jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Michael O’Neill

Michael Andrew Martin O'Neill (født 5. juli 1969) er en nordirsk tidligere fotballspiller og fotballtrener.
Nyttårsaften 2016 ble han utnevnt til medlem av Order of the British Empire.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Michael O'Neill – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Michael O'Neill – UEFA 
(en) Michael O'Neill – Transfermarkt 
(en) Michael O'Neill – Transfermarkt (manager) 
(en) Michael O'Neill – national-football-teams.com 
(en) Michael O'Neill – WorldFootball.net 
(en) Michael O'Neill – Soccerway 
(en) Michael O'Neill – EU-Football.info 
(en) Michael O'Neill – EU-Football.info (manager) 
(en) Michael O'Neill – FBref
Kim Shijon

Kim Shijon (金時鐘, født 17. januar 1929, Wonsan, Korea) er en dikter, oversetter og koreansk litteraturspesialist som bor i Japan.


== Biografi ==
Han ble født i Wonsan, i det som i dag er Nord-Korea, og gikk på normalskolen i Gwangju. Ettersom han sympatiserte med venstresiden i politikken meldte han seg inn i Sør-Koreas arbeiderparti. I 1948 var han involvert i Jeju-opprøret, og fordi han fryktet å bli arrestert etter at opprøret ble slått ned, gikk han under jorden. Med foreldrenes hjelp klarte han i mai 1949 å reise som blindpassasjer på en båt til Japan, der han bosatte seg i Korea Town-området i Osaka. Han var en av planleggerne og deltakerne i den såkalte Suita-opptøyene i 1952, da demonstranter, med kommunistene i spissen, slåss mot politiet som motstand mot Koreakrigen. Han fikk etterhvert oppholdstillatelse på humanitært grunnlag, og begynte å implisere seg i politiske og kulturelle aktiviteter som angikk koreanerne i Japan. Han var en av vitnene i rettssaken mot Kwon Hyi-ro. Han var lærer på Minatogawa-gymnaset, som var den første offentlige skolen i Japan der koreansk ble et obligatorisk fag. Han ble også styreleder ved Osaka Bungaku Gakko, en litteraturskole. Han startet en underskriftskampanje til støtte for Ainu-befolkningens rettigheter. 


== Priser ==
1986, Mainichi-kulturprisen
1992, Ogawa Hideo-prisen
2011, Takami Jun-prisen
2015, Osaragi-Jirō-prisen


== Bibliografi ==
日本風土記 詩集 (Nihon fudoki shishu), 国文社 1957
新潟 長篇詩 (Niigata chohenshi), 構造社 1970
さらされるものとさらすもの (Sarasareru mono to sarasu mono) 明治図書出版(解放教育選書)　1975
猪飼野詩集 (Igaino shishu) 東京新聞出版局 1978 のち岩波現代文庫
クレメンタインの歌 (Kurementain no uta )文和書房 1980
光州詩片 (Koshu shihen) 福武書店 1983
「在日」のはざまで (Zainichi no haza made) 立風書房 1986 のち平凡社ライブラリー
原野の詩 1955～1988 集成詩集 (Harano no shi 1955–1988 shuseishishu) 立風書房 1991
草むらの時 小文集 (Kusamura no shi shobunshu) 海風社 1997 (陶院叢書)
化石の夏 詩集 (Kaseki no natsu shishu)海風社 1998 (陶院叢書)
わが生と詩 (Wagasho to shi) 岩波書店 2004
境界の詩 詩集選 (Kyokai no shi shishusen)藤原書店 2005
〈在日〉文学全集　金時鐘 (Zainichi bungaku zenshu) 勉誠出版 2006
失くした季節 四時詩集 (Nakushita kisetsu shiijishishu)藤原書店 2010
朝鮮と日本に生きる−−済州島から猪飼野へ (Chosen to nihon ni ikiru Jejuto kara Igaino e) 岩波新書 2015


