jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jacobdiamanten

Jacobdiamanten (engelsk: Jacob Diamond) er en farveløs diamant som ble funnet i 1884 i India.
Del ble slipt i 58 fasetter og er 39,5 mm lang, 29,25 mm bred og 22,5 mm dyp. Den veier 184,5 karat (36,90 gram). Jacobdiamanten går for å være en av verdens største diamanter.Den tidligere eier var nizamen av den indiske fyrstestaten Hyderabad. I 1995 ble diamanten ervervet av den indiske regjering, og den havnet i Reserve Bank of India i Mumbai.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
stern.de: Diamonds are forever
Blåtoner fra bakrommet

Blåtoner fra bakrommet er et musikkalbum med Reidar Larsen, utgitt den 18. september 2015.


== Sporliste ==
«Bakromsblues» (Gunnar Roalkvam/Reidar Larsen)
«I nått har Ole Lukkøye fri» (Sveinung Dybvig/Reidar Larsen)
«Nattens konge» (Sverre Erik Henriksen)
«Janne Jensen» (Svein Tang Wa/Reidar Larsen)
«Slapp nå av» (Ingvar Hovland/Arne Skage jr.)
«Den gode følelsen» (Bjørn Vassnes)
«Håndå på rattet» (Ingvar Hovland/Arne Skage jr.)
«Bygdadyret» (Ingvar Hovland/Arne Skage jr.)
«Det e ikkje mi tid» (Gunnar Roalkvam/Reidar Larsen)
«Øve hau og hav» (Sveinung Dybvig/Reidar Larsen)
«Kom tebage, ikkje gå» (Sveinung Dybvig/Reidar Larsen)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Reidar Larsen - sang, piano, plystring, orgel, låtskriver, tekniker, miksing, produsent
Arne Skage jr. - gitarer, perkusjon, låtskriver
Knut Hem - trommer, perkusjon
Kjell Inge Brovoll - munnspill på Bakromsblues, Håndå på rattet
Terje Tysland - sang/trekkspill på I nått har Ole Lukkøye fri
Sverre Erik Henriksen - div. instrumenter, produsent, tekniker, miksing, låtskriver
Brynjar Meling - tuba på I nått har Ole Lukkøye fri
Vidar Kenneth Johansen - saksofon på I nått har Ole Lukkøye fri
Svein Ragnar Myklebust - keyboard/orgel på Nattens konge, Den gode følelsen, Det e ikkje mi tid
Harald Halle - gitar på Nattens konge
Grethe Svensen - vokal på Nattens konge
Kirsten Marie Bjerga - vokal/kor på Nattens konge, Slapp nå av, Det e ikkje mi tid
Eva Bjerga Haugen - vokal/kor på Nattens konge, Slapp nå av, Det e ikkje mi tid
Helene Stølen - vokal/kor på Nattens konge, Slapp nå av, Det e ikkje mi tid
Hanne Stølen - vokal/kor på Nattens konge, Slapp nå av, Det e ikkje mi tid
Jan Tore Lauritsen - cajun/zydeco-trekkspill på Janne Jensen
Bjørn Vassnes - gitar på Den gode følelsen
Rune Eilertsen - gitar på Det e ikkje mi tid
Knut Reiersrud - gitar/munnspill på Kom tebage, ikkje gå


== Eksterne lenker ==
Blåtoner fra bakrommet
Oslo Business Memo

Oslo Business Memo er en journalistisk og redaksjonell publikasjon for nyheter om næringsliv, økonomi og politikk i Oslo.  Virksomheten ble etablert i 2010 av Per Gjørvad og Magne Soundjock Otterdal i samarbeid med et nettverk av journalister og markedsførere. Publiseringen startet 4. oktober 2010 fra kontorer i Hjalmar Brantingsvei 8. I 2011 flyttet virksomheten til StartupLab i Forskningsparken, Gaustadalleen 21. I 2014 ble redaksjonen lokalisert i Skippergata 26, som en av de første virksomhetene i Oslo Media House.


