jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Paramispila

Paramispila er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor, kraftig, gråbrun trebukk. Antennene er noe kortere enn kroppen. Pronotum er sylindrisk uten tenner på sidene, omtrent så bredt som hodet og mye smalere enn dekkvingene, som er parallellsidige. Pronotum har en oval, mørk flekk på hver side. Dekkvingene har spredte flekker av lyse skjell.


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i India.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Pteropliini Thomson, 1860
Slekten Paramispila Breuning, 1959
Paramispila bispecularis White, 1858


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog over gruppen


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten
(en) Paramispila i Encyclopedia of Life 
(en) Paramispila i Global Biodiversity Information Facility 
Paramispila – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Pteropliini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Dyenmonus

Dyenmonus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==


== Levevis ==
Larvene lever vanligvis i stammene på storvokste urter.


== Utbredelse ==
Arten er vidt utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Saperdini
Slekten Dyenmonus Thomson, 1868
Underslekten Angoladyenmonus Breuning, 1956
Dyenmonus angolanus Breuning, 1956
Underslekten Confusodyenmonus Aurivillius, 1908
Dyenmonus confusus Aurivillius, 1908
Underslekten Cylindrodyenmonus Breuning, 1950
Dyenmonus cristipennis Breuning, 1950
Dyenmonus cylindricus (Jordan, 1894)
Underslekten Dyenmonus (i snever forstand)
Dyenmonus nuptus Thomson, 1868
Underslekten Maculodyenmonus Breuning, 1956
Dyenmonus bimaculicollis Breuning, 1956
Underslekten Pseudodyenmonus Aurivillius, 1913
Dyenmonus fissilis Aurivillius, 1913
Underslekten Vittatodyenmonus Aurivillius, 1914
Dyenmonus nigrifrons Aurivillius, 1914
Dyenmonus trivittatus Aurivillius, 1914
Dyenmonus nigriceps Breuning, 1954 - ofte plassert i slekten Glenea
Dyenmonus cylindroides Breuning, 1956 - usikkert hvor denne hører hjemme


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 4. juni 2016 hos Wayback Machine.
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 17. september 2016 hos Wayback Machine.
(en) Dyenmonus i Encyclopedia of Life 
(en) Dyenmonus i Global Biodiversity Information Facility 
Dyenmonus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Phytoeciini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Albania under Paralympiske sommerleker 2016

Albania sender en tropp på 5 deltakere til de paralympiske sommerleker 2016 i Rio de Janeiro. De albanske utøverne deltar i 3 forskjellige idretter.
Før lekene i Rio 2016 har Albania ikke vunnet noen paralympiske medaljer, og debuterte i 2012.


== Medaljer ==


== Deltakere ==


=== Friidrett ===
Klassifisering
T (Track) brukes om løpsøvelser, F (Field) brukes om hopp og kast. Tallkoden viser hvilken type funksjonshemming utøveren har.


=== Svømming ===
Klassifisering
Fysiske handicap klassifiseres S1-S10, der S1 har størst grad av sitt handicap, og S10 er mindst. Synshandicap går fra S11 (blind) til S13 (svaksynt). Brystsvømming og individuell medley har egne klasser, f.eks. SB8 og SM10. En svømmer kan dermed være klassifisert både S6, SB4 og SM5 samtidig.


=== Vektløfting ===
Briken Calja


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rio 2016 - Albania
Anatragus

Anatragus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore trebukker, ganske fargerike med tegninger i svart, gult, brunt, blått og grønt. Antennene er litt lengre enn kroppen. Kroppsformen er sylindrisk og nokså jevnbred. Pronotum har rundede sider med en liten tann.


== Levevis ==
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Tragocephalini J. Thomson, 1857
Slekten Anatragus Kolbe, 1897
Anatragus ornatus Kolbe, 1898
Anatragus pulchellus (Westwood, 1844)


== Kilder ==
Longicorn ID - Tragocephalini
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 8. august 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 17. april 2014 hos Wayback Machine.
(en) Anatragus i Encyclopedia of Life 
(en) Anatragus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Anatragus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Anatragus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Anatragus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Annemabel

Annemabel er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor, brunspraglete trebukk. Pronotum har rundede sider, dekkvingene er tilspissede bakover. Antennene er tynne og litt lengre enn kroppen.


