jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hans Neumann (anti-nazist)

Hans Neumann (født 5. oktober 1908 i Aumund (distriktet Blumenthal), død 20. november 1944 i Brandenburg-Görden fengsel) var snekker, kommunist og motstander av nasjonalsosialismen. 


== Biografi ==
Neumann vokste opp i et hjem i et katolsk diaspora-samfunn. Han ble utdannet som snekker på Bremer Vulkan, hvor det varc den tre fagforeninger og i 1930 tok Hans Neumann over KJVD og KPD. I februar 1933  tok han over den ulovlige KPD i bydelen Blumenthal. Men han ble allerede en kort tid senere, i 1934 arrestert og tatt med til konsentrasjonsleiren Esterwegen og deportert. Etter sin  løslatelse arbeidet han igjen på Vegesack-verftet og fortsatte sitt motstandarbeide sammen med Bernhard Goehner.
Ved begynnelsen på andre verdenskrig organiserte han sammen med Leo Drabent  et motstandsnettverk ved Bremen Verft sammen  med Bästlein-Jakob-Abshagen-gruppe i Hamburg. Den 29. mars 1943 ble Leo Drabent, Hans Neumann, og ni motstandsmenn arrestert av Gestapo. Den 13. oktober 1944 ble han av folkets domstol dømt til døden. Hans Neumann og Leo Drabent ble i fengslet Brandenburg halshugget.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Luise Kraushaar et al.: Deutsche Widerstandskämpfer 1933 - 1945. Biografien und Briefe. Band 2, Dietz-Verlag: Berlin 1970, side 22ff
Ursula Puls: Die Bästlein-Jacob-Abshagen-Gruppe. Berlin 1959
Willy Hundertmark, Jakob Pfarr et al.: Antifaschistischer Widerstand 1933 bis 1945 in Bremen. Schmalfeldt-Verlag: Bremen 1974
Inge Marßolek, René Ott, Peter Brandt: Bremen im Dritten Reich – Anpassung, Widerstand, Verfolgung. Schünemann, 1986, ISBN 3-7961-1765
Nialaphodius

Aphodius (Nialaphodius) er en underslekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Små (3-4 millimeter), avlange, litt matte, brunsvarte gjødselbiller. Hodet har knøler i pannen og er litt innbuktet foran. Pronotum er kraftig punktert, nesten så langt som bredt, uten kantlinje bakerst. Dekkvingene har fine punktrader.


== Levevis ==
Disse billene lever i møkk og er hyppigst på steder der husdyr beiter. Mange av artene har gått sterkt tilbake, trolig på grunn av bruksendringer i landbruket, blant annet bruk av midler mot innvollsormer som er giftige for larvene.


== Utbredelse ==
Nialaphodius nigritus er svært vidt utbredt og finnes i varme områder rundt det meste av Jorda.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselbiller, Aphodiinae Leach, 1815
slekten Aphodius Illiger, 1798 (i vid forstand)
underslekten (eller slekten) Nialaphodius Kolbe, 1908
Aphodius (Nialaphodius) bayeri Endrödi, 1956
Aphodius (Nialaphodius) nigritus (Fabricius, 1801)


== Kilder ==
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Nialaphodius [1]
Liste over artene
Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
(en) Aphodiina – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
(en) Nialaphodius i Encyclopedia of Life 
(en) Nialaphodius i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Nialaphodius hos ITIS 
(en) Kategori:Nialaphodius – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nialaphodius – detaljert informasjon på Wikispecies
Bønnekvern

Bønnekverner (eller bønnemølle, bønnehjul) benyttes innen tibetansk buddhisme for å resitere mantraer. De finnes i mange størrelser.Bedekverner kan ha meget forskjellig utforming, men alltid med mulighet for å bli dreiet rundt. I templene er der plassert store kverner som betjenes av munker, mens mindre møller blir brukt til personlige bønner. Selve møllen er merket eller bemalt med mantraer, og inne i dem ligger det en skriftrull som likeledes er fylt med mantraer. Når møllen dreies blir alle mantraerne «fremsagt».


