charles Poncefort Pike
Charles Coburn som «Colonel» Harrington
Ronald Reagan som «Ronnie»
Eugene Pallette som Horace Pike
William Demarest som Muggsy, aka Ambrose Murgatroyd
Eric Blore som Sir Alfred McGlennan Keith
Melville Cooper som Gerald
Janet Beecher som Janet Pike
Martha O'Driscoll som Martha
Robert Greig som Burrows
Dora Clement som Gertrude
Luis Alberni som Emile


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kvinnen Eva på Internet Movie Database 
Kvinnen Eva hos Filmweb
(no) Kvinnen Eva hos Filmfront 
(sv) Kvinnen Eva i Svensk Filmdatabas 
(da) Kvinnen Eva i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Kvinnen Eva på Allociné 
(nl) Kvinnen Eva på MovieMeter 
(en) Kvinnen Eva på AllMovie 
(en) Kvinnen Eva på Turner Classic Movies 
(en) Kvinnen Eva på Rotten Tomatoes
Salford City FC

Salford City Football Club er en fotballklubb fra byen Salford i England.
Klubben ble stiftet i 1940 med navnet Salford Central. Den skiftet navn til Salford Amateurs i 1963, og fikk dagens navn i 1989.Ryan Giggs, Nicky Butt, Phil Neville, Paul Scholes og Gary Neville kjøpte i 2014 Salford City og planlegger å avansere til nivå to i ligasystemet. De har også planer om å døpe klubben Salford 92. Navnet stammer fra Manchester Uniteds berømte «Class of 92», ungdomslaget der de nye eierne spilte. I Januar 2019 ble det klart at også sistemann fra «Class of 92, David Beckham, kjøper seg inn i klubben. Nevnte Scholes er tiltenkt rollen som manager for klubben når de kommer seg høyere opp i divisjonssystemet.Klubben har spilt hjemmekampene sine på Moor Lane siden 1976. Klubbens økte popularitet etter at «Class of 92» overtok eierskapet har gjort at stadion i 2017 ble bygget ut til å huse 5 300 tilskuere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Salford City F.C. – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Allround-NM på skøyter junior 1988

Allround-NM på skøyter junior 1988 ble avholdt 4., 5. og 6. mars 1988 på Leangen kunstisbane i Østbyen bydel i Trondheim med 68 deltakere, fordelt på 23 junior kvinner, 19 i eldre junior menn og 26 i yngre junior menn.Tekniske arrangører var Sportsklubben Falken og Leinstrand Idrettslag.
Juniornorgesmestere i allround 1988 ble Hege Langli, Asker Skøyteklubb i junior kvinner, Kai Stensli, Skreia Skøyteklubb i eldre junior menn og Ådne Søndrål, Hol Idrettslag i yngre junior menn.


== Medaljevinnere ==


== Sammenlagt kvinner junior ==


== Sammenlagt menn eldre junior ==


== Sammenlagt menn yngre junior ==


== Kilder ==
Teigen, Magne, red. (1989). «Kvinner, Junior – Allround». Komplette resultater Norske Mesterskap på skøyter 1887–1989 (norsk) (2 utg.). Veggli. s. 152. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 18. august 2017. 
Teigen, Magne, red. (1989). «Menn, Junior – Allround». Komplette resultater Norske Mesterskap på skøyter 1887–1989 (norsk) (2 utg.). Veggli. s. 128–129. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 18. august 2017. 
Eng, Trond; Teigen, Magne, red. (2005). «Kvinner, Junior – Allround». Norske Mesterskap på skøyter 1894–2005 (norsk) (3 utg.). Askim / Veggli. s. 170. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 18. august 2017. 
Eng, Trond; Teigen, Magne, red. (2005). «Menn, Junior – Allround». Norske Mesterskap på skøyter 1894–2005 (norsk) (3 utg.). Askim / Veggli. s. 126–127. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 18. august 2017. 