=== Bøker i samarbeid ===
なぜ書きつづけてきたかなぜ沈黙してきたか 済州島四・三事件の記憶と文学 (Naze kakitsuzuketekitaka naze chinmoku shitekita ka Jejuto jiken yonsanjiken no kioku to bungaku) 金石範共著 文京洙編 平凡社 2001　のちライブラリー　
状況への言葉 フクシマ、沖縄、「在日」 (Jokyo e no kotoba Fukushima, Okinawa zainichi) 森住卓,長谷川健一,佐藤栄佐久,中嶌哲演,謝名元慶福,大城立裕,屋富祖建樹,金石範,金炳翼共著 新船海三郎聞き手 本の泉社 2012


=== Oversettelser i samarbeid ===
朝鮮詩集 (Chosenshishu) ny oversettelse 岩波書店 2007- Ny oversettelse av Kim Souns oversettelse
空と風と星と詩 尹東柱詩集 (Sora to kaze to hoshi to shi Yun Donju) redigering og oversttelse 岩波文庫 2012


== Oversettelser ==
空と風と星と詩 尹東柱　(Sora to kaze to hoshi to shi Ito Yun Donju) もず工房 juni 2004


== Referanser ==
Ante Čačić

Ante Čačić (født 29. september 1953) er en kroatisk fotballtrener som er hovedtrener for Dinamo Zagreb. 
Fra 2015 til 2017 var han landslagstrener for Kroatia. 7. oktober 2017 fikk han sparken som landslagstrener for Kroatia. Zlatko Dalić overtok da jobben som landslagstrener.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ante Čačić – Transfermarkt (manager) 
(en) Ante Čačić – WorldFootball.net 
(en) Ante Čačić – FootballDatabase.eu 
(en) Ante Čačić – Soccerway 
(en) Ante Čačić – EU-Football.info (manager)
Heimir Hallgrímsson

Heimir Hallgrímsson (født 10. juni 1967) er en islandsk fotballtrener og tidligere fotballspiller.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Heimir Hallgrímsson på Internet Movie Database 
(de) Heimir Hallgrímsson – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Heimir Hallgrímsson – Transfermarkt 
(en) Heimir Hallgrímsson – Transfermarkt (manager) 
(en) Heimir Hallgrímsson – WorldFootball.net 
(en) Heimir Hallgrímsson – FootballDatabase.eu 
(en) Heimir Hallgrímsson – Soccerway
Marcel Koller

Marcel Koller (født 11. november 1960) er en sveitsisk fotballtrener og tidligere fotballspiller.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Marcel Koller – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Marcel Koller – FIFA 
(en) Marcel Koller – UEFA 
(en) Marcel Koller – Transfermarkt 
(en) Marcel Koller – Transfermarkt (manager) 
(en) Marcel Koller – national-football-teams.com 
(en) Marcel Koller – FootballDatabase.eu 
(en) Marcel Koller – EU-Football.info 
(en) Marcel Koller – FBref
Bernd Storck

Bernd Storck (født 25. januar 1963) er en tysk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for den belgiske klubben Kortrijk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bernd Storck på Internet Movie Database 
(de) Bernd Storck – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Bernd Storck – Transfermarkt 
(en) Bernd Storck – Transfermarkt (manager) 
(en) Bernd Storck – WorldFootball.net 
(en) Bernd Storck – Soccerbase.com (manager) 
(en) Bernd Storck – FootballDatabase.eu 
(de) Bernd Storck – fussballdaten.de 
(en) Bernd Storck – Soccerway 
(en) Bernd Storck – EU-Football.info (manager) 
(en) Bernd Storck – PlaymakerStats.com
Langsteinelva kraftverk

Langsteinelva kraftverk er et vannkraftverk i Stjørdal kommune i Trøndelag.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 26 meter i Langsteinelva. Vannet brukes i et settefiskanlegg.
Installert effekt er 90 kW. Årsproduksjon er 0,3 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Walgreens Boots Alliance

