jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Diospyros virginiana

Diospyros virginiana er et løvfellende tre i ibenholtfamilien som er utbredt i østlige og sentrale USA.
Den er vanligvis 15–30 m høy, men kan bli 40 m høy. Barken er mørk rødbrun og oppsprukket i firkantede flak. Bladene er glinsende mørkegrønne på oversiden og lysere under. De er ovalt avlange, helrandete, 6–15 cm lange og 2,5–8 cm brede. Blomstene er klokkeformede, gulhvite og enkjønnede, og trærne er som regel særbu med hann- og hunnblomster på ulike trær. Hannblomstene er små og sitter 2–3 sammen i en kvast, mens hunnblomstene sitter enkeltvis. Frukten er et gult, oransje, rødt eller mer sjeldent purpur bær, som er 3–5 cm i diameter. Den er velsmakende når den er helt moden, men umoden frukt er sterkt astringerende.
Diospyros virginiana vokser i fuktig klima i hele utbredelsesområdet og trives på all slags jord. Den er ofte det første treslaget som dukker opp på forlatt dyrket mark, der den danner pionervegetasjon sammen med sassafras. Den vokser også i andre typer skog sammen med trær og busker som alm, virginiaeiner, hickory, sukkerlønn, tulipantre, eik, asklønn, rødlønn, amerikaplatan, Forestiera acuminata, hagtorn, Planera aquatica, sumak og oksidentkulebusk.
Arten finnes fra sørlige Connecticut og Long Island til sørlige Florida. Nordgrensa går vestover gjennom sentrale Pennsylvania, sørlige Ohio, sørlige Indiana og sentrale Illinois til sørøstlige Iowa. Vestgrensa går gjennom østlige Kansas og Oklahoma til Colorado-dalen i Texas.

		
		
		
		


== Kilder ==
A. Mitchell (1977). Trær i skog og hage. Oversatt av I. Gjærevoll. Tiden. s. 377. ISBN 82-10-01282-7. 
L.K. Halls. «Common Persimmon». Silvics of North America. Besøkt 26. juni 2017. 
«Diospyros virginiana». Flora of North America. Besøkt 26. juni 2017. 
«Common Persimmon (Diospyros virginiana)». Carolina Nature. Besøkt 26. juni 2017. 


== Eksterne lenker ==
(en) Diospyros virginiana i Encyclopedia of Life 
(en) Diospyros virginiana i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Diospyros virginiana hos ITIS 
(en) Diospyros virginiana hos NCBI 
(en) Diospyros virginiana hos The International Plant Names Index 
(en) Diospyros virginiana hos Tropicos 
(en) Kategori:Diospyros virginiana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Diospyros virginiana – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Diospyros virginiana – detaljert informasjon på Wikispecies
Linopteropsis

Linopteropsis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==


== Utbredelse ==
Arten lever på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . Gruppen blir ofte slått sammen med Xystrocerini eller med Auxesini. Av og til plasseres den i underfamilien Lamiinae.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Psathyrini Villiers, 1954
Slekten Linopteropsis Breuning & Villiers, 1958
Linopteropsis sparsepunctatus Breuning & Villiers, 1958


== Referanser ==


== Kilder ==
Liste over de fleste av artene, med utbredelsesdata Arkivert 23. november 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Linopteropsis i Encyclopedia of Life 
(en) Linopteropsis i Global Biodiversity Information Facility 
Linopteropsis – detaljert informasjon på Wikispecies
Longelinopodius

Longelinopodius er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En liten, spinkel, lyst gulbrun eller rødbrun trebukk.  Antennene er tynne og betydelig lengre enn kroppen. Pronotum er mye lengre enn bredt, tønneformet, dekkvingene smale og jevnbrede. 


