jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Thomas Hestvold

Thomas Hestvold (født 15. juli 1957 i Oslo) er en norsk billedkunstner, bosatt på Vestre Sandøy i Tvedestrand kommune. Han arbeider i hovedsak med maleri, glassmaleri og grafikk.
Hestvold har utdannelse fra Kunstskolen i Rogaland (1983-84), Kunstakademiet i Trondheim (1984-86), Vestlandets kunstakademi (1986-87) og School of Visual Arts, New York (1989-90). Han tilbrakte store deler av barndom og ungdom i Rogaland. Thomas Hestvold var elev ved Stavanger katedralskole. Hestvolds kunst er abstrakt, ofte preget av enkle uttrykk, klare linjer og med assosiasjoner til begrepet Color-field painting.

Thomas Hestvold (1957-) har lenge vært opptatt av de formale problemstillingene i maleriet, og utforsket kontrasten mellom rom og flate. Han er inspirert av senmodernismen, men har ikke de samme ambisjonene om å finne frem til ”evige lover” for kunsten.

Han er opptatt av maleriets dilemma; hvordan skape tredimensjonale rom på et flatt lerret. Hestvolds arbeider er innkjøpt av Museet for samtidskunst tre ganger (1989, 1990 og 1993), og to ganger av Norsk kulturråd (1991 og 1992). I tillegg er arbeider blant annet innkjøpt av Kristiansand kommune (1994), Aust-Agder fylke (1994), Olympiasamlingen (1994) og Sørlandets kunstmuseum (1996). Thomas Hestvold har hatt en rekke separatutstillinger, blant annet Unge Kunstneres Samfund i Oslo (1988), Galleri Sølvberget (1990, 1995 og 1999) og Galleri Wang, Oslo (1999). I 1988, 1989 og 1992 deltok Hestvold på Høstutstillingen og han deltok på Kunstnernes Hus i Oslo (1988), Museet for samtidskunst (1990) og Stenersenmuseet i Oslo (1999).
Sammen med kunstkolleger Arve Rønning og Grete Swahn fikk han et større utsmykningsoppdrag av Tvedestrand kommune i forbindelse med et nytt utbyggingsprosjekt høsten 2014.
Hestvold har medlemskap i Norske billedkunstnere Agder (NBK-Agder) og Landsforeningen Norske Malere (LNM).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Minge, Hans-Otto (1999): Norske billedkunstnere Agder, s. 78 og 79


== Eksterne lenker ==
Omtale på Galleri Grands nettsider
Desemberavtalen

Desemberavtalen (svensk: decemberöverenskommelsen) er en rikspolitisk avtale i Sverige mellom Sveriges socialdemokratiska arbetareparti, Miljöpartiet de gröna, Moderata samlingspartiet, Centerpartiet, Folkpartiet liberalerna og Kristdemokraterna.Avtalen ble offentliggjort 27. desember 2014. Opprinnelig var det forventet at det skulle holdes riksdagsvalg 22. mars 2015. Valget skulle avholdes bare sju måneder etter riksdagsvalget 2014, hvor ingen blokker fikk flertall. Etter at regjeringen Löfvens budsjett ikke fikk flertall i Riksdagen erklærte statsminister Stefan Löfven at han den 29. desember 2014 ville lyse ut nyvalg. Det ville blitt det første nyvalget i Sverige siden riksdagsvalget 1958.
Det ble imidlertid ikke noe av valget, etter at seks riksdagspartier ble enige ved desemberavtalen om hvorledes Sverige kan regjeres med en minoritetsregjering frem til valget i 2022.Overenskomsten innebærer følgende:

Den statsministerkandidat som samler støtte fra den partikonstellasjon som er større enn alle andre tenkbare regjeringskonstellasjoner, skal lede regjeringen.
En minoritetsregjering skal kunne få igjennom sitt budsjett.
Utbrytninger fra budsjettet skal ikke være mulige.
Overenskomsten peker ut tre politiske områder (forsvar og sikkerhet, pensjoner, energi) for samarbeid og samtale.Vänsterpartiet og Sverigedemokraterna er de eneste riksdagspartiene som ikke er med i avtalen.
Desemberavtalen ble nedstemt på Kristdemokraternas (KD) årsmøte den 9. oktober 2015, etter KD hadde sagt opp avtalen ble den i løpet av kvelden også sagt opp av de andre borgerlige partiene.


