jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ole Arnesen

Ole Arnesen (1803–1884) var en restauratør, jordbruker og delvis byoriginal i Oslo som regnes som opphav til navnet på parkområdet Ola Narr på Tøyen i Oslo.
Ole Arnesen var født i 1803 på gården Eidalen i Rukkedalen i Nes, Hallingdal. Hans far, Arne Olsen på Eidals Eie, var kjent under navnet Arne Messingsmed. Han deltok i svenskekrigen i 1814 og mistet sitt ene ben i slaget ved Matrand.
Ole Arnesen kom til Christiania hvor han ble ansatt som tjener hos stattholder Baltzar von Platen. Fru Hedvig Elisabeth von Platen skal ha vist stor interesse for Ole, og gikk ham stilling som sin private kammertjener. Som tjener skal han ha lagt seg opp penger. Det ble imidlertid krevet av ham at han måtte gå i silkebenklær og lakksko, enten han var i tjeneste eller hadde fri. Dette ble oppfattet som narraktig.
Etter sin tid hos stattholderen etablerte Arnesen seg en tid som høker på Vaterland, deretter startet han en restaurant med skiltet Kun for honette Folk, altså ærlige folk. Han la stadig tilside penger, og flyttet så til Tøyen. Her forpaktet han hele jordarealet til Universitetet i Christiania. Navnet Ole Narr ble således knyttet til Tøyen, hvor han bodde helt til den botaniske have skulle utvides, noe som tok halvparten av jorden hans. Arnesen bodde i 1865 i Tomtegata på Vaterland, og kjøpte senere en eiendom på Frogner og drev gårdsbruk der. Denne eiendommen tilsvarer dagens adresser Nordraaks gate 9-11, Tidemands gate 9-11 og 14-16.Ole var gift to ganger. Først med enka Johanne Jensdatter (1794-193?) fra Norderhov, deretter fra 1835 med Ragnild Olsdatter (1810-?) fra Drøbak, som han fikk tre barn med: Anne Josefine, Hugoine og Adolf. 


== Referanser ==
Liste over Kabardino-Balkarias ledere

Under følger en liste over Kabardino-Balkarias ledere. Navnene er transkribert fra kyrillisk.
Den kabardino-balkarske autonome oblast 1922–1936  / Den kabardino-balkarske autonome sosialistiske sovjetrepublikk 1936–1944 / Den kabardinske autonome sosialistiske sovjetrepublikk 1944–1957 / Den kabardino-balkarske autonome sosialistiske sovjetrepublikk 1957–1991 / Den kabardino-balkarske sosialistiske sovjetrepublikk 1991–1992 

Republikken Kabardino-Balkaria 1992–


== Kilder ==
«Kabardino-balkarskaja avtonomnaja oblast». Spravotsjnik po istorii Kommunistitsjeskoj partii i Sovetskogo Sojuza 1898–1991. knowbysight.info. Besøkt 24. februar 2018. 
«Kabardino-Balkarskaja avtonomnaja sovetskaja sotsialistitsjeskaja respublika – Kabardino-Balkarskaja sovetskaja sotsialistitsjeskaja respublika». Spravotsjnik po istorii Kommunistitsjeskoj partii i Sovetskogo Sojuza 1898–1991. knowbysight.info. Besøkt 24. februar 2018. 
«Russian S.F.S.R. Autonomous Republics». World Statesmen.org. Besøkt 24. februar 2018. 
«Administrative Divisions of the Russian Federation». World Statesmen.org. Besøkt 24. februar 2018.
Telekommunikasjonsrett

Rettslig regulering av telekommunikasjon har endret seg over tid. Med unntak i startfasen var det i hovedsak statlig monopol fram til 90-tallet. Den første tilnærmet komplette framstillingen av norsk telekommunikasjonsrett skjedde ved boka Innføring i telekommunikasjonsrett fra 2001 ved Cappelen Akademisk  Forlag. Redaktør var Jon Bing. Medforfattere var Håkon Styri (kap 1), Andreas Galtung (kap 2 og 8), Brynjar Mørkved (kap 3), Nils Kr. Einstadbland (kap 4 og 5), Trygve Norum og Børge Krogsrud (kap 6), Arne Moland og Katinka Mahueu (kap 7), Leif-Henrik Rønnevig (kap 9), Beate Jacobsen (kap 10), Sverre Lilleng (kap 11), Frode Sæter og Anders M. Wagle og Jan Sandtrø (kap 12).
Gjeldende lov er lov av 4.7.2003 nr 83 om elektronisk kommunikasjon (ekomloven). I tillegg er det flere forskrifter.
Bulgarsk rockarkiv

