jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tectocepheus elegans

Tectocepheus elegans er en art av underordenen midder som igjen er plassert i inndelingen under edderkoppdyr.


== Systematisk inndeling ==
Det er usikkerhet rundt inndelingen spesielt siden en del av framstillingen er fra så langt tilbake som fra 2007. Inndelingen tar utgangspunkt i ITIS 
På de øverste nivåene er WoRMS  benyttet for å identifisere usikkerhet. 

Rekke Leddyr (Arthropoda) von Siebold, 1848
Underrekke Chelicerata
Klasse Edderkoppdyr (Arachnida) Cuvier, 1812
Underklasse Midder (Acari) Leach, 1817
Overorden Acariformes
Orden Sarcoptiformes
usikker Underorden hornmidder, Oribatida Dugès, 1834
usikker Infraorden Brachypylina Hull, 1918
Overfamilie Tectocepheoidea Grandjean, 1954
Familie Tectocepheidae Grandjean, 1954
Slekt Tectocepheus Berlese, 1896
Tectocepheus alatus Berlese, 1913
Tectocepheus americanus Pérez-Íñigo & Baggio, 1989
Tectocepheus cervus Balogh & Mahunka, 1969
Tectocepheus concurvatus Knülle, 1954
Tectocepheus coniunctus Knülle, 1954
Tectocepheus depressus Pérez-Íñigo & Baggio, 1989
Tectocepheus elegans Ohkubo, 1981
Tectocepheus knuellei Vanek, 1960
Tectocepheus latilamellaris Kardar, 1974
Tectocepheus minor Berlese, 1903
Tectocepheus punctulatus Djaparidze, 1985
Tectocepheus sarekensis Trägårdh, 1910
Tectocepheus shirakamiensis Fujikawa, 2001
Tectocepheus spinosus Mahunka, 1984
Tectocepheus tenuis Knülle, 1954
Tectocepheus titanius Ohkubo, 1982
Tectocepheus translamellaris Kardar, 1974
Tectocepheus translamellatus Knülle, 1954
Tectocepheus velatus Michael, 1880
Underart Tectocepheus velatus clavatus Mahunka, 1983
Underart Tectocepheus velatus expansus Berlese, 1914
Underart Tectocepheus velatus granulatus Mihelcic, 1957
Underart Tectocepheus velatus sarekensis Trägårdh, 1910
Underart Tectocepheus velatus tenuis Knülle, 1954
Underart Tectocepheus velatus universitatum  Abdel-Hamid, 1964
Underart Tectocepheus velatus velatus Michael, 1880
Tectocepheus vicarius Balogh, 1958


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
En klassifikasjon av gruppen
(en) Tectocepheus elegans i Encyclopedia of Life 
(en) Tectocepheus elegans i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Tectocepheus elegans hos ITIS
Dzongsarklosteret

Dzongsarklosteret er et buddhistisk kloster i Dêgê i det autonome prefekturet Garzê i Sichuan, Kina, sørøst for byen Derge, og øst for Palpungklosteret. Historisk ligger det i regionen Kham. Det ble grunnlagt i året 746, men ble ødelagt i 1958 og gjenoppbygd i 1983.
Klosteret tilhører Sakya-skolen i tibetansk buddhisme og var hovedsete for Jamyang Khyentse Wangpo og Dzongsar Khyentse Chökyi Lodrö. Klosteret er kjent for sin rolle i utbredelsen av Rimebevegelsen.
Euscorpius avcii

Euscorpius avcii er en art av skorpioner.


== Utseende ==
Nokså små (gjerne 30–50 mm), middels kraftige skorpioner med kraftige pedipalper (klør). Kroppen er temmelig jevnbred, halen kort og tynn med et temmelig slankt broddsegment (dermed også små giftkjertler).


== Levevis ==
Disse skorpionene finnes gjerne i tørre, åpne områder, for eksempel maquis.


== Utbredelse ==
Slekten finnes i familien Euscorpiidae som er den artsrikeste skorpiongruppen i Europa, der det er funnet 14 arter i denne slekten. Arten finnes i Tyrkia og Hellas.