== Eksterne lenker ==
Oslo Business Memo
Oslo Media House
Flipper’s guitar

Flipper's Guitar (フリッパーズ・ギター, Flipper's Guitar) var et japansk band dannet av Keigo Oyamada (også kjent som Cornelius) og Kenji Ozawa i 1988. Bandet, samt soloprosjektene til hovedmedlemmene, var meget innflytelsesrike i den såkalte «Shibuya-kei»-sjangeren i Tokyo på 90-tallet.


== Diskografi ==
StudioalbumThree Cheers for Our Side! (25. august 1989)
Camera Talk (6. juni 1990)
Doctor Head's World Tower (10. juli 1991)SamlealbumColour Me Pop (21. desember 1991 - Polystar/Trattoria)
On Pleasure Bent (1. april 1992 - Polystar/Trattoria) - livealbum
Singles (26. september 1992)
Treasure Collection (30. juni 1999)Singler og EPer«Friends Again» b/w «Happy Like a Honeybee» (25. januar 1990)
«Young, Alive, In Love» b/w «Haircut 100» (5. mai 1990)
Camera! Camera! Camera! (25. september 1990) - EP
«Love Train» b/w «Slide» (21. november 1990)
«Groove Tube» b/w «Groove Tube Part 2» (20. mars 1991)
«Blue Shinin' Quick Star» b/w «Dolphin Song» (25. august 1991)VideoerLost Pictures, Original Clips & CMS + Testament (VHS) (1. september 1993) (DVD (utgitt 28. januar 2004))HyllestalbumTribute to Flipper's Guitar: Friends Again (19. november 2003 - Pastel Music)


== Eksterne lenker ==
(en) Flipper's guitar på Discogs 
(en) Flipper's guitar på MusicBrainz 
(en) Flipper's guitar på AllMusic
Hortensiadiamanten

Hortensiadiamanten ble funnet i India og er en av Golcondadiamantene. Den ble kjøpt av kong Ludvig XIV av Frankrike i 1643 og var i hans besittelse til 1715. Den er en 20 karats pentagonal diamant. Den er blant der franske kronjuveler. 
Den ble stjålet to ganger, under den franske revolusjon, og fra Marineministeriet der den ble oppbevarte. Hortensiadiamanten er utstilt i Galerie d'Apollon i Louvremuseet i Paris.


== Referanser ==
Stønad

En stønad er ensidig overføring av vederlagsfrie ytelser, vanligvis i form av penger fra offentlig sektor til privatpersoner. Stønader er ikke knyttet næringsvirksomhet. Ytelser til næringsvirksomhet kalles derimot subsidier eller tilskudd. Ordet er et nynorsk avløserord for understøttelse.Stater som har som politisk mål å være velferdsstater har innført lover og regler som gir innbyggerne rett på økonomiske stønader i bestemte situasjoner og livsfaser. I Norge er det særlig folketrygden og NAV som tildeler stønader. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
lovdata.no folketrygdloven
Varekostnad

Varekostnad er kostnader som påløper ved kjøp og produksjon av varer, inkludert toll og avgifter, men eksklusiv merverdiavgift.


== Referanser ==
Astrid Hilde

Astrid Margrethe Hilde (født 8. juli 1970) er en norsk jurist og politiker for Arbeiderpartiet. Hun har arbeidet som advokat for Advokatfirmaet Simonsen Vogt Wiig AS og som juridisk rådgiver for Agder Energi.  Hilde ble i 2015 valgt som ordfører i Søgne kommune.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Astrid Hilde hos Stortinget 
(no) Astrid Hilde hos Norsk senter for forskningsdata
Matstreif

