jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Adolf Deissmann

Gustav Adolf Deissmann (eller Deißmann, født 7. november 1866 i Langenscheid i det nettopp prøyssiske hertugdømmet Nassau, død 5. april 1937 i Wünsdorf (nå en bydel i Zossen)) var en tysk protestantisk teolog og papyrolog.


== Liv og virke ==
Adolf Deißmann ble professor i Det nye testamentets eksegese i 1897 i Heidelberg og 1908 i Berlin. Han konsentrerte hoveddelen av sitt vitenskapelige arbeid til utforskningen av gresk språk på hellenistisk tid. Han holdt i 1907 forelesninger i Cambridge (han var æresdoktor i teologi ved flere britiske universiteter), i 1910 og i 1918, innbudt av Olaus Petristiftelsen, forelesninger i Uppsala (om Paulus og om den tyske vitenskapelige teologiens betydning for kirkens enhet). Under første verdenskrig var han en av Tysklands åndelige ledere på protestantisk side av konfesjonsskillet, ikke minst gjennom publikasjonen "Evangelische Wochenbriefe" (1914-21). 
Gjennom erkebiskop Nathan Söderblom brevvekslet han i 1918 med erkebiskopen av Canterbury, Randall Davidson, for å fremme fred og barmhjertighet. Deißmann ble i 1930 innvalgt som utenlandsk medlem av det svenske Vetenskapsakademien.


== Bibliografi (utvalg) ==
1892, Die neutestamentliche Formel "in Christo Jesu" untersucht (Habilitationsschrift)
1895, Bibelstudien.  Beiträge, zumeist aus den Papyri und Inschriften, zur Geschichte der Sprache, des Schrifttums und der Religion des hellenistischen Judentums und des Urchristentums, Marburg
1897, Neue Bibelstudien.  Sprachgeschichtliche Beiträge, zumeist aus den Papyri und Inschriften, zur Erklärung des Neuen Testaments, Marburg
1901, Bible Studies: Contributions chiefly from papyri and inscriptions, to the history of language, the literature and the religion of Hellenistic Judaism and primitive Christianity, A. Grieve, transl., Edinburgh
1905, Veröffentlichungen aus der Heidelberger Papyrus-Sammlung.  I, Die Septuaginta-Papyri und andere altchristliche Texte,  Heidelberg
1908, The philology of the Greek bible: its present and its future, L.R.M. Strachan, oversettelse, London
1908, Licht vom Osten.  Das Neue Testament und die neuentdeckten Texte der hellenistisch-römischen Welt, Tübingen (beste utgave: 1923)
1910, Light from the ancient East.  The New Testament illustrated by recently discovered texts of the Graeco-Roman world, L.R.M. Strachan, transl., London
1910, Urgeschichte des Christentums
1911, Paulus.  Eine kultur- und  religionsgeschichtliche Skizze, Tübingen (svensk 1910)
1914-21, Evangelischer Wochenbrief
1914-17, Protestant Weekly Letter
1923, 	The religion of Jesus and the faith of Paul.  The Selly Oak Lectures, 1923 on the communion of Jesus with God & the communion of Paul with Christ, W.E. Wilson, trans., London
1925, ‘Adolf Deissmann’, in Die Religionswissenschaft der Gegenwart in Selbstdarstellungen, E. Stange, ed., Leipzig, pp. 42–78
1917, Die Stockholmer Bewegung. Die Weltkirchenkonferenzen zu Stockholm 1925 und Bern 1926 von innen betrachtet


== Referanser ==


== Kilder ==
Deissmann, Gustav Adolf i Nordisk familjebok (2. utgaves supplement, 1923)
Etiopisk fjellhare

