Hormuzd Rassam

Hormuzd Rassam (født 1826 i Mosul i Det osmanske rike, død 16. september 1910 i Brighton i England) var en arkeolog og assyriolog. Han gjorde en rekke oppdagelser, blant dem var leirtavlene med Gilgamesjeposet.  Rassam var Austen Henry Layards assistent og etterfølger som arkeolog i Irak. Han fortsatte fra 1852 til 1854 arbeidet med å grave ut Ashurbanipals palass i Ninive.


== Biografi ==
Rassam var etnisk assyrer og ble født i Mosul som kaldeisk katolikk. Hans far Anton Rassam stammet fra Mosul og var erkediakon i Østens assyriske kirke. Hans mor Theresa var datter av Ishaak Halabee fra Aleppo.I en alder av 20 år ble han engasjert av den britiske arkeologen Austen Henry Layard som virket på et utgravningsfelt i området. Layard, da i Mosul på sin første forskningsekspedisjon (1845-1847), ble imponert av Rassam og gav ham sjansen til å reise til England og studere ved Oxford (Magdalen College). Der var han i 18 måneder. Så ledsaget han Layard på hans annen Irak-ekspedisjon (1849-1851).
Layard slo deretter inn på en politisk løpebane, mens Rassam fra 1852 til 1854 videreførte feltarbeidet i Nimrud og Ninive. Han fant de leirtavler som George Smith skulle dechiffrere og gi navnet Gilgamesj-eposet.

Deretter returnerte Rassam til England. Med hjelp fra sin venn Layard fikk han en utnevnelse fra den britiske regjering til det britiske konsulatat i Aden. I 1866 utbrøt i Etiopia det som skulle bli en internasjonal krise, da britiske misjonærer ble tatt som gisler av keiser Theodor II. I håp om at situasjonen skulle kunne løses på fredelig vis ble Rassam utsendt som ambassadør med et budskap fra dronning Victoria. Også han ble tatt til fange. Det skulle gå flere år før han ble befridd, da britiske og indiske styrker under Robert Napier fra den britiske Etiopia-ekspedisjon i 1868 beseiret krigsherren og hans hær. Rassams ry var imidlertid skadet. Han ble fremstilt som svak og udugelig i forhandlingene med krigsherrene, noe som i store grad gjenspeilte de viktorianske fordommer mot «orientalerne».Nå som hans politiske karriere lå i grus, fortsatte Rassam sitt arkeologiske arbeid. Han ble sendt til Assyria hvor han ledet viktige undersøkelser særlig i Ninive. Under den russisk-osmanske krig gjennomførte han et undersøkelsesoppdrag om de kristne menigheters situasjon i Lilleasia og Armenia. 
Hans arkeologiske arbeid fikk en rekke forskningskonsekvenser. Den forøket også de britiske samlinger av verdifulle epigrafiske oldsaker. I 1879 sørget han for at et bruddstykke av Adad-nirari III-stelen, funnet i Tell Sheikh Hamad, havnet i British Museum i London.
Fra 1882 bodde Rassam hovedsakelig i Brighton, hvor han forsket på og skrev om den assyrisk-babylonske forskning, om kristne grupperinger i Midtøsten og om samtidens religiøse stridsspørsmål i England. Han var medlem av Royal Geographical Society, Society of Biblical Archaeology og Victoria Institute.
Ved siden av hans hovedoppdagelse (Giljamesjeposet) gjorde han også andre store oppdagelser. Dessuten fant han Kyros-sylinderen av brent leire, som er blitt betraktet som verdens første menneskerettserklæring, gitt av Kyros den store i 539 f.Kr. og kan tilbakeføres til den persiske erobring og Babylon. Rassams viktige oppdagelser ble høyt aktet i hele forskerverdenen. Det kongelige akademi i Torino gav ham Brazza-prisen på over 12000 franc for årene 1879-1882.Rassam giftet seg med den engelske Anne Eliza Price og de fikk syv barn. Hans eldste datter, Theresa Rassam (født 1871) ble profesjonell sangerinne. Hun sang i D'Oyly Carte Opera Company.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hormuzd Rassam, Assyrian Archaeologist 1826-1910 Arkivert 29. april 2007 hos Wayback Machine.
Rassam, Narrative of the British Mission to Theodore, King of Abyssinia (1869) at Google Books.
David Damrosch (2006). The Buried Book. ISBN 0-8050-8029-5 Chapters 3 and 4 are an essential revised biography of Rassam's life.
Mogens T. Larsen (1997), The Conquest of Assyria. ISBN 0-415-14356-X.