== Mandatfordeling etter valget 2014 ==
Mandatfordeling etter valget 2014 var som følger:

Sveriges socialdemokratiska arbetareparti (S): 113
Moderata samlingspartiet (M): 84
Sverigedemokraterna (SD): 49
Miljöpartiet de gröna (MP): 25
Centerpartiet (C): 22
Vänsterpartiet (V): 21
Folkpartiet liberalerna (FP): 19
Kristdemokraterna (KD): 16Etter valget i 2014 har partiene vært delt inn i tre blokker, hvor ingen har hatt majoritet.

De rødgrønne partiene: 159
Alliansen: 141
Sverigedemokraterna: 49


== Referanser ==
Treet (Bergen)

Treet er et bygg i Bergen, plassert i umiddelbar nærhet av Puddefjordsbroen. Bygget er konstruert som trebygg med limtrebjelker som ytre og indre skjelett, og har 14 etasjer over sokkelen i betong som blant annet inneholder parkering og tekniske hovedinstallasjoner. Bergen og Omegn Boligbyggelag var byggherre, mens arkitektfirmaet Artec Prosjekt Team AS tegnet bygget.Konstruksjonen med limtreskjelett er forsterket med at 5. og tiende etasje er sterkere knyttet til skjelettet enn de øvrige for å unngå svai når det blåser. Øvrige etasjer består av prefabrikerte moduler, hvor første forsendelse (4 etasjer) ankom som skipslast 10. september og ble plassert i løpet av de følgende arbeidsukene.
Byggearbeidene startet på senvåren 2014. Det ble ferdigstilt høsten 2015 og er 51 meter høyt og inneholder 64 leiligheter.
Treet er blitt regnet som verdens høyeste trehus. I april 2017 begynte arbeidene på byggeprosjektet Mjøstårnet i Brumunddal, et trehus som blir 30 meter høyere. Mjøstårnet får 18 etasjer og blir 81 meter høyt. Byggherre er Arthur Buchardt, ifølge Aftenposten 6.4.2017.

		
		
		


== Referanser ==
Julekalenderen (sang)

«Julekalenderen» er en norsk sang i bluegrass stil som ble skrevet av Øystein Sunde og utgitt av Sunde på digitale medier 26. november 2014. Den ble også inkludert på Sanger som ikke rakk toget (bonusalbum i samleboksen Øystein Sundes samlede riller) som ble utgitt november 2018.Sunde hadde hatt ideen til «Julekalenderen» i nesten tjue år, men visste foreløpig ikke helt hvordan han skulle få gjort den ferdig. Høsten 2014 var han på turne sammen med Ingrid Bjørnov hvor de hadde en avdeling i showet med uferdige sanger, og Sunde bidro blant annet med «Julekalenderen».Teksten er et humoristisk spark til julestria som oppstår hver desember. I løpet av teksten blir desember datoene fram t.o.m. julaften raskt telt ned, med diverse gjøremål som bestefar, mor, far, katten og ungene foretar seg i løpet av disse dagene.
Videre i teksten, sørger også Sunde for at ordet slag får dobbel betydning. Først refererer han til de syv slag julebakst, mens i neste vending er det sykdommen slag han sikter til.
Helt til slutt i sangen sier Sunde «fillenisse». På hans første singel Jaktprat sier han «fillebikkje» i første vers.
I introen hører man et lite utdrag av Så går vi rundt om en enebærbusk, mens på slutten synger koret en strofe fra «Deilig er jorden».


== Musikere og instrumenter ==
Øystein Sunde: vokal, akustisk gitar
Olaf Kamfjord: kontrabass
Terje Kinn: banjo
Øystein Fosshagen: fele, mandolin
Knut Hem: dobro
Kari Iveland: kor
Marian Lisland: kor