Matstreif er en matfestival som holdes på Rådhusplassen i Oslo hvert år i september.
Festivalen hadde cirka 200 utstillere i 2016 og cirka 200 000 besøkende i 2015. Den arrangeres av Innovasjon Norge på oppdrag av Landbruks- og matdepartementet og skal være «Norges viktigste møteplass for kvalitetsbevisste lokalmat- og drikkeprodusenter».
Festivalen ble arrangert første gang i 2005 i Karl Johans gate. I 2007 het festivalen Matstreif. I 2010 var det cirka 150 000 mennesker som besøkte Matstreif over tre dager, i 2011 ble varigheten kuttet til to dager. Sammen med Rådhusplassen har Kontraskjæret, Aker brygge og Tjuvholmen vært brukt til utstilling og aktiviteter de senere årene.I 2017 arrangeres Matstreif for 13. gang. Festivalområdet er Rådhusplassen og Kontraskjæret. Om lag 250 utstillere deltar og antall besøkende ventes å være godt over 200.000 besøkende.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Matstreif på Innovasjon Norges hjemmeside. Besøkt 7. januar 2017.
Piknik i Parken

Piknik i Parken (PiPfest) er en musikkfestival som arrangeres i juni hvert år i Sofienbergparken på Grünerløkka i Oslo. Den første utgaven av Piknik i Parken ble arrangert i parken ved Vigeland-museet på Frogner i Oslo, før den i 2019 ble flyttet til Sofienbergparken.  


== Historikk ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Piknik i Parken – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Oslo Fjord Fest

Oslo Fjord Fest er en musikkfestival som arrangeres på Sukkerbiten i Bjørvika i Oslo i juli hvert år.
Festivalen ble første gang arrangert i 2015, med konserter og femilieprogram. Publikumskapasiteten er 5500.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Festivalens hjemmeside. Besøkt 7. januar 2017.
Portrett av en morder

Portrett av en morder (org. Portrait of a Killer – Jack the Ripper: Case Closed) er en dokumentarisk sakprosabok fra 2002 av den amerikanske forfatteren Patricia Cornwell. Her presenterer hun teorien om at den britiske kunstmaleren Walter Sickert var den notoriske Jack the Ripper, som herjet i London i 1888.Sammen med en gruppe rettsmedisinere, historikere, kunsteksperter og politifolk har Patricia Cornwell gennomgått materialet om Ripper-drapene: brev, fingeravtrykk, politirapporter og mye annet materiale, og gir på denne bakgrunn et forslag om drapsmannens identitet. Teorien underbygges av analyser av Sickerts malerier, dagbøker, brev og andres utsagn.


== Referanser ==


== Se også ==
Whitechapel-mordene
Casebook: Jack the Ripper


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
ISBN 0-425-19273-3
Portrait of a Killer. Jack the Ripper: Case Closed? hos Casebook: Jack the Ripper
Patricia Cornwell and Walter Sickert: A Primer hos Casebook: Jack the Ripper
Den 70. BAFTA-utdelingen

Den 70. BAFTA-utdelingen (British Academy Film Awards), delt ut av British Academy of Film and Television Arts, ble avholdt 12. februar 2017 og hyllet de beste filmene fra 2016. Seremonien fant sted i Royal Albert Hall i London og ble presentert av Stephen Fry.


== Vinnere og nominerte ==

Nominasjonene ble offentliggjort 10. januar 2017.


=== Filmer med flere priser ===
5 priser: La La Land
2 priser: Lion og Manchester by the Sea


=== Filmer med flere nominasjoner ===
11 nominasjoner: La La Land
9 nominasjoner: Arrival og Nocturnal Animals
6 nominasjoner: Manchester by the Sea
5 nominasjoner: Lion
4 nominasjoner: Moonlight, Jeg, Daniel Blake og Florence Foster Jenkins
3 nominasjoner: Jackie, Hell or High Water og Doctor Strange


== Se også ==
Den 89. Oscar-utdelingen
Den 74. Golden Globe-utdelingen
Den 23. SAG-utdelingen
Amandaprisen 2017


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Bruno Barreto

Bruno Barreto (født 16. mars 1955) er en brasiliansk filmregissør.
Han var fra 1996 til 2005 gift med den amerikanske skuespillerinnen Amy Irving.