== Eksterne lenker ==
(en) Allround-NM på skøyter junior 1988, Junior kvinner – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
(en) Allround-NM på skøyter junior 1988, Junior menn (både eldre og yngre) – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
Flower Boy

Flower Boy (alternativt kalt Scum Fuck Flower Boy) er det fjerde studioalbumet til den amerikanske rapperen Tyler, The Creator. Albumet  ble utgitt den 21. juli 2017 av Columbia Records, med artisten selv som produsent.
Albumbet var hans første utgivelse på et stort plateselskap. Gjestevokalister var blant andre Frank Ocean, A$AP Rocky, Anna of the North, Lil Wayne, Kali Uchis, Steve Lacy, Estelle, Jaden Smith og Rex Orange County. Det ble gitt ut fire singler fra albumet. Flower Boy fikk gode anmeldelser og gikk rett inn som nummer to på US Billboard 200, og som nummer 12 på VG-lista topp 40 (albumlista).


== Promotering ==
Den 6. juli 2017 brukte Tyler sosiale medier til å fortelle for første gang om albumets tittel, sporliste og utgivelsesdato. Han offentliggjorde også to platecovere. Hovedversjonen var designet av den Los Angeles-baserte kunstneren Eric White, og det alternative coveret var designet av Tyler selv. Albumet ble lekket elleve dager før den offisielle utgivelsesdatoen 21. juli.


=== Singler ===
Etter en uke med daglige nedtellinger på Twitter og Instagram, lanserte Tyler den 30. juni 2017 hovedsingelen på digitale strømmetjenester. Denne første singelen inneholdt låtene Who Dat Boy og 911 / Mr. Lonely. Han publiserte også en musikkvideo med "Who Dat Boy" på sin egen YouTube-kanal. Singelen ble nummer 87 på den amerikanske listen Billboard Hot 100, noe som var artistens høyeste plassering med en singel noensinne.
Albumets andre singel, Boredom, ble utgitt 11. juli 2017. Gjestevokalister på denne singelen er Rex Orange County og norske Anna of the North. Den tredje singelen, I Ain't Got Time!, ble utgitt 19. juli 2017, og den fjerde singelen, See You Again, ble utgitt 29. august 2017, med Kali Uchis som gjestevokalist.


== Salgstall ==
Flower Boy debuterte som nummer to på den amerikanske listen Billboard 200 med 106 000 album-tilsvarende enheter, 70 000 av disse var fysiske album.


== Sporliste ==
Alle låtene er produsert av Tyler, The Creator.


== Referanser ==
Geir Håvard Nordvik

Geir Håvard Nordvik (født 8. juni 1968) er en norsk tidligere skøyteløper som deltok i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter for Norge og representerte Brandbu Idrettsforening.


== Personlige rekorder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Geir Håvard Nordvik – Speedskatingbase.eu 
(en) Geir Håvard Nordvik – SpeedSkatingNews.info 
(en) Geir Håvard Nordvik på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
Terrorangrepet i Catalonia 2017

Terrorangrepet i Catalonia 2017  begynte 17. august 2017 i Barcelona, da en kassebil ble kjørt inn i fotgjengere på gaten La Rambla, og drepte 13 og skadet minst 100. To mistenkte flyktet deretter til fots.Politiet uttalte at to menn ble pågrepet i forbindelse med angrepet, mens en annen ble rapportert drept i en skuddveksling med politiet. I Ripoll ble en mann i 20-årene anklaget for å ha leid kassebilen, men han fortalte politiet at ID-kortet hans var blitt stjålet. Amaq News Agency kunngjorde at angriperne var «soldater av den Islamske Staten» som «utførte operasjonen som svar på oppfordringer om å ramme koalisjonstater».
En eksplosjon fant sted natten før angrepet i den katalanske byen Alcanar. Den ødela en bygning og drepte en kvinne. Sjefen for Mossos d'Esquadra, Josep Lluís Trapero, uttalte at eksplosjonen var knyttet til kassebilangrepet. Ni timer etter angrepet skjøt og drepte politiet fem personer i en skuddveksling i Cambrils, som ble antatt å planlegge ytterligere terrorangrep.


== Referanser ==
Marius Storvik

Marius Storvik (født 5. desember 1977) er en norsk jurist. 
Storvik ble phd i rettsvitenskap i 2017 på avhandlingen «Rettslig vern av pasienters integritet i psykisk helsevern», samme år ble han førsteamanuensis i rettsvitenskap ved UiT Norges arktiske universitet. 
Marius Storvik fikk 2.-plass i Forsker Grand Prix i 2012. Marius Storvik lager podkasten Juss & Jåss sammen med Gunnar Ketil Eriksen.