== Utbredelse ==
Arten lever på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . Gruppen blir ofte slått sammen med Xystrocerini eller med Auxesini. Av og til plasseres den i underfamilien Lamiinae.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Psathyrini Villiers, 1954 eller Auxesini
Slekten Longelinopodius Bruneing & Villiers, 1958
Longelinopodius longicollis (Fairmaire, 1903)


== Referanser ==


== Kilder ==
Liste over de fleste av artene, med utbredelsesdata Arkivert 23. november 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Longelinopodius i Encyclopedia of Life 
(en) Longelinopodius i Global Biodiversity Information Facility 
Longelinopodius – detaljert informasjon på Wikispecies
Tricholinopteridius

Tricholinopteridius er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utbredelse ==
Arten lever på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . Gruppen blir ofte slått sammen med Xystrocerini eller med Auxesini. Av og til plasseres den i underfamilien Lamiinae.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Psathyrini Villiers, 1954 eller Auxesini
Slekten Tricholinopteridius Breuning & Villiers, 1958
Tricholinopteridius villosus Breuning & Villiers, 1958


== Referanser ==


== Kilder ==
Liste over de fleste av artene, med utbredelsesdata Arkivert 23. november 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Tricholinopteridius i Encyclopedia of Life 
(en) Tricholinopteridius i Global Biodiversity Information Facility 
Tricholinopteridius – detaljert informasjon på Wikispecies
Psathyrioides

Psathyrioides er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utbredelse ==
Arten lever på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . Gruppen blir ofte slått sammen med Xystrocerini eller med Auxesini. Av og til plasseres den i underfamilien Lamiinae.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Psathyrini Villiers, 1954 eller Auxesini
Slekten Psathyrioides Breuning & Villiers, 1958
Psathyrioides longipennis (Gahan, 1890)


== Referanser ==


== Kilder ==
Liste over de fleste av artene, med utbredelsesdata Arkivert 23. november 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Psathyrioides i Encyclopedia of Life 
(en) Psathyrioides i Global Biodiversity Information Facility 
Psathyrioides – detaljert informasjon på Wikispecies
Scatogenus

Scatogenus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En nokså stor, avlang, gulrød trebukk med svarte antenner og bein. Antennene er kamformede og litt under halvparten så lange som kroppen. Pronotum er avrundet, betydelig smalere enn de lange, jevnbrede dekkvingene som har et par opphøyde lengderibber. Beina er nokså korte.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Sentral-Afrika, kjent fra Gabon og Kongo.


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  eller Dorcasominae
Stammen Plectogasterini Quentin & Villiers, 1969
Slekten Scatogenus Quentin & Villiers, 1969
Scatogenus mulleri (Burgeon, 1947)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Scatogenus i Encyclopedia of Life 
(en) Scatogenus i Global Biodiversity Information Facility 
Scatogenus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Scatogenus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Det rene land

Det rene land (sanskrit: बुद्धक्षेत्र, buddhakṣetra; tibetansk: སངས་རྒྱས་ཀྱི་ཞིང་, sang-gyä kyi-zhing; tradisjonell kinesisk: 淨土; forenklet kinesisk: 净土, jìngtǔ; koreansk: 정토, jeongto; japansk: 浄土, jōdo; vietnamesisk: Tịnh Độ) er ifølge den buddhistiske retningen mahāyāna navnet på et himmelsk eksistensplan eller det rene bosted til en buddha eller bodhisattva. Begrepet er sentralt innenfor østasiatisk buddhisme. I «de tre rene lands sūtraer» og i det rene lands buddhisme i Kina, Korea, Japan og Vietnam er det rene land knyttet til Amitābha eller «det grenseløse lysets buddha». Andre mahāyānasūtraer omtaler rene land forbundet med blant annet bodhisattvaene Avalokiteśvara og Mañjuśrī. I Lotussūtraen omtales de rene land til flere av Buddhas disipler, deriblant Śāriputra og Subhūti. Rene land er også til stede i taoismen, innenfor læresystemet dzogchen (atiyoga) i tibetansk buddhisme og i den tibetanske sjamanistiske retningen bøn. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Buddha-ksetra Arkivert 28. mars 2019 hos Wayback Machine., Chinese Buddhist Encyclopedia, 18. april 2014, besøkt 26. juni 2017
Buddha field (Skt: buddhaksetra; Tib: sang-gyä kyi-zhing), Lama Yeshe Wisdom Archive, 2017
Buddhakshetra, Yoga vidya, 13. september 2015, besøkt 26. juni 2017
Schizogaster