== Filmer i utvalg ==
1973: Tati
1977: Dona Flor og hennes to ektemenn
1996: Fire dager i september
2000: Bossa Nova
2001: Livet på 1. klasse
2008: Siste stopp 174
2013: Reaching for the Moon


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bruno Barreto på Internet Movie Database 
(sv) Bruno Barreto i Svensk Filmdatabas 
(da) Bruno Barreto på Filmdatabasen 
(da) Bruno Barreto på Scope 
(fr) Bruno Barreto på Allociné 
(en) Bruno Barreto på AllMovie 
(en) Bruno Barreto hos The Movie Database
Edward Bouchet

Edward Alexander Bouchet (født 15. september  1852 i New Haven, død 28. oktober 1918 i New Haven) var en amerikansk fysiker og lærer. Han tok doktorgraden i eksperimentell fysikk ved Yale University i 1876 og ble da den første svarte amerikaner med doktorgrad fra et amerikanske universitet. I 1874 var han en av første svarte som fullførte fullførte et studium ved Yale (den første var trolig Richard Henry Green som oppnådde graden bachelor of arts in 1857).Bouchet lykkes ikke å få en universitetsstilling og begynte i stedet å undervise i naturfag ved Institute for Colored Youth i Philadelphia (nå kjent som Cheyney University of Pennsylvania). Han arbeidet senere ved Saint Paul's College (Virginia) og Bishop College (Texas).
American Physical Society tildeler Edward A. Bouchet-prisen til landets fremste fysikere med minoritetsbakgrunn. Edward Bouchet Abdus Salam Institute ble etablert av Abdus Salam i 1988.Calhoun College ved Yale er omstridt fordi det har navn etter John C. Calhoun, og det var foreslått å bruke Bouchets navn i stedet.


== Referanser ==
Stephen Knight

Stephen Knight (født 26. september 1951, død 25. juli 1985) var en britisk journalist og forfatter. Han er mest kjent for bøkene Jack the Ripper: The Final Solution (1976) og The Brotherhood  (1984).


== Liv og vike ==
Knight ble født i Hainault i Essex som Stephen Victor Knight, gikk på West Luke Technical High School, i nærheten Chigwell. Han var ikke vellykket faglig sett og forlot skolen 16 år gammel. Knight begynte som selger for London Elektrisitet Board i Chigwell.18 år gammel han fikk en arbeide som reporter på Ilford Pictorial. Han begynte deretter i Hornchurch Echo.I boken Jack the Ripper: The Final Solution (1976) foreslår han at Ripper-drapene var en del av en konspirasjon mellom frimurere og den Britiske kongefamilien, en påstand som ikke er akseptert av historikere. Likevel, boken ble en bestselger, og ble inspirasjon for flere verk av fiksjon, blant dem filmen '"Murder by Decree (1978) av Bob Clark og den grafiske romanen From Hellav Alan Moore og Eddie Campbell.
The Brotherhood (1984) ble publisert i en tid da frimureriet kom under økende gransking i Storbritannia. Knight's siste bok før han døde var
The Killing of Justice Godfrey hvor han tar for seg Edmund Berry Godfreys død  i 1678 som forårsaket omfattende anti-katolske følelser i England.
I 1983 ble han tilhenger av den religiøse bevegelsen Bhagwan Shree Rajneesh,  og som en del av denne interessen, tok han navnet Swami Puja Debal. Han begynte å få epileptiske anfall i 1977, og i 1980 ble det oppdaget at han hadde en svulst på hjernen mens han arbeidet med en dokumentar-serie for Horizon TV. Svulsten ble fjernet, men kom tilbake i 1984. 
Stephen Knight døde i juli 1985 33 år gammel mens han bodde sammen med venner i Carradale i Argyllshire og ble gravlagt der.


== Familiære forhold ==
I 1976 giftet han seg med Margot Kenrick som hadde to døtre, Natasha og Nicole, fra et tidligere forhold. I det samme året fikk paret en datter sammen. Paret ble senere skilt, og i november 1980 annonserte Knight at når skilsmissen var blitt formalisert, ville han gifte seg med Lesley Newson, en 28 år gammel forsker som arbeidet  i Horizon. Paret ble senere skilt. Hans partner i sine siste år var Barbara Maria Land.