== Levevis ==
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.


== Utbredelse ==
Slekten lever i New South Wales, Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Zygocerini Lacordaire, 1872
Slekten Annemabel Slipinski & Escalona, 2013
Annemabel elongata (Breuning, 1939)


== Kilder ==
Longicorn ID - Zygocerini
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Annemabel i Global Biodiversity Information Facility 
Annemabel – detaljert informasjon på Wikispecies
Halmtorvet

Halmtorvet i København var et torg i København like utenfor Vesterport. Den 1. januar 1888 ble det gamle halmtorget stengt, og salg av høy og halm ble flyttet til plassen foran den Brune Kødby som overtok navnet. Ved den Hvide Kødby skifter gaten navn til Sønder Boulevard.
Da Rådhuspladsen ble anlagt i 1880-årene, ble handelen med halm og høy flyttet til Ny Stormgade som da var en øde gate langt ute på Vesterbro, der jernbanen til Roskilde hadde ligget. Stormgade var tenkt å skulle forlenges gjennom Tivoli-tomten til det nyanlagte Kvægtorv.I 1888 stengte det gamle halmtorget som lå på den nåværende Rådhuspladsen, og handel med halm og høy flyttet til det som i dag kalles Kødbyen.I 1897 ble Stormgade omdøpt til Halmtorvet med plass til 200 vognladninger halm, der det gamle torget bare fikk plass til 120. Torgdager var onsdag og lørdag. Veien inn til indre by ble omlagt så den i stedet gikk langs sørgrensen av Tivoli, der den fikk navnet Tietgensgade. Fra 1878 og til 1930-årene ble det på Halmtorvet bygget kvegtorg og slakterier som samlet ble kalt Kødbyen (Kjøttbyen), og etter 1945 var det slutt på Halmtorvets halmhandel.Halmtorvet ble som en del av den urbane fornyelse fullstendig renovert i 1999.
Det ble satt opp en minnestein her for avdøde rusmiddelbrukere i 2003.


== Referanser ==


== Se også ==
Onkel Dannys Plads


== Kilder ==
John F. Ekvall: "Vesterbro", Vesterbrobladets forlag, 1965.
Carteridion

Carteridion er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==


== Levevis ==
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.


== Utbredelse ==
Slekten lever i New South Wales, Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Zygocerini Lacordaire, 1872
Slekten Carteridion Slipinski & Escalona, 2013
Carteridion wilsonensis Slipinski & Escalona, 2013


== Kilder ==
Longicorn ID - Zygocerini
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Carteridion i Global Biodiversity Information Facility 
Carteridion – detaljert informasjon på Wikispecies
Phil Fish

Philippe Poisson (født 1984), bedre kjent som Phil Fish, er en kanadisk tidligere indiespilldesigner best kjent for sitt arbeid med plattformspillet Fez, gitt ut på hans egne selskap Polytron Corporation. Han var født og oppvokst i Quebec, hvor Nintendo-spill fra barndommen hans kom til å senere påvirke spilldesignet hans. Han studerte spilldesign ved Montreal National Animation and Design Centre, og jobbet hos Ubisoft og Behaviour Interactive før han startet opp Polytron i 2008.Fisk var også en av grunnleggerne av Kokoromi, et kollektiv som utforsker eksperimentelle ideer innenfor spilldesign, og organiserte den årlige GAMMA-spilleventen i  Montreal. Mens Fez var i utvikling jobbet Fish på andre spill som ikke hadde blitt gitt ut enda av Polytron, blant annet Super Hypercube og Power Pill.Fez ble gitt ut i april 2012 til mange gode kritikker, etter en femårig utviklingsperiode. Sluttfasen av utviklingen ble også vist frem i dokumentarfilmen Indie Game: The Movie, som gjorde Fish uvanlig berømt blant indiespillutviklere. Etter en runde krangler på internett, kunngjorde han i juli 2013 at han sluttet med spillutvikling, og oppga langvarig mishandling fra spillindustrien som grunn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Phil Fish – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Phil Fish på Internet Movie Database 
(en) Phil Fish hos The Movie Database 
(en) Phil Fish på Discogs 
(en) Phil Fish på MusicBrainz 
(en) Phil Fish på Twitter
Sønder Boulevard