Schizogaster er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En middelsstor, kraftig, brunlig trebukk. Antennene er kamformede og rundt halvparten så lange som kroppen. Pronotum er avrundet med en tann på hver sidekant. Dekkvingene er avsmalnende bakover og spriker i midten slik at deler av bakkroppen og flygevingene ikke er dekket. Hos hannen er antenner, bein og dekkvingenes fremre del lyse, hunnen er helmørk. Beina er nokså korte.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Sentral-Afrika, kjent fra Kongo.


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  eller Dorcasominae
Stammen Plectogasterini Quentin & Villiers, 1969
Slekten Schizogaster Quentin & Villiers, 1969
Schizogaster basilewskyi (Duffy, 1953)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Schizogaster i Encyclopedia of Life 
(en) Schizogaster i Global Biodiversity Information Facility 
Schizogaster – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Scatogenus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Stian Slotterøy Johnsen

Stian Slotterøy Johnsen (født 15. april 1977 i Mo i Rana) er generalsekretær i Frivillighet Norge.
Johnsen er utdannet Master of Arts i ESST (Society, Science and Technology in Europe) fra Universitetet i Oslo og har lang erfaring fra frivillig sektor. Han jobbet i Landsrådet for barne- og ungdomsorganisasjoner fra 2001 til 2006, før han begynte i Frivillighet Norge. Fra 2014 til 2015 var han assisterende generalsekretær. Han fikk jobben som generalsekretær i 2015..
Han har gått forsvarets russiskkurs og jobbet en periode for Forsvaret i Bosnia-Hercegovina. Johnsen sitter i Frivillighetsregisternemnda.


== Referanser ==
Rørbro

Rørbro, også kalt flytetunnel, er en tubekonstruksjon i stål eller betong som er tenkt senket ned under vannflaten. Konstruksjonen skal flyte i vannet og holdes oppe av oppdriften. Rørbroa er tenkt plassert 20 til 50 meter under vannoverflaten – dypt nok til ikke å forstyrre skipstrafikk, og samtidig grunt nok til å unngå for høyt trykk. Rørbroer kan stabiliseres ved å ankre dem opp i havbunnen, eller med pongtonger på overflaten. Teknologien er fremdeles ikke prøvd ut, og per 2017 er det fremdeles ikke bygget noen rørbroer. Det er flere planer om å bygge rørbroer, blant annet på Ferjefri E39.


== Bruk ==

Rørbroer gjør det mulig å føre veier og jernbaner over brede og dype sund og fjorder, der andre løsninger ikke er teknisk gjennomførbare. Noen eksempler er kryssingen av E39 over Sognefjorden og Bjørnafjorden. Disse fjordene er så dype og brede at en undersjøisk tunnel eller en tradisjonell bro ikke er aktuelle løsninger. Statens vegvesen vurderer nå rørbruer som en mulighet for å føre stamveien over fjordene.På engelsk kalles rørbroer gjerne for flytetunneler eller Arkimedes-bruer, etter Arkimedes' lov.


== Referanser ==
İstanbul Cup

İstanbul Cup er en profesjonell tennisturnering som blir spilt på hardcourt. Den er en del av WTA-touren, og er klassifisert som en WTA International-turnering. 
Den blir spilt hvert år i Istanbul i Tyrkia.