== Bibliografi ==


=== Non-fiction ===
Jack the Ripper: The Final Solution (1976)
The Brotherhood (1984)
The Killing of Justice  Godfrey: an investigation of  Englands most remakable unsolved murder(1984)


=== Fiksjon ===
Requiem at Rogano (1979)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Stephen Knight nekrolog
Héctor Babenco

Héctor Babenco (født 7. februar 1946 i Buenos Aires, død 13. juli 2016 i São Paulo) var en brasiliansk filminstruktør.Babenco ble født i Buenos Aires i Argentina og flyttet til Brasil i 1969. Han har arbeidet i Argentina, Brasil og USA.


== Filmer i utvalg ==
1981 – Pixote
1985 – Edderkoppkvinnens kyss
1987 – Jerngress
1991 – Jungelens evangelium
2003 – Carandiru


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Héctor Babenco på Internet Movie Database 
(sv) Héctor Babenco i Svensk Filmdatabas 
(da) Héctor Babenco på Filmdatabasen 
(da) Héctor Babenco på Scope 
(fr) Héctor Babenco på Allociné 
(en) Héctor Babenco på AllMovie 
(en) Héctor Babenco hos Rotten Tomatoes 
(en) Héctor Babenco hos The Movie Database
Henry Hathaway

Henry Hathaway (født Henri Leopold de Fiennes 13. mars 1898 i Sacramento, California, død 11. februar 1985 i Hollywood, Los Angeles, California) var en amerikansk filmregissør.


== Filmer i utvalg ==
1935 : Englands sønner
1945 : Huset i 92. gate
1947 : Dødskysset
1951 : Rommel, ørkenreven
1953 : Niagara
1962 : Vi vant Vesten
1969 : Jente med mannsmot


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henry Hathaway – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Henry Hathaway på Internet Movie Database 
(sv) Henry Hathaway i Svensk Filmdatabas 
(da) Henry Hathaway på Filmdatabasen 
(da) Henry Hathaway på Scope 
(fr) Henry Hathaway på Allociné 
(en) Henry Hathaway på AllMovie 
(en) Henry Hathaway hos Turner Classic Movies 
(en) Henry Hathaway hos The Movie Database
Arne Falck

Arne Falck (født 30. april 1939, død 27. mars 1982) var en norsk forfatter. Han var gift to ganger. Først med Lucie Paus Falck. De fikk fire barn: Wilhelm Falck, Henriette Falck, Kristin Falck og Erlend Falck. Senere ble han gift med forfatter Brett Borgen, datter av Johan Borgen. 


== Privatliv ==
Sammen med Brett Borgen stod Arne Falck opp mot marxistene i Den norske Forfatterforening. I 1973 tok de blant annet opp forslag om støtte til Aleksandr Isajevitsj Solzjenitsyn, men fikk forslaget avvist av styret. «I styret var det på det tidspunkt enighet om ikke å gjøre noe, fordi en støtte­resolusjon til Solzjenitsyn ville kunne tas til inntekt for en generell anti­kommunisme.»På samme tid rettet han – sammen med sin kone og forfatteren André Bjerke – kritikk mot kameraderiet i norsk kulturliv, også det politisk motivert. 
I en kronikk i VG 1. september 1975 beskrev Borgen og Falck – omtalt som «kulturlivets Bonnie & Clyde» –  hvordan oppdragene formidlet av Norsk Forfatter­sentrum overveiende gikk til personer som hadde de politisk korrekte oppfatningene.