== Referanser ==
Lavangsminne

Lavangsminne er ei lokalhistorisk årbok for Lavangen kommune i Troms. Første utgave kom i 1976, og det har vært årlige utgivelser etterpå. Det er en ny utgivelse for året, men i årene 1985, 1986, 1987, 1988 og 1989 kom det ut to nummer pr år. I 2001 fikk årboka nytt format og fullfargetrykk. Utgaven i 2012 var et temanummer, ei bok av Jentoft Teigland om emigranter fra Lavangen til USA og Canada i perioden 1855 – 1930.
Fra starten i 1976 og til og med 1988 ble Lavangsminne gitt ut av enkeltpersoner med Elling Ellingsen som redaktør. Fra og med 1989 overtok Krambuvika bygdemuseum ansvaret for utgivelsen, og redaksjonskomite velges hvert år på årsmøtet. Ellingsen var redaktør de 25 første årene. Etter den tid har redaktøransvaret vekslet mellom medlemmene av den valgte redaksjonskomiteen. 
Lavangsminne har helt fra starten hatt økonomisk støtte fra kommunen. Opplaget er ganske beskjedent, for Lavangen er en liten kommune med få innbyggere, så uten offentlig støtte ville det ikke ha vært mulig å holde årboka i gang. Det har heller ikke vært satset på reklameinntekter (med unntak av årgang 1991). Det er få bedrifter i kommunen, og det krever mye arbeid å få tak i annonsene. Dugnadsinnsatsen har vært konsentrert om det redaksjonelle.
Nicolai Helland

Nicolai Helland (født 30. september 1861 i Ringsaker, død 30. januar 1938) var en norsk lokalpolitiker og kobberslager som representerte Arbeiderpartiet. Han ble valgt til Hamar Arbeiderpartis første leder da det ble stiftet 27. januar 1907. Han ble ordfører i 1927 etter at Venstres representanter stemte på han istedenfor Høyres kandidat. I 1930 ble han eksludert fra Arbeiderpartiet etter å ha deltatt på et arrangement på Slottet. Helland ble likevel gjenvalgt som ordfører med alle Aps stemmer noen måneder senere.I 1885 bosatte han seg i Milwaukee i USA hvor han stiftet familie og fikk fem barn. Etter ni år flyttet han tilbake til Norge.Nic. Helland jobbet ved jernbaneverkstedet i Hamar fra 1894 til 1926. Helland var bestefar til Thor Howard Helland.
Nic. Hellands gate i Hamar er oppkalt etter han.


== Referanser ==
Al-Busayrah

Al-Busayrah (arabisk: البصيرة), tidligere Circesium, er en by øst i Syria i guvernementet Deir ez-Zor. Byen ligger ved samløpet mellom Eufrat og Khabur, sørøst for Deir ez-Zor. Av steder i nærheten finner man Muhassan i nordvest og al-Asharah, Mayadin og Hajin i sørøst. Ifølge Syrias statistisk sentralbyrå (CBS) hadde al-Busayrah et folketall på 6 199 i 2004.


== Historie ==
Byen var kjent med det latinske navnet Circesium under romerene.
Circesium ble grunnlagt under den romerske keiseren Diokletian. Circesium erstattet en enda eldre by, kalt Sirhi i assyriske tekster.Circesium falt midlertidig på persiske hender ved en traktat inngått av keiser Jovian i 363.Ifølge Notitia Dignitatum var byen på begynnelsen av 400-tallet sete for prefekten av Legio IIII Parthica.
Byen ble restaurert av Justinian I.Benjamin av Tudela og mange etter ham identifiserte byen feilaktig med Kharkamis (Carchamish) (kjent av grekerne som Europos ellerr Oropos), en av  hittitenes hovedsteder, ved Jirbas eller Jerablus.


== Referanser ==
Chris Shaw

Christopher Ariel Shaw er en canadisk professor i nevrovitenskap ved universitetet i Britisk Columbia.
Shaw har utført studier som blant annet fokuserer på årsakene til utvikling av sykdommer som Alzheimers, ALS og Parkinsons. Han har også gjort undersøkelser på hvordan aluminium påvirker nervesystemet.
Mest kjent er Shaw for sin motstand mot vaksiner. Hans hypotese er at autisme forårsakes av aluminium som benyttes som adjuvans i vaksiner, og han har sammen med sin kollega Lucija Tomljenovic forfattet en rapport hvor det pekes på en sammenheng mellom aluminium i vaksiner og autisme. Disse to har også hevdet at vaksinen mot HPV ikke gir noen beskyttelse mot kreft, og at bivirkningene fra vaksinen i seg selv tar flere liv årlig enn krefttypene den er ment å beskytte mot. Shaws syn på vaksiner er motstridende vitenskapelig konsensus, og hans konklusjoner har blitt utsatt for sterk kritikk. Verdens helseorganisasjon har stemplet rapportene til Shaw og Tomljenovic som villedende. Det er også stilt spørsmål ved hans vitenskapelige integritet ved at rapportene om vaksinefare var finansiert av aktivistgrupper mot vaksiner.Shaw har også vært engasjert i opprørsbevegelsen Occupy Vancouver. Han var også en aktiv motstander av de olympiske vinterleker i Vancouver 2010, og i 2013 ble det kjent at han ble overvåket av politiet i månedene før olympiaden.