Bulgarsk rockarkiv (eller Bulgarian Rock Archives, Български рок архиви) er en  elektronisk encyklopedi som er dedikert til rockemusikk i Bulgaria. Det ble lansert på nettet den 2. august 2013, og inkluderer mer enn rundt 900 band og utøvere fra midten av 1960-tallet. Artiklene er delt i alfabetisk rekkefølge, år for opprettelse, stil, plassering. Gruppeprofiler inkluderer en kort biografi, diskografi, komposisjon, lenker til videoer og koblinger til offisielle nettsteder og profiler.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell nettside
Bulgarsk rockarkiv på Facebook
Ruth Law Oliver

Ruth Law Oliver (født 21. mai 1887, død 1. desember 1970) var en amerikansk luftfartspioner på 1910-tallet.


== Biografi ==
Hun ble født som Ruth Bancroft Law  21. mai 1887 til Sarah Bancroft Breed og Fredrik Henry Law i Lynn, Massachusetts.
Hun fikk flyopplæring av Harry Atwood og Arch Freeman på Atwood Park i Saugus, Massachusetts. og fikk sitt flysertifikat i november 1912. I 1915 ga hun en i flyoppvisning i Daytona Beach, Florida for et stort publikum. Hun annonserte at hun ville utføre en loop for første gang, men gjorde det to ganger til forskrekkelse for sin mann, Charles Oliver
I løpet av våren 1916 deltok hun i en høydekonkurranse. To ganger kom hun såvidt etter de mannlige flyvere. Hun ble rasende, var fast bestemt på å sette rekord som ville stå seg mot menn så vel som kvinner.
Etter at USA gikk med i første verdenskrig i april 1917 kjempet hun forgjeves for at kvinner skulle få lov til å fly militære fly. Slått av denne avvisning, skrev hun en artikkel med tittelen "Let Women Fly!" i bladet Air Travel der hun hevdet at en kvinne er godt egnet i dette feltet.
Etter krigen fortsatte hun å sette rekorder. Etter Raymonde de Laroche fra Frankrike satte en høyderekord på nesten 3 962 m den 7. juni 1919, brøt hun denne den 10. juni, fløy til 4 481 m. Laroche i sin tur, brøt Oliver’s rekord 12. juni, fløy til en høyde på 4 881m.


== Familie ==
Hennes bror var fallskjermhopperen og stuntmannen Rodman Law (1885-1919).


== Galleri ==

		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Pawlak, Debra Ann: «The Baroness of Flight». ‘’Aviation’’, juli 2008, pp.  16-17.


== Eksterne lenker ==
Kort biografi
Ruth Law i Daytona Beach 1913-1916
Hill Air Force Base factsheet
(en) Ruth Law Oliver hos Find a Grave
Smithsonian Magazine, Mars 22 2017
Ole Torjus Hofvind

Ole Torjus Hofvind (født 1992) er en norsk artist og musikkprodusent innen elektronisk musikk og hip-hop/pop fra Gvarv.Han produserte Cezinandos debutalbum Noen ganger og andre fra 2017, og vant Spellemannprisen 2017 i klassen årets produsent. I tillegg vant Cezinando klassene for urban og årets album under samme utdeling. Han ble også nominert i produsent-klassen under Spellemannprisen 2020.Han er medlem av produsentgruppen Rytmeklubben og fikk sammen med de øvrige medlemmene NOPA-stipendet i 2015.