Sønder Boulevard er en 1,3 km lang gate på Vesterbro i København. Den ligger i forlengelsen av Halmtorvet og fører ned til den tidligere Enghave Station, og munner ut i Vester Fælledsvej. 
Der gaten ligger i dag, lå i 1847-1864 den indre delen av Danmarks første jernbane, I 1864 ble sporet lagt om, over Frederiksberg og i 1911 fikk den sitt nåværende løp på sørsiden av Ingerslevsgade.
Gaten var ifølge boken Københavnske gadenavnes historie anlagt  i 1905. På Hother Waagensens Kart over København fra 1886 kan den imidlertid sammen med Halmtorvet og Stampesgade gjenkjennes under navnet Ny Stormgade. Det er imidlertid uklart om den vestlige enden var ved Dannebrogsgade eller Dybbølsgade, eller om den gikk hele veien ut til den nå nedlagte Enghave-Banestasjon.
Navnet, Sønder Boulevard er trolig ment som et motstykke til Vester Boulevard, som i 1954 ble omdøpt til H. C. Andersens Boulevard.
Sønder Boulevard ble, sammen med Halmtorvet fullstendig renovert i perioden 1999-2003, og har en rekke parkfasiliteter mellom de to kjørebaner, som for eksempel ballbinge og lekeplass for barn. Deler av parken er midlertidig overtatt av metrobyggeriet. Etter renoveringen flyttet de prostituerte seg vekk fra Halmtorvet og Sønder Boulevard, og har siden holdt seg i Skelbækgade.


== Referanser ==
Rue de Lagny

Rue de Lagny er en gate i quartier de Charonne i 20e arrondissement i Paris.
Denne gaten ble åpnet på 1600-tallet under navnet chemin de la Pissotte, og senere chemin de Lagny, etter den landsby som den historisk førte til. 
Den markerte grensen mellom de gamle kommuner Charonne og Saint-Mandé frem til 1859. Det året ble kommunen Charonne og størstedelen av  Saint-Mandé inntatt bak Paris' nye bygrenser, og inkorporert i 20. arrondissement som da ble opprettet og som fikk cours de Vincennes som sin sørgrense. 


== Referanser ==
Rue de Rivoli

Rue de Rivoli er en gate i 1. arrondissement og i 4. arrondissement i Paris og har i lang tid utgjort en av de viktigste gateaksene i byen. 


== Historie ==

Gatens bygninger ble etter førstekonsul Napoleon Bonapartes uttrykkelige anvisning anlagt med gjennomløpende arkader etter bygningskunstnerisk forbilde fra Place des Vosges. Napoleon lanserte på denne tid omfattende byggeprosjekter for modernisering og forskjønnelse av Paris.  
Beslutningen om å bygge gaten ble fattet den 9. oktober 1801. Senere ble prosjektet del av Baron Haussmanns byplanleggingsplan. Utførelsen av arbeidene fulgte på grunnlag av et dekret av 21. april 1802 etter tegninger av arkitekten Charles Percier. Først ble gateavsnittet nær  og vest for Louvre anlagt mellom 1806 og 1835. Det østlige gateløp stammer fra Karl Xs, Ludvig Philipps og keiser Napoléon IIIs tid. De første bygninger som fulgte arkadebyggemåten ble bygd fra 1811. Nødvendige ekspropriasjoner ble muliggjrt ved lov av 4. oktober 1849 og et dekret av 23. desember 1852. Den komplette gaten ble i 1865 klar for trafikk med det opprinnelige navnet rue Impériale. Det senere navnet Rue de Rivoli kommer fra den italienske småbyen Rivoli ved Verona, nær der Napoleons franske revolusjonshær den 14. og 15. januar 1797 beseiret østerrikerne i  der slaget ved Rivoli. 
Hôtel Meurice (Rue de Rivoli 228) var fra 9. august 1944 hovedkvarter for den tyske stattholder Dietrich von Choltitz, som undertegnet kapitulasjonen den 25. august 1944 kl 14.45. Choltitz kunne overlate en nesten uskadet hovedstad til franskmennene; ved at generalen saboterte Adolf Hitlers ordrer om ødeleggelser ble byen bevart fra Stalingrads, Warszawas og Berlins skjebne. General von Choltitz skulle egentlig ha formidlet Hitlers befaling om å kjempe til siste mann og legge byen i ruiner.Rue de Rivoli er en av de mest kjente innkjøpsgater i Paris. Den strekker seg med en lengde på 3,07 kilometer og en bredde på 20,78 meter i øst-vest-retning mellom Rue de Sévigné og Place de la Concorde; den østlige forlengelsen av gateaksen, Rue Saint-Antoine, fortsetter til Place de la Bastille. Den vestlige forlengelse er Avenue Gabriel, som løper parallelt med Avenue des Champs-Élysées.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Chris Boicos u.a. (1994). Paris. Berlin: RV Reise- und Verkehrsverlag. s. 121–123, 130, 314. 
Julia Droste-Hennings, Thorsten Droste (2003). Paris. Eine Stadt und ihr Mythos. Köln: DuMont-Reiseverlag. s. 46. 
Fritz Stahl (1929). Paris. Eine Stadt als Kunstwerk. Berlin: Rudolf Mosse Buchverlag. 
Heinfried Wischermann (1997). Architekturführer Paris. Ostfildern: Gerd Hatje Verlag. s. 30, 96, 120. 


== Eksterne lenker ==
(en) Rue de Rivoli (Paris) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
insecula.com: "Rue de Rivoli" 
"Paris History: Rue de Rivoli"
Den Hvide Kødby

Den Hvide Kødby (= den hvite kjøttby) har adressen Halmtorvet 19–27 og er fredet. Her på Vesterbro i København holder de fleste matvaregrossister, spesielt kjøttgrossister, til. Området er avgrenset av Københavns hovedbanegård i Ingerslevsgade, Halmtorvet og Skelbækgade, og dekker et område på om lag 400 x 600 meter (2,4 mål).
Kødbyen er delt normalt delt i den eldre del (bygget 1878), den Brune Kødby, som tilhører Øksnehallen (Oksehallen, fra 1901), og den nyere delen, den Hvide Kødby (oppført 1931–1934). Navnene kommer fra fargene på bygningene, som for den eldstes vedkommende opprinnelig ble bygget i gul murstein som senere har endret farge, mens de nyere bygningene er malt hvite. Kødbyen hadde opprinnelig forbindelse til fem veier med navnene Kvægtorvsgade, Staldgade, Slagtehusgade, Flæskeboderne og Høkerboderne. Senere er Onkel Dannys Plads blitt en del av området.
En stor del av den Brune Kødby er ikke lenger en del av den opprinnelige virksomhet, men brukes nå til andre aktiviteter, blant andre kaféer. 
I 2005 besluttet Københavns byråd å utvikle den Hvide Kødby til hjem for kreativ næringsvirksomhet. I de siste to årene har en rekke restauranter, gallerier og kreative bedrifter flyttet til området, blant annet en restaurant med baren Karriere, dekorert av kunstneren Jeppe Hein.I 2007 ble både den Brune og den Hvide Kødby utpekt som et nasjonalt industriminne av kulturarvstyrelsen


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
Den Hvide Kødby i København kommunes nettside
Køderhvervene i den Hvide Kødby 
Kødbyenpå Kulturarvstyrelsens hjemmeside
Rue des Filles-Saint-Thomas

Rue des Filles-Saint-Thomas er en gate i 2. arrondissement i Paris. Den begynner ved 1 Rue du Quatre-Septembre og slutter ved 66 rue de Richelieu.
Før Den franske revolusjon førte Rue des Filles-Saint-Thomas helt til Rue Notre-Dame-des-Victoires. Navnet har den fra Couvent des Filles-Saint-Thomas, wt kloster som ble ødelagt av de revolusjonære.