Walgreens Boots Alliance er et amerikansk holdingselskap som eier apotekkjedene Walgreens, Boots UK og Alliance Healthcare, samt de helserelaterte virksomhetene Boots Opticians, Duane Reade, drugstore.com, Farmacias Benavides og Farmacias Ahumada.Selskapet ble stiftet i 2014 da Wallgreens kjøpte opp Alliance Boots, som det allerede eide 45 prosent av aksjene i. Det nye holdingselskapet ble organisert i tre divisjoner: Retail Pharmacy USA (Walgreens), Retail Pharmacy International (Boots) og Pharmaceutical Wholesale, som inkluderer Alliance Healthcare. Walgreens Boots Alliance ble notert på Nasdaq fra 31. desember 2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettsted
Naar kjærlighed dør

Naar kjærlighed dør (svensk: När kärleken dödar) er et svensk stumfilmdrama fra 1913 i regi av Mauritz Stiller. Manuset ble skrevet av Stiller og Sigrid Calamnius, etter en idé av førstnevnte. Bergliot Husberg spiller den kvinnelige hovedrollen som modellen Irma.


== Handling ==
Forvalteren hos grev Bjelke har en ung, vakker og kunstbegavet datter med navn Irma. Hun får i oppdrag av greven til å male hans portrett. En dag frir han til Irma, men hun avviser ham. Det forårsaker en heftig scene mellom henne og faren, hvoretter hun forlater sitt hjem og drar sin vei. Ett år senere står Irma modell for den unge og lovende maleren, Oscar Falck, som hun elsker og bor sammen med. Falck er fattig og lykkes ikke i å selge noen skisser. Han legger merke til hvordan en fremmede og velkledd herre mister sin pengepung uten å merke det. Fristelsen blir for stor for Falck. Han tar den og skynder seg derifra. Mannen oppdager at han har mistet pengepungen og ser hvem tyven er. Når Falck kommer hjemme viser han Irma den. Hun kjenner pengepungen igjen på initialene. Den tilhører grev Bjelke. 
Falck har malt et portrett av Irma, som blir stilt ut i den store kunstsalongen. Greven får se det der og ber om kunstnerens navn og adresse for å kjøpe det. Greven gjenkjenner umiddelbart Falck som tyven. Irma ber ham inntrengende om ikke å gå til politiet med saken. Greven går med på dette under det vilkår at hun forlater Falck og gifter seg med ham. Irma skriver et avskjedsbrev, følger greven og blir hans ektefelle. Det blir intet lykkelig ekteskap. 
Noen år senere har Falck blitt en berømt maler og blir presentert for greven på en klubb. Oscar rekker tvilende fram hånden, men greven snur ham bare ryggen med forakt. Følgen blir med nødvendighet en duell. Irma gjør det hun kan for å forhindre duellen, men lykkes verken med å få ektemannen eller Oscar til å avstå. I duellen blir greven livsfarlig såret. Irma og Falck flykter for å unngå følgene. På toget ser hun greven foran seg, mørk og truende, i et syn. Irma går av toget. Hun står og ser på det der det forsvinner bort med den eneste mannen som hun virkelig har elsket.


== Rolleliste ==
Victor Sjöström -	Oscar Falck, maler
Bergliot Husberg - Irma, modell
Georg af Klercker - Bjelke, greve
Emil Ljungqvist - Berg, Irmas far, forvalter hos greven
William Larsson - Kunstsamler


== Filmen i dag ==
Av filmen er et kortere avsnitt gjenfunnet, etter at man lenge anså filmen i sin helhet for å være tapt. Dette avsnittet, ervervet av Svenska Filminstitutet våren 1981, er 37 meter langt, noe som tilsvarer en datidig visningstid på om lag 2  minutter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Naar kjærlighed dør på Internet Movie Database 
(no) Naar kjærlighed dør hos Filmfront 
(sv) Naar kjærlighed dør i Svensk Filmdatabas
Synnøve Gleditsch

Synnøve Gleditsch (født Synnøve Tanvik 16. juni 1908 i Agdenes, død 7. desember 1980) var en norsk skuespillerinne. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Synnøve Gleditsch var datter av arsenalforvalter Nils Tanvik (1872–1969) og Kristine Eian (1875–1925). 