== Referanser ==
Battle Chess

Battle Chess er en videospill-versjon av sjakk der brikkene kommer til liv og slåss dersom de slår hverandre ut. Spillet ble utviklet av Interplay Entertainment for Amiga i 1988, og ble i tiden etter utgitt på mange plattformer, blant annet Commodore 64, MS-DOS, NES, Mac OS og Microsoft Windows. I 1991 kom Battle Chess Enhanced for PC med VGA-grafikk og musikk spilt fra CD-ROMen.
Battle Chess fikk gode kritikker og var en kommersiell suksess.


== Spillet ==
Battle Chess følger reglene for vanlig sjakk, så alle kamper ender med at den angripende brikken vinner. Med 6 brikker av hver type, samt at kongene ikke kan ta hverandre, gir det 35 mulige animasjoner. Noen av kampene inneholder pop-kulturelle referanser, for eksempel at springer mot springer har animasjoner inspirert av Monty Python and the Holy Grail, og konge mot løper er inspirert av Indiana Jones og Raiders of the Lost Ark.
Spillet kan også spilles i en 2D versjon uten animsajoner. Man kan spille mot en annen person, eller mot datamaskinen.


== Utvikling ==
Battle Chess var Interplay Entertainments første egenutviklede utgivelse etter at de avsluttet samarbeidet med Electronic Arts.


== Mottagelse ==
Battle Chess fikk gode kritikker, som 84 % fra magasinet «Computer and Videogames» (CVG), 3,5 stjerner fra Dragon magazine i 1989 og 5 stjerner for CD-ROM utgaven i 1993.. Grafikken og animasjonen ble ansett som avanserte og morsomme, mens selve sjakken ikke var så bra.I 1994 ble spillet introdusert i «Computer Gaming Worlds Hall of Fame» og i november 1996 ble det kåret til nr 106 av tidenes 150 beste spill.


== Oppfølgere ==
Xiangqi-versjonen Battle Chess II: Chinese Chess ble lansert i 1991. Battle Chess 4000 kom i 2001. I desember 2015 sa Brian Fargo at han jobbet med Battle Chess 3 på 90-tallet, men at prosjektet ble avblåst.
I 2014 kom en gjenutgivelse Battle Chess: Game of Kings fra Interplay utgitt på Steam.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Battle Chess på Steam 
(en) Battle Chess på GOG.com 
(en) Battle Chess hos MobyGames 
(en) Battle Chess hos Internet Game Database 
(en) Battle Chess hos GameFAQs 
(en) Battle Chess hos GameFAQs
Querelle des anciens et des modernes

Querelle des anciens et des modernes [kəˈʀɛl dezɑ̃ˈsjɛ̃ edemɔˈdɛʀn] (fransk «striden mellom de gamle og de moderne») er en litterær debatt som raste i Frankrike i århundreskiftet 1600- til 1700-tallet. Debatten dreide seg om hvorvidt Ludvig XIVs tid kunne måle seg med antikken, og i hvilken utstrekning den kunne fungere som forbilde for samtidens litteratur og kunst.
«Querelle» ble snart kjent utenfor Frankrike, og lignende debatter tilpasset lokale forhold fant sted. I England utviklet «Battle of the Books» seg, der blant andre Richard Bentley og Alexander Pope deltok.  En strid som Johann Jakob Bodmer og Johann Jakob Breitinger kjempet mot Johann Christoph Gottsched om det «vidunderlige» kan sees som en tysk avlegger av «querelle». Mot slutten av 1700-tallet ble tematikken tatt opp igjen av Johann Gottfried Herder, Friedrich Schiller og Friedrich Schlegel.


