jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Niels Andreas Vibe

Niels Andreas Vibe (født 12. juli 1759, død 9. september 1814) var en norsk offiser og sivil embetsmann. Han var amtmann i Nordre Bergenhus amt (Sogn og Fjordane) fra 1802 til 1811, generalkrigskommissær i Norge 1811–1814, og kammerherre hos kong Christian Frederik i 1814.
N.A. Vibe ble født i Rollag som sønn av major Johan Christian Vibe (1716–1764) og Anne Cathrine Pihl (1725–1773). Han var bror av Johan Vibe (1748–1782) og Ditlev Wibe. I 1795 giftet han seg med Margery Kierulf (1775–1852) fra Kristiansand. De fikk sønnene professor Frederik Ludvig Vibe og major og kartograf Andreas Vibe (1801–1860) og døtrene Henriette Gislesen (1809–1859) og Nicoline Vibe (1807–1885), gift med Heinrich Arnold Thaulow (1808–1894), hennes tremenning.
Vibe tok eksamen ved Den frie matematiske skole (Krigsskolen) i 1780 som dragonløytnant. Som kadett hadde han fått grunnleggende opplæring i karttegning og landmåling. Allerede fra vinteren 1783 deltok han i den trigonometriske oppmmålingen for kartlegging av distriktene langs grensen mot Sverige som assistent for sin bror Ditlev Vibe, og i 1790 fikk han fast stilling ved Den militære Opmaaling, som ble Norges geografiske oppmåling. Fra 1785 ble brødrene Vibe beordret til å arbeide med oppmåling for sjøkartverket over kysten sørover fra Trondheimsfjorden til Svinesund. Mens de militære landkartene bare forelå håndtegnet, ble sjørkartene trykt som kobberstikk av Søkartverket i København fra 1791 til 1803.
I 1795 ble Vibe krigskommisær ved Vesterlenske infanteriregiment med hovedkvarter i Kristiansand, og der ble han samme år gift med Margery Kierulf. Han ble amtmann i Nordre Bergenhus i 1802, med bosted i Bergen. Der deltok han aktivt i byens musikkliv som sanger i Bergen Filharmoniske Orkester, og han var medstifter av den bergenske avdeling av Det Kongelige Selskap for Norges Vel og  æresmedlem i Det Nyttige Selskab. I 1811 ble han generalkrigskommissær og flyttet til Christiania. Da kong Christian Frederik etablerte sitt norske hoff i mai 1814, ble Vibe en av kongens kammerherrer. Han døde 9. september 1814 og fikk dermed ikke oppleve at landet kom i union med Sverige.


== Referanser ==


== Kilder ==
Vibe, Niels Andreas i Carl Frederik Bricka, Dansk biografisk Lexikon (1. utgave, 1904)
Bratberg, Terje: Niels Vibe, biografi Norsk biografisk leksikon
Status-6 - havgående kjernefysisk torpedo

Poseidon tidligere Status-6 (russisk:«Посейдон» 2М39) er også kjent som Kanyon, - skal være en kjernefysisk havgående torpedo eller Fjernstyrt undervannsfarkost som enten er utviklet eller blir utviklet av Russland. Den skal angivelig være i stand til å levere en termonukleær koboltbombe med en sprengkraft på opp til 100 megatonn mot en fiendes havner og kystnære byer. «Kanyon» er navnet gitt til denne av CIA.