=== Karriere ===
Hun debuterte ved Den Nationale Scene i 1928, hvor hun var ansatt til 1932. Gleditsch var deretter engasjert ved Søilen Teater 1934–1935, Trøndelag Teater 1937–1942, Edderkoppen Teater 1949–1953 samt i gjestespill ved flere teatre. Hun virket også som kabaret- og revyartist, blant annet ved Chat Noir.
Annen verdenskrigSynnøve Gleditsch skulle framføre visa «Det skal lyse igjen over byen» som avslutningsnummer i Chat Noir-revyen Fra tid til annen i 1941. Det statlige sensurorganet Teaterdirektoratet, opprettet av okkupasjonsmakten, grep inn etter generalprøven og stoppet videre fremføring av nummeret. Visa ble senere kjent under den nye tittelen «Norge i rødt, hvitt og blått».Hun var gift med Henry Gleditsch 1932-1942, da han ble henrettet av tyskerne.


=== Etterkrigstiden ===
I 1960-årene virket hun ved Fjernsynsteatret. Hun gjorde seg bemerket i roller som Lady Teazle i Baktalelsens skole, Svanhild i Kjærlighetens komedie, Liza i Pygmalion, Lavinia i Det lykkelige valg og Adele i Flaggermusen.Ved siden av teater medvirket hun i 13 film- og TV-produksjoner 1949–1970. Hun filmdebuterte i den norske versjonen av Vi flyr på Rio.


== Filmografi ==

1949 – Vi flyr på Rio

1954 – Aldri annet enn bråk

1954 – I moralens navn

1956 – Ektemann alene

1960 – Venner

1960 – Veien tilbake

1962 – Tonny

1965 – Skjær i sjøen


== Fjernsynsteatret ==
1961 - Den store barnedåpen
1961 - Mester Pierre Pathelin
1963 - Kranes konditori
1969 - Huset  på grensen
1970 - Selma Brøter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Synnøve Gleditsch – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Synnøve Gleditsch på Internet Movie Database 
(no) Synnøve Gleditsch hos Sceneweb 
(en) Synnøve Gleditsch hos The Movie Database 
(en) Synnøve Gleditsch på Discogs
Andreas Tonning

Andreas Ansgar Tonning (født 23. juli 1922 i Stryn, død 9. mars 2002 i Trondheim) var en norsk professor i teoretisk elektroteknikk som gjennom sin forskning bidro til trådløse bomstasjoner og Køfri. Etter utdannelse som sivilingeniør i svakstrøm fra NTH i Trondheim i 1948 var han forsker ved Forsvarets Forskningsinstitutts (FFI) avdeling for radar i Bergen fram til 1963. Der bidro han til ny teknologi som ble brukt i NERA sine radiolinjer. Han hadde også et opphold ved Massachusetts Institute of Technology i Boston, USA, i 1949 og 1951. Han ble dr.techn. i 1959. Etter nok et USA-opphold 1962–63 ved Stanford University, ble han i 1963 professor i teoretisk elektroteknikk ved NTH.
Tonning ble i 1955 innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi der han var president fra 1979 til 1984. Videre ble han i 1973 innvalgt i Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i Trondheim i 1973 Han var prorektor ved NTH i to perioder, 1967–68 og 1972–73. Han gikk av med pensjon som professor emeritus i 1992.
I 1986 startet han forskningsselskapet Triad sammen med 2 tidligere kolleger, Dag T. Gjessing og Jens F. Hjelmstad. Selskapet utviklet avansert radarteknologi som tidlig vakte stor interesse i militær flyindustri.Han var sønn av småbruker Rasmus A. Tonning (1882–1958) og Thora Kristiansdatter Tonning (1888–1976). Han giftet seg i 1965 med Signe Overwien (1932–).