== Eksterne lenker ==
Rue des Filles-Saint-Thomas (mairie de Paris)
Rue de Bretagne

Rue de Bretagne er en gate i 3. arrondissement i Paris som har sitt navn etter prosjektet Place de France av kong Henrik IV.
Mot vest fortsetter gaten under navnet rue Réaumur.


== Kilder ==
Dictionnaire des rues de Paris
Paris Guide 1807 - Librairie Internationale
Akdeniz (Mersin)

Akdeniz er en by med 272 366 innbyggere (2015) i den tyrkiske provinsen Mersin. Den ligger nord for Middelhavet, sørvest for Tarsus, nordøst for Yenişehir, og sørøst for Toroslar.  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Akdeniz, Mersin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mildrid Støre

Mildrid Støre (født 18. oktober 1903 i Mosjøen, død 9. mai 1994 i Oslo) Foreldrene hennes var Jon Støre (født 1863 i Skogn) og Ragna Støre Havig (født 1858 i Vefsn). Mildrid Støre var søster til barnebokforfatter Eli Erichsen og tante til Carl Eliassen og Kjell Eliassen.
Mildrid ble blind som åtteåring. Hun tok middelskoleeksamen i Mosjøen og artium ved Trondheim Katedralskole.  Hun studerte filologi ved Universitetet i Oslo, hadde opphold i England, Tyskland og Frankrike, og avla - som den første blinde i Norge - filologisk embetseksamen i 1934. Deretter reiste hun til USA hvor hun videreutdannet seg i undervisning av blinde, ved studier og ved praksis på blindeskoler i New York og Massachusetts.  Hun var lektor ved Huseby offentlige skole for blinde fra 1940 til hun ble pensjonist i 1968. Hennes særlige evner for språk fikk henne til å gå i gang med nye studier,og hun lærte seg spansk så hun bl.a. kunne lese korrektur på blindeskriftutgaven av kurset " Por favor" i alderen 75-80 år.


== Referanser ==
Rue des Rosiers

Rue des Rosiers («rosenbuskgaten») er en gate i 4. arrondissement i Paris, France. Den begynner ved Rue Malher og løper mot nordvest, krysser Rue Pavée, Rue Ferdinand Duval, Rue des Écouffes og Rue des Hospitalières Saint-Gervais før den ender opp ved Rue Vieille du Temple.
Rue des Rosiers ligger midt i den jødiske bydel som uoffisielt kalles Pletzl. Den ligger i det større distrikt Marais.


== Galleri ==
Pauliska huset

Pauliska huset er en bygning i Apollo-kvartalet på Skeppsbron 26 i Stockholm. Huset ble bygd på 1680-tallet etter tegninger av Nicodemus Tessin den eldre.

Skeppsbron 26 ble opprinnelig oppført for dommer Anders Henriksson, da var huset sannsynligvis fire etasjer høyt og hadde et seteritak. Eiendommen, som senere var eid av Fabriqueren Herr Nicolaus Pauli, ble bygget om i 1769 ved arkitekt Casper Christian Friese. Da fikk fasaden mot Skeppsbron sitt nåværende utseende. Flere ombygninger fulgte, blant annet i 1882 ved arkitekt Gustaf Sällström (1857-1937) samt på 1930-tallet. Forsterkning av fundamentene ble gjennomført i 1981.
På utsiden har bygningen stort sett beholdt sitt utseende fra 1768, men det har ikke alltid vært slik. Under siste halvdel av 1800-tallet var det ikke moderne med gustaviansk enkelhet, da skulle fasaden «pyntes» med diverse detaljer, som en byggesøknad fra februar 1883 illustrerer. En lignende omdekorasjon ble også utført på nabobygningen Dångerska huset og på Räntmästarhuset, Skeppsbron 48.
På 1930-tallet var eiendommen eid av Försäkrings AB Ocean og dette firmaet søkte i mai 1934 hos Stockholms stads byggnadsnämnd om å få tilbakeføre fasaden til sin opprinnelige form. I søknaden het det blant annet: «Denna ritning, som utförts av Arkitekt O. Leijonhufvud, är utarbetad i nära anslutning till den ritning, som finns i Edert arkiv och daterar sig från 1768.»
Fasaden mot Skeppsbron har en bredde som tilsvarer fem vindusakser og en fire etasjers høyde med en loftsetasje. Fasaden er i enkel gustaviansk og har en klar rustrød farge. Den høye sokkeletasjen er holdt i en lysegrå farge. Taket har metallplater og er utformet som et seteritak.