== Drift ==
Status-6 våpen er utformet for å skape en tsunami-bølge opp til 500 meter (1 600 ft), noe som vil radioaktivt smitte et stort område langs en kyst med Kobolt-60, så vel som å være immune mot anti-missile defense system som for eksempel anti-ballistiske missil, laservåpen, og railguns som kan deaktivere en ICBM eller en SLBM.Det finnes to potensielle ubåter som  kan frakte med seg Status-6 eksternt, Prosjektet 09852 Oscar-klasse ubåt Belgorod, og Prosjektet 09851 Yasen-klasse ubåt Khabarovsk. Dette er nye båter som ble kjølstrukket i 2012 og 2014, henholdsvis.Status 6 ser ut til å være et avskrekkende våpen som siste utvei i en krig. Det ser ut til å være en torpedo-formet robot eller mini-ubåt som kan reise i en hastighet på 185 kilometer per time (100 knop). Nyere informasjon tyder på en topphastighet på bare 100 kilometer per time (54 kn),  og en maksimal dybde på 1 000 meter. "Undervannsdronen" er forsynt med stealth-teknologi for å kunne vike unna akustiske sporingsenheter. Størrelsen ser ut til å være 1,6 meter i diameter, og 24 meter lang. Stridshodet som er vist i de tegnede figurene, viser en sylinder på 1,5 meter i diameter med 4 meters lengde, noe som gir et volum på 7 kubikkmeter. Sammenligning med volum på andre store atomvåpen, viser at sprengkraften er minst flere titalls megatonn, og trolig i samsvar med tidligere rapporter.


== Historie ==
Den første offentlige rapporten om Kanyon kom i september 2015 og siterte Pentagonkilder. Den 10. november samme år viste den russiske TV-stasjonen NTV ved en "feil" et dokument om Kanyon i hånden på en russisk general under en militær brif, der presidenten i Russland Vladimir Putin talte om amerikanske planer om defensive raketter. Det var debatt etterpå på om dette var en advarsel til vesten.
Et Pentagon-utkast av "Nuclear Posture Review rapport" som lekket ut i januar 2018, sa at Status-6 var under utvikling.Den 20. februar 2019 publiserte det russiske forsvarsministeriet en video hvor en Poseidon angivelig ble skutt ut fra spesialubåten B-90 "Sarov". I august 2021 skal russiske myndigheter gjøre seg klare til å teste våpenet igjen. Dette rapporterer amerikanske Middlebury Institute of International Studies, som har analysert ferske satellittbilder.


== Se også ==
Tsar Bomba


== Referanser ==
Uniontown Speedway

Uniontown Speedway var en bilbane, bygget i tre i Hopwood, i nærheten Uniontown, Pennsylvania. Banen ble bygget i 1916 etter at billøp i Summit Mountain Hill ble forbudt, og det siste løp ble arrangert i juni 1922. Mai/juni-løpet var kjent som Universal-troféet, kalt så fordi Carl Laemmle, president for Universal Studios, var president i Uniontown Speedway Association og hadde sponset det med 3 000 sølv-trofeer. Laemmles selskap filmet hvert løp og viste dem på lokale kinoer. To National Championship løp ble arrangert i Uniontown, i 1921 og 1922.


== Historie ==
Motorsport var ekstremt farlig i de dagene da banene ble bygget av tre (i motsetning til grusbaner), og det første løpet i Uniontown 2. desember 1916 var en spesielt blodig hendelse etter dagens standarder. To ble drept (en sjåfør og hans mekaniker) under trening et par dager tidligere. Fem (to tilskuere og tre deltakere) døde under løpet.En annen Uniontown Speedway, i tilknytning til det opprinnelige stedet, var aktiv i 1946. Den var en halv mile (805 meter) lang med grusbane. Det ble arrangert et løp på nasjonalt mesterskaps-nivå, i sprintbil klassen. Det ble vunnet av Ted Horn.


== AAA-mesterskapet, resultater ==


== Se også ==
Beverly Hills Speedway
Tacoma Speedway


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Uniontown Speedway på GEL Motorsport Informasjon Side
Junínsjøen