== Litteratur ==
DeJean, Joan E.: Ancients against Moderns. Culture Wars and the Making of a Fin de Siècle. Chicago, London: Univ. of Chicago Press, 1997.
Joseph M Levine: The Battle of the Books. History and Literature in the Augustan Age. Ithaka, NY; London: Cornell UP, 1991.
Gyula Alpár: Der Streit der Alten und Modernen in der deutschen Literatur bis um 1750. Diss. Uni Pécs 1939. Pécs: Mayer, 1939. (=Specimina dissertationum facultatis philosophicae Regiae Hungaricae Universitatis Elisabethinae Quinqueecclesiensis; 152 / A Német Intézet értekezései; 16)
Till R. Kuhnle: «Querelle»,  i Gert Ueding (red.): Historisches Wörterbuch der Rhetorik VII, Tübingen: Niemeyer 2005,  Sp. 503–523.
Volker Roloff (red.): Tradition und Modernität. Aspekte der Auseinandersetzung zwischen Anciens und Modernes. Essen: Hobbing, 1989. (=Kultur und Erkenntnis; 6) 1-12.
Johann Jakob Bodmer

Johann Jakob Bodmer (1698–1783) var en sveitsisk filolog.


== Liv og virke ==
Bodmer studerte teologi og fikk opplæring i kjøpmannsyrket før han ble professor for sveitsisk historie og politikk ved Gymnasium Zürich.
Bodmer er viktig som medoppdager av middelhøytysk dikting og for oversettinger av Homer og John Milton, men hans hovedbidrag til tyskspråklig litteraturhistorie er en strid han sammen med sin venn Johann Jakob Breitinger kjempet mot den litterære «smaksdommeren»  Johann Christoph Gottsched. I opposisjon til Gottscheds franske forbilder favoriserte Bodmer John Miltons engelske sensualisme, og i stedet for å forherlige antikken holdt Bodmer middelalderen høyt – og fikk med det en avgjørende innflytelse på romantikken. På sett og vis kan Bodmer, Breitinger og Gottsched sees på som en tysk variant av den franske Querelle des anciens et des modernes.
Bodmer formulerte sine litteraturteoretiske prinsipper i  Critische Abhandlung von dem Wunderbaren in der Poesie (1740).


== Referanser ==


== Kilder ==

(de) Michael Böhler: «Bodmer, Johann Jakob» i Historisches Lexikon der Schweiz.
(de) Fritz Ernst: «Bodmer, Johann Jakob.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 2, Duncker & Humblot, Berlin 1955, ISBN 3-428-00183-4, s. 362 f. (digitalisering).
(de) Johann Kaspar Mörikofer: «Bodmer, Johann Jakob». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 3, Duncker & Humblot, Leipzig 1876, s. 19–23.


== Eksterne lenker ==
(en) Johann Jakob Bodmer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 

(de) Verk av og om Johann Jakob Bodmer i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(de) Verk av og om Johann Jakob Bodmer i Deutsche Digitale Bibliothek
(de) Verk av Johann Jakob Bodmer, zeno.org.
Verk av Johann Jakob Bodmer i Projekt Gutenberg-DE
Tomasz Makowski

Tomasz Artur Makowski (IPA: [ˈtɔmaʃ ˈartur maˈkɔfsci]; født i 1970) er en polsk bibliotekar og historiker. Han er direktør for Polens nasjonalbibliotek i Warszawa og leder for Landets Bibliotekråd.
Han har jobbet ved Polens Nasjonalbibliotek siden 1994 og var tidligere assisterende direktør for forskning og leder ved avdeling for spesialsamlinger.
Han er blant annet medlem av The European Library og International Federation of Library Associations and Institutions (IFLA). Siden 2011 har han vært æresmedlem av Association Internationale de Bibliophilie og Forbund av Kirkelige Biblioteker «FIDES» (Federacja Bibiotek Kościelnych FIDES).
Han er også hovedredaktør av Nasjonalbibliotekets Årskrift (Rocznik Biblioteki Narodowej) og Polish Libraries.
I 2001 tok han doktorgrad i historie. Han spesialiserer seg på håndskrifter, bibliotekhistorie og Polen i tidlig moderne tid.
Han er amanuensis ved Institutt for historie ved Stefan Wyszyński-universitet i Warszawa.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tomasz Makowski bio on The Fryderyk Chopin Institute webpage Arkivert 11. august 2017 hos Wayback Machine.
Biogram na stronie Instytutu Nauk Historycznych