jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Egil Aunsson

Egil Aunsson (Egil Vendelkråke) var en mytisk konge av ynglingeætten i Uppsala i Sverige som skal ha levd på 4-500-tallet. Egil nevnes i Ynglingesagaen og er sannsynligvis også identisk med den Ongentheow som nevnes i det gammelengelske kvadet Beowulf fra 700-tallet. Egil nedstammer fra guden Odin, og fra hans etterkommere stammer ynglingekongen Harald Hårfagre og hans ætt.


== Ynglingesagaen ==
Egil var ifølge ynglingesagaen yngste sønn av kong Aun den gamle. Aun hadde ti sønner og ofret den ene etter den andre til Odin for at han skulle få leve flere år. Da han hadde ofret ni sønner ville han også ofre den tiende sammen med Uppsala og de herredene som lå under det. Dette nektet svearne, og dette blotet ble det ikke noe av. Aun døde da, og den siste sønnen, Egil, ble konge i Svitjod etter ham.Egil var ingen hærmann og satt i ro hjemme i landet. Han hadde en trell som het Tunne som hadde vært fehirde (skattmester) hos hans far, og som hadde stukket unna store verdier. Tunne stakk av fra Egil og grov opp skatten sin, og med den skaffet han seg en flokk krigere som kjempet mot Egil. Tunne vant flere slag, men Egil rømte til Danmark og allierte seg med danekongen Frode (Fred-Frode). Han fikk militær støtte mot at han skulle betale skatt til danekongen. Med denne støtten dro Egil mot Tunne og drepte ham. Egil satt deretter som konge i tre år. Etter dette ble han drept av en okse under en jakttur. Tjodolv den kvinværske diktet dette om Egil:

Og lovsæl
av landet rømte
Tys ætling
for Tunnes ovmakt –
men oksen
i Egils bryst
farget rødt
sitt pannevåpen
-
Han jo før
i øst hadde
lenge hodet
båret høyt –
men nå stutens
skjedeløse
sverd kongen
til hjertet sto.Egil ble etterfulgt av sin sønn Ottar Vendelkråke som konge over svearne.


== I andre tekster ==
Kongekrøniken Historia Norvegiæ som sannsynligvis er eldre enn Snorres saga, forteller at Egil – som der kalles Egil Vendelkråke – er sønn av Auchun (Aun den gamle) og far til Ottar. Historien om trellen Tunne (Tonne) og oksen som drepte Egil fortelles også her.
I det gammelengelske diktet Beowulf blir Egil identifisert med Ongentheow som er far til Ohthere (Ottar).
I den kongerekka som nevnes i Íslendingabók er Ottars far oppført som Egil Vendelkråke, og Ottar er oppført uten dette tilnavnet. Snorre er den eneste som tillegger Ottar tilnavnet Vendelkråke.


== Vendelkråke ==
Tilnavnet Vendelkråke som vekselvis er gitt til Egil og Ottar i ulike sagaer, skal ha oppstått da danekongen Frode drepte sveakongen i Vendsyssel ved Limfjorden på Jylland og lot liket ligge for å bli spist av fugler og dyr. Danene laget en trekråke som de sendte til svearne og sa at kongen ikke var verdt mer enn det.
Historikeren Henrik Rytter hevder at Snorre har feiltolket stedsnavnet «á Vendi» når han har plassert hendelsen i det danske Vendsyssel. Rytter mener det henviser til Vendil noen mil nord for Uppsala der det også er gjort rike arkeologiske funn, og som må ha vært hjemstedet til en rik høvdingætt.I henhold til en svensk tradisjon fra 1600-tallet skal Egils sønn Ottar være gravlagt i Ottarshaugen i det svenske Vendil, nord for Uppsala.