== Bibliografi ==
Til gleden (1970) , Forlag: Gyldendal.
WDTO (1971), Forlag: Gyldendal.
Det skjønne skal frelse verden (1978), Et hefte utgitt av Atheneum forlag.
Evelindes verden (1978)
De vanvittige - en roman om kjærlighet (1979), Forlag:  Liberalt forskningsinstitutt 1979, innbundet, ISBN 9788250501966
Vinden Leser. En bok for menneskebarn (1980), Illustratør: Svein Solem. Forlag:  Ansgar
Fly, min elskede! (1981) , Forlag: Liberalt forskningsinstitutt, innbundet , ISBN 9788250502642
Vannet og lyset : boken om Ninja (1981) , Illustratør: Svein Solem. Forlag: Ansgar


== Diskografi ==
Menneskedøgn (1972), Brett Borgen og Arne Falck. Vinyl LP utgitt av Sonet og Arne Bendiksen. Jazz, Funk / Soul, Non-Music. Spoken Word, Poetry


== Referanser ==
Ikkje om det smalt!

Ikkje om det smalt! er et musikkalbum med Leif & Kompisane, utgitt i 2014.


== Sporliste ==
«Australia» (Leif Nilsen/Ingvar Hovland)
«Frieri» (Leif Nilsen/Ingvar Hovland)
«Du og eg» (Leif Nilsen/Ingvar Hovland)
«Ka vil du eg ska sei?» (Leif Nilsen/Ingvar Hovland)
«Ikkje om det smalt!» (Leif Nilsen/Ingvar Hovland)
«Fluene surre» (Leif Nilsen/Ingvar Hovland)
«Sally i det blå» (Leif Nilsen/Ingvar Hovland)
«Inne i mitt sinn» (Leif Nilsen/Ingvar Hovland)
«Eg ser du ler» (Leif Nilsen/Ingvar Hovland)
«Kameleon» (Leif Nilsen/Ingvar Hovland)
«Eg trenge deg nå» (Leif Nilsen/Ingvar Hovland)


== Medvirkende ==


=== Leif & Kompisane ===
Leif Nilsen - sang, gitar, kor, låtskriver
Alexander Flotve - gitarer, lapsteel, banjo, mandolin, ukulele, kor
Øyvind Grong - bass, tuba, trombone, kor
Inge Enoksen - keyboard, orgel, kor
Kurt Lisø - trommer, perkusjon


=== Øvrige ===
Morten Abel - produsent, kor på Australia, Ikkje om det smalt!, Fluene surre og Kameleon, akustisk gitar på Du og eg, munnspill på Sally i det blå og Kameleon
Børge Fjordheim - kor på Australia, vaskebrett på Kameleon, sag på Eg trenge deg nå, co-produsent
Renate Engevold - fiolin på Fluene surre
Inge Riska - miksing
Björn Engelmann - mastering
Dag Magne Søyland - fotograf
Hanne Reeve Moller - coverdesign


== Eksterne lenker ==
Ikkje om det smalt!
Nadine Fähndrich

Nadine Fähndrich (født 16. oktober 1995) er en sveitsisk langrennsløper som representerer skiklubben Skiclub Horw. Hun debuterte i verdenscupen 13. desember 2015 i Davos, og hun tok sin første verdenscupseier da hun vant sprinten på Beitostølen 9. desember 2022.Hun representerte Sveits under vinter-OL for ungdom 2012 i Innsbruck.
Under U23-VM på ski 2016 i Râșnov tok hun sølv i sprint fri teknikk, mellom svenskene Jonna Sundling og Maja Dahlqvist.
Under U23-VM på ski 2018 i Goms tok hun først sølv på sprinten, bak Tiril Udnes Weng, deretter bronse på 10 km klassisk to dager senere.