== Systematisk inndeling ==
Familien Euscorpiidae ble tidligere, og noen ganger ennå, regnet til familien Chactidae.

rekke leddyr, Arthropoda
underrekke Chelicerata
klasse edderkoppdyr, Arachnida – omfatter de landlevende cheliceratene
underklasse Dromopoda
gruppe Novogenuata
orden skorpioner, Scorpionida (= Scorpiones)
gruppe Neoscorpionina – alle de nålevende artene hører til her
overfamilie Chactoidea
familie Euscorpiidae Laurie, 1896
underfamilie Euscorpiinae
slekten Euscorpius Thorell, 1876
Euscorpius avcii Tropea, Yagmur, Koc, Yesilyurt & Rossi, 2012


== Referanser ==


== Kilder ==
Jan Ove Rein: The Scorpion Files- Euscorpiidae
Fauna Europaea Web Service, utbredelsesdatabase for europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
(en) Euscorpius avcii i Encyclopedia of Life 
(en) Euscorpius avcii i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Euscorpius avcii hos NCBI 
(en) Kategori:Euscorpius avcii – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Euscorpius avcii – detaljert informasjon på Wikispecies
Lucanus furcifer

Lucanus furcifer er en billeart i familien hjortebiller (Lucanidae).


== Kjennetegn ==
En nokså stor (ca. 50-67 millimeter) og kraftig, brunsvart hjortebille med lys grågul bestøvning. Hannen har kraftige, nokså rette kjever, disse har tnner bare nær spissen. De knebøyde antennene har vanligvis en fire-leddet vifte. Hodet har skarpe kjøler langs sidene og bakhodet, unntatt i midten. Dekkvingene er nokså blanke. Beina er svarte. Hunnen har forholdsvis store kjever til å være en hjortebille-hunn.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Tibet, Sichuan og Yunnan.


== Systematisk plassering ==
Arten blir ofte plassert som et synonym for Lucanus thibetanus eller Lucanus singularis.

Insekter, Insecta
Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien Lucaninae Latreille, 1806
Stammen Lucanini Latreille, 1806
Slekten Lucanus Scopoli, 1763
Lucanus furcifer Arrow, 1950


== Eksterne lenker ==
Bilde av typeeksemplaret til arten
(en) Lucanus furcifer i Global Biodiversity Information Facility 
Lucanus furcifer – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Lucanus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lucanus hansi

Lucanus hansi er en billeart i familien hjortebiller (Lucanidae).


== Kjennetegn ==
En stor (40-60 millimeter), kraftig, mørkbrun hjortebille. Hannen er svært kraftig bygd, en av de mest robuste artene i slekten Lucanus. Mandiblene er rette, med en kraftig tann i den indre delen, en liten tann litt utenfor midten, litt kløvet i spissen. De knebøyde antennene har vanligvis en fire-leddet vifte. Kjølene langs sidene og bakkanten av hodet er ganske høye, hodet er litt utvidet bakover. Kjølen danner også et "horn" over hvert antennefeste. Beina er brune.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra det sørlige Kina.


== Systematisk plassering ==
Arten er muligens identisk med Lucanus hayashii, som ble beskrevet nesten samtidig.

Insekter, Insecta
Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien Lucaninae Latreille, 1806
Stammen Lucanini Latreille, 1806
Slekten Lucanus Scopoli, 1763
Lucanus hansi Zilioli, 2000


== Eksterne lenker ==
Bilde av typeeksemplar
(en) Lucanus hansi i Global Biodiversity Information Facility 
Lucanus hansi – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Lucanus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Shri Singha Shedra

Shri Singha Shedra (wylie: shri simha bshad grwa) er et lærested (shedra) ved Dzogchenklosteret i Tibet, som ble grunnlagt av Gyalsé Shenpen Tayé i det nittende århundre. Blant de store mestere som har studert der kan nevnes Khenpo Pema Vajra, Mipham Rinpoche, Khenpo Shenga, Khenpo Ngawang Palzang, Khenpo Kunzang Palden, Pöpa Tulku og Khenpo Tsöndrü.