== Utgivelser ==
A contribution to the general theory of linear networks, dr.techn.-avhandling.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Andreas Tonnings privatarkiv finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket
Snekkerplassen (andre betydninger)

Snekkerplassen kan blant annet vise til:

Snekkerplassen, en gateadresse i Bergen.
Snekkerplassen (Kongsberg), et bruk i Kongsberg.
Snekkerplassen (Øvre Eiker), et bruk i Øvre Eiker.
Snekkerplassen (Sør-Fron), et bruk i Sør-Fron.
Snekkerplassen (Flesberg), en kulturdetalj i Flesberg.
Snekkerplassen (Krødsherad), en kulturdetalj i Krødsherad.
2.4mR

2.4mR er en en-manns kjølbåt. Den ble designet av Peter Norlin, og med sitt utspring i Stockholm på 1980-tallet ble 2.4mR fort en av Skandinavias mest utbredte seilsport-klasser. Båttypen er inspirert av designet 12mR.
2.4 mR er ideell for handikapidrett fordi seileren ikke trenger å bevege seg i båten; alt kan nås fra én sitteplass. Både hånd-styring og styring med føttene er mulig. Det konkurreres nå i klasse 2.4mR i De paralympiske sommerleker.
Norges fremste 2.4mR-seiler per 2016 er Bjørnar Erikstad. Han har deltatt i tre paralympiske leker og har flere medaljer fra VM. Under Idrettsgallaen 2015 vant han prisen Årets mannlige funksjonshemmede utøver.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
(en) 2.4 Metre (keelboat) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Internasjonal Klasse Association
2.4 Meter på International Sailing Federation (ISAF)
ISAF Hjemmeside
Allianz Riviera

Allianz Riviera er et stadion som ligger i byen Nice i Frankrike.  Det er hjemmebanen til fotballaget OGC Nice, men rugby union-laget Toulon spiller også enkelte større kamper her.  Stadionet erstatter den tidligere hjemmebanen Stade du Ray.


== Historikk ==
Nice hadde prøvd siden tidlig på 2000-tallet å få bygget et nytt stadion for å erstatte det nedslitte Stade du Ray, men det var først da Frankrike fikk tildelt EM i fotball at det ble fortgang i planene.  Sommeren 2011 startet byggingen og det stod ferdig september 2013.  Det ble offisielt åpnet 22. september da OGC Nice spilte mot Valenciennes FC og vant 4-0.Stadionet er delvis offentlig og delvis privat finansiert.  Navnrettighetene til stadion ble solgt til forsikringsselskapet Allianz og det ble hetende Allianz Riviera.  Under EM i fotball, vil stadionet ble kalt Stade de Nice.Stadionet er bygget for å være miljøvennlig og det er over 4000 solcellepaneler installert, oppvarmingen er fra vannbåren varme og regn som renner av taket blir samlet opp og brukt til vanning av banen.Det nasjonale sportmuseet holder til på stadionet etter det ble flyttet fra Paris. 


== Større idrettsarrangementer ==


=== VM i fotball ===
Under VM i fotball for kvinner 2019 ble det spilt fire gruppespillkamper, én åttendedelsfinale (Norge mot Australia) og bronsefinalen på stadionet.


=== EM i fotball ===
Stadionet ble brukt i EM i fotball 2016.  Tre kamper i gruppespillet og én åttendedelsfinale ble spilt her.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Allianz Riviera – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Stadionets offisielle hjemmeside (engelsk)
Stadionet på UEFA sin hjemmeside (engelsk)
Stade Bollaert-Delelis

Stade Bollaert-Delelis er et stadion i byen Lens i Frankrike.  Fotballklubben RC Lens spiller sine hjemmekamper her. Stadionet ble bygget i 1933 og har gjennomgått flere oppgraderinger; den seneste til EM i fotball i 2016.


== Historikk ==
Stadionet stod ferdig i 1933 og ble kalt opp etter den tidligere direktøren for Lens gruveselskap, Félix Bollaert.  Tillegget Delelis ble offisielt lagt til navnet på stadionet i september 2012, få dager etter tidligere ordfører i byen Lens, André Delelis døde.  Han var ordfører fra 1966 til 1998 og en stor supporter av fotballklubben.  
Stadionet var opprinnelig ovalt, men ble bygget om i 1976 og fikk fire hovedtribuner uten seksjoner i svingene. Stadionet ble oppgradert og bygget ut i forbindelse med EM i fotball i 1984 og VM i fotball i 1998.


== Tribuneseksjoner ==
Stade Félix Bollaert er bygget i tradisjonell engelsk stil, med fire separate tribuneseksjoner. Disse er oppkalt etter markante personer i tilknytning til klubben.

Henri Trannin (12 183 plasser) – Tidligere målvakt og senere klubbpresident.
Tony Marek (8 454 plasser) – Tidligere spiller og trener samt landslagsspiller.
Élie Delacourt (12 578 plasser) – Tidligere president av RC Lens' fanklubb.
Max Lepagnot (8 018 plasser) – Tidligere president av provinsen Artois.


== Større idrettsarrangementer ==


=== VM i fotball ===
Stadionet ble brukt ved VM i fotball 1998 og det ble det spilt fem kamper i gruppespillet og én åttendedelsfinale her.


=== EM i fotball ===
Under EM i fotball i 1984 ble stadionet brukt til to kamper i gruppespillet.
Stadionet ble brukt til tre gruppekamper samt én åttendedelsfinale under EM i fotball 2016.


=== VM i rugby union ===
I 1999 ble VM i rugby union spilt i fem land og én an play-off kampene etter gruppespillet ble spilt her.
I 2007 arrangerte Frankrike VM i rugby union.  Tre gruppespillkamper ble spilt på Stade Bollaert-Delelis.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Stade Bollaert-Delelis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Stadionet på hjemmesiden til RC Lens (fransk)
Stadionet på UEFA sin hjemmeside (engelsk)
Inger Worren

Inger Worren (født 25. desember 1908 i Ålesund, død 20. september 1997 i Trondheim) var en norsk skuespiller.Hun virket på Trøndelag Teater 1937-1981. Worren medvirket også i filmen Toya (1956) og i TV-serien Den som henger i en tråd (1980).Hun var moren til skuespilleren Erik Hivju og farmoren til skuespilleren Kristofer Hivju.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Inger Worren på Internet Movie Database 
(no) Inger Worren hos Sceneweb
Operasjon Triton

Operasjon Triton var en aksjon for å sikre EUs grenser, utført av Frontex. Den italiensk-ledede operasjonen begynte 1. november 2014 og ble avsluttet 1. februar 2018. Det inkluderte frivillige bidrag fra 15 andre nasjoner, både medlemmer av EU og andre land.I april 2015 deltok følgende land i operasjon Triton: Kroatia, Island, Finland, Norge, Sverige, Tyskland, Nederland, Frankrike, Spania, Irland, Portugal, Østerrike, Sveits, Romania, Polen, Litauen og Malta. Operasjon Triton ble iverksatt etter at Italia innstilte operasjon Mare Nostrum.Operasjon Triton ble etterfulgt av Operasjon Themis.


== Referanser ==


== Litteratur ==
«Operasjon Triton: Det norske skipet på plass på Sicilia», fra nettstedet politi.no


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted (engelsk)
Bjoråi kraftverk

Bjoråi kraftverk er et vannkraftverk på fjellgården Skålid ved Sundsvatn i Fyresdal kommune i Vestfold og Telemark.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 60 meter i Bjoråi.
Installert effekt er 30 kW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 0,17 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Stadium Municipal

Stadium Municipal (også kalt Stadium de Toulouse) er et stadion i byen Toulouse i Frankrike.  Fotballaget Toulouse FC spiller sine hjemmekamper her, men rugby union-laget RC Toulonnais spiller også enkelte større kamper på denne stadion.  Rugby union er svært populært i dette området i Frankrike og RC Toulonnais bruker stadion ved kamper i European Rugby Champions Cup eller større kamper i serien Top 14.