Junínsjøen er en cirka 14 320 ha (529,88 km²) stor innsjø som ligger cirka 4 082 moh. i Peru. Innsjøen er også kjent under navnene Junín, Chinchayqucha (quechua) og Lago Junín (spansk). Den er faktisk Perus største innsjø, til tross for at deler av Titicacasjøen også ligger i Peru. Størsteparten av Titicacasjøen ligger imidlertid i Bolivia.
Junínsjøen ligger i sin helhet i Peru, for det meste i Junínprovinsen, som inngår i Junín-regionen, men en liten del strekker seg også over i Pascoprovinsen, som inngår i Pasco-regionen. Innsjøen inngår i nedslagsfeltet til Amazonas.
Junínsjøen er en grunn ferskvannsinnsjø med et største dyp på cirka 10–12 m. Den er omkranset av akvatisk vegetasjon, spesielt arter i sivfamilien (Juncaceae), som på enkelte steder kan strekke seg hele 6 km ut fra land. Innsjøen har et rikt utvalg av ulike fiskesorter. Lokal gruvevirksomhet i tilløpet til innsjøen har imidlertid ført til forurensning av vannkvaliteten siden oppstarten i 1933. Et lokalt vannkraftverk har dessuten medført store variasjoner i vannstanden (på opp mot 7 m), noe som har ført til at mange fugler, som lever av og med innsjøen, i senere tiår har mislyktes med årskullene, med dertil tildels store og katastrofale følger for populasjonene. Dette gjelder spesielt junindykker (Podiceps taczanowskii), som er en flygeudyktig dykkerfugl som er absolutt endemisk for Junínsjøen og for det meste er å finne i sørenden av innsjøen, men det har også vært kritisk for arter som juninrikse (Laterallus tuerosi) og juninkurvfugl (Asthenes virgata).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lake Junín – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ted Horn

Ted Horn (født 27. februar 1910, død 10. oktober 1948), født som Eylard Theodore Von Horn, var en amerikansk racerbilist. Han vant de nasjonale mesterskapene i 1946, 1947 og 1948, og samlet tilsammen 24 førsteplasser 12 andreplasser og 13 tredjeplasser i 71 større amerikanske mesterskap før sin død på DuQuoin State Fairgrounds Lane i en alder av 38.


== Tidlig liv og karriere ==
Ted Horn ble født i Cincinnati i Ohio. Familien flyttet flere ganger i løpet av Teds barndom, og slo seg til slutt ned i Los Angeles. 15 år gammel fant Horn seg arbeid i Los Angeles Times.
På vei til jobb ble han en dag tatt for å ha kjørt for fort. Han forsøkte så godt han kunne å komme ut av situasjonen på en lettvint måte. Politimannen ga ham en ganske uvanlig straff for overtredelsen. Den unge mannen måtte dra til en bane som het San Jose Speedway. Der var det vanligvis flere biler enn sjåfører, og deretter fant de en villig bileier som lot ham kjøre. En gang fikk han all den hastigheten han trengte for å få farten ut av sitt system. Han kunne hente sin beslaglagte bil. Ted ville ta hensyn til råd fra politiet, og til slutt kom han tilbake for å hente sin bil. Men han fant en ny lidenskap i bilsport og ville aldri »få den farten han hadde ut av sitt system».
Ted begynte sin karriere for alvor på en bilbane i California kalt Legion Ascot Speedway, og oppdaget at han hadde mye å lære, siden han vanligvis var den mest langsomme sjåføren på banen. Til slutt fikk han et tips fra et par av sjåførene om hvordan han kunne forbedre sine rundetider og bidra til å utvikle sin kjørestil. Han ble utsatt for en alvorlig ulykke hvor han brakk foten og brente ryggen. Han lå på bedringens vei i flere uker. På oppfordring fra sine foreldre lovet han å forlate sporten. Han hadde til hensikt å overholde sine foreldres ønsker, men etter tre år begynte han med billøp igjen.

Ted Horn var den beste over en 10-årsperiode i Indianapolis 500s historie.
Under hans Indianapolis 500-karriere, fullførte Ted Horn 1 944 av 2 000 mulige runder (97%).
Selv om Horn startet 1 947 løp fra pole position, var 3. raskeste kvalifiserende i fart bak Bill Holland og Duke Nalon.
Horn kvalifisert seg for den prestisjetunge 100 mph-klubben åtte ganger.


== Priser ==
Han ble kåret til den Nasjonale Sprint Bil Hall of Fame i 1991.
Han ble innvalgt i Motorsportens Hall of Fame of America i 1993.
Ferrero Rocher

Ferrero Rocher er en hasselnøttpralin produsert av den italienske sjokoladefabrikanten Ferrero SpA.