== Referanser ==
Brachystelma

Brachystelma er ei planteslekt i gravmyrtfamilien.
Artene er opprette, flerårige urter. De fleste har en stor, rund knoll, men noen har en samling av oppsvulmede røtter. Bladene er korte og sittende eller med kort bladstilk. Kronen er klokkeformet eller halvkuleformet, og blomsten har en dobbel bikrone. Pollenet er samlet i pollinier og overføres samlet av pollinatoren til neste blomst. Hos mange arter lukter blomsten vondt og lokker til seg fluer, som utfører pollineringen. Frukten er en linjeformet belgkapsel, som sitter parvis.
De fleste Brachystelma-artene vokser i Afrika sør for Sahara, men de finnes også i India og videre østover til Sør-Kina, Ny-Guinea og nordlige Australia.
Molekylærgenetiske studier viser at Brachystelma tilhører minst fire ulike grener i stamtreet til ei annen slekt, Ceropegia. De kompliserte, fluefangende blomstene til Ceropegia er flere ganger blitt erstattet av åpne blomster. Brachystelma er altså flere ganger polyfyletisk, noe som ikke er ønsket i moderne systematikk. I framtida vil kanskje Brachystelma, Ceropegia og mange andre slekter bli slått sammen til ei slekt med navnet Ceropegia.


== Litteratur ==
«Brachystelma». Flora of China. Besøkt 23. februar 2018. 
«Brachystelma». The Plant List. Besøkt 23. februar 2018. 
«The Brachystelma Page». Besøkt 23. februar 2018. 
P. Siro Masinde (2007). «A revision of Brachystelma Sims (Apocynaceae: Asclepiadoideae-Ceropegieae) in East Africa». Kew Bulletin. 62 (1): 37–84. ISSN 1874-933X. JSTOR 20443316. 
P.V. Bruyns, C. Klak og P. Hanáček (2015). «Recent radiation of Brachystelma and Ceropegia (Apocynaceae) across the Old World against a background of climatic change». Molecular Phylogenetics and Evolution. 90: 49–66. ISSN 1055-7903. doi:10.1016/j.ympev.2015.04.015. 
P.V. Bruyns, C. Klak og P. Hanáček (2017). «A revised, phylogenetically-based concept of Ceropegia (Apocynaceae)». South African Journal of Botany. 112: 399–436. ISSN 0254-6299. doi:10.1016/j.sajb.2017.06.021. 


== Eksterne lenker ==

(en) Brachystelma i Encyclopedia of Life 
(en) Brachystelma i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Brachystelma hos ITIS 
(en) Brachystelma hos NCBI 
(en) Brachystelma hos The International Plant Names Index 
(en) Brachystelma hos Tropicos 
(en) Kategori:Brachystelma – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Brachystelma – detaljert informasjon på Wikispecies
Lüt

LÜT er et norsk punk/rockeband fra Tromsø. LÜT ble startet i 2014 og består i dag av Markus Danjord (vokal), Mads Ystmark (gitar), Ørjan Myrland (gitar) og Markus Platt (bass). Stilmessig spiller LÜT en krysning mellom rock og punk, med norske tekster på tromsødialekt. 
I 2017 var LÜT var en av fire finalister til NRKs årets Urørt og det samme året ble de nominert til P3 Gull i klassen årets liveartist. De ga ut debutalbumet Pandion i oktober 2017, som ga de en spellemannsnominasjon i klassen årets nykommer.I 2020 spilte LÜT på by:larm festivalen i Oslo, og i 2021 kom oppfølgeralbumet Mersmak. 


== Diskografi ==
2017: Pandion, album
2021: Mersmak, album
2022: Tydeligvis E Æ Like Vanlig Som Alle Ander, singel


== Medlemmer ==
Mads Erlend Ystmark: vokal & gitar
Ørjan Nyborg Myrland: gitar
Marius James Platt: bass
Sveinung Mellem Engvik: trommer


=== Tidligere medlemmer ===
Hans Marius Mikkelsen: gitar
Viljar Ratama Dunderovic: gitar
Joakim Mangersnes: trommer
Markus Danielsen Danjord: vokal