== Vinnere ==


=== Singel ===


=== Dobbel ===


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
WTA Prague Open

WTA Prague Open er en profesjonell tennisturnering som blir spilt på grus. Den er en del av WTA-touren, og er klassifisert som en WTA International-turnering.
Den blir spilt hvert år i Praha i Tsjekkia.


== Vinnere ==


=== Singel ===


=== Dobbel ===


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
(en) WTA Prague Open – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Morocco Open

Morocco Open er en profesjonell tennisturnering som blir spilt på grus. Den er en del av WTA-touren, og er klassifisert som en WTA International-turnering.
Den blir spilt hvert år i Rabat i Marokko.


== Vinnere ==


=== Singel ===


=== Dobbel ===


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Mysutjernene naturreservat

Mysutjernene naturreservat er et naturreservat i Kongsberg kommune og dekker et areal på 95 dekar. Naturreservatet ble opprettet 24. april 1992. Reservatet består av Vesle Mysutjern, Midtre Mysutjern og Store Mysutjern. Reservatet ligger ca. 12,5 kilometer sør for Kongsberg sentrum, i retning fjelltoppen Styggemann.
Formålet med fredningen er å bevare en sjelden type vann som bare finnes på kalkrik grunn og karakteriseres av de rike forekomstene av kransalger.Mysutjernene er sjøer med høyt innhold av kalk som gir høy pH (over 8.0). Det er den kalkrike berggrunnen som er grunnlaget for at slike vann utvikler seg. Kalkfjellet påvirker også vegetasjonen og gir grunnlag for kalkfuruskoger og en rik blomsterflora. Vegetasjonen i disse vannene domineres av kransalger av slekten chara, og de kalles derfor chara-sjøer. Fargen er spesiell, med blågrønne vannmasser i kontrast mot en gulgrå kalkbunn. Vannet er spesielt klart og det medfører at kransalgene i Store Mysutjern vokser helt ned til ni meters dyp.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
360 graders bilde og virtuell tur fra Midtre Mysutjern på Google Maps
360 graders bilde og virtuell tur fra Vesle Mysutjern på Google Maps
«Mysutjernene (m/vernekart)» (PDF). Miljødirektoratet. Besøkt 26. juni 2017.
Henry Petersen

Henry Petersen er navnet til flere personer:

Henry Petersen (arkeolog) (1849–1896), dansk arkeolog
Henry Petersen (friidrettsutøver) (1900–1949), dansk friidrettsutøver
Moroer

Moroer eller bangsamoroer (av spansk moros) er en etnisk noe uenhetlig folkegruppe, som blant annet innvandret til øya Mindanao og Suluøyene i de sørlige Filippinene, fra Taiwan.


== Språk ==
Det var spanjolene som tok i bruk dette ordet om de muslimske stammer og folk sør på Filippinene, for det meste på sørlige Mindanao og på Suluøyene; grunnen av at de overførte ordet fra de muslimske arabere og berbere de hadde som naboer og ofte lå i krig med i Nordafrika og tildel sør på Den iberiske halvøy.