== Referanser ==
Ongentheow

Ongentheow (gammelengelsk: Ongenþeow, Ongenþio, Ongendþeow; svensk: Anganty ) var navnet på en svensk mytisk sagnkonge av skjoldungeætten og/eller ynglingeætten. Ut fra stamtavleplassering antas han å ha levd rundt år 500. Han omtales i gamle engelske kilder som for eksempel diktverket Beowulf. Han identifiseres ofte som den svenske kongen Egil Aunsson (Egil Vendelkråke, svensk: Egill, Eigil ) som omtales i Ynglingatal, Historia Norwegiæ og i Ynglingesagaen.
Navnene er forskjellige og har liten etymologisk forbindelse. Grunnen til at de er antatt å ha vært samme person, er at de har samme posisjon i rekken av svenske konger og at begge blir beskrevet som fedrene til Ottar Vendelkråke (Ohthere) og bestefedre til kong Adils (Eadgils) i de forskjellige kildene. I Sverige settes navnet i sammenheng med sagnfiguren Angantyr.


== Gammelengelske kilder ==
I det gammelengelske episke diktet Beowulf beskrives Ongentheow som en fryktinngytende kriger, og det måtte to krigere til (Wulf og Eofor) for å drepe ham.
Diktet forteller om en kamp mellom to svenske stammer – geater (gotere) og swioner (svear). I diktet fortelles det at goterne under sin nye konge Hædcyn tok den svenske dronningen, Ongentheow sin hustru, til fange. Dette skulle være en hevn for at Ongentheow sine sønner Onela og Ohthere hadde gjort raningsferder inn i goternes land. Ongentheow drar etter goterne og dreper Hædcyn. Goterne blir omringet i Hrefnawudu (som betyr ravneskogen). Imidlertid kommer Hædcyns bror Hygelac goterne til unnsetning og jager swionene, men Ongentheow kan dra hjem med sin dronning.
Hygelac, som blir goterne nye konge, angriper swionene på nytt og Ongentheow blir til slutt drept av kjempene Wulf og Eofor. Kjempene blir rikt belønnet for sin bragd, og Eofor fikk gifte seg med Hygelacs datter.
Ongentheow er også nevnt i diktet Widsith som kongen av Sverige. Widsiths første del er en fragmentarisk indeks over de folkestammer, helter og sagnfolk som var kjente for 700-800-tallets angelsaksere. Innholdet har røtter tilbake til 4-500-tallet og der nevnes Sweom Ongenþeow («for sveane rådde Ongentheow»).


== Egil ==

I Islendingabok og i Historia Norvegiæ, ble tilsvarende person i kongerekka kalt Egil Vendelkråke, et navn som tradisjonelt er gitt til de som bor på den kongelige eiendommen Vendel i Sverige. Snorre Sturlason ga i Ynglingesagaen tilnavnet til Egils sønn Ottar. I disse kildene var Egil sønn av Aun den gamle (Auchun) og han beskrives her som ikke veldig krigersk. 
Ifølge de nordiske kildene ble Egil ble drept av en okse under ofring i Uppsala.


== Merknader ==


== Kilder ==
Ynglingatal
Ynglingesagaen
Historia Norvegiæ
Beowulf
Widsith
Islendingabok
Filosofiåret 1714

Filosofiåret 1714 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1714.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==
Gottfried Leibniz: «Monadologi»


== Fødsler ==
24. mars – Emanuele Duni, italiensk jurist og filosof (død 1781)
25. april – Emmeric de Vattel, sveitsisk jurist, diplomat og filosof (død 1767)
17. juli – Alexander Gottlieb Baumgarten, tysk filosof (død 1762)
25. oktober – James Burnett, skotsk dommer, lingvist og filosof (død 1799)


== Dødsfall ==
16. mai – Giuseppe Valletta, italiensk filosof, advokat og forfatter (født 1636)
5. oktober – Kaibara Ekiken, japansk filosof (født 1630)
15. desember - Silvester Jenks, engelsk katolsk teolog og filosof (født ca. 1656)
		


== Se også ==
Filosofi på 1700-tallet
Shota Nakamura

Shota Nakamura (født 2. september 1993) er en japansk skøyteløper som deltar i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter for Japan.


== Internasjonale mesterskap ==
VM på skøyter (deltatt 1 gang) 

Calgary 2011.Beste resultat 23.-plass sammenlagt i Calgary 2011.Junior-VM på skøyter deltatt i 4 VM ved 17 konkurranser.