== Bibliografi ==
Five Ring Circus: Myths and Realities of the Olympic Games, New Society Publishers 2008, ISBN 978-0865715929


== Referanser ==
Kortbane-VM i svømming 2014

Kortbane-VM i svømming 2014 ble arrangert av FINA for 12. gang fra 3. til 7. desember 2014 i Doha i Qatar. Alle øvelsene fant sted i Hamad Aquatic Centre i Aspire Zone.


== Valg av arrangør ==
Den 14. desember 2010 annonserte FINA at Catania, Italia skulle være vert for ville være VM i svømming 2014.I november 2011, trakk det italienske svømmeforbundet (FIN) sin støtte til Catania som vert for mesterskapet, på grunn av at de regionale myndighetene ikke tidsnok stilte finansielle garantier for mesterskapet. Det at FIN trakk tilbake støtten til Catania gjorde usannsynlig at mesterskapet ville bli arrangert i Italia.
4. april 2012 offentliggjorde FINA at Doha i Qatar skulle arrangere mesterskapet.


== Program ==
Det ble avholdt 46 øvelser.


== Medaljeoversikt ==


== Medaljesammendrag ==


=== Menn ===
a  Svømmere som bare deltok i forsøksheat og mottok medaljer.


=== Kvinner ===
a  Svømmere som bare deltok i forsøksheat og mottok medaljer.


=== Mixed øvelser ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Karl Rudolf Jacobi

Karl Rudolf Jacobi, adlet i 1888 og deretter von Jacobi, (født 8. september 1828 i Jeggau i Gardelegen i dagens Sachsen-Anhalt, død 24. juli 1903 i Zinnowitz i Usedom i dagens Mecklenburg-Vorpommern) var en tysk jurist,  embetsmann og finansminister.


== Liv og virke ==
Jacobi startet sin karrière i det prøyssiske embetsverket i 1856, ble ministerialdirektør i handelsdepartementet i 1874, president i rikspatentverket i 1877, understatssekretær i finansdepartementet i 1879 og i 1881 president i den prøyssiske sentrale jordkredittforeningen. Han var statssekretær (finansminister) fra 1886 til 1888 og ble adlet da han fratrådte dette embetet. Jacobi ble i 1891 medlem av kolonialrådet.
Han var fra 1866 til 1880 som var den liberale periode i prøyssisk sosialpolitikk, ekspert på handels- og arbeidsforsikringsrett og deltok i 1873 på den tysk-østerrikske konferanse om sosiale spørsmål. Jacobi deltok i 1881 i utarbeidelsen av den første ulykkesforsikring for arbeidere i Preussen. Han etablerte den såkalte næringslivsavdeling II i innenriksdepartementet som bisto Bismarck i hans sosiale initiativer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkel i Meyers Konversationslexikon
Fallhatt

Fallhatt er et beskyttende hodeplagg for småbarn som var vanlig i europeisk drakt på 1600- og særlig 1700-tallet. Det var formet på litt ulike måter, men bestod ofte av ei tjukk lue eller en polstret tøyring, gjerne båret over en hylk eller kveif, som ble holdt på plass med bånd knyttet oppe på hodet og under haka. Fallhatten fungerte som en slags myk hjelm for barn som skulle lære seg å gå, slik at de ikke slo hodet når de falt.
På engelsk ble hodeplagget kalt pudding head, pudding cap eller child's pudding fordi den liknet black pudding, en type pølse. Smårollinger kunne kalles little pudding heads.

		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Falling caps – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Flere bilder
Mot Rusgift

Mot Rusgift er et tidsskrift utgitt av Forbundet Mot Rusgift. Tidsskriftet ble grunnlagt i 1972, året før Norges Studerende Ungdoms Avholdsforbund endret navn til Forbundet Mot Rusgift. Tidsskriftet kommer ut ca. to ganger i året, og er fra og med nr. 54 også tilgjengelig i fulltekst på internett.
Mot Rusgifts målgruppe er hovedsakelig skoleelever og studenter, og inneholder både opplysningsstoff om rus, artikler om rusgiftpolitiske spørsmål, og diskusjoner om fremveksten av alkoholliberalistisk ideologi.


== Eksterne lenker ==
Mot Rusgift på nettet
Mama’s Boy

«Mama's Boy» er en sang skrevet av Suzi Quatro og Len Tuckey som ble spilt inn og gitt ut på albumet Suzi... And Other Four Letter Words med Suzi Quatro i 1979. Sangen ble gitt ut på singel i 1980. Singelen kom på 34.-plass i Storbritannia. Hun spilte den inn igjen i studio i 1996 og ga den ut på albumet What Goes Around - Greatest & Latest.


== Eksterne lenker ==
(en) Mama's Boy på Discogs 
(en) Mama's Boy på MusicBrainz
Stanisław Barcewicz

Stanisław Barcewicz (født 16. april 1858 i Warszawa, død 1. september 1929 samme sted) var en polsk fiolinist og dirigent som flere ganger gjestet Norge. Han spilte på en Guadagnini-fiolin.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Stanisław Barcewicz studerte fiplin under Apolinary Kątski og Władysław Górski ved musikkinstituttet i Warszawa. Han fortsatte studiene i Moskva, og gikk ut av Konservatoriet i Moskva (etablert 1866) i 1876 med gullmedalje. Blant lærerne på sisteåret var Pjotr Tsjajkovskij (1840–1893) som var professor i teori og harmoni og hadde hørt ham først i 1875 da han som 17-åring fremførte Mendelssohns fiolinkonsert.


=== Musiker, dirigent ===
Det var Barcewicz som den 20. september 1882 urfremførte Tsjajkovskijs Valse Scherzo op. 34 ved Verdensutstillingen i Paris (1878). Stanislaus (slik fornavnet ble skrevet i Norge) turnerte mye i Europa frem til 1885 da han ble kapellmester ved Teatr Wielki i Warszawa (åpnet 1833). Fra 1886 var han professor ved Chopinkonservatoriet i samme by.
Han var i Kristiania høsten 1881 og satte opp Johan Svendsen (1840–1911) sin nyskrevne «Romanse for fiolin og orkester i G-dur, op. 26». I samme anledning innledet han Kristianias konsertsesong 1881–82 i duett med Fredrikke Waaler (1865–1952) og byens Kvartetforening (stiftet 1876) med nevnte romanse av Svendsen. Det var Barcewicz som ved sin retur til Dresden, fikk satt opp  Svendsens verk der og i Leipzig; og således introdusert det til Europa. Han kom tilbake året efter.Av hans elever i Warszawa kan nevnes Mieczysław Karłowicz, Grzegorz Fitelberg, Pyotr Stoliarskij (lærer for David Oistrakh, Nathan Milstein og andre), Henryk Gold, Aleksander Jabłoński (som senere ble en kjent fysiker), Paul Godwin, og Józef Ozimiński.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stanisław Barcewicz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
I’ve Never Been in Love

«I've Never Been in Love» er en sang skrevet av Melissa A. Connell som ble spilt inn og gitt ut på albumet Suzi... And Other Four Letter Words med Suzi Quatro i 1979. Sangen ble gitt ut på singel i 1980. Singelen kom på 44.-plass i USA og 56.-plass i Storbritannia.
Arvid Petterson

Arvid Petterson (født 5. januar 1940 i Brennelv i Porsanger) er en norsk historiker og forfatter.
Han ble i 2012 tildelt Det Kongelige Videnskabers Selskabs minnemedalje i gull, for sin evne til å formidle glemt historie og kulturhistorie fra Finnmark. Han ble også tildelt Finnmark fylkes kulturpris samme år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Arvid Petterson i BIBSYS
Appelsinkniv

Appelsinkniv er en kniv til skrelling av appelsiner. De kan ha forskjellige utforminger, men skiller seg fra andre fruktkniver ved at de har en innretning til å skjære spor i appelsinskallet for å gjøre skrellingen lettere. En type har en høvellignende spalte i bladet til dette bruket, og en annen type har en krok på ryggen som tjener til samme formål. 