== Historie ==
Spenningene mellom disse grupper og andre filippinere hadde eksistert også før spanjolenes ankomst, som følge av at noen av moroene stjal gods og erobret slaver lenger nord i øygruppen.
Spanjolene forsøkte allerede fra 1500-tallet av å underkue og omvende dem med kristne filippineres hjelp, noe som førte til stadige kriger mellom disse grupper. Disse krigene fortsatte også etter at USA hadde erobret øyene fra Spania.
Morofolket består av (minst) tretten ulike folkegrupper; maranaw, maguindanao, tausug, yakan, iranun, sama, badjao, kalibugan, kalagan, sangil, palawani, molbog og jama mapun. Moroene ble introdusert for islam under det 14. århundre, og har siden blitt regnet som muslimer.Moroene utgjør omkring fem prosent av befolkningen på Filippinene og klassifiseres gjerne språklig som ti undergrupper.Moroenes område kalles nå (2019) gjerne Bangsamororegionen. Den omfatter provinsene Basilan, Cotabato, Davao de Oro, Davao del Sur, Lanao del Norte, Lanao del Sur, Maguindanao, Palawan, Sarangani, South Cotabato, Sultan Kudarat og Sulu, Tawi-Tawi. I dette området ligger byene Cotabato, Dapitan, Dipolog, General Santos, Iligan og Marawi. Opprørsgruppen Moro National Liberation Front har også hevdet at et område i det tidligere britiske protektoratet i østre Nord-Borneo (nå østre Sabah) som administreres av Malaysia, men som Filippinene har gjort krav på, er en såkalt Bangsamoro Republik. Dette området erklærte seg selvstendig i 2013, uten å vinne internasjonal anerkjennelse.
Rammeavtalen om Bangsamoro definerer «bangsamoro» til å være de som på tiden for erobringene og koloniseringere ble ansett som innfødte eller opprinnelige innbyggere i Mindanao og Suluøyene og deres tilgrensende øyer, inklusive Palawan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Moro – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Norskelva

Norskelva (nedre del også kalt Nordmannsbekken, nordsamisk: Dážajohka) er ei elv i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Den starter som flere små bekker som samles i Battervatnet, som er utspring for selve Norskelva. Fra Stuorrajávri renner elva mot sørøst gjennom en rekke små vatn, før den faller ned lia til munningen i Nordmannsbukta i Bugøyfjorden. Vassdraget har en total lengde på 10,4 kilometer, hvorav strekningen fra Stuorrajávri til fjorden utgjør 4,7 km.


== Referanser ==
Kåre Grytli

Kåre Grytli (født 6. februar 1918 i Torvikbukt i Øre, Møre og Romsdal, død 28. februar 2004 i Oslo) var en norsk skolemann og redaktør.
Grytli var cand.philol. fra Universitetet i Oslo 1948 (med hovedoppgave om «Lydverket i Øremålføra»). Han tok journalistkurs ved Göteborgs högskola i 1951–52 og studerte ved University of Michigan i 1953–54.Før andre verdenskrig arbeidet han som vikarlærer. Etter krigen var han ansvarlig redaktør i Kristiansund-avisa Romsdalsposten (1945–46) og i avholdsavisa Folket (1949–50).Etter dette hadde han stillinger ved Norsk historisk kjeldeskriftinstitutt, ved Nordiska Folkhögskolan i Kungälv og ved Norsk språknemnd. Fra 1961 til 1963 var han «assistant director» ved Scandinavian Seminar (en folkehøgskole-liknende skole i Massachusetts), deretter ett år lektor ved Eikeli gymnas i Bærum, før han i 1964 fikk stilling ved Oslo offentlige lærerskole.Han var rektor ved Skjeberg folkehøgskole fra 1968 til 1978. Folkehøgskolene spilte i det hele tatt en stor rolle i Grytlis liv. Han bygde opp og ledet Informasjonskontoret for folkehøgskolen (1978–86) og var den første daglige lederen for Norsk folkehøgskolelag. Oppveksten hadde han i rektorboligen på Nordmøre ungdomsskule, hvor faren var rektor.  
Grytli var Venstre-mann, nynorskforkjemper og aktiv i avholdsbevegelse og i menighetsarbeid.30. november 1943 ble Grytli arrestert. Han satt i fangenskap inntil krigens slutt, først i Stavern, deretter i Pölitz, Sennheim, Weiler, Bitschweiler og til sist i Buchenwald. Han kom hjem med De hvite bussene våren 1945. Grytli var en god motivasjonsfaktor for å holde motet oppe blant de andre fangene. Etter krigen var han en tid med som tidsvitne på turer til Buchenwald og andre konsentrasjonsleirer i Tyskland. Menneskeverd var et sentralt stikkord i Grytlis virke i folkehøgskolen, der han ofte var han innom grusomhetene han opplevde i fangenskapet under krigen.


