jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Augustus’ hager

Augustus' hager (italiensk: Giardini di Augusto), opprinnelig kjent som Krupps haver, er noen botaniske hager på øya Capri, Campania, Italia.
Hagene ble anlagt av den tyske industriherre Friedrich Alfred Krupp tidlig på 1900-tallet, der hvor han hadde tenkt å bygge luksusvilla. Planene kunne ikke gjennomføres da Krupp ble anmodet om å forlate Italia etter avsløring i den sosialdemokratiske avisen Vorwärts om sex-skandaler på Capri. Derfor ble havene først kalt «Krupps haver», et navn brukt frem til 1918, da havene ble omdøpt til dagens navn.Havene, anlagt i terrasser, har utsyn mot havet, mot Marina Piccola og er et testamente over Capris rike flora med ulike ornamentale planter og blomster som geranium, georginer og lupiner.


=== Lenins bosted ===
I havene er det et monument tiltenkt Vladimir Lenin, et av de få av sitt slag i Italia, lavet av den italienske skulptør Giacomo Manzù og plassert der i 1968. De lokale myndigheter hadde godkjent planen etter at Sovjets ambassade i Italia hadde gitt skulptøren oppdraget. Statuen består av fem meter høye  høye blokker i marmor og er plassert foran huset hvor den russiske forfatter Maksim Gorkij bodde i 1908.Fra havene er det et 180-graders panorama-utsyn over Capri, hvor en kan se både Monte Solaro, Marina Piccola, og Faraglioni.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gardens of Augustus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Anders Gundersen

Anders Gundersen (født 10. april 1994) er en norsk fotballspiller.Gundersen har spilt landslagsfotball i aldersbestemte klasser for Norge.


== Meritter ==


=== Som klubbspiller ===


==== Strømsgodset ====
Tippeligaen: 2013


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anders Gundersen – Transfermarkt 
(en) Anders Gundersen – Soccerbase.com 
(en) Anders Gundersen – Soccerway 
(no) Anders Gundersen – Norges Fotballforbund 
(en) Anders Gundersen – FBref 
«Anders Gundersen», profil på altomfotball.no
Fyrstedømmet Reuss-Gera

Fyrstedømmet Reuss-Gera (tysk: Fürstentum Reuß-Gera), etter 1848 kalt Reuss yngre linje (tysk: Reuß jüngerer Linie), var en suveren stat i dagens Tyskland, regjert av medlemmer av Huset Reuss. Grevene Reuss av Gera, av Schleiz, av Lobenstein, av Köstritz og av Ebersdorf, ble alle fyrster innen 1806, og de og deres regjerende etterkommere bar tittelen fyrste av Reuss-Gera. En kan også referere til dem ved å bruke grennavnet (for eksempel: fyrst Reuss av Köstriz).


== Territorium ==

Territoriene til fire separate grener av den yngre linje slo seg sammen mellom 1824 og 1848.
I 1905 hadde fyrstedømmet av Reuss den yngre linje et areal på 827 km² og en befolkning på 145,000, med Gera som sin hovedstad.I første verdenskrigs kjølvann slo territoriet til den yngre linje seg sammen med det til den eldre linje, i 1919, som Republikken Reuss, som deretter ble del av den nye staten Thüringen den 1. mai 1920.


== Det fyrstelige hus ==
Huset Reuss praktiserte et uvanlig system på navn- og tallgivning av sine mannlige familiemedlemmer, hvorav én alltid bar navnet Henrik gjennom århundrer. Selv om de fleste kongehus og adelige hus gav nummer kun til det regjerende overhode, og det i hans regjering orden, gav Reuss yngre linje en tallsekvens for alle mannlige familiemedlemmer, som begynte og endte omtrent samtidig som århundrene begynte og endte. Som konsekvens av dette navnsystemet har visse overhoder av Reuss den yngre linje hatt de høyeste nummer tildelt sitt navn av alle europeiske adelslekter. Merk at også de mannlige barn innen én enkel familie ikke trengte å bære sekvensielle tall, da alle medlemmene av storfamilien brukte et felles nummersystem. For eksempel hadde sønnene til prins Henrik LXVII Reuss av Schleiz, i deres fødsler rekkefølge, navnene Henrik V, Henrik VIII, Henrik XI, Henrik XIV, og Henrik XVI.
Et betydelig medlem av denne familien, grevinne Augusta av Reuss-Ebersdorf (1757–1831), ble mormoren til dronning Victoria av Storbritannia.
Designasjonen «den yngre linje» gikk ut av brukt i 1930; den «eldre linje» hadde blitt utryddet da dets siste medlem, Henrik XXIV, ga avkall på sine rettigheter i 1918, og døde ugift i 1927.