== Eksterne lenker ==
Shri Singha Shedra
Heterogomphus hopei

Heterogomphus hopei er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En stor (ca. 40-50 millimeter), kraftig, svart, blank hornbille. Som vanlig hos hornbiller er det stor forskjell mellom kjønnene, hannene er større, har et horn på hodet og en uthuling foran på pronotum. Hos denne arten er hornet ganske kort og uthulingen liten, med en knøl på hver side. Store hanner kan ha et bredt framspring som er kløvet i midten. Hunnen har ikke horn. Pronotum er ganske tett punktert hos begge kjønn, men med et blankt område i midten bak. Forleggen (protibia) har tre tenner på utsiden som er rettet skrått framover. Dekkvingene er grovt og tett punkterte, blanke. Undersiden har noen få lange, gulaktige hår.


== Levevis ==
Til tross for at noen av artene er ganske vanlige er det lite man vet om biologien til disse billene. Larvene til de artene der disse er kjente lever i jorda der de spiser dødt, organisk materiale. De voksne billene er aktive om natta og kommer gjerne til lys. Disse artene er ikke regnet som skadedyr.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Oryctini Mulsant, 1842
Slekten Heterogomphus Burmeister, 1847
Heterogomphus hopei Burmeister, 1847


== Kilder ==
Generic Guide to New World Scarab Beetles – Heterogomphus
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bilder av arten
(en) Heterogomphus hopei i Encyclopedia of Life 
(en) Heterogomphus hopei i Global Biodiversity Information Facility 
Heterogomphus hopei – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Heterogomphus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lycomedes velutipes

Lycomedes velutipes er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). De blir plassert i underfamilien hornbiller (Dynastinae).


== Utseende ==
En middelsstor (gjerne 25-30 millimeter), kraftig, matt lysbrunlig hornbille. Kroppen er kledt med gulgrå bestøvning og blir derfor ganske matt, også beina er kledt med bestøvning. Hannene har et båndaktig, oppoverbøyd horn i pannen som danner en klype mot et rett oppstående horn midt på fremkanten av pronotum, dette mangler bestøving på forkanten og er litt rundet i spissen. Hornet i pannen er kløvd i spissen, hos denne arten er det forholdsvis langt. Hunnen har pronotum grovt og kraftig punktert, men mangler horn. Dekkvingene er brede med fine punktrader.


== Levevis ==
Disse artene finnes helst i litt høyereliggende (1000-2000 meter over havet) tropiske skoger langs Andesfjellene. Larvene lever i strølaget på bakken. De voksne billene kommer av og til til lys om natten.


== Utbredelse ==
Arten lever i Ecuador.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Agaocephalini Burmeister, 1847
Slekten Lycomedes Brême, 1844
Lycomedes velutipes Arrow, 1902


== Kilder ==
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.
Milani, L. (2017) Sinopsi del genere Lycomedes Breme con ridescrizione di Lycomedes ohausi Arrow maschio, descrizione di Lycomedes ohausi Arrow femmina e di una nuova specie dall'Ecuador. Giornale Italiano di Entomologia 14(62):755-774.


== Eksterne lenker ==
(en) Lycomedes velutipes i Encyclopedia of Life 
(en) Lycomedes velutipes i Global Biodiversity Information Facility 
Lycomedes velutipes – detaljert informasjon på Wikispecies 
[ Bilder av Lycomedes buckleyi]
Bilde av arten
Lycomedes ohausi

Lycomedes ohausi er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). De blir plassert i underfamilien hornbiller (Dynastinae).


== Utseende ==
En middelsstor (gjerne 25-30 millimeter), kraftig, matt lysbrunlig hornbille. Kroppen er kledt med gulgrå bestøvning og blir derfor ganske matt, også beina er kledt med bestøvning. Hannene har et båndaktig, oppoverbøyd horn i pannen som danner en klype mot et rett oppstående horn midt på fremkanten av pronotum, dette er høyt og rett. Hornet i pannen er kløvd i spissen, hos denne arten er det forholdsvis langt. Hunnen har pronotum grovt og kraftig punktert, men mangler horn. Dekkvingene er brede.