== Litteratur ==
The Princeton Dictionary of Buddhism. Princeton University Press. 2014. ISBN 978-0-691-15786-3. 


== Referanser ==
Tom Cross

Tom Cross er en amerikansk filmklipper. I 1997 begynte han karrièren som assistentfilmklipper, og han har deltatt i filmer som We Own The Night (2007), Crazy Heart (2009), The Switch (2010) og dramaserien Deadwood.
I 2015 vant han flere bransjepriser for arbeidet i Damien Chazelles Whiplash (2014), blant annet en Independent Spirit Award, en BAFTA-pris og Oscar for beste filmklipp. Cross har sagt at Den ville gjengen (1969) og Brennpunkt New York (1971) påvirket klippestilen hans i filmen. Han fortsatte samarbeidet med Chazelle på filmmusikalen La La Land (2016). Cross vant en Critics' Choice Movie Award og ble nominert til en ny Oscar for klippearbeidet i filmen.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tom Cross på Internet Movie Database 
(sv) Tom Cross i Svensk Filmdatabas 
(da) Tom Cross på Scope 
(fr) Tom Cross på Allociné 
(en) Tom Cross på AllMovie 
(en) Tom Cross hos The Movie Database
Tørst (bok)

Tørst er Jo Nesbøs ellevte bok i serien med kriminalromaner om etterforskeren Harry Hole, utgitt 21. mars 2017.Boka var 2017s mestselgende skjønnlitterære bok i Norge med et opplag på 300 000


== Referanser ==
Vincent av Lérins

Vincent av Lérins (død før 450) var en romersk munk i Lérins. Som oldkirkelig teolog er han kjent for sin kamp mot heresiene.
I skriftet Commonitorium (Påminnelsesbrev), skrevet under pseudonymet Peregrinus, formulerte han den berømte trosregelen: «Kun det er sant katolsk som er trodd av alle, på alle steder og til alle tider» (latin: quod ubique, quod semper, quod ab omnibus creditum est).Kirkefaderen St. Vincent har minnedag 24. mai.


== Litteratur ==
Saint Vincent of Lérins, Commonitorium Against Heresies, translated by C.A. Heurtley, Latin-English Bilingual Edition. Tradibooks 2008. ISBN 978-2-9529162-7-1.
Thomas G. Guarino, Vincent of Lerins and the Development of Christian Doctrine. Grand Rapids: Baker Academic, 2013. ISBN 978-1-4412-4071-2.


== Referanser ==
Joe Walker

Joe Walker (født 2. oktober 1963) er en britisk filmklipper.
Walker ble nominert til BAFTA-priser og Oscar for beste filmklipp for klippearbeidet på 12 Years a Slave (2013) og Arrival (2016). Han har også vunnet en Satellite Award for arbeidet med Sicario (2015).


== Filmografi ==


=== Filmer ===
Blade Runner 2049 (2017)
Arrival (2016)
Sicario (2015)
Blackhat (2015)
12 Years a Slave (2013)
Last Passenger (2013)
Shame (2011)
Life in a Day (2011)
Brighton Rock (2010)
Harry Brown (2009)
The Escapist (2008)
Hunger (2008)
Never Again as Before (2005)
Tabloid (2004)


=== Fjernsyn ===
The Devil's Whore (2 episoder) (2008)
Coup! (2006)
The Virgin Queen (2005)
Eroica (2003)
Doctor Zhivago (2002)
Sword of Honour (2001)
The Secret World of Michael Fry (2000)
Jonathan Creek (6 episodes) (1998–1999)
The Lakes (6 episodes) (1999)
In the Red (1998)
Solti: The Making of a Maestro (1998)
Out of the Blue (1995)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Joe Walker på Internet Movie Database 
(sv) Joe Walker i Svensk Filmdatabas 
(da) Joe Walker på Filmdatabasen 
(da) Joe Walker på Scope 
(fr) Joe Walker på Allociné 
(en) Joe Walker på AllMovie 
(en) Joe Walker hos The Movie Database
Acanthaphodius

Aphodius (Acanthaphodius) er en underslekt eller slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Gruppen omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En liten (3-4 millimeter), avlang, litt matt, brunsvart gjødselbille, dekkvingene delvis brungule. Hodet er stort og bredt, skovlformet, med en svak innbuktning i midten foran. Pronotum er rektangulært, mye bredere enn langt, grovt og kraftig punktert. Dekkvingene er litt rundede med rader av grove punkter.


== Levevis ==
Disse billene lever trolig i møkk, men nesten ingenting er kjent med sikkerhet om biologien til denne arten, som er regnet som sjelden. De voksne billene er aktive i november og desember.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i midtre deler av Chile og Argentina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselbiller, Aphodiinae Leach, 1815
slekten Aphodius Illiger, 1798 (i vid forstand)
underslekten (eller slekten) Acanthaphodius Schmidt, 1909
Aphodius (Acanthaphodius) bruchi Schmidt, 1909


== Kilder ==
Nettside om arten [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Acanthaphodius i Global Biodiversity Information Facility 
Acanthaphodius – detaljert informasjon på Wikispecies
Andy Nelson

Andy Nelson (født 1953 i London) er en britisk lydtekniker som jobber i Los Angeles i California. Han har vunnet Oscar for beste lydmiks to ganger og blitt nominert for 19 andre filmer. Nelson har arbeidet med over 150 filmer siden 1980. I tillegg til Oscar-prisene har Nelson vunnet fem British Academy Film Awards.


== Oscar-priser ==
Nelson har vunnet Oscar for beste lydmiks to ganger og blitt nominert for 19 andre filmer:


=== Vant Oscar ===
Redd menig Ryan (1998)
Les Misérables (2012)


=== Nominert til Oscar ===
I gorillaens rike (1988)
Schindlers liste (1993)
Braveheart (1995)
Evita (1996)
L.A. Confidential (1997)
Den tynne røde linjen (1998)
The Insider (1999)
Moulin Rouge! (2001)
Seabiscuit (2003)
Den siste samurai (2003)
Klodenes kamp (2005)
Blood Diamond (2006)
Star Trek (2009)
Avatar (2009)
War Horse (2011)
Lincoln (2012)
Bridge of Spies (2015)
Star Wars: The Force Awakens (2015)
La La Land (2016)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andy Nelson på Internet Movie Database 
(en) Andy Nelson hos The Movie Database
Rhyssemorphus

Rhyssemorphus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utbredelse ==
Slekten lever på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselbiller, Aphodiinae Leach, 1815
Stammen Psammodiini Mulsant, 1842
Understammen Rhyssemina Pittino & Mariani, 1986
Slekten Rhyssemorphus Clouet, 1900
Rhyssemorphus clementi Pittino, 1990
Rhyssemorphus mocquerysi Clouet, 1900
Rhyssemorphus nitidus Pittino, 1990
Rhyssemorphus rakovici Pittino, 1990
Rhyssemorphus vadoni Pittino, 1990


== Kilder ==
Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase over europeiske dyr
biolib.cz - Oversikt over stammer og slekter


== Eksterne lenker ==
(en) Rhyssemorphus i Encyclopedia of Life 
(en) Rhyssemorphus i Global Biodiversity Information Facility 
Rhyssemorphus – detaljert informasjon på Wikispecies
Gary Summers

Gary Summers er en amerikansk lydtekniker. Han har arbeidet med lyden på en rekke filmer, blant annet Avatar, Titanic, Terminator II – Dommens dag, Redd menig Ryan, Transformers: Revenge of the Fallen og Jurassic Park. Summers har vunnet Oscar for beste lydmiks fire ganger og blitt nominert for sju andre filmer. Han har også vunnet Emmy-prisen og to British Academy Film Awards.


== Oscar-priser ==
Summers har vunnet Oscar for beste lydmiks fire ganger og blitt nominert for sju andre filmer:


=== Vant Oscar ===
Terminator II – Dommens dag (1991)
Jurassic Park (1993)
Titanic (1997)
Redd menig Ryan (1998)


=== Nominert til Oscar ===
Star Wars Episode VI: Jediridderen vender tilbake (1983)
Indiana Jones og det siste korstog (1989)
Flammehav (1991)
Transformers: Revenge of the Fallen (2009)
Avatar (2009)
Transformers: Dark of the Moon (2011)
13 Hours: The Secret Soldiers of Benghazi (2016)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gary Summers på Internet Movie Database 
(en) Gary Summers hos The Movie Database
The Libertines

The Libertines er et engelsk rockeband, dannet i London i 1997 av Carl Barât (vokal/gitar) og Pete Doherty (vokal/gitar). Bandet, som er sentrert på låtskriving og partnerskapet til Barât og Doherty, har også inkludert John Hassall (bass) og Gary Powell (trommer) for det meste av deres karriere. Bandet var en del av garage rock revival og ledet bevegelsen i Storbritannia.


== Historikk ==


=== 2000–2014 ===
Bandet fikk noe oppmerksomhet i begynnelsen av 2000-tallet. Debutalbumet Up the Bracket fra 2002 blir av mange ansett å være starten på en ny storhetstid for indie/alternativ-musikken i England. Albumet ble i 2006 kåret til det tiende beste albumet noensinne av musikkmagasinet NME. I desember 2004 ble deres selvtitulerte andrealbum stemt som det nest beste album av året av NME magazine.
Til tross for sin kritiske og kommersielle suksess, var bandets musikk ofte overskygget av sine interne konflikter, som stammet fra Dohertys avhengighet til kokain og heroin, som til slutt førte til oppløsningen av bandet. Doherty har siden uttalt at oppløsningen av bandet var grunnet vanskeligheter mellom Barât og seg selv, som ikke var knyttet til hans narkotikaavhengighet. Medlemmene av the Libertines gikk videre til å danne nye band med varierende grad av suksess. Pete Doherty dannet bandet Babyshambles som oppnådde stor suksess i hjemlandet, selv om det var preget av tung narkotikamisbruk fra flere av bandets medlemmer.
I august 2010 ble de fire medlemmene av the Libertines gjenforent for å spille en rekke konserter, inkludert 2010 Reading og Leeds Festival. Gjenforeningen fikk svært positiv respons fra presse og fans.I april 2014 annonserte the Libertines at de igjen ville gjenforenes for et show i Londons Hyde Park. Foran 60 000 startet bandets nye kapittel.


=== 2014–2022 ===
I november 2014 signerte bandet en platekontrakt med EMI Virgin Records, og utga sitt tredje album, Anthems for Doomed Youth 11. September 2015. Bandet feiret nytt album med å headline Reading and Leeds Festival 2015 , samt flere store konserter i England. Bandet har siden spilt flere store konserter samt turnert over hele Europa og Sør Amerika. Grunnet Dohertys visaproblemer har de ikke hatt muligheten til å spille i USA. Bandet har i 2022 feiret 20-års jubileumet av debutalbumet Up The Bracket, blant annet med en stor konsert i Wembley Arena sommeren 2022.  Doherty og Barat reiser i september 2022 til Jamaica for å jobbe med et fjerde album. 