=== Fyrster av Reuss-Gera (1806–1918) ===
Henrik XLII 1806-1818
Henrik LXII 1818-1854
Henrik LXVII 1854-1867
Henrik XIV 1867-1913
Henrik XXVII 1913-1918Monarkiet avskaffet i 1918.


=== Huset Reuss' overhode ===
Henrik XXVII 1918-1928 (ble «fyrst Reuss» ved bortgangen av den siste fyrste av den eldre linje)
Henrik XLV 1927-1945/1962 (forsvant i 1945, erklært død i 1962)
Henrik IV 1962–2012
Henrik XIV 2012-
Arving: Henrik XXIX Reuss


== Andre betydelige skikkelser ==
Fyrstinne Augusta Reuss av Köstritz (1822–1862)
Fyrst Henrik XXIV Reuss av Köstritz (1855–1910), komponist
Fyrstinne Eleonore Reuss av Köstritz (1860–1917), Tsaritsa av Bulgaria
Fyrst Henrik XXXII Reuss av Köstritz, antatt etterfølger etter Vilhelmina av Nederland fram til 1909.
Fyrstinne Magdalena Reuss av Köstritz - kone til prins Hubertus av Preussen


== Se også ==
Fyrstedømmet Reuss-Greiz


== Referanser ==
Fyrstedømmet Reuss-Greiz

Fyrstedømmet Reuss-Greiz (tysk: Fürstentum Reuß-Greiz), var en stat i Tyskland, regjert av medlemmer av Huset Reuss. Grevene Reuss av Greiz, Nedre- og Øvre Greiz (tysk: Reuß zu Greiz, Untergreiz und Obergreiz), ble løftet til fyrstelig status i 1778. Dens medlemmer bar tittelen «fyrst Reuss, eldre linje», eller «fyrst Reuss av Greiz». Likt den mer tallrike Reuss yngre linje ble alle mannlige medlemmer av dette huset gitt navnet Henrik til ære for Henrik VI, som hadde vært gode mot familien, og de ble nummerert sekvensielt etter fødsel, i stedet for regjeringstid, med den siste i rekkefølgen med navn Henrik I (født 1693) og siste med Henrik XXIV (1878–1927).
Fyrstedømmet av Reuss eldre linje hadde et areal på 317 km² og en befolkning på 71 000 i 1905. Dens hovedstad var Greiz.I 1919, i første verdenskrigs kjølvann, ble territoriet til den eldre linje slått sammen med Reuss yngre linje, til Republikken Reuss, som senere det året ble inkorporert i den nye staten Thüringen. Reuss eldre linje døde ut med bortgangen til den barnløse Henrik XXIV i 1927, hvoretter dens krav gikk til den yngre linje.

		


== Fyrster av Reuss-Greiz (1778–1918) ==
Henrik XI (1778–1800)
Henrik XIII (1800–1817)
Henrik XIX (1817–1836)
Henrik XX (1836–1859)
Henrik XXII (1859–1902)
Henrik XXIV (1902–1918)


== Fyrster etter monarkiet ==
Henrik XXIV (1918–1927)Til Reuss yngre linje ved bortgangen til fyrst Henrik XXIV


== Merkbare skikkelser ==
Fyrstinne Hermine Reuss av Greiz - kone av tidligere den tidligere tyske keiser Wilhelm II
Fyrstinne Karoline Reuss av Greiz - kone av Wilhelm Ernst, storhertug av Sachsen-Weimar-Eisenach


== Se også ==
Fyrstedømmet Reuss-Gera


== Referanser ==
Kruttlapp

kruttlapper er en form for friksjonsaktivert sprengstoff som i all hovedsak brukes i leker. I utgangspunktet besto knallstoffet av knallkvikksølv, senere har det blitt vanlig med stoffer som inneholder rødt fosfor (sammes type kjemiske forbindelser som i fyrstikker).De eldste kruttlapp-typene var i form av små perler av knallstoff mellom to lag papir. Den første bruken av slike var i Sharps rifle, en baklader med perkusjonslås, der kruttlappene fungerte som tennhette. Senere har slike i all hovedsak blitt brukt til kruttlappistoler. En mer moderne utforming er i form av små plastikopper med knallstoffet i bunnen, tilsvarende en tennhette. Disse kommer både som enkle hetter, bånd og montert i ringer for lekevåpen med revolvermekanisme.


== Referanser ==
Grotta di Fra Felice

Grotta di Fra Frelice er en grotte eller fjellhule som ligger mellom Marina Piccola og Grand Hotel Quisisana på øya Capri. Via Krupp, en asfaltert sti med hårnålsvinger bekostet av Friedrich Alfred Krupp i starten av 1900-tallet, fører fra hotellet til hulen.
Hulen fikk oppmerksomhet i Italia og Tyskland da den sosialdemokratiske avisen Vorwärts i 1902 avslørte Krupps sexskandaler i hulen, og han døde brått 22. november samme år, trolig som følge av selvmord.


== Referanser ==
Thomas Juel-Nielsen

Thomas Juel-Nielsen (født 18. juni 1990) er en dansk fotballspiller.
Han har tidligere spilt for AB, samt landslagsfotball for Danmarks U17-lag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Thomas Juel-Nielsen – Transfermarkt 
(en) Thomas Juel-Nielsen – Soccerway 
(da) Thomas Juel-Nielsen – Dansk Boldspil-Union 
(en) Thomas Juel-Nielsen – FBref 
«Thomas Juel-Nielsen», profil på Sandefjord Fotballs hjemmeside
«Thomas Juel-Nielsen», profil på altomfotball.no
Stein Robert Ludvigsen

Stein Robert Ludvigsen (født 11. februar 1943, død 25. november 2017) var en norsk musiker, plateprodusent, dirigent, klarinettist og saksofonist. Han er mest kjent som plateprodusent for Wenche Myhre, Ole Paus, Aunt Mary, Knutsen & Ludvigsen, George Keller, Anita Hegerland og Finn Kalvik. Han var musiker i perioden 1962 til 1978 og produksjonssjef for Polydor A/S fra 1971 til 1974. Stein Robert var i tillegg i den perioden musikklærer, studiomusiker og teatermusiker og dirigent for bl.a. Arendal Byorkester. Han var styremedlem og nestformann i Oslo musikerforening i ca. 10 år fra 1964 og er i dag nestformann i Asker og Bærum krets NMF og formann i Norsk dirigentforening og stiftet i 1982 orkestret Opus 82 i Bærum.
Han var også manager på 70-tallet for band som bl.a. Prudence fram til 1975 da han ble erstattet av Prudence-trommeslager Kaare Skevik jr..