== Referanser ==
Mississauga

Mississauga er en by i provinsen Ontario i Canada. Den er Canadas sjette største by med et folketall på ca. 721 599. Torontos hovedflyplass Toronto Pearson internasjonale lufthavn ligger i Mississauga.


== Geografi ==

Mississauga ligger i Sør-Ontario, ved Lake Ontario, i nærheten av Canadas største by, Toronto. Mississauga grenser mot Oakville og Milton mot vest, Brampton mot nord, Toronto mot øst og mot Lake Ontario mot sør og sørøst.


== Vennskapsbyer ==
 Kariya, Japan


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Mississauga – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lørenskog historielag

Lørenskog historielag ble stiftet 21. januar 1954. Historielaget arbeider for å vekke interessen for Lørenskogs historie og bevare verneverdige forminner.Historielaget deltok med to medlemmer, Tore Reierstad og Ragnar Birkeland, i et utvalg på 5 medlemmer som planla arbeidet med ny bygdebok for Lørenskog kommune.


== Formenn ==
Vognmann Magnus Brøsholen (1954–1958)
Bruksformann Johan Hammer (1958–1960
Lærer Steffan Gjørvad (1960 - ??)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Liste over utøvere i Tour de France 2017

Liste over utøvere i Tour de France 2017


== Noter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Riders på letour.com
Withdrawals på letour.com
Parpano cebus

Parpano cebus er art av slekten Parpano som er en av i alt 22 slekter av krepsdyr innenfor Pardaliscidae-familien, som er plassert direkte (incertae sedis) i den relativt store og artsrike underordenen Gammaridea av amfipoder. Gruppens arter er alle bentiske bunndyr med relativt sett små øyne. De har stor egenframdrift, til forskjell fra de planktonisk frittsvevende og relativt mer storøyde artene i Hyperiidea-ordenen.


== Gruppens taksonomi ==
Gruppen har, i likhet med hele Gammaridea-ordenen, gjennomgått en betydelig revisjon av sin systematiske plassering og sammensetning. Taksonomien til krepsdyrene er generelt komplisert og usikker. En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i  WoRMS-databasen.
Rekke: Krepsdyr (Crustacea) - 67 000 arter
Klasse storkreps (Malacostraca) - + 25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 000 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Gammaridea - 4 overfamilier, 59 familier Latreille, 1802
Incertae sedis
Familie Pardaliscidae  Boeck, 1871
Slekt Parpano  J.L. Barnard, 1964
Parpano cebus J.L. Barnard, 1964
Parpano composturus J.L. Barnard, 1964


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Parpano cebus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Parpano cebus i Global Biodiversity Information Facility
Parpano composturus

Parpano composturus er art av slekten Parpano som er en av i alt 22 slekter av krepsdyr innenfor Pardaliscidae-familien, som er plassert direkte (incertae sedis) i den relativt store og artsrike underordenen Gammaridea av amfipoder. Gruppens arter er alle bentiske bunndyr med relativt sett små øyne. De har stor egenframdrift, til forskjell fra de planktonisk frittsvevende og relativt mer storøyde artene i Hyperiidea-ordenen.


== Gruppens taksonomi ==
Gruppen har, i likhet med hele Gammaridea-ordenen, gjennomgått en betydelig revisjon av sin systematiske plassering og sammensetning. Taksonomien til krepsdyrene er generelt komplisert og usikker. En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i  WoRMS-databasen.
Rekke: Krepsdyr (Crustacea) - 67 000 arter
Klasse storkreps (Malacostraca) - + 25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 000 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Gammaridea - 4 overfamilier, 59 familier Latreille, 1802
Incertae sedis
Familie Pardaliscidae  Boeck, 1871
Slekt Parpano  J.L. Barnard, 1964
Parpano cebus J.L. Barnard, 1964
Parpano composturus J.L. Barnard, 1964


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Parpano composturus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Parpano composturus i Global Biodiversity Information Facility