== Diskografi ==


=== Album ===
Up the Bracket (2002)
The Libertines (2004)
Anthems for Doomed Youth (2015)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) The Libertines – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) The Libertines på Internet Movie Database 
(en) The Libertines på Apple Music 
(en) The Libertines på Discogs 
(en) The Libertines på MusicBrainz 
(en) The Libertines på Spotify 
(en) The Libertines på Songkick 
(en) The Libertines på Last.fm 
(en) The Libertines på AllMusic
Trichiorhyssemus

Trichiorhyssemus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Små (gjerne 2 - 3 millimeter), avlange, knudrete, mørke gjødselbiller. Oversiden er gjerne mer eller mindre dekket med jordpartikler. Hodet er firkantet, pronotum har markerte tverrfurer. Dekkvingene er noe hvelvede, med rader av opphøyde knøler.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i alle verdensdeler, i Europa bare i den sørligste delen.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselbiller, Aphodiinae Leach, 1815
Stammen Psammodiini Mulsant, 1842
Understammen Rhyssemina Pittino & Mariani, 1986
Slekten Trichiorhyssemus Clouet, 1901
Trichiorhyssemus adhabharicus Pittino, 1983
Trichiorhyssemus alternatus Hinton, 1938
Trichiorhyssemus asperulus (Waterhouse, 1875)
Trichiorhyssemus bicolor Clouet, 1901
Trichiorhyssemus bisigillatus Benard, 1924
Trichiorhyssemus cloueti Koshantschikov, 1916
Trichiorhyssemus congolanus Clouet, 1901
Trichiorhyssemus cristatellus (Bates, 1887)
Trichiorhyssemus dalmatinus Petrovitz, 1967
Trichiorhyssemus decorsei Benard, 1914
Trichiorhyssemus elegans Petrovitz, 1963
Trichiorhyssemus fokiensis Petrovitz, 1968
Trichiorhyssemus fruhstorferi Petrovitz, 1968
Trichiorhyssemus hispidus Pittino, 2007
Trichiorhyssemus kitayamai Ochi, Kawahara & Kawai, 2001
Trichiorhyssemus lasionotus Clouet, 1901
Trichiorhyssemus longetarsalis Benard, 1921
Trichiorhyssemus nepalensis Pittino, 1983
Trichiorhyssemus occidentalis Endrödi, 1976
Trichiorhyssemus pseudoinscitus Pittino, 1984
Trichiorhyssemus riparius (Horn, 1871)
Trichiorhyssemus setulosus (Reitter, 1892)
Trichiorhyssemus yumikoae Pittino & Kawai, 2007


== Kilder ==
Pittino, R. (2007) A new flighless species of the genus Trichiorhyssemus Clouêt, 1901, from Mexico (Coleoptera Aphodiidae: Psammodiinae). Acta Zoológica Mexicana (n.s.) 23(3): 97-101 [1]
Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase over europeiske dyr
biolib.cz - Oversikt over stammer og slekter


== Eksterne lenker ==
(en) Trichiorhyssemus i Encyclopedia of Life 
(en) Trichiorhyssemus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Trichiorhyssemus hos Fauna Europaea 
(en) Trichiorhyssemus hos ITIS 
(en) Trichiorhyssemus hos NCBI 
Trichiorhyssemus – detaljert informasjon på Wikispecies
Jamie T

Jamie Alexander Treays (født 8. januar 1986), bedre kjent som Jamie T, er en engelsk sanger og låtskriver fra Wimbledon, Sør-London. Jamie T er for tiden signert til Virgin Records, men har utgitt hans Betty and the Selfish Sons EP på sin egen Pacemaker Records plateselskap. Hans backingband er the Pacemakers, og de har nylig turnért, reklamert, og avgitt materiale som «Jamie T og Pacemakers».
I 2014, slapp Jamie sitt første album på over fem år, med tittelen Carry on the Grudge. Siden da har han utgitt EP Magnolia Melancholia, og i september 2016 ble albumet Trick  utgitt.


=== Musikalsk stil ===
Han har blitt kalt «one man Arctic Monkeys». Canvas magazine har beskrevet ham som «the bastard lovechild of Billy Bragg and Mike Skinner doing his best Joe Strummer impression»..