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Charlotte Dos Santos

Charlotte Maria Isabel Hall Dos Santos (født 1990) er en norsk soul-/jazz-vokalist og låtskriver. Hennes første utgivelse var EPen Cleo som ble gitt ut i juni 2017. Foran Spellemannprisen 2017 ble hun nominert til årets nykommer med Gramo-stipend på 250 000 kroner. Hun fikk NOPA-stipendet i 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Charlotte Dos Santos – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Charlotte Dos Santos på Discogs 
(en) Charlotte Dos Santos på MusicBrainz 
(en) Charlotte Dos Santos på SoundCloud 
(en) Charlotte Dos Santos på Spotify 
(en) Charlotte Dos Santos på AllMusic 
Charlotte Dos Santos på Twitter 
Charlotte Dos Santos på Facebook 
Charlotte Dos Santos på Facebook 
Charlotte Dos Santos på Instagram
Finn Eriksrud

Finn Eriksrud (født 1. februar 1922, død 24. april 2007 i Oslo) var en norsk offiser og høyesterettsadvokat. Han var flyger under andre verdenskrig og ble tildelt St. Olavsmedaljen med ekegren for sin innsats.


== Andre verdenskrig ==
Eriksrud var fra fra Strømsborg i Fet (fra 1929 Rælingen kommune)..
Under andre verdenskrig var Eriksrud i 1941 i Flyvåpnenes flygerkull nr. 2 i Little Norway i Toronto i Canada.Som Mosquito-pilot ble Eriksrud registrert med tre nedskutte tyske fly utenfor norskekysten under andre verdenskrig i 1943:
En Focke-Wulf Fw 58 den 9. juli 1943 på Sunnmørskysten
En Junkers Ju 88D-1 den 22. november 1943 ved Stavanger
En Focke-Wulf Fw 58 den 16. desember 1943 ved BømloEriksrud med navigatør Johanssen og Harald Jensen med navigatør Thorkildsen ble toppscorerne i 333 skvadron med tre bekreftede nedskytninger. Med skadet fly etter den siste nedskytningen utenfor Bømlo den 16. desember 1943, måtte Eriksrud nødlande ved Alsvåg. Han måtte tilbringe resten av krigen i tysk krigsfangenskap.


== Etter krigen ==
Eriksrud fullførte juridisk embedseksamen i 1949 og ble dommerfullmektig fra 1950-51. Fra 1952 fungerte han som overrettssakfører og ble høyesterettsadvokat i 1964.Eriksrud var medlem av flyhavarikommisjonen og engasjert i etableringen av flymuseet i Bodø.


== Utmerkelser ==
For sin krigsinnsats ble Eriksrud dekorert med St. Olavsmedaljen med ekegren og Atlantic Star.


== Bibliografi ==
Med mosquito mot tyskerne : en norsk krigsflygers beretning om sine opplevelser som flyktning, flygeelev, mosquitopilot og krigsfange. Oslo: Ernst G. Mortensen. 1945. 
Tor Idar Larsen (2015). Mosquito Attack!. Oslo: Fonthill. ISBN 978-1-78155-311-4. 


== Referanser ==
Linda Vidala

Linda Vidala (født 1989) er en norsk rapper. Hun ga ut låten «Bængshot» med KingSkurkOne. For låten ble de nominert til årets låt under P3 Gull 2017 og Spellemannprisen 2017. Hun ble i tillegg nominert til årets liveartist under P3 Gull 2017. I februar 2019 ga Vidala ut EP-en "Halvt norsk".


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Linda Vidala på Discogs 
(en) Linda Vidala på MusicBrainz 
(en) Linda Vidala på Genius — sangtekster
Xihoudukulturen

Xihoudukulturen (kinesisk: 西侯度文化; pinyin: Xihoudu wenhua; Wade–Giles: Hsi-hou-tu wen-hua) er en kultur fra eldre steinalder i det nordlige Kina.


== Beskrivelse ==
Det første funnstedet, landsbyen Xihoudu (kinesisk: 西侯度) i fylket Ruicheng (kinesisk: 芮城) i provinsen Shanxi, er navnegivende for kulturen. Xihoudu-funnstedet er et av de mest betydelige skattkammer i den nasjonale kinesiske kulturarven. Den ble oppdaget i 1960 og utgravd i perioden 1961–1962.  Funnene regnes å være 1,8 millioner år gamle. Av dyrefissiler alene var det over 70 arter, og det var store mengder steinartefakter.


== Kulturmille ==
Funnstedet ble i 1988 oppført på listen over Folkerepublikken Kinas kulturminner (3-182).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Kwang-chih Chang: The Archaeology of Ancient China. Fourth Edition. Revised and Enlarged. New Haven / London 1986.
Cihai Shanghai cishu chubanshe, Shanghai 1999, ISBN 7-5326-0839-5.
Robin Dennell: The Palaeolithic Settlement of Asia. Cambridge University Press, Cambridge / New York / Melbourne 2009.
Jia Lanpo, Wang Jian: Xihoudu–Shanxi Gengxinshi zaoqi gu wenhua yizhi [Xihoudu – Fundstätte einer alten Kultur aus dem Frühen Pleistozän in der Provinz Shanxi]. Wenwu chubanshe, Peking 1978. (kinesisk: 贾兰坡、王建：西侯度-山西更新世早期古文化遗址)
G. G. Pope, J. E. Cronin: The Asian Hominidae. In: Journal of Human Evolution 13, 1984, s. 377–396.
Zhongguo da baike quanshu: Kaoguxue. Zhongguo da baike quanshu chubanshe, Beijing 1986.
KingSkurkOne

Ottar Adrian Marken Eilertsen (født 1989) er en norsk rapper, kjent under navnet KingSkurkOne, også skrevet King Skurk One. Han har gitt ut EP-ene 5 Cheese (2015) og Keeg (2016) og albumene Ny Shit & Bonuser (2019) og Rap, tags & traplægs (2021). Sammen med Linda Vidala ga han ut låten «Bængshot» i 2017. For låten ble de nominert til årets låt under P3 Gull 2017 og Spellemannprisen 2017. Sammen med Siyabonga ble han nominert til Edvard-prisen 2022 i klassen tekst for låten «Hasjkrisen».


== Diskografi ==
Keeg (2016) - EP
Ny Shit & Bonuser (2019)
Rap, tags & traplægs (2021)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) KingSkurkOne på Discogs 
(en) KingSkurkOne på MusicBrainz 
KingSkurkOne på Facebook
(no) Intervju på nettstedet redbull.com (Besøkt 1. mars 2020)
Svalerotslekta

Svalerotslekta (Vincetoxicum) er ei planteslekt i gravmyrtfamilien.
Plantene er flerårige urter med melkesaft, og mange har en kraftig jordstengel. Stengelen er opprett eller klatrende og er lite forgrenet. Bladene er motsatte, helrandede, eggformede til lansettformede med spiss og en kort stilk. Blomstene sitter i klaser i de øvre bladhjørnene. Kronen har fem lange fliker. Den befruktede blomsten utvikler seg til én eller to belgkapsler med mange hårete frø.Ifølge The Plant List er det 71 arter i slekta Vincetoxicum. Slekta er utbredt i store deler av Eurasia. De har oppstått i tropisk Asia og seinere vandret nordover til Øst-Asia og vestover til Europa. Tre arter er invasive i Nord-Amerika. I Norge vokste tidligere svalerot (V. hirundinaria) vilt, men den er utdødd. En annen art, russesvalerot (V. rossicum), finnes naturalisert  mange steder rundt indre deler av Oslofjorden.Artene i Vincetoxicum ble fram til 1990-tallet regnet til den nesten kosmopolitiske slekta Cynanchum, men den er nå splittet opp.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Svalerotslekta i Encyclopedia of Life 
(en) Svalerotslekta i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Svalerotslekta hos Artsdatabanken 
(sv) Svalerotslekta hos Dyntaxa 
(en) Svalerotslekta hos ITIS 
(en) Svalerotslekta hos NCBI 
(en) Svalerotslekta hos The International Plant Names Index 
(en) Svalerotslekta hos Tropicos 
(en) Kategori:Vincetoxicum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Vincetoxicum – detaljert informasjon på Wikispecies
Romerinnen

Romerinnen, (originaltittel: La romana) er et italiensk drama fra 1954 regissert av Luigi Zampa med Gina Lollobrigida i hovedrollen.