Etiopisk fjellhare, Starcks hare eller balehare (Lepus starcki) er en hareart som er stedegen for de etiopiske høylandene i Afrika, der den opptrer på begge sider av Riftdalen og er spesielt tallrik i Balefjellene.Etiopisk fjellhare har blekbrun pels på ryggen og langs øvre del av flankene, mens den blir lysere nedover sidene og i buken. Halen er hvit med sort stripe. De lange ørene har tydelige sorte tupper. Hode og kropp utgjør cirka 42–60 cm og vekten ligger på 2–4 kg. Halen utgjør omkring 7,5–11 cm.Svært lite er kjent om denne harens levesett, annet enn at den er tallrik i et svært begrenset utbredelsesområde i de etiopiske høylandene, der den trives i både afromontan- og afroalpin sone (typisk lyngheier og gressland) i høyder på omkring 2 140–4 380 moh.Arten opptrer som sekundærbyttedyr for etiopisk ulv (Canis simensis) i tider med liten tilgang på ulvens primære byttedyr, kjemperotrotta (Tachyoryctes macrocephalus), som også lever i den afroalpine sonen. I tillegg er etiopisk fjellhare byttedyr for blant annet rovfugler.
Tidligere ble etiopisk fjellhare regnet som en underart til både L. capensis (kapphare) og L. europaeus (sørhare/felthare), men nå regner de fleste den som en selvstendig art.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Etiopisk fjellhare i Encyclopedia of Life 
(en) Etiopisk fjellhare i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Etiopisk fjellhare hos ITIS 
(en) Etiopisk fjellhare hos NCBI 
(en) Kategori:Lepus starcki – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lepus starcki – detaljert informasjon på Wikispecies
Norges ambassade i Reykjavik

Norges ambassade i Reykjavik er en norsk utenriksstasjon. Ambassaden huser den norske ambassadør til Island og hans stab. Adressen er Fjólugata 17 i Reykjavík.
Frem til unionsoppløsningen 1905 var Norge representert gjennom den svenske utsending til København. Fra 1905 til 1944 var Norge representert gjennom Norges sendemann ved Norges ambassade i København. Island ble uavhengig fra Danmark under andre verdenskrig, og republikken Island ble etablert den 17. juni 1944. Siden da har Norge hatt egen sendemann.


== Sendemenn og ambassadører ==
1261–1264 Hallvard Gullsko
1940–1945 August Esmarch, sendemann ved Norges legasjon i København
1945–1958 Torgeir Anderssen-Rysst
1958–1962 Bjarne Børde
1962–1965 Johan Zeier Cappelen
1965–1967 Tor Myklebost
1967–1968 Helge Akre
1968–1972 August Christian Mohr
1972–1977 Olav Lydvo
1978–1985 Annemarie Lorentzen
1985–1987 Niels Lauritz Dahl
1988–1994 Per Aasen
1993–1996 Nils Oskar Dietz
1997–1999 Knut Elias Taraldset
1999–2003 Kjell Halvorsen
2003–2010 Guttorm Vik
2007–2010 Margit Fredrikke Tveten
2010– Dag Wernø Holter


== Eksterne lenker ==
Ambassadens nettsted Arkivert 21. september 2013 hos Wayback Machine.
Steinkjer Friidrettsklubb

Steinkjer Friidrettsklubb (stiftet 4. desember 1986) er en friidrettsklubb fra Steinkjer.
Klubben er en sammenslåing av Steinkjer I&FK Friidrett og Beitstad IL Friidrett, og senere også Sør-Beitstad IL. Klubben har siden den ble opprettet, vært den dominerende friidrettsklubben i Trøndelag.Kjente utøvere:

Toril Lauritsen
Henrik Sandstad
Lars Eric Sæther
Magnus Husby Rostad
Synne Husby Rostad
Eivind Jenssen
Rachel Nordtømme
Nina Katrine Brandt
Eirik Røe
Tara Marie Norum
Emily Rose Norum
Roald Frøskeland
Mathias Flak
Bastian Elnan Aurstad


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Lyddemping

Lyddemping, lydisolering eller støydemping er samlebetegnelser på måter å hindre spredning eller refleksjon av uønskede lyder (støyforurensning). Steder hvor man ønsker lydisolering kan for eksempel være i biler, musikkstudioer eller ventilasjonsanlegg, og lydisoleringen kan oppnås ved hjelp av å sette opp demperplater som separerer eller absorberer lydenergien og gjør den om til varme.
Hvilke materialer som brukes i lyddemping bestemmes av bl.a. tetthet, masse, tykkelse, utforming, porøsitet og resonans. Disse faktorene påvirker hvor mye lyd som blir absorbert, hvilke frekvenser som blir dempet mest effektivt, og hvor mye lyd som blir reflektert, og hvordan. Eksempler på materialer som brukes er asfalt og steinull.


== Se også ==
Diffusjon
Afroalpin sone

Afroalpin sone refererer primært til det spesielle økosystemet som eksisterer i de etiopiske høylandene, nordøst i Afrika. Det aller meste av denne sonen ligger i Etiopia, men en liten del av den strekker seg også over grensen mot Somalia. Sekundært brukes også begrepet til å beskrive lