Butsudan

Et butsudan (japansk; kanji: 佛壇, hiragana: ぶつだん, katakana: ブツダン) eller butudan (japansk; kanji: 仏壇, hiragana: ぶつだん, katakana: ブツダン), ordrett «buddhistisk alter», er et skrin som vanligvis blir funnet i hjemmene og i templene til kulturer som følger japansk buddhisme.
Et butsudan kan være utsmykket. Alternativt kan det være et enkelt kabinettskap av tre med dører som beskytter en gohonzon eller et religiøst ikon, vanligvis en statue eller et maleri av Buddha, en bodhisattva eller et kalligrafisk mandala. Noen sekter plasserer kremerte rester av avdøde slektninger, minnetavler (ihai) eller registere over avdøde slektninger (kakocho) i eller utenfor butsudan.Et butsudan med dører benyttes for en gohonzon, og åpnes ved en religiøs høytid og lukkes etter bruk. Hvis det mangler dører, blir en brokade eller en hvit duk noen ganger plassert over det for å fremheve dets hellighet. Når et butsudan blir erstattet eller reparert av familien, blir det i noen sekter avholdt en seremoni for å gjenopprette dets hellighet.Et butsudan inneholder vanligvis en rekke subidiære religiøse gjenstander kalt butsugu (ブツグ): Lysestaker, røkelse, bjeller og plattformer for plassering av frukt, te og ris. Det definerte rommet som et butsudan opptar blir kalt butsuma (ブツマ).


== Arrangement ==
Arrangement og typene av elementer i og omkring et butsudan varierer avhengig av den buddhistiske skolen. Et butsudan huser vanligvis en honzon, en statue eller maleri av Buddha eller en bodhisattva som reflekterer den buddhistiske skolen som familien følger. Broderte ruller som inneholder en mantrisk tekst, utdrag fra en mahāyānasūtra eller en sekterisk tekst er også vanlig. Andre elementer som ofte er funnet i nærheten av et butsudan, er te, vann og mat (vanligvis frukt eller ris), en røkelsesholder, levende lys, blomster, hengende lamper og eviggrønne vekster. En rin gong eller «sangbolle» ledsager ofte butsudan, og kan ringe under liturgi eller fremsettelse av bønner.
Medlemmer av noen buddhistiske sekter (deriblant Nichiren-shū) plasserer ihai eller tavler med de inngraverte navnene til avdøde familiemedlemmer innenfor eller ved siden av butsudan. Andre buddhistiske skoler, slik som Jōdo Shinshū, bruker vanligvis ikke dette, men har i stedet bilder av de avdøde plassert i nærheten av butsudan. Et butsudan plasseres vanligvis på et større kabinett hvor det er oppbevart viktige familiedokumenter og sertifikater.


== Sosiologiske forhold ==
Butsudan blir vanligvis sett som en essensiell del av livet til en tradisjonell japansk familie. Det er senter for den åndelige tro innenfor hjemmet, og dveler spesielt ved døden til familiemedlemmer eller reflekterer livet til forfedrene. Dette er spesielt tilfelle i mange bygder, hvor det er vanlig for mer enn 90% av husholdningene å besitte en busudan, mens de samme tall i urbane områder og forsteder ofte faller under 60%.


== Referanser ==


== Se også ==
Gohonzon
Honzon
Kamidana


== Litteratur ==
Buckley, Sandra (2002) "Butsudan and Kamidana" in Buckley, Sandra (Ed.) Encyclopedia of Contemporary Japanese Culture, pp. 56–57. London: Routledge. ISBN 0-415-14344-6.
Hamabata, M. Masayuki (1990). Crested Kimono: Power and Love in the Japanese Business Family. New York: Cornell University Press. ISBN 0-8014-2333-3.
Lewis, Todd T. (2007). "Butsudan" in Espin, Orlando (Ed.) An Introductory Dictionary of Theology and Religious Studies, pg. 178. Collegeville: Liturgical Press. ISBN 978-0-8146-5856-7.
Nakamaki, Hirochika (2003). Japanese Religions at Home and Abroad. New York: Routledge/Curzon. ISBN 0-7007-1617-3.
Reader, Ian (1995). Japanese Religions: Past and Present. Honolulu: University of Hawaii Press. ISBN 0-8248-1545-9.
Rambelli, Fabio (2010). Home Buddhas: Historical Processes and Modes of Representation of the Sacred in the Japanese Buddhist Family Altar, Japanese Religions 35 (1-2), 63-86
Nelson, John K. (2008). Household Altars in Contemporary Japan: Rectifying Buddhist “Ancestor Worship” with Home Décor and Consumer Choice, Japanese Journal of Religious Studies 35 (2), 305-330