== Handling ==
Handlingen finner sted i 1935 i Roma under Mussolinis fascist-styre.


== Medvirkende ==
Gina Lollobrigida - Adriana
Daniel Gélin - Mino
Franco Fabrizi - Gino
Raymond Pellegrin - Astarita
Pina Piovani - Madre di Adriana
Xenia Valderi - Gisella
Renato Tontini - Carlo Sonzogno
Gino Buzzanca - Riccardo
Mariano Bottino - Tommaso
Giuseppe Addobbati - Tullio


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Romerinnen på Internet Movie Database 
(sv) Romerinnen i Svensk Filmdatabas 
(fr) Romerinnen på Allociné 
(nl) Romerinnen på MovieMeter 
(en) Romerinnen på AllMovie 
(en) Romerinnen på Turner Classic Movies 
(en) Romerinnen på Rotten Tomatoes
Daytona Beach

Daytona Beach er en by i Volusia County i Florida i USA. I 2004 ble innbyggertallet oppgitt til 64 422 personer.Daytona er mest kjent som ferieby, og dessuten blant motorsportsentusiaster kjent for Daytona International Speedway hvor det årlige Daytona 500-løpet finner sted. Det har blitt kjørt siden 1959. Den første NASCAR-konkurranse fant sted den 15. februar 1948 på stranden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside
Daytona International Speedway

Daytona International Speedway er en racerbane i Daytona Beach, Florida, USA. Den har en ovalformet bane som er om lag 4 km lang, og rommer 168 000 tilskuere.


== Konkurranser ==
Daytona har en rekke klassiske konkurranser, fremforallt i NASCAR-serier, men også et berømt 24-timersløp for sportsbiler og et 200 milesløp for motorsykler (AMA Superbike).


== Liste over konkurranser ==


=== NASCAR ===
Daytona 500
Coke Zero 400
Camping World 300


=== Øvrige serier ===
Daytona 24-timers
Daytona 200


== Eksterne lenker ==
Tidlig motorsport på DaytonaBeach[1]http://thethunderchild.com/YouFlyGirl/Articles/DaytonaBeachAviation.html
École du Louvre

École du Louvre er en utdanningsinstitusjon stiftet i 1882 som en avdeling under det franske departementet for kultur og kommunikasjon ved universitetet for kunst, historie, arkeologi, epigrafi og museologi i Paris. Det ligger i Louvre, i fløyen «Aile de Flore», og er et høyere utdanningssenter innen kultur.
École du Louvre og Institutt for europeisk kunsthistorie ved Universitetet i Heidelberg tilbyr felles mastergrad gjennom kurset «Internasjonal master i kunsthistorie og museologi» (PROSESS). Dette programmet ble etablert i vintersemesteret 2006/07 og henvender seg til internasjonale studenter. 


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) École du Louvre – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Sueddeutsche.de: Videreutdannelse: Å lære fra Louvre
De møttes i Moskva

De møttes i Moskva (russisk: Свинарка и пастух, Svinarka i pastukh) er en sovjetrussisk musikal-komedie fra 1941 regissert av Ivan Pyrjev.


== Handling ==
Svinerøkterinnen Glasja og hesteoppdretteren Kuzma møtes på landbruksmessa i Moskva hvor de får opplæring i moderne dyredrift. De to kommer fra hver sin kant av det enorme Sovjet-riket, Glasja fra nord og Kuzma fra sør. Etter et kort møte blir de forelsket og før de reiser hjem blir de enige om å en gang møtes igjen, men avstand og språkforvikling legger hindringer i veien for de unge elskende.