== Historie ==
Ferrero Rocher ble introdusert i 1982 i Europa. Kort tid etter utgivelsen ble produksjonen midlertidig stoppet på grunn av et problem med etikettutskrift. Oppfinner Michele Ferrero oppkalte hasselnøttkonfekten etter en grotte i den romersk-katolske helligdommen i Lourdes. Rocher kommer fra fransk og betyr stein.


== Ingredienser ==
Sjokoladen består av en hel, ristet hasselnøtt omgitt av et tynt lag vaffelkjeks som er fylt med hasselnøttkrem dekket i melkesjokolade med hakkede hasselnøtter. Dens ingredienser er melkesjokolade (sukker, kakaosmør, kakaomasse, skummetmelkpulver, konsentrert smør, emulgator: lecitiner (soya), vanillin), hasselnøtter, palmeolje, hvetemel, mysepulver, fettredusert kakao, hevemiddel: natriumhydrogenkarbonat og salt.


== Diverse ==
Før 1980-tallet hadde Kina ikke vært utsatt for sjokolade fordi landet lukket sine dører for utenlandsk virksomhet. Kina begynte å la utenlandske virksomheter få drive der, spesielt de fem store sjokoladeselskapene (Cadbury, Hershey, Nestlé, Mars og Ferrero SpA). Ferrero SpA var vellykket i Kina. For kineserne kan gullinnpakningen ha representert overflod. [Upålitelig kilde?]
Ferrero Rochers konfekt er knyttet til jul og nyttår. Fra og med 2015 ble 61% av Ferrero Rochers sjokolade solgt i løpet av årets tre siste måneder.
I Storbritannia på 1990-tallet var det en reklameserie basert på en fest i en europeisk ambassadørs offisielle residens, og den har blitt parodiert i populærkulturen gjentatte ganger siden. Det har vært diskusjon om den sosioøkonomiske målsetningen for annonsen og i hvilken grad det kan fornærme det mer down-market publikum til hvem det ble presentert som et ambisiøst merke ved hjelp av en italiensk reklame dubbet til engelsk. [kilde trengs]


== Referanser ==
Matrikkelgårder i Ørsta kommune

Dette er en liste over matrikkelgårder i Ørsta kommune i Møre og Romsdal. Gårdene er sortert etter gårdsnummer og hvilken kommune de tilhørte før kommunesammenslåingen den 1. januar 1964.


== Gårder i tidligere Ørsta kommune ==


== Gårder i tidligere Vartdal kommune ==


== Gårder i tidligere Hjørundfjord kommune ==
The Path

The Path er en amerikansk web-TV-serie skapt av Jessica Goldberg for Hulu i 2015. Den hadde premiere 30. mars 2016. Hovedrollene ble spilt av Aaron Paul, Michelle Monaghan og Hugh Dancy.
Serien handler om den religiøse bevegelsen «meyerisme» etablert av Stephen Meyer i 1974, med elementer av new age, scientologi, sjamanisme og kristen mystikk, og riter inspirert av tibetansk buddhisme, frimureri og sufisme. I seriens mytologi klatret Meyer bokstavelig talt en «stige av brennende lys» for å motta budskapet om «universell sannhet». Meyer gav sine følgere instruksjoner for spirituell utvikling, nedskrevet i meyerismens første bok, The Ladder («Stigen»). Meyerister tror at alle mennesker er skadet og at dette er årsaken til verdens lidelse. Gjennom personlig opplysning søker de å bli oppmerksomme på lidelse i seg selv og andre, og å helbrede verden ved å vise kjærlighet til familien, menneskeheten og miljøet.