== Levevis ==
Disse artene finnes helst i litt høyereliggende (1000-2000 meter over havet) tropiske skoger langs Andesfjellene. Larvene lever i strølaget på bakken. De voksne billene kommer av og til til lys om natten.


== Utbredelse ==
Arten lever i Ecuador.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Agaocephalini Burmeister, 1847
Slekten Lycomedes Brême, 1844
Lycomedes ohausi Arrow, 1908


== Kilder ==
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.
Milani, L. (2017) Sinopsi del genere Lycomedes Breme con ridescrizione di Lycomedes ohausi Arrow maschio, descrizione di Lycomedes ohausi Arrow femmina e di una nuova specie dall'Ecuador. Giornale Italiano di Entomologia 14(62):755-774.


== Eksterne lenker ==
(en) Lycomedes ohausi i Encyclopedia of Life 
(en) Lycomedes ohausi i Global Biodiversity Information Facility 
Lycomedes ohausi – detaljert informasjon på Wikispecies 
[ Bilder av Lycomedes buckleyi]
Marcos Sánchez

Marcos Aníbal Sánchez Mullins (født 23. desember 1989) er en panamansk‌ fotballspiller som spiller for den panamansk‌e klubben Tauro FC.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marcos Sánchez – Major League Soccer 
(en) Marcos Sánchez – Transfermarkt 
(en) Marcos Sánchez – national-football-teams.com 
(en) Marcos Sánchez – Soccerway 
(en) Marcos Sánchez – FBref 
(es) Marcos Sánchez – as.com
Lycomedes bubeniki

Lycomedes bubeniki er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). De blir plassert i underfamilien hornbiller (Dynastinae).


== Utseende ==
En middelsstor (gjerne 25-35 millimeter), kraftig, matt lysbrunlig hornbille. Kroppen er kledt med gulgrå bestøvning og blir derfor ganske matt, også beina er kledt med bestøvning. Hannene har et båndaktig, oppoverbøyd horn i pannen som danner en klype mot et rett oppstående horn midt på fremkanten av pronotum, dette er delt i to runde knøler i spissen. Hornet i pannen er kraftig kløvd i spissen. Hunnen har pronotum grovt og kraftig punktert, men mangler horn. Dekkvingene er brede, hos hunnen med en mørk lengdestripe.


== Levevis ==
Disse artene finnes helst i litt høyereliggende (1000-2000 meter over havet) tropiske skoger langs Andesfjellene. Larvene lever i strølaget på bakken. De voksne billene kommer av og til til lys om natten.


== Utbredelse ==
Arten lever i Ecuador.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Agaocephalini Burmeister, 1847
Slekten Lycomedes Brême, 1844
Lycomedes bubeniki Milani, 2017


== Kilder ==
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.
Milani, L. (2017) Sinopsi del genere Lycomedes Breme con ridescrizione di Lycomedes ohausi Arrow maschio, descrizione di Lycomedes ohausi Arrow femmina e di una nuova specie dall'Ecuador. Giornale Italiano di Entomologia 14(62):755-774.


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Bilde av arten
Manuel Alexander Vargas Moreno

Manuel Alexander Vargas Moreno (født 19. januar 1991) er en panamansk‌ fotballspiller som spiller for den panamansk‌e klubben San Francisco FC.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Manuel Alexander Vargas Moreno – Transfermarkt 
(en) Manuel Alexander Vargas Moreno – national-football-teams.com 
(en) Manuel Alexander Vargas Moreno – Soccerway 
(en) Manuel Alexander Vargas Moreno – FBref
Ricardo Ávila

Ricardo Guardia Ávila (født 4. januar 1997) er en panamansk‌ fotballspiller som spiller for den belgiske klubben AA Gent.