== Diskografi ==
Club 68: Club 68 (1968)
Anita Hegerland: Trollmannen Lurifiks og mange andre (1969)
Knutsen & Ludvigsen: Knutsen og Ludvigsen (1970)
Wenche Myhre: Ra-ta-ta (1970)
Ole Henrik Giørtz & Albert Schuffle: Lek (1970)
Wenche Myhre: Som… en lekende vind (1970)
Anita Hegerland: Trylletrall (1970)
Saft: Saft (1971)
Finn Kalvik: Tusenfryd og grå hverdag (1971)
Anita Hegerland: Fra Hompetitten til Bakvendtland (1971)
Anne-Karine Strøm: Lykken er/Hør litt på meg (1971)
Liv, Tor & Four Jets: Fire jådd (1971)
Polydor: Vise og lyrikkfestivalen i Haugesund 1971 (1971)
Anne-Karine Strøm: Hør litt på meg (1971)
Ole Paus: Garman (1972)
Hege Tunaal: Olje, brød og vin (1972)
Karussell: De 5 store med sølvmikrofonen i hånden (1972)
Polydor: Vise og lyrikkfestivalen i Haugesund 1972 (1972)
Finn Kalvik: Finn (1972)
Aunt Mary: Rosalind/In the Hall of the Mountain King (1972)
Snu: Grov handel (1973)
Ole Paus: Blues for Pyttsan Jespersens pårørende (1973)
Aunt Mary: Janus (1973)
Ruphus: New Born Day (1973)
Anne May Skagmo: Mens tiden går (1973)
The Pussycats: Touch Wood (1973)
Aunt Mary: The Best of Aunt Mary (1974)
George Keller: Just Like Standin' Up (1974)
Ragnarock: Ragnarock '73 (1974)
Snu: Bill. mrk «Snu» (1974)
Saft: The Best of Saft (1974)
Ole Paus: Ekte Paus (1975)
Aunt Mary: The Best of Aunt Mary Volume 2 (1975)
Finn Kalvik: To tunger (1976)
Ruphus: Best of Ruphus (1977)
Finn Kalvik: Finn Kalviks beste (1978)
Ruphus: Rock On Brain (1980)
Finn Kalvik: Finns beste (1980)
Finn Kalvik: Nærbilde av Finn Kalvik (1980)
Snu: The Pest of «Snu» (1981)
Ole Paus: Seks sider av Ole Paus (1982)
Knutsen & Ludvigsen: Knutsen & Ludvigsen samleplate (1984)
Finn Kalvik: Fra A til nÅ – 40 beste (1993)
Ole Paus: Jeg kaller det vakker musikk: Hjemmevant utenfor – Ca. 40 Beste (1994)
Saft: 1971–1996 (1996)
Ruphus: Coloured Dreams & Hidden Schemes (1996)
Knutsen & Ludvigsen: Knutsen & Ludvigsens beste (1996)
Knutsen & Ludvigsen: Knutsen & Ludvigsens vær'ste (1997)
Finn Kalvik: 71 81 (2001)
Aunt Mary: The Things We Stood For (1970-1973) (2007)
Knutsen & Ludvigsen: Dum og deilig: Knutsen & Ludvigsens beste (2008)
Knutsen & Ludvigsen: Knutsen & Ludvigsen komplett (2010)
Ole Paus: 20 av de beste sangene (2013)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Stein Robert Ludvigsen Discogs
Regierungsbezirk Gießen

Regierungsbezirk Gießen er et av tre Regierungsbezirke i den tyske delstaten Hessen og ligger vestlig i midten av delstaten.
Forvaltningsområdet grenser mot nord og øst til Regierungsbezirk Kassel, i sør til Regierungsbezirk Darmstadt, i vest til Rheinland-Pfalz, og i nordvest til Nordrhein-Westfalen. Administrasjonsby er Gießen. 


== Inndeling ==
Regierungsbezirk Gießen omfatter fem landkreise:

Landkreis Limburg-Weilburg
Lahn-Dill-Kreis
Landkreis Marburg-Biedenkopf
Vogelsbergkreis
Landkreis Giesen


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Regierungsbezirk Gießen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Storhertugdømmet Oldenburg

Storhertugdømmet Oldenburg (tysk: Großherzogtum Oldenburg) (også kjent som Holstein-Oldenburg) var et storhertugdømme i Det tyske forbund, Det nordtyske forbund, og Det tyske keiserrike, som bestod av tre vidt separate territorier: Oldenburg, Eutin og Birkenfeld. Det var rangert som nummer ti blant de tyske stater, og hadde én stemme i Det tyske Bundesrat, og tre medlemmer i riksdagen.