Fasadeendringer gjennom tidene
		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Carlsson, Sven-Olof (1991). Stockholm: gata upp, gata ner: en fälthandbok över Stockholms byggnader, dess arkitekter samt andra kulturella miljöer i innerstaden. Malmö: S.-O. Carlsson. Libris 7448562. ISBN 91-630-0500-X
Katarina Juvander (2002). Gamla stan, detta har hänt. Raster förlag. ISBN 91 87215 30 6
Opplysninger fra Stockholms stadsbyggnadskontor


== Eksterne lenker ==
(en) Skeppsbron 26 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

(sv) Stockholmskällan har multimedia som gjelder Pauliska huset
Yenişehir (Mersin)

Yenişehir er en by med 240 452 innbyggere (2015) i den tyrkiske provinsen Mersin. Den ligger nord for Middelhavet, sørvest for Akdeniz, øst for Mezitli, og sørøst for Toroslar.  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Yenişehir, Mersin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Rue des Anglais

Rue des Anglais er en gate i quartier de la Sorbonne i 5. arrondissement i Paris.
Den har sitt navn ettersom studenter fra England (engelskmenn, anglais) ved universitetet i Paris residerte her på 1200-tallet. 


== Referanser ==
National Park Radio

National Park Radio er et  folk-, country- og bluegrassband fra Ozark Mountains-området.


== Historikk ==
NPR ble grunnlagt av Stefan Szabo i Harrison, Arkansas i 2012. 
Den helakustiske americana/roots-pregede musikken er beslektet med Mumford & Sons og The Avett Brothers, selv om Szabo hevder å aldri ha hørt dem før han begynte å skrive selv. Szabos tekster dreier seg blant annet om å komme gjennom tunge tider, om opp-og nedturer i kjærlighetsforhold, om å stille spørsmål ved religiøse dogma.


== Bandmedlemmer ==


== Diskografi ==
The Great Divide, 29. juli 2016


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) National Park Radio på Discogs 
(en)  National Park Radio hos AllMusic
(en) Omtale, reverbnation.com
(en) Omtale, sonicbids.com
(en) Michelle Miesse:  National Park Radio Arkivert 20. september 2016 hos Wayback Machine., gratefulweb.com, 2. september 2016
Willy Hernangómez

Willy Hernangómez (født 27. mai 1994) er en spansk basketballspiller som spiller for New York Knicks.
Han representerte Spania under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok bronse i herrenes turnering .


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Guillermo Hernangómez Geuer – Olympedia 
(en) Guillermo Hernangómez Geuer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Guillermo Hernangómez Geuer – FIBA 
(en) Guillermo Hernangómez Geuer – euroleague.net 
(en) Guillermo Hernangómez Geuer – eurobasket.com 
(en) Guillermo Hernangómez Geuer – acb.com 
(en) Guillermo Hernangómez Geuer – draftexpress.com 
(en) Guillermo Hernangómez Geuer – Basketball-Reference.com
Álex Abrines

Álex Abrines (født 1. august 1993) er en spansk basketballspiller som spiller for Oklahoma City Thunder.
Han representerte Spania i Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok bronse i herrenes turnering .


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Álex Abrines – Olympedia 
(en) Álex Abrines – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Álex Abrines – FIBA 
(en) Álex Abrines – euroleague.net 
(en) Álex Abrines – eurobasket.com 
(en) Álex Abrines – acb.com 
(en) Álex Abrines – Basketball-Reference.com