== Landslaget ==
Han erstattet Alberto Quintero Medina i Panamas tropp til VM i fotball 2018 i Russland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ricardo Ávila – FIFA 
(fr) Ricardo Ávila – LÉquipe 
(en) Ricardo Ávila – Transfermarkt 
(en) Ricardo Ávila – national-football-teams.com 
(en) Ricardo Ávila – WorldFootball.net 
(en) Ricardo Ávila – Soccerbase.com 
(en) Ricardo Ávila – FootballDatabase.eu 
(en) Ricardo Ávila – Soccerway 
(en) Ricardo Ávila – FBref
Avhandling om de 400 vers

Avhandling om de 400 vers (sanskrit: catuḥśatakaśāstra-nama-kārikā; རྣལ་འབྱོར་སྤྱོད་པ་བཞི་བརྒྱ་པ་, wylie: rnal 'byor spyod pa bzhi brgya pa) er en avhandling som ble skrevet av den indiske madhyamaka-filosofen Āryadeva (3. århundre e.Kr.).I 1994 publiserte Ruth Sonam en kommentar til dette verket, som var skrevet av Geshe Sonam Rinchen (1933–2013). Mange læresteder i det østlige Tibet, deriblant Shri Singha Shedra i Dzogchenklosteret i Dêgê i det autonome prefekturet Garzê i Sichuan, regner det som en av «de 13 avhandlinger» – viktige indiske avhandlinger, som sammen med verker av Khenpo Shenga (1871–1927), utgjør grunnlaget for deres pensum.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lang, Karen (1986). Ā̄ryadeva's Catuḥśataka : On the bodhisattva's cultivation of merit and knowledge. Gylling : Narayana; 1986. ISBN 978-8-75002-619-8. ISBN 87-500261-9-4. 
Sonam, Ruth (1994). Yogic Deeds of Bodhisattvas: Gyel-tsap on Aryadeva's Four Hundred (Textual Studies and Translations in Indo-Tibetan Buddhism). Snow Lion Publications; 1. utgave, 1. januar 1994. ISBN 978-1-55939-019-4. ISBN 1-55939-019-0. 


== Eksterne lenker ==
Four Hundred Verses
Ismael Díaz de León

Ismael Díaz de León (født 12. mai 1997) er en panamansk‌ fotballspiller som spiller for den spanske klubben Deportivo de La Coruña.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Panamas tropp til VM i fotball 2018 i Russland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ismael Díaz de León – FIFA 
(en) Ismael Díaz de León – Transfermarkt 
(en) Ismael Díaz de León – national-football-teams.com 
(en) Ismael Díaz de León – Soccerway 
(en) Ismael Díaz de León – FBref
Hernán Darío Gómez

Hernán Darío Gómez Jaramillo (født 3. februar 1956) er en colombiansk fotballtrener og tidligere fotballspiller.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hernán Darío Gómez – Olympedia 
(en) Hernán Darío Gómez – FIFA 
(en) Hernán Darío Gómez – Transfermarkt (manager) 
(en) Hernán Darío Gómez – national-football-teams.com 
(en) Hernán Darío Gómez – WorldFootball.net 
(en) Hernán Darío Gómez – Soccerway
Nord-Hedmark sorenskriverembete

Nord-Hedmark sorenskriverembete (også omtalt som Nordre Hedemarken sorenskriverembete eller sorenskriveri) ble opprettet 8. januar 1777 ved delingen av Hedmarken sorenskriverembete. Nord-Hedmark skulle bestå av Nes og Ringsaker tinglag og de to nordligste fjerdingene av Vang tinglag, mens Sør-Hedmark skulle bestå av tinglagene Stange, Romedal og Løten, og de to sydligste fjerdingene, Vang og Skattum, av Vang tinglag. Deler av Nord-Hedmark sorenskriverembete ble utskilt i Hamar byfogd- og sorenskriverembete, som ble opprettet 1. juli 1863. Opprettelsen fulgte av kongelig resolusjon av 12. oktober 1861, som etablerte Hamar kjøpstad som egen jurisdiksjon. De utskilte områdene ble tilbakeført, og Hamar byfogd- og sorenskriverembete nedlagt, 20. juli 1901.Sorenskriveren i Nord-Hedmark flyttet inn til Hamar i 1909, og hadde lokaler forskjellige steder i byen frem til embetet ble samlokalisert med Sør-Hedmark sorenskriverembete i fylkeshuset i Hamar i 1970.Embetet besto frem til 1. januar 1992, da Nord-Hedmark og Sør-Hedmark sorenskriverembeter ble slått sammen igjen til Hedmarken sorenskriverembete samtidig med sammenslåingen av Hamar og Vang kommuner.