== Diskografi ==
Panic Prevention (2007)
Kings & Queens (2009)
Carry on the Grudge (2014)
Trick (2016)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Jamie T – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jamie T på Internet Movie Database 
(en) Jamie T på Apple Music 
(en) Jamie T på Discogs 
(en) Jamie T på MusicBrainz 
(en) Jamie T på Spotify 
(en) Jamie T på Songkick 
(en) Jamie T på AllMusic 
(en) Jamie T på Twitter 
(en) Jamie T på Facebook 
(en) Jamie T på Instagram 
(en) Jamie T på Myspace
The Inbetweeners

The Inbetweeners er en britisk komedieserie som først ble sendt i mai 2008 på den britiske digital-TV-kanalen E4. Andresesongen startet i april 2009 og den tredje sesongen i september 2010. To filmer er produsert basert på serien. Episodene involverer situasjoner rundt mobbing, familieliv og seksuelle opplevelser.
The Inbetweeners har blitt en stor suksess for E4, og sesongavslutningen av andre sesongen dro 1,2 millioner seere, noe som var det høyeste seertallet i hele 2009 for kanalen. Serien ble også nominert for «beste situasjonskomedie» av BAFTA i 2009 og 2010. I 2010 vant serien prisen for beste situasjonskomedie på British Comedy Awards.
Serien ble sendt i Norge på NRK3.
En amerikansk versjon av The Inbetweeners ble sendt på MTV i 2012, men ble avlyst etter en sesong grunnet dårlig mottak.


== Handling ==
The Inbetweeners handler om fire tenåringer og deres hverdag. Fokuset er trukket på Will, som i første sesong nettopp har sluttet på en privatskole, på grunn av at hans far har forlatt familien, noe som har medført økonomiske problemer. På den nye skolen, Rudge Park Comprehensive School, støter han på trøbbel. Will har tidligere i sin skolegang hatt en del problem med å sosialisere seg og har blitt mobbet, men på den nye skolen stifter han fort bekjentskap med en gjeng med tre gutter, Simon, Jay og Neil.


== Karakterer ==
William McKenzie – Simon Bird
Simon Cooper – Joe Thomas
Jay Cartwright – James Buckley
Neil Sutherland – Blake Harrison


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) The Inbetweeners på Internet Movie Database
Riksvei 58

Riksvei 58 gikk mellom Sjøholt i Skodje og Langevatn i Skjåk.Skiltingen av veien har blitt omorganisert, og består 2017 av fylkesvei 650 mellom Sjøholt og Linge i Norddal, og fylkesvei 63 mellom Linge og Langevatn.


== Referanser ==
Edgar Smith Berentsen

Edgar Smith Berentsen (født 15. juli 1895 i Chicago, død 5. november 1982 i Spania) var norsk arkitekt.


== Familie ==
Edgar Smith Berentsen var sønn av operasangerinnen Anna Smith og legen Berent Martin Berentsen (1843–1912). Familien alternerte mellom å bruke etternavnet «Berentsen» og «Behrens». Faren emigrerte til USA i 1875 og etablerte seg som lege i Chicago.  I 1890 giftet foreldrene seg, de var først bosatt i Chicago men flyttet senere til Minneapolis. Moren døde i 1906, og på et tidspunkt kom Edgar Smith Berentsen tilbake til sine foreldres hjemland.
I 1927 giftet han seg med Agnes Christie Landmark.


== Utdannelse ==
Han tok artiumseksamen i 1914 i Bergen, der farens familie kom fra. Deretter begynte han arkitektstudier ved Norges Tekniske Høiskole (NTH) i Trondheim, og ble uteksaminert derfra i 1919. Senere studerte han ved École des Beaux-Arts i Paris.