== Historie ==
Hoveddelen av hertugdømmets innbyggere var saksere, men i nord og vest var det også flere etterkommere av de gamle frisere. Forskjellene mellom de to folk var hovedsakelig merkbar, men lavtysk var universelt pratet, bortsett fra i Saterland, hvor saterfrisisk fortsatt var utbredt. Befolkning var noe ujevnt fordelt – noen deler av myrlandskapet hadde over 300 mennesker per 2,5 km², mens det i geesten kunne synke til så få som 40. Omtrent 70% av innbyggerne var bosatt i rurale områder. Havnen Wilhelmshaven, ved kysten av Jadebusen, ble bygd av Kongeriket Preussen, på land avstått i Jadetraktaten.


=== Napoleonskrigene ===
Hertug Peter fikk oppgaven av å regjere under Napoleonskrigene, som stedfortreder for hans uføre fetter Peter Fredrik Vilhelm. I 1806 ble Hertugdømmet Oldenburg okkupert av franskmennene og nederlenderne, og hertugen og regenten ble tvunget til å kjempe, men i 1807 ble hertugdømmet gjenopprettet, og i 1808 ble det en del av Rhinforbundet. I 1810 derimot ble Oldenburg tvangsannektert av Napoleon, fordi hertugen hadde nektet å bytte det mot Erfurt. Dette fikk Peter til å bli en del av de allierte, og ved Wienerkongressen, grunnet suksessene til Alexander I av Russland, ble hans tjenester belønnet med territoriene Eutin og Birkenfeld, og gjorde han storhertug. I 1829 ble Peter etterfulgt av hans sønn, Augustus.


=== De europeiske revolusjoner ===
Oldenburg slapp ikke unna revolusjonene i 1848 som spredte seg over Europa, selv om ingen alvorlige forstyrrelser fant sted i storhertugdømmet. I 1849 gav Augustus en veldig liberal grunnlov til hans undersåtter. Hittil hadde hans land blitt styrt gjennom tanken om et opplyst enevelde, som ble styrket av fraværet av en privilegert adelsstand, den komparative selvstendighet til bondestanden, og viktigheten av byene; dermed var en viss grad friksjon uunngåelig. I 1852 ble noen modifikasjoner introdusert til grunnloven, men den forble en av de mest progressive i Det tyske forbund. Viktige endringer ble gjort i det administrative system i 1855, og igjen i 1868, og regjeringens forglemmelse av kirkeanliggende ble nedskrevet i loven i 1863. I 1863 virket Peter II, som hadde regjert siden hans far Augustus bortgang i 1853, tilbøyelig for å gjøre krav på det ubesatte Hertugdømmet Schleswig, og Hertugdømmet Holstein, men til slutt i 1867 gjorde han avkall på denne tanken til fordel for Kongeriket Preussen, og fikk noen mindre kompensasjoner. I 1866 hadde han stilt seg bak Preussen mot Det østerrikske keiserrike, og ble medlem av Det nordtyske forbund, og i 1871 ble storhertugdømmet en stat i Det tyske keiserrike.

		
		


== Kilder ==
Denne artikkelen inneholder materiale fra Encyclopædia Britannica Eleventh Edition, en publikasjon som nå er offentlig eiendom.
Mette Tronvoll

Mette Fiske Tronvoll (født 2. desember 1965 i Trondheim) er en norsk fotograf, bosatt i Oslo. Hun er utdannet ved Parsons School of Design 1992. Hun er i statsbudsjettet for 2016 utnevnt til statsstipendiat.Tronvoll er blant annet kjent for portrettene av dronning Sonja fra 2013, som i 2014 ble vist på Nasjonalmuseet. Tidligere prosjekter omfatter kvinneportretter fra Trondheim (1994), soldater i Rena leir (2006), portretter av inuiter og mongoler, Goto Fukue – en serie som viser kvinner som sanker tang på en japansk strand og bilder fra Svalbard.
Hun har hatt flere utstillinger på Trondheim kunstmuseum, stilt ut på blant annet Museet For Samtidskunst 2001, Kunsthalle zu Kiel 2001, Kunstnernes Hus 2004. 
Hun hadde en vandreutstilling ved Rogaland kunstmuseum, Bergen kunstmuseum og Oberösterreichische Landesmuseum 2009–11.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Middagsåsen sportssenter