== Sorenskrivere ==
Christian Stangebye (1777–1806)
Erik Gløersen (1807–1819)
Caspar Peter Hagerup (1819–1839)
Abraham Falch Muus (1831–1863)
Michael Heggelund Kildal (1863–1884)
Peter Elieson Bredal (1884–1907)
Christian Juel S. Randers (1909–1921)
Sigurd Holaker (1921–1937)
Cornelius Holmboe (1937–1947)
Erling Rost (1948–1971)
Kaare Schumann Andersen (1971–1982)
Ole Haugstad (1983–1991)


== Referanser ==


== Kilder ==
Næss, Hans Eyvind (red.): For rett og rettferdighet i 400 år: sorenskriverne i Norge 1591–1991. Utg. Justisdepartementet/Fabritius. 1991.
Argulus arcassonensis

Argulus arcassonensis er en usikkert plassert art av fiskelus. Dette er en type krepsdyr som lever som parasitter på større dyr, og denne arten lever som parasitt båe på fisk og på blekksprut-arten Sepia officinalis. Arten ble beskrevet allerede i 1912 av Cuénot. Den lever muligens i Nord-Europa.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Argulus arcassonensis – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Argulus arcassonensis i Global Biodiversity Information Facility 
Oversikt over Argulus-arter i USA - United States Environmental Protection Agency. Besøkt 5. januar 2014.
Knut Albrigt Andersen

Knut Albrigt Andersen (født 18. oktober 1932, død 10. januar 2003) var en norsk pianist.


== Biografi ==
Andersen studerte tidlig klaver med P. Selberg og både Reimar og Robert Riefling. Deretter reiste han til Detmold i Tyskland og studerte piano med Hans Richter-Haaser. I 1958 debuterte Andersen i Oslo og vant ry som en fremragende pianist, med en spesiell følelse for lyrisk spill og delikat klangbehandling. Han ble en følsom og svært ettertraktet akkompagnatør. I 1956-57 hadde han en lengre turne i Sovjetunionen og Jugoslavia. Han har også turnert mye i Norge.
Andersen gjorde et banebrytende arbeid for Harald Sæverud allerede i 1957, og spille inn et album med låter fra Siljustøl. Hans pedagogiske arbeidet startet på Veitvedt musikkonservatoriet og Universitetet i Oslo. Han flyttet til Bergen i 1966, der han underviste på lærerutdanningen ved Bergen lærerhøgskole fram til 1968. Etter det var han to år i Sverige, for så å returnere til Bergen Musikk Konservatorium i 1970. Det var Gunnar Sævig som selv ba ham om å gå tilbake til Bergen før han døde. Han jobbet som pianolærer og akkompagnatør for et stort antall studenter fram til 1999.
Andersen var godt likt og mange av studentene hans har holdt kontakten med ham i mange år. Han hadde stort engasjement for alle studentene, og har bidratt mye til å utdanne musikere og sterk og dedikert musikklærere. Han var også en aktiv musiker, spesielt i sine tidlige år i Bergen, med konserter på Troldhaugen, med Bergen Filharmoniske Orkester og i NRK. Det er forhåpentligvis et antall opptak som skal nå bli tatt vare på og bevart, inkludert Andersen i samarbeid med flere av Norges fremste sangere. Den Nationale Scene fikk også viktige impulser fra ham, og han hadde mange venner blant skuespillerne.Andersen var en munter og jovial person med en særegen evne til avvæpnende ironi. Han var far til tre musikere «Doddo», Geir Luedy og «Tino» Andersen.


== Diskografi (utvalg) ==
1970: Slåtter Og Stev Fra Siljustøl (Triola -TNLP 3), kompnert av Harald Sæverud
1987: Grieg Minne Album Vol. 4 (Vest-Norsk Plateselskap VNP 0087-12), med John Magnuson


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Knut Albrigt Andersen på Discogs
Knut Albrigt Andersen hos Sceneweb