== VM-resultater ==
Lahtis 2017

4 x 5 km stafett: 7 .-plass
10 km klassisk: 25 .-plass
Lagsprint klassisk: 7 .-plass
Sprint fristil: 25 .-plass


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nadine Fähndrich – Olympics.com 
(en) Nadine Fähndrich – Olympic.org 
(en) Nadine Fähndrich – Olympedia 
(en) Nadine Fähndrich – FIS (langrenn)
Lucas Chanavat

Lucas Chanavat (født 17. desember 1994) er en fransk langrennsløper som representerer den lokale skiklubben i Le Grand-Bornand.
Under U23-VM på ski 2016 i Râșnov tok han gull i sprint fri teknikk, foran Karl-Johan Dyvik fra Sverige og landsmannen Jean Tiberghien.
Chanavat fikk sin første pallplassering i verdenscupen 30. desember 2017 da han ble nummer tre i sprint fristil i Lenzerheide under Tour de Ski 2017/18. Han ble nummer tre sammenlagt i sprintcupen sesongen 2017/18, etter Johannes Høsflot Klæbo og Federico Pellegrino.
Han vant sin første seier i verdenscupen da han vant sprint fristil i Planica 21. desember 2019.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lucas Chanavat – Olympedia 
(fr) Lucas Chanavat – Frankrikes olympiske komité 
(en) Lucas Chanavat – FIS (langrenn) 
(en) Lucas Chanavat – FIS (skihopping)
Jørgen Thomassøn

Jørgen Thomassøn (født 1580, død 1655) var prest i Kvinesdal fra 1610 og prost for Lister prosti (trolig fra 1614 da Peder Claussøn Friis døde). Thomassøn studerte teologi i Rostock og var en periode "sangdreng" ved Christian IVs hoff i København. Kongen gikk utenom prost og biskop, og ga uten videre beskjed til lensherren i Lister om at Thomassøn var utnevnt som prest i Kvinesdal. I 1648 ledet han delegasjonen av prester fra Stavanger og Bergen bispedømmer som hyllet den nye kongen, Fredrik III, i Christiania.Han var sønn av handelsmannen Thomas Olsen Skotte av skotsk ætt. Det skotske familienavnet «Witloch» ble tatt var på og brukt av etterkommerne som «Willoch». Sønnen Jørgen Jørgensen overtok som prest i Kvinesdal og fungerte også som prost de siste årene faren levde. Hans etterkommere ble svært velstående og blant de rikeste i Norge ifølge Ludvig Daae. Daae var usikker på Thomassøns opphav og nevnte sagn om at han var bondesønn fra dalen. Daae trodde at "Willoch" var en hustrus eller kanskje morens fødenavn.Han var en de første som skrev på dialekt i tiden etter at norrønt skriftspråk forsvant og da dansk var skriftspråket i Norge. Thomassøn skrev blant annet slik på Kvinesdalsdialekt: «Dæ æ Bædde grejn, som Bogna elle Bræste.» (Det er bedre grein / som blir bøyd enn som brest.) som trolig er et uttrykk han hadde hørt. Han skrev blant annet ned visdomsvers fra Agder og Rogaland, og disse versene følger norrøn form noe som viser at disse formene var levende i dialektene til 1600-tallet - blant annet dette verset som fortsatt er i bruk: "Vanen er Vond aa Venne". I 1620 ga Thomassøn uten en liten bok med omkring 300 ordtak samt en mållære for dialekten i området. Skriftet En liden begyndelse til en norsk Grammaticam er på 2-3 sider, men er den eldste kjente opptegnelser om norsk språk etter norrøn/mellomnorsk tid. Lignende arbeid ble senere gjort av presten Christen Jenssøn i Sunnfjord (1646), av Erik Pontoppidan med Glossarium Norvegicum (1749) og Marcus Schnabel i Hardanger (1774).Han sørget for oppføring av ny kirke i 1623 (revet 1837). Hægebostad fikk ny kirke i 1629.


== Referanser ==
LXQt

LXQt er et minimalistisk skrivebordsmiljø, med relativt lave ressurskrav, som oppstod gjennom en sammenslåing av de to skrivebordsmiljøene LXDE og Razor-qt.
I stedet for å utvikle skrivebordsmiljøet med GTK+ versjon 3, slik tilfellet er med LXDE, startet Hong Jen Yee å eksperimentere med Qt tidlig i 2013 og lanserte første versjon av en Qt-basert PCMan File Manager den 26. mars 2013.
Siste versjon av LXQt er 0.12.0 og ble lansert 2. oktober 2017.


== Referanser ==