== Arkitekt ==
Hans mor hadde vært søster av arkitekten Einar Smith, og Edgar Smith Berentsen ble etter utdannelsen ansatt i firmaet Michalsen, Smith, Michalsen. Han arbeidet også en periode i den offentlige etaten Aker reguleringsvesen.
I 1925 etablerte han og onkelen Einar Smith arkitektkontor sammen. I 1930 døde Einar Smith, og Edgar Smith Berentsen etablerte da sitt eget arkitektkontor.
I perioden 1949–1954 tegnet han flere blokker i Oslo for OBOS.


== Arbeider (utvalg) ==
Merkurgården, leie-og forretningsgård i Kongens gate 15 / Nedre Slottsgate 4, Oslo – påbegynt sammen med Einar Smith (1929–1932)
Sinsen hageby, reguleringsplan og boliger – påbegynt sammen med Einar Smith (1930-1940)
Villa Søhoel, bolig for disponent Oskar Søhoel på Bygdøy (1934)
Betjeningsblokker og småhus, Dikemark sykehus, Asker
Sykepleieskole, Oscars gate
Leiegård, Drammensveien 112, Oslo (1939)
Blokk 1-5, Bergstien 3, Oslo – for OBOS (1949)
Voldsløkka II, Kongsvingergata 1 / Mogata 2-6 / Uelands gate 69-77, Oslo – for OBOS (1949)
Rustadåsen borettslag, Rustadsaga 1–13: blokker og rekkehus
Frydenbergveien 7-11, Oslo – for OBOS (1954)
Forretningsgård, Kongens gate 5 / Nedre Slottsgate 2, Oslo (1956–1959)
Frognerveien 64, Oslo
Blokker - Balkeby, Industrigata / Dunkers gate / Holmboes gate, Oslo

		
		
		
		
		


== Priser og utmerkelser ==
I 1923 vant Berentsen 3. pris i en arkitektkonkurranse utlyst av Kristiania kommune, med sitt utkast til regulerings- og bebyggelsesplan for kommunens tomtearealer nord for Bislett stadion.I 1932 kom han og kollegaen Harald Wildhagen på 2.-plass i «Arbeiderbladets småhuskonkurranse».


== Referanser ==
Vannmann 86

Vannmann 86 er Hjerteslags andre album. Det ble utgitt 18. november 2016. Albumet er produsert av Fredrik Vogsborg.


== Sporliste ==
«Crazy Oktober» (3.41)
«Sang Til Sonja» (5.02)
«Kong Oscars Gate» (4.56)
«Vestindia» (5.55)
«Bygningsarbeider Blues» (3.45)
«En Fiende Krysser Mine Spor» (4.53)
«Hellig Krig» (4.15)
«Europa Rundt» (7.28)


== Medvirkende ==


=== Hjerteslag ===
Robert Eidevik: Vokal, Gitar, låtskriver
Nikolas Jon Aarland: Gitar
Ole Andre Hjelmås: Bass
Torjus Raknes: Gitar
Petter Sætre: Trommer, låtskriver


=== Øvrige ===
Fredrik Vogsborg - produsent, tekniker, miksing
Anders Bjelland - produsent, tekniker, miksing
Odd Martin Skålnes - produsent på En fiende krysser mine spor
Iver Sandøy - mastering
Bjørn Are Evjen - artwork
Hildegunn Wærness - artwork


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20170223041309/http://ektehjerteslag.no/
https://www.ba.no/pulsen/hjerteslag/musikk/hjerteslag-har-ikke-god-tid/s/5-8-465589
https://www.dagbladet.no/kultur/med-rockehjertet-pa-rette-staden/65371280
Johan A. Jappée

Johan Alfredsen Jappée (født 23. mars 1890 i Hakadal, død 15. april 1965 på Solheim pleiehjem i Ski) var en norsk lokalpolitiker for Arbeiderpartiet som var ordfører i Nittedal i perioden 1926-28. Han arbeidet som snekker, blant annet på Standard Telefon og Kabelfabrik. Han bodde det meste av sitt liv på Kampen i Oslo. Han var gift med Helga Andersen, og de fikk 2 barn.