== Historikk ==
Stadionet ble bygget i 1937 for VM i fotball som skulle arrangeres i Frankrike i 1938.  Det har blitt utført to større oppgraderinger av stadionet i 1949 og i 1997 i forkant av VM i fotball i 1998.I 2001 måtte det repareres for store skader etter en kjemisk fabrikk i nærheten eksploderte.Før EM i fotball i 2016 ble kapasiteten redusert med 2000 for å tilfredsstille UEFA sine krav om bredde på setene.


== Større idrettsarrangementer ==


=== VM i fotball ===
Stadionet har blitt brukt under begge verdensmesterskap i fotball som har blitt arrangert i Frankrike.  Under VM i fotball 1938 ble det spilt to kamper her; én kamp i første runde mellom Cuba og Romania som endte uavgjort og omkampen for denne.  Under VM i fotball 1998 ble det spilt fem kamper i gruppespillet og én åttendedelsfinale her.


=== EM i fotball ===
Stadionet ble ikke benyttet ved EM i 1960 eller 1984, men under EM i fotball 2016 ble det spilt fire gruppekamper samt én åttendedelsfinale i Toulouse.


=== VM i rugby union ===
I 2007 arrangerte Frankrike VM i rugby union.  Fire gruppespillkamper ble spilt på Stadium Municipal.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Stadium (Toulouse) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Om stadionet på Toulouse FC sine hjemmesider (fransk)
Stadionet på UEFA sin hjemmeside (engelsk)
Tyska brunnsplan

Tyska brunnsplan er en åpen plass i hjertet av Gamla stan i Stockholm. Tyska brunnsplan ligger i skjæringspunktet mellom Svartmangatan 18, og Själagårdsgatan 19. På plassen ligger Tyska brunnen, som er en av de få gjenværende historiske brønner i Stockholm.


== Historie ==

Navnet «Tyske Brunn» er dokumentert allerede i 1649 og 1728. I 1783 ble det bygget en snuplass for brannvesenets hest og vogn, noe som krevde at spissen på Cygnus-kvartalet måtte kuttes. To år senere ble nåværende «Tyska brunnen» bygd etter tegninger av vicestadsarkitekt Erik Palmstedt. Her kunne allmennheten hente drikkevann, og brannvesenet vann til slukking.
Tegningen, som bærer tittelen «Project till Tyska Brunnens förnyande» ble tegnet av Palmstedt i 1785. Han utformet brønnen som et lite tempel med fire kolonner i dorisk stil. Palmstedt bygde flere store brønner og pumper i byen, blant dem den staselige Stortorgsbrunnen. Han ga også plassen den utforming som den fremdeles har.
Utformingen av huset med adressen Tyska brunnsplan 1-3 kom som en følge av at Cygnus-kvartalet ble endret i forbindelse med anlegging av snuplassen. Dette var også Palmstedt arkitekt for. Han bandt sammen to smale gavelspisser til en konkav nyantikk fasade. En annen tegning viser at det opprinnelig var to forskjellige hus.Tyska brunnsplan ble renovert i 2002 av Stockholms vannverk. Den lille vannstrålen som om sommeren renner ut av brønnen skal gi inntrykk av at den fortsatt fungerer, men vannet kommer fra Stockholms offentlige vannverk.


== Se også ==
Gater og torg i Gamla stan
Cupido-kvartalet på plassens østside
Cygnus-kvartalet på plassens nordside
Juno-kvartalet på plassens vestside


== Referanser ==


== Kilder ==
Glase, Béatrice; Glase, Gösta (1993). Gamla stan med slottet och Riddarholmen (4 utg.). Stockholm: Trevi. ISBN 91-7161-082-0. Libris: 7613015. 
Stahre, Nils-Gustaf; Fogelström, Per Anders (1986): Stockholms gatunamn: innerstaden. Monografier utgitt av Stockholms stad (opptrykk av del av første opplag). Stockholm: Liber/Allmänna förlaget ISBN 91-38-90777-1


== Eksterne lenker ==
(en) Tyska Brunnsplan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
(sv) Stockholmskällan har multimedia som gjelder Tyska brunnsplan