Moskva 2010 i sammenlagt, 1500m, 5000m og lagtempo, Seinäjoki 2011 i sammenlagt, 1500m, 5000m og lagtempo, Obihiro 2012 i sammenlagt, 1500m, 5000m og lagtempo og i Collalbo 2013 i sammenlagt, 1000m, 1500m, 5000m og lagtempo.Beste resultat 3.-plass i lagtempo både i Seinäjoki 2011 og i Collalbo 2013, og individuelt 5.-plass sammenlagt i Obihiro 2012 og på enkeltdistanse en 6.-plass på 5000m i Moskva 2010.


== Personlige rekorder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Shota Nakamura – Olympics.com 
(en) Shota Nakamura – Olympic.org 
(en) Shota Nakamura – Olympedia 
(en) Shota Nakamura – Speedskatingbase.eu 
(en) Shota Nakamura – SpeedSkatingNews.info 
(en) Shota Nakamura – SpeedSkatingStats.com 
(en) Shota Nakamura – TheSports.org 
(en) Shota Nakamura på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Profil (gammel) på data.ISUresults.eu og Profil (ny) på www.ISU.html.infostradasports.com sine nettsider. (distanseresultater (gammel) og kort biografi (ny))
(en) Shota Nakamura på SpeedskatingResults.com (personlige rekorder og resultater (Ufullstendig, resultater fra sesongen 2007/08 og nyere))
(en) Shota Nakamura på The-Sports.org (noen resultater)
(nl) Shota Nakamura på Effesport.nl (noen resultater)
«PyeongChang 2018 : Speed Skating Athlete Profile – Shota Nakamura» (engelsk). pyeongchang2018.com. Arkivert fra originalen (.htm) 21. april 2018. Besøkt 20. april 2018. Bilder(en) Bilder av Shota Nakamura på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Per Mørk

Per Mørk (født 1. mai 1936 i Oslo, død 1. april 2006 Mallorca) var en norsk filmarbeider, rekvisitør og scenograf.
Han jobbet på en rekke spillefilmer, deriblant Ingmar Bergmans Høstsonaten, Nils Gaups Veiviseren (der han også spilte en av Tsjudene, og er avbildet på filmplakaten) Håkon Håkonsen, Ronja Røverdatter, og som norsk byggeleder på Star Wars Episode V: Imperiet slår tilbake. Han jobbet også tett sammen med Ivo Caprino på Hunderfossen familiepark i utarbeidelsen av Ivo Caprions eventyrgrotte. 
Per Mørk var også en lidenskapelig samler av effekter fra andre verdenskrig, det var slik han opprinnelig kom inn som rekvisitør i filmbransjen på 60-tallet, på filmer som Det Store Spillet (1967) , Brent jord (1969), Bobbys krig 1974, Faneflukt 1975.


== Eksterne lenker ==
(en) Per Mørk på Internet Movie Database
Samiskt informationscentrum

Samiskt informationscentrum er en del av Sametinget i Sverige. Senteret ligger i Östersund, og åpnet i 2005.
Senteret har hele Sverige som virkeområde, og har som mål «att öka människors kunskaper om samer och samisk kultur». Senteret ble opprettet i etterkant av en statlig informasjonskampanje i årene 2002–04, som hadde som mål å øke allmennhetens kunnskap om samene. Senteret er en del av det statlige myndighetsoppdraget til Sametinget.
Senteret ligger i den gamle Tullkammar-bygningen i Östersund sammen med kontorer for Sametinget og Gaaltije – sydsamiskt kulturcentrum.


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted
Filosofiåret 1630

Filosofiåret 1630 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1630.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==
Thomas Randolph, Aristippus; or, The Joviall Philosopher, utgitt anonymt


== Fødsler ==
17. desember – Kaibara Ekiken, japansk filosof (død 1714)


== Dødsfall ==
Aajege

Aajege er et sørsamisk språk- og kompetansesenter på Røros. Senteret driver språkopplæring i skolen og som voksenopplæring, utgir bøker og læremidler, og holder andre kurs innenfor samisk språk, kultur og næring. 
Senteret ble etablert 10. oktober 2005, og avløste prosjektet «Rørossamisk opplæringsprogram». Toini Elisabeth Bergstrøm er daglig leder. Senteret har lokaler i Røros videregående skole.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Tianlong

Tianlong (forenklet kinesisk: 天龙, tradisjonell kinesisk: 天龍, pinyin: tiānlóng, Wade-Giles: T’ien-lung) er den ene halvdel av det opprinnelige paret i gammel kinesisk mytologi. 
Tianlong gav sammen med sin partner opphav til både menneskene og de døde ting, og kunne styre himmelen og været.  Ifølge kinesisk buddhisme bevokter denne himmelske dragen det himmelske palass (天宫一号; Tiāngōng) og bærer det slik at det ikke faller.
Tian 天 betyr himmel (billedlig himmelen og gud) och long 龍 betyr drage - himmeldrage. Ordet kan også tolkes som hellig eller guddommrlig drage. Tianlong er en flyvende drage i kinesisk mytologi, en stjerne i kinesisk astronomi og forekommer som navn på steder, selskap, hoteller og skoler.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Carr, Michael. 1990. "Chinese Dragon Names", Linguistics of the Tibeto-Burman Area 13.2:87-189.
Eberhard, Wolfram. 1968. The Local Cultures of South and East China. E. J. Brill.
Visser, Marinus Willern de. 1913. The Dragon in China and Japan. J. Müller.
Yuan, Haiwang. 2006.  The Magic Lotus Lantern and Other Tales from the Han Chinese. Libraries Unlimited.
Baugstetunnelen

Baugstetunnelen er en veitunnel i Kvinnherad kommune i Vestland. Den er 44 meter lang og utgjør en del av fylkesvei 40.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Liste over veitunneler i Norge


== Referanser ==
Krabbanestunnelen

Krabbanestunnelen er en veitunnel i Kvinnherad kommune i Vestland. Den er 65 meter lang og utgjør en del av fylkesvei 40.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Liste over veitunneler i Norge


== Referanser ==
Nøddalstunnelen

Nøddalstunnelen er en veitunnel i Kvinnherad kommune i Vestland. Den er 25 meter lang og utgjør en del av fylkesvei 40.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Liste over veitunneler i Norge


== Referanser ==
Sunndalstunnelen

Sunndalstunnelen er en veitunnel i Kvinnherad kommune i Vestland. Den er 176 meter lang og utgjør en del av fylkesvei 40.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Liste over veitunneler i Norge


== Referanser ==
Filosofiåret 1656

Filosofiåret 1656 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1656.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==
11. april - Paul Rabe, tysk filolog og filosof (død 1713)
17. april - William Molyneux, irsk naturfilosof og politisk forfatter (død 1698)
Matthew Tindal, engelsk filosof (død 1733)
ca. 1656 - Silvester Jenks, engelsk katolsk teolog og filosof (død 1714)


== Dødsfall ==
4. april - Andreas Rivinus, tysk filosof, dikter, filolog og lege (født 1601)
30. oktober - Ferruccio Baffa Trasci, italiensk katolsk biskop, teolog og filosof (født 1590)
Per Henrik Borgen

Per Henrik Borgen (født 8. april 1921, død 26. november 2001) var en norsk diplomat og ambassadør.Han vokste opp i Oslo og avla diplomeksamen ved Norges Handelshøyskole i 1944. Under andre verdenskrig var han lagsjef og troppssjef i Milorg. Han ble arrestert i 1945 og satt fengslet til krigen var over.
Borgen startet i utenrikstjenesten i 1946 og tok utenriksdepartementets aspirantkurs i 1950. Han tjenestegjorde i Tyskland, Frankrike, Sovjetunionen, Argentina og Sveits. I 1966 ble han byråsjef i Utenriksdepartementet, for så å bli soussjef i protokollavdelingen. Etter dette ble han stasjonert i Paris, der han var i konfrontasjon med Brigitte Bardot om selfangst. Senere hadde han posteringer i Romania, Øst-Tyskland og USA.
Borgen var ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden.