== Rollebesetning ==
Eddie Lane … Aaron Paul
Sarah Lane … Michelle Monaghan
Calvin «Cal» Roberts … Hugh Dancy
Mary Cox … Emma Greenwell
Abe Gaines … Rockmond Dunbar
Hawk Lane … Kyle Allen
Alison Kemp … Sarah Jones
Sean Egan … Paul James
Miranda Frank … Minka Kelly
Brenda Roberts … Kathleen Turner
Kodiak … James Remar
Vera … Freida Pinto
Chloe Jones … Leven Rambin
Stephen Meyer … Keir Dullea


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Path på Internet Movie Database 
(en) The Path på Rotten Tomatoes
Louis Meyer

Louis Meyer (født  21. juli 1904 i New York City, død 7. oktober  1995 i Searchlight i Nevada) var en amerikansk  racerbilfører som vant løpet Indianapolis 500 tre ganger og ble innlemmet i Hall of Fame.


== Biografi ==
Meyer ble født på nedre Manhattan i New York  21. juli 1904 som sønn av franske innvandrere. Meyer vokste opp i Los Angeles, hvor han begynte med bilsport på ulike baner i California. Han gikk videre til å bli den første sjåføren som vant det prestisjefylte løpet Indianapolis 500 tre ganger. Han begynte med å kjørte startbilen i 1928 (han var avløser for Wilbur Shaw året før), og deretter igjen i 1933 og 1936. I 1933 startet Meyer tradisjonen med å drikke melk (kjernemelk på den tiden) i Victory lane i Indianapolis 500-løpet når han drakk et glass melk. Etter hans Indianapolis 500-seier i 1936 drakk han fra flaske i stedet, som de fleste løpsvinnerne har gjort siden. Etter forslag fra tidligere løpsvinner, Tommy Milton, ble han det året den første føreren til å få startbilen som en del av løpets gevinster. Meyer vant United States National Driving Championship i 1928, 1929 og 1933.
Meyers kone, June, visste ikke at Meyer deltok i Indianapolis 500 i 1928. Tidligere på dagen var hun i Pennsylvania for å hente en havarert bil, og etter dette gikk hun for å se sin svoger Eddie Meyers løp i Lesing. Hun fant ut om sin manns seier etter at løpets hallomann i Lesing ba publikum gi en stor applaus til Eddie Meyer, bror til vinneren av Indianapolis 500.
Meyer døde den 7. november 1995 i Searchlight, Nevada, 91 år gammel. Der hadde han bodd som pensjonist siden 1972. Han ble innlemmet i International Motorsports Hall of Fame, og ble gravlagt i Inglewood Park Cemetery i Inglewood, California.


== Arv og minner ==
Sønnen Louis (Sonny) Meyer, jr. hjalp ham med motorarbeid i forretningen, og arbeidet på de ulike Ford-motorer i USAC racing, herunder bygning 15 Indianapolis 500-vinnende motorer. Sønnesønnen Ludvig III (Butch) bygget Oldsmobile Aurora-motorer for Team Menard i IndyCar-serien som vant 1996-97 (18-måneders sesong) og mesterskapet i 1999 før Indy Pro-Serien (nå Indy Lights) direktør.
Han var ikke i slekt med Zeke Meyer.


== Referanser ==
Grete Kaare Hovelsrud

Grete Kaare Hovelsrud (født 31. juli 1956) er en norsk antropolog og polarforsker. Hun er professor i miljøsosiologi ved Nord Universitet, seniorforsker ved Nordlandsforskning og forsker ved CICERO. Hun studerte antropologi ved Brandeis University og Boulder University i USA. Hun har foretatt feltstudier i Øst- og Vest-Grønland og Nord-Norge. Hennes arbeid er knyttet til tverrfaglige studier av til pasning til klimaendringer. Hun anser den lokale konteksten som et kritisk utgangspunkt for å forstå sosiale virkninger, overganger og endringer, og utfører feltarbeid i arktiske samfunn parallelt med at hun knytte resultatene til nasjonale og internasjonale prosesser. Hun er også talsperson for å inkludere samfunnsvitenskapelige og sosioøkonomiske forskningsspørsmål i prosjekter og prosesser som omhandler arktiske problemstillinger.