Middagsåsen sportssenter er et alpinsenter i Våler i Østfold for alpinister og snøbrettkjørere. Senteret har tre åpne nedfarter: en barnebakke, en slakkere nedfart med slalåmporter og en brattere bakke med diverse hopp, rekkverk med mer. I tillegg fins det en enkel skogsløype vest for bakkene. Jordet nedenfor skisenteret er innimellom også kjørt opp som langrennsspor.
Sportssenteret tilbyr kurs og utleie av både alpinutstyr og snøbrettutstyr. Hovedhuset har enkel servering av mat og visning av vintersport.
Middagsåsen sportssenter AS ble opprettet i 2012 og eies og drives av Vansjø/Svinndal Idrettslag, som er en av klubbene som benytter seg av senteret.


== Referanser ==
Chrysidini

Chrysidini er en gruppe av broddveps i familien gullvepser i overfamilien Chrysidoidea. Det er 439 europeiske arter inkludert underarter.


== Utseende ==
Gullvepsene er små til middelsstore, metallfarvede insekter. Fargene er ofte blå, grønn eller rød. Mange arter har to farger, med markert skille, slik at brystet er blått, mens bakkroppen er rød. 
Hudskjelettet (kutikula) er hardt og består ofte av ganske grov punktur. Dette kan beskytte gullveps mot stikk fra andre veps. Mange arter kan rulle seg sammen takket være den fleksible leddstrukturen på bakkroppen. Vingene er vanligvis velutviklede med markert årenett, men noen arter er vingeløse. Hunnen har et langt teleskopisk eggleggingsrør. I motsetning til andre broddveps er dette ikke utviklet til en stikkebrodd.


== Levevis ==
Gullvepsene er parasitter og legger sine egg i bolene til andre vepser, vanligvis hos de solitære biene.  Larvene spiser vertens larver samt av larvens mat. Gullvepsene har tilpasset sin flygetid til vertsartene, og ulike arter kan sees fra tidlig i mai til begynnelsen av august.


== Systematisk inndeling ==

Denne oversikten har fokus på de europiske gullveps.

Ordenen vepser (vepser, humler, bier og maur) (Hymenoptera)
Underordenen stilkvepser (Apocrita)
delgruppe broddvepser (Aculeata)
Overfamilien Chrysidoidea
Familien gullvepser, Chrysididae
Underfamilien Chrysidinae
Stammen Chrysidini – 436 arter i Europa
Slekten Allochrysis Semenov
Slekten Argochrysis Kimsey
Slekten Brugmoia Radoszkowski, 1877
Slekten Caenochrysis Kimsey & Bohart, 1990
Slekten Ceratochrysis Cooper
Slekten Chrysidea Bischoff, 1913 - tre arter i Europa
Slekten Chrysis Linnaeus, 1761 - 327 arter i Europa
Slekten Chrysura Dahlbom, 1845 - 74 arter i Europa
Slekten Chrysurissa Bohart
Slekten Euchroeus Latreille, 1809 - tre arter i Europa
Slekten Exochrysis Bohart, 1966
Slekten Gaullea Buysson, 1910
Slekten Ipsiura Linsenmaier, 1959
Slekten Neochrysis Linsenmaier, 1959
Slekten Odontochrydium Brauns, 1928
Slekten Pentachrysis Lichtenstein, 1876 - to arter i Europa
Slekten Pleurochrysis Bohart, 1966
Slekten Praestochrysis Linsenmaier, 1959 - to arter i Europa
Slekten Primeuchroeus Linsenmaier, 1968
Slekten Pseudospinolia Linsemaier, 1951 - åtte arter i Europa
Slekten Spinolia Dahlbom, 1854 - sju arter i Europa
Slekten Spintharina Semenov, 1892 - fire arter i Europa
Slekten Spintharosoma Zimmerman, 1959
Slekten Stilbichrysis Bischoff, 1910
Slekten Stilbum Spinola, 1806 - tre arter i Europa
Slekten Trichrysis Lichtenstein, 1876 - tre arter i Europa