== Posteringer ==
generalkonsulatet i Hamburg, Tyskland
konsulatet i Marseille, Frankrike
chargé d'affaires ved Norges ambassade i Moskva, Sovjetunionen
Norges ambassade i Buenos Aires, Argentina
Norges ambassade i Bern, Sveits
1961–1963 ved Europa-avdelingen i Norges Eksportråd
1963 Norges eksportutsending til Haag i Nederland
1966 byråsjef UDs kulturavdeling
1970 soussjef i UDs protokollavdeling
1971 chargé d'affaires ved Norges ambassade i Athen
1972–1977 presse- og kulturråd, senere ministerråd ved Norges ambassade i Paris
1976–1977 ambassadør ved Norges delegasjon til OECD og UNESCO i Paris
1977–1982 chargé d'affaires ad interim ved Norges ambassade i București, ambassadør fra 1979
1982–1986 ambassadør ved Norges ambassade i Øst-Berlin, Øst-Tyskland
1986–1989 generalkonsul i San Francisco, USA


== Referanser ==
Boligtvistnemnda

Boligtvistnemnda er en tvisteløsningsnemnd som behandler saker om kjøp av ny bolig og avtaler om oppføring av bolig, dvs. slike saker som er omhandlet i boligoppføringsloven. Den er opprettet på grunnlag av en avtale mellom Forbrukerrådet og tre bransjeorganisasjoner (Boligprodusentenes Forening, Entreprenørforeningen Bygg- og anlegg og Norges Byggmesterforbund) og vedtektene er godkjent av departementet slik boligoppføringsloven § 63 forutsetter. Nemnda har fem medlemmer – to oppnevnt av Forbrukerrådet og to av bransjeorganisasjonene og i tillegg en formann som er jurist og oppnevnt i fellesskap. Nemnda behandler bare saker der den ene part er forbruker og den annen er medlem av én av de tre nevnte bransjeforeningene. Behandlingen er skriftlig; verken parter eller vitner gir muntlige forklaringer. Nemnda har et eget sekretariat som forbereder sakene.
Det er frivillig om man vil bringe en tvist inn for nemnda. Hvis det gjøres, er selgeren/entreprenøren avskåret fra å bringe tvisten inn for de alminnelige domstoler så lenge den er under behandling, mens kjøperen (forbrukeren) kan gjøre det. Mens saken behandles vil også foreldelsesfrister for kravene bli suspendert. Når nemnda har truffet vedtak i saken, vil partene vanligvis respektere avgjørelsen og oppfylle i tråd med den. Gjøres ikke det, kan vedtaket ikke tvangsfullbyrdes slik som f.eks. et vedtak i Forbrukertvistutvalget. I stedet må den vinnende part bringe saken inn for domstolene. Men i disse tilfeller er det ikke nødvendig å starte saken i forliksrådet, den kan bringes direkte inn for tingretten.


== Eksterne lenker ==
Offisielle nettsider
Gustav Strømsvik

Gustav Strømsvik (Don Gustavio) (født 27. mars 1901 i Tjongsfjorden i Rødøy, død 6. januar 1983) på samme sted) var en norsk arkeolog som er kjent for å ha ledet utgravinger og arbeidet med å restaurere mayamonumentene i Copán i Honduras .
Strømsvik var født i Tjongsfjorden i Nordland og reiste til sjøs som 17-åring. Etter noen år som fyrbøter hoppet han over bord og svømte i land i Mexico. Han ble da illegal innvandrer i Mexico og endte opp i Chichen Itza, der han fikk arbeid. Etter å ha konstruert flere maskiner som lettet arbeidet, fikk han jobb med å lede utgravingene og restaureringa av mayaruinene i Copán i Honduras. Strømsvik studerte arkeologi, og arbeidet hans førte til øke forståelsen av mayakulturen.Under 2. verdenskrig tjenestegjorde han som sjømann og var med under invasjonen i Normandie. Etter krigen reiste han tilbake til Copán. Strømsvik var selvlært innen arkeologi og hadde inga formell utdanning. Dette førte til at han ble presset ut av arbeidet av akademikere fra USA, og i 1957 forlot han Latin-Amerika og reiste tilbake til Tjongsfjorden, der han bodde resten av livet.