== Bibliografi i utvalg ==
2017 Climate change and primary industries in Northern Norway Environment and People of the North: 2017-04-04 - 2017-04-04 Olsen, Julia; Hovelsrud, Grete K.NORD, NORDLFORSK
2017 How to make local context matter in national advice: Towards adaptive comanagement in Norwegian climate adaptation. Weather, Climate, and Society 2017: Volum 9. s. 267–283 Westskog, Hege; Hovelsrud, Grete K.; Sundqvist, Göran CICERO, NORD, UIO
2017 Exploring the preconditions for transformation in Norway’s primary sectors Transformations 2017: 2017-08-30 - 2017-09-01 Karlsson, Marianne; Hovelsrud, Grete K.; Dannevig, Halvor NMBU, NORD, VF
2017 AcidCoast: Co-production of Ocean Acidification knowledge for adaptive co-management of the coastal zone. Fagdag om havforsuring: 2017-09-14 - 2017-09-14 Hovelsrud, Grete K. NORD
2017 Recilient Coastal Infrastructures: An outline of a research agenda. The International Congress of Arctic Social Sciences (ICASS) IX 2017: 2017-06-08 - 2017-06-12Dale, Brigt; Hovelsrud, Grete K. NORDLFORSK, NORD


== Referanser ==
Lefortovo

Lefortovo (russisk: Лефортово) er et distrikt sørøst i Moskva i Russland.Bydelen er oppkalt etter en nær medarbeider av tsar Peter den store, Franz Lefort.Dagens Lefortovo er kjent for Lefortovo fengsel, Lefortovo park og Lefortovo-tunnelen på 3. ringvei. Flere høyere utdanningsinstitusjoner ligger i Lefortovo.


== Referanser ==
Aloys Sprenger

Aloys Sprenger (født 3. september 1813 i Nassereith i Tyrol, død 19. desember 1893 i Heidelberg) var en østerriksk orientalist.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Norbert Mantl (Editor): Aloys Sprenger, der Orientalist und Islamhistoriker aus Nassereith in Tirol. Selbstverlag der Gemeinde (self-published by the municipality), Nassereith 1993
Meyers Konversationslexikon, public-domain encyclopaedia entry on Aloys Sprenger, on which this article (and its German-language counterpart) is based.
(sv) Sprenger, Aloys i Nordisk familjebok (2. utgave, 1917)
Al-Muntasir

Abu Ja'far Muhammad al-Muntasir bi-'llah (arabisk: أبو جعفر محمد المنتصر بالله, Abū Ǧaʿfar Muḥammad al-Muntaṣir bi-'llāh; født november 837, drept juni 862) var den ellevte abassidiske kalif (861–862).
Al-Muntasir var sønn av al-Mutawakkil (847–861), og kom til makt i 861. Dette var etter at han hadde sannensverget seg med tyrekiske offiserer som så hadde styrtet og myrdet faren. Med dette maktskiftet begynte heftige maktkamper i kalighogget i Samarra. Begge abbasideprinsene higet etter å bli kalifer, men de var selv manipulerte av forskjellige grupperinger innen det tyrkiske militære. Konfliktene mellom de tyrkiske offisersgrupper gjorde at al-Muntasir ikke klarte å riktig befeste sin makt. Allerede etter seks måneder ble han selv styrtet og myrdet. Tyrkerne innsatte så al-Mustain (862–866) som den neste kalif.


== Litteratur ==
Kennedy, Hugh N. (2004). The Prophet and the Age of the Caliphates: The Islamic Near East from the 6th to the 11th Century (Second utg.). Harlow, UK: Pearson Education Ltd. ISBN 0-582-40525-4. 
Kennedy, Hugh (2006). When Baghdad Ruled the Muslim World: The Rise and Fall of Islam's Greatest Dynasty. Cambridge, MA: Da Capo Press. ISBN 978-0-306814808. 
William Muir, The Caliphate: Its Rise, Decline, and Fall.
Daniel Leland

Daniel Leland (født 27. november 1921, død 4. desember 2008) var i periodene 1968–1971 ordfører i Lindesnes kommune. Han representerte Senterpartiet.
Gunnar Gulli

Gunnar Gulli (født 24. juni 1909, død 28. oktober 2002) var i perioden 1946-1948 ordfører i Spangereid, og senere ordfører i perioden 1964–1967 i Lindesnes kommune. Han representerte Venstre.
Knut Lunden

Knut Lunden var i periodene 1968–1971 ordfører i Lindesnes kommune. Han representerte Kristelig Folkeparti.
Liste over presidentene for Togos nasjonalforsamling

Presidenten for Togos nasjonalforsamling er leder for parlamentet.