== Litteratur ==
Østby, Jon Birger (1983): Nomenklatur for spise- og serveringsbestikk, med tegninger av Torill Sand. Oslo.
Barnekniv

Barnekniv brukes primært som betegnelse på en liten spisekniv for barn, men betegnelsen er også brukt på små tollekniver beregnet for barn. Barnekniver til å spise med har gjerne et skaft som er dekorert med dyr, eventyrfigurer eller andre motiver for barn, men det er også produsert barnekniver uten slik dekor. Bladet er avrundet i enden, og størrelsen kan variere noe fra størrelse som fruktkniver til dessertkniver, og i moderne bestikk kan samme modell lanseres både som barnekniv og fruktkniv eller både som barnekniv og dessertkniv.


== Litteratur ==
Østby, Jon Birger (1983): Nomenklatur for spise- og serveringsbestikk, med tegninger av Torill Sand. Oslo.


== Eksterne lenker ==
Se barnekniver i DigitaltMuseum.
Abu Salih

Abu Salih (også Abu Salih Al-Armani eller Abu Salih, armeneren) var en egyptisk forfatter av armensk nasjonalitet på sent 1100-tall og tidlig 1200-tall.
Han virket i Kairo, og er lenge blitt tilskrevet forfatterskapet av «Historien til Egypts kirker og klostre», et verk som også beskrev slike i Nubia, Syria og Etiopia. Verket er forfattet på arabisk. Verket beskrev et blomstrende nettverk av aktive klosterfellesskap og pilegrimshelligdommer som var vel så omfattende som noe som kunne finnes i samtidens Vesteuropa.Tilskrivelsen av verket til Abū Sālih er muligens feilaktig. Oftere antas nå kopteren Abū al-Makārim som forfatteren.


== Oversettelser ==
Abu Salih the Armenian, B.T.A. Evetts, Alfred Butler: The Churches and Monasteries of Egypt and Some Neighbouring Countries, 2001 ISBN 0-9715986-7-3 (engelsk oversettelse av en del av verket)
Bishop Samuel (utg.): Abu al Makarem, History of the Churches and Monasteries in Lower Egypt in the 13th Cent. Institute of Coptic Sudies, Cairo 1992 (engelsk oversettelse av en annen del av verket)


== Referanser ==
Bordkniv

Bordkniv er en kniv beregnet til å spise med. Kniven er trolig det eldste spiseredskapet. Men kniven kunne ha mange forskjellige funksjoner både som våpen og verktøy, og egne bordkniver er ikke særlig eldre enn 1400-tallet. Men det er ikke mange bordkniver som er bevart fra den første tiden. Før bladene ble laget av rustfritt står, måtte de pusse ofte og slitasjen ble så stor at en bordkniv ble utslitt etter en eller to generasjoners bruk. På Rosenborg slott er det bevart en bordkniv datert 1570 med Frederik IIs initialer. Den dansk-norske kongen hadde neppe noen spisegaffel på denne tiden, og før gaffelen kom i bruk var bordkniver spisse i enden slik at de også kunne brukes til å føre maten til munnen med. Hvis det oppsto en kritisk situasjon under måltidet kunne de spisse bordknivene også brukes som farlige våpen. I en forordning i 1669 forbød Ludvig XIV knivsmedene å lage spisse bordkniver, enden på bladet ble avrundet og det var først med denne avrundingen at bordkniven som type skilte seg fra andre kniver.Bordkniver brukes til frokost, middag og andre måltider, og betegnelsen er brukt om alle kniver i miljøer der det  ikke er brukt differensiert bestikk.
Bordkniver har gjerne et blad i stål og skaft i metall, tre, horn eller ben.
Alternative betegnelser: bordjunge, flus, frokostkniv, junge, matkniv, menykniv og spisekniv


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lassen, Erik (1960): Ske kniv og gaffel, København
Østby, Jon Birger (1983): Nomenklatur for spise- og serveringsbestikk, med tegninger av Torill Sand. Oslo.


== Eksterne lenker ==
Se bordkniver i DigitaltMuseum.