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Chrysidini hos Artsdatabanken 
(sv) Chrysidini hos Dyntaxa 
(en) Chrysidini hos Fauna Europaea 
(en) Chrysidini hos Fossilworks 
(en) Chrysidini hos NCBI 
(en) Kategori:Chrysidini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chrysidini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Chrysis.net – italiensk, engelskspråklig nettside om gullveps Arkivert 17. oktober 2015 hos Wayback Machine.
Chrysididae på Tree of life
Arter på nett - Gullvepser (Artsdatabanken)
bugguide.net - bildegalleri over nordamerikanske arter
van Noort, Simon (uten dato) WaspWeb - Chrysidine wasps of Africa and Madagascar. [1]
Elampini

Elampini er en gruppe av broddveps i familien gullvepser i overfamilien Chrysidoidea.


== Utseende ==
Gullvepsene er små til middelsstore, metallfarvede insekter. Fargene er ofte blå, grønn eller rød. Mange arter har to farger, med markert skille, slik at brystet er blått, mens bakkroppen er rød. 
Hudskjelettet (kutikula) er hardt og består ofte av ganske grov punktur. Dette kan beskytte gullveps mot stikk fra andre veps. Mange arter kan rulle seg sammen takket være den fleksible leddstrukturen på bakkroppen. Vingene er vanligvis velutviklede med markert årenett, men noen arter er vingeløse. Hunnen har et langt teleskopisk eggleggingsrør. I motsetning til andre broddveps er dette ikke utviklet til en stikkebrodd.


== Levevis ==
Gullvepsene er parasitter og legger sine egg i bolene til andre vepser, vanligvis hos de solitære biene.  Larvene spiser vertens larver samt av larvens mat. Gullvepsene har tilpasset sin flygetid til vertsartene, og ulike arter kan sees fra tidlig i mai til begynnelsen av august.


== Systematisk inndeling ==

Denne oversikten har fokus på de europiske gullveps.

Ordenen vepser (vepser, humler, bier og maur) (Hymenoptera)
Underordenen stilkvepser (Apocrita)
delgruppe broddvepser (Aculeata)
Overfamilien Chrysidoidea
Familien gullvepser, Chrysididae
Underfamilien Chrysidinae
Stammen Elampini - 236 arter i Europa
Slekten Adelopyga Kimsey
Slekten Elampus Spinola, 1806 - 12 arter i Europa
Slekten Exallopyga French, 1985
Slekten Haba Semenov
Slekten Hedychreides Bohart
Slekten Hedychridium Abeille de Perrin, 1878 - 119 arter i Europa
Slekten Hedychrum Latreille, 1802 - 33 arter i Europa
Slekten Holophris Mocsáry, 1890
Slekten Holopyga Dahlbom, 1845 - 33 arter i Europa
Slekten Microchridium Bohart
Slekten Minymischa Kimsey
Slekten Muesebeckidium Krombein, 1969
Slekten Omalus Panzer, 1801 - sju arter i Europa
Slekten Parachrum Kimsey, 1988
Slekten Philoctetes Abeille de Perrin, 1879 - 23 arter i Europa
Slekten Prochridium Linsenmaier
Slekten Pseudolopyga Krombein
Slekten Pseudomalus Ashmead, 1902 - ni arter i Europa
Slekten Xerochrum Bohart


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Elampini hos Artsdatabanken 
(sv) Elampini hos Dyntaxa 
(en) Elampini hos Fauna Europaea 
(en) Elampini hos NCBI 
Elampini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Chrysis.net – italiensk, engelskspråklig nettside om gullveps Arkivert 17. oktober 2015 hos Wayback Machine.
Chrysididae på Tree of life
Arter på nett - Gullvepser (Artsdatabanken)
van Noort, Simon (uten dato) WaspWeb - Elampine wasps of Africa and Madagascar. [1]