== Kilder ==
«Les Anciens Présidents de l'Assemblée Nationale». Assemblée Nationale Togolaise. Arkivert fra originalen 5. februar 2018. Besøkt 4. februar 2018.
Rugsund

Rugsund er en bygd i Bremanger kommune. Den ligger langs fylkesvei 616.
Navnet ble opprinnelig brukt om sundet mellom Rugsundøy og sørsiden av Nordfjord; første ledd av verbet rugge, sikter til strie strømforhold.
Øya er skilt fra Bremangerlandet i sørvest ved Skatestraumen, som skipsleia går gjennom, under Nord-Europas høyeste sjøklippe, det sagnomsuste fjellet Hornelen.
Den lokale grunnskolen og barnehagen heter Kolset oppvekst og går fra 1.-7. trinn. Selve bygget er også samfunnshus og samlingssted for de lokale.
Rugsund Handelssted som ligger på Rugsundøy er et gammelt fredet handelssted med røtter tilbake til 1600-tallet. Der har det vært blant annet handel, brennevinvirksomhet, gjestgiveri, kremmarleie, dampskipsekspedisjon, posthus, fisketilvirking, sildesalteri, krydring av brisling og trelasthandel med mer.
Den lokale kirken; Rugsund kirke ligger i dag på fastlandet på sørsiden av fjorden i Hessevågen tegnet av arkitekt Hans Linstow. Eldste omtale av en kirke i Rugsund er fra ca. 1330 da trolig en stavkirke stod på det middelalderske kirkestedet på Rugsundøya på en høyde over Rugsund Handelssted, kirkegården, noen av de umerkete gravene og muren rundt er fremdeles synlig der.
Gulebuda fra ca. 1900 er ei saltebu på Bakke i Rugsund, der var det mottak for sild og rundt 30 personer fra bygda hadde arbeid der, den ble gulmalt og på folkemunnen ble den derfor hetende «Gulebuda». Buda var i drift til ut på 1960-talet. I dag blir «Gulebuda» brukt mest i opplæring om kulturarv, fiske og lignende, Ofte i forbindelse med kulturorganisasjoner og skoler.


== Eksterne lenker ==
Kolset oppvekstsenter
Allkunne.no
Kulturminne.no
Allkunne.no
Miljolare.no
Al-Muhtadi

Abu Ishaq Muhammad al-Muhtadi bi-'llah ibn al-Wathiq (arabisk: أبو إسحاق محمد المهتدي بالله بن الواثق‎ Abū Isḥāq Muḥammad al-Muhtadī bi-'llāh b. al-Wāṯiq; død 21. juni 870) var den fjortende abbasidiske  kalif (869–870).
Al-Muhtadi hadde ry på seg som en from mann. Han ble innsatt som kalif av al-Mu'tazz' (866–869) mordere. Annerledes enn de tyrkiske garder hadde forestilt seg, ble han ikke noen marionette for dem, og han forsøkte heller å utnytte spliden mellom dens offiserer. Idet han ikke hadde kontrollen over sikkerheten i Samarra, ble han myrdet allerede 21. juni 870. Under hans etterfølger al-Mu'tamid (870–892) lyktes det abbasidene å stabilisere sin makt igjen.


== Litteratur ==
Kennedy, Hugh N. (2004). The Prophet and the Age of the Caliphates: The Islamic Near East from the 6th to the 11th Century (Second utg.). Harlow, UK: Pearson Education Ltd. ISBN 0-582-40525-4. 
Kennedy, Hugh (2006). When Baghdad Ruled the Muslim World: The Rise and Fall of Islam's Greatest Dynasty. Cambridge, MA: Da Capo Press. ISBN 978-0-306814808.