== Om filmen ==
På grunn av de-staliniseringen etter Josef Stalins død ble filmen klippet ned for å fjerne scener som viste uttrykk for personkult-dyrkingen av ham.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) De møttes i Moskva på Internet Movie Database 
(sv) De møttes i Moskva i Svensk Filmdatabas 
(en) De møttes i Moskva på AllMovie
Liste over Basjkortostans overhoder

Under følger en liste over Basjkortostans overhoder. Navnene er transkribert fra russisk.
Den basjkirske autonome sosialistiske sovjetrepublikk 1919–1990 / Den basjkirske sosialistiske sovjetrepublikk 1990–1992 / Republikken Basjkortostan 1992–


== Kilder ==
«Vremennyj basjkirskij vojenno-revoljutsionnyj komitet». Spravotsjnik po istorii Kommunistitsjeskoj partii i Sovetskogo Sojuza 1898–1991. knowbysight.info. Besøkt 24. februar 2018. 
«Vyssjije organy gosudarstvennoj vlasti Basjkirskoj ASSR – SSR – Respubliki Basjkortostan». Spravotsjnik po istorii Kommunistitsjeskoj partii i Sovetskogo Sojuza 1898–1991. knowbysight.info. Besøkt 24. februar 2018. 
«Russian S.F.S.R. Autonomous Republics». World Statesmen.org. Besøkt 24. februar 2018. 
«Administrative Divisions of the Russian Federation». World Statesmen.org. Besøkt 24. februar 2018.
Mystery of Love

«Mystery of Love» er en låt skrevet og fremført av den amerikanske musikeren Sufjan Stevens. Sangen ble produsert av Thomas Bartlett og utgitt digitalt 1. desember 2017. Det er en akustisk låt som ble komponert for dramafilmen Call Me by Your Name (2017). Filmens regissør Luca Guadagnino spurte Stevens om å være forteller i filmen, men han takket nei og foreslo å skrive en låt i stedet. Stevens fikk full kontroll over eget arbeid og lot seg inspirere av filmens manus, samt André Acimans roman Call Me by Your Name. Sangteksten handler om romantikk og alluderer til forholdet mellom Elio (Timothée Chalamet) og Oliver (Armie Hammer).
Musikkvideoen til låten ble utgitt på YouTube 4. januar 2018. Den inneholder klipp fra filmen og nytt materiale spilt inn på Napoli arkeologiske museum. Låten ble brukt i filmens trailer og i scenen hvor Elio og Oliver går på tur i Bergamo. Sangen ble senere utgitt på musikkalbumet Call Me by Your Name: Original Motion Picture Soundtrack sammen med to andre låter som Stevens skrev for filmen («Futile Devices» og «Visions of Gideon»). Låten fikk god kritikk og ble nominert til Oscar for beste sang.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sufjan Stevens – "Mystery of Love" (Official music video) på YouTube
Full sangtekst til denne sangen hos MetroLyrics
Hávgajohka (Finland)

Hávgajohka (nordsamisk, enaresamisk: Puškojuuhâ, skoltesamisk: Nu'ǩǩešjokk) er ei elv i Utsjok og Enare kommune i Lappland i Finland. Den er ei sideelv til Silisjoki og er 21,7 kilometer lang. Elva har sine øverste kilder på nordøstsida av fjellet Stuorra-Dievjá i Utsjok og renner først mot nord, før den snur mot sørøst, senere øst. Den løper sammen med Silisjoki i Puškoluobâl, rundt 11 kilometer nordvest for Silisjokis munning i innsjøen Opukasjärvi.Hele nedbørfeltet ligger innenfor Kaldoaivi ødemarksområde.


== Referanser ==
Ólafur Björn Ólafsson

Ólafur Björn Ólafsson (født 7. februar 1978) er en islandsk trommeslager og keyboardist, også kjent som Óbó. 
Han har bidratt på en rekke innspillinger med andre artister, blant andre Jónsi og Jóhann Jóhannsson. Under navnet Óbó ga han ut albumet Innhverfi i 2014. Sammen med den norske bassisten Jo Berger Myhre ga han ut albumet The Third Script i 2017. For albumet ble de nominert til Spellemannprisen 2017 i åpen klasse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ólafur Björn Ólafsson på Discogs 
(en) Ólafur Björn Ólafsson på MusicBrainz 
(en) Ólafur Björn Ólafsson på AllMusic 
Ólafur Björn Ólafsson på Facebook