== Referanser ==
Skui skole

Skui skole i Bærum ble åpnet 1. august 1901. Tomten, ca. 10 dekar, ble kjøpt av Otto Pedersen, Søndre Skui, i 1900.
Adresse: Ringeriksveien 242
Skui skole erstattet Økri skole og Bjørum skole, som var blitt for små. De gamle skolene ble brukt som lærerboliger.
Nybygg ble oppført i 1920, store utvidelser i 1933, 1965 og 1969. Total ombygging med ny åpning 20. august 2005.


== De første lærerne ved skolen ==
Nils Seim, 1901 - ?
O. A. Brække, 1901—15.
Hanna Tanum, 1901—13.
Anna Holth, fra 1901 - ?
Grefe Hoff, fra 7. april 1913 - ?
Johannes Nordal, fra høsten 1915 til 17. august 1916.
Andreas Dyrhaug, fra 1916 - ?
Andreas Orheim, fra 1918 - ?
Hans Oven, fra 1921—23
Margit Vienæs, fra 1922 - ?
Chr. O. Fjeldstad, sløydlærer fra januar 1908 i Vestre post i Bærum, bl.a. Skui


== Litteratur ==
Skui skole 1901 - 1951. Av Jakob Venås. 1951.  Digital utgave
Skui skole gjennom 100 år : 1901-2001. Red. av Solveig Juel og Reidar W. Torp. 2001. Digital utgave


== Eksterne lenker ==
Bærum bibliotek - temaside Skui skole Arkivert 13. desember 2013 hos Wayback Machine.
Voronezj-ulykken

Voronezj-ulykken inntraff den 6. august 1955 da et mindre passasjerfly styrtet ved byen Voronezj. Alle ombord døde. Blant de omkomne var ti norske statsborgere.


== Ulykken ==
Flyet var rundt 1000 meter oppe i luften da mannskapet om bord varslet flyplassen i Voronezj om at det brant i høyre motor. Ledelsen på bakken sendte ut brannmannskaper mens flyet gikk inn for landing. Motoren falt ganske snart av sammen med vingen, og flyet styrtet rett ned.


== Norske omkomne ==
Blant de omkomne var ti norske kvinner som hadde vært i Moskva som medlemmer av en norsk kvinnedelegasjon. De ti var:

Solvei Edlund Willoch (født 1915 i Kristiania, dagens Oslo) fra NKPs kvinneutvalg
Ingerid Gjøstein Resi (født 1901 i Stavanger) fra Norsk Kvinnesaksforening
Ester Pierre (født 1902 i Kristiania) fra Norges Tobakksarbeiderforbund
Sigrid Nærup Gunderud (født 1894 i Kristiania) fra Norsk Kvinneforbund
Greta Lorange Backer (født 1914 i Kristiania) fra Norges Venstrekvinnelag
Magnhild Hallsjø (født 1902 i Kristiania)) fra Norges Husmorforbund
Signe Leikvam (født 1905 på Vestre Toten), formann i Kvinneligaen for fred og frihet
Gullborg Nyberg (født 1909 på Hamar) fra Landsorganisasjonens kvinnenemnd
Alice Olsen (født 1917 i Kristiania) fra Det Norske Arbeiderpartis kvinnesekretariat
Klara Elise Rudvin (født 1899 i Arendal) fra Kristelig Folkepartis kvinneorganisasjonNyberg og Olsen hadde drøftet saken om Osvald Harjo (1910–1993), som på den tiden satt fengslet i Russland. Harjo ble for øvrig løslatt i november samme år, etter at Einar Gerhardsen hadde besøkt Moskva. Om bord i flyet var også tre russere som hadde deltatt i møtene.De omkomne ble først brakt til Moskva.


== Etter ulykken ==
Ulykken ble den første på mange år som ble offentlig omtalt av russiske medier, nærmere bestemt på side 2 i det nasjonale nyhetsorganet Pravda.Ettersom det hadde vært norske statsborgere om bord, dro ambassadesekretær Niels Lauritz Dahl (1926–2014) fra Norges ambassade i Moskva ut til ulykkesstedet, hvor han tok noen bilder. Norges chargé d'affaires Per Henrik Borgen (1921–2001) fikk samtidig en orientering om ulykken i Moskva, av viseutenriksministeren, Valerian Zorin (1902–1986).
En minnehøytidelighet ble avholdt ved krematoriet Donskoy (Донско́й монасты́рь) utenfor Moskva, og de ti omkomne norske borgerne ble så fraktet hjem til Norge. Ni urner og én kiste ankom Fornebu den 11. august, der de ble mottatt av utenriksminister Halvard Lange (1902–1970) og statsråd Aase Bjerkholt (1915–2012). Deretter ble urnene og kisten transportert til Borggården på Akershus festning, for en ny minnestund.


== Referanser ==
Opus Majus

Opus Majus (latin for «Det store verk») er det viktigste verket Roger Bacon utarbeidet. Det ble skrevet på middelalder-latin etter oppfordring av pave Klemens IV for å forklare det arbeidet Bacon hadde påtatt seg. Den 840-siders lange avhandlingen spenner over alle aspekt av naturvitenskapen, fra grammatikk og logikk til matematikk, fysikk og filosofi. Bacon sendte arbeidet sitt til paven i 1267, sammen med et brev som ble funnet av F. A. Gasquet i Vatikanbiblioteket og publisert i 1897. Det ble senere samme år etterfulgt av et mindre verk, hans Opus Minus, som var ment som et abstrakt eller et sammendrag av et lengre arbeid, og igjen etterfulgt av et tredje arbeid, Opus Tertium, som en innledende innføring til de to andre.
Opus Majus er delt inn i syv deler:

Del én vurderer hindringene for ekte visdom og sannhet, og klassifiserer årsakene til feilen (offendicula) i fire kategorier: svak eller upålitelige myndighet, skikk, uvitenhet om andre, og det å skjule egen uvitenhet ved å late som du har kunnskap.Del to vurderer forholdet mellom filosofi og teologi, som konkluderer med at teologi (og spesielt Det hellige skrift) er grunnlaget for all vitenskap.Del tre inneholder en studie av bibelsk språk, latin, gresk, hebraisk og arabisk, fordi kunnskap om språk og grammatikk er nødvendig for å få og avdekke visdom.Del fire inneholder en studie av matematikk: Som en del av studien i matematikk, hadde han avdekket feil som finnes i den julianske kalender. Han foreslo blant annet å droppe en dag hvert 125. år fra år 325 (kirkemøtet i Nikea). Han bemerket også andre feil Del fem inneholder en studie av optikk: Studien av optikk i del fem ser ut til å bruke verkene til de arabiske forfattere Al-Kindi  og Alhazen, inkludert en diskusjon av den fysiologiske og den anatomiske delen av det menneskelige øyet og den menneskelige hjerne.Del seks inneholder en studie av eksperimentell vitenskap: Det omfatter en gjennomgang av alkymi og produksjon av krutt og av stillingen og størrelse til ulike himmellegemer, og han forventer senere oppfinnelser, for eksempel mikroskop, teleskop, flymaskin, hydraulikk og dampskip.Del syv omhandler moralsk filosofi og etikk.
En uferdig versjon av Bacons  Opus Majus  ble utgitt av William Bowyer i London i 1733. Det ble redigert av Samuel Jebb fra et manuskript på Trinity College, Cambridge som utelot den syvende delen.


== Referanser ==


== Kilder ==
A History of Western Philosophy Vol. II by Ralph McInerny from the Jacques Maritain Center, University of Notre Dame
Roger Bacon from the Catholic Encyclopedia
NNBD
Fr. Rogeri Bacon Opera quaedam hactenus Inedita. Vol. 1 at Google Books.  Contains the Opus Tertium, Opus Minus, and Compendium Philosophiae.


== Eksterne lenker ==
Works of Roger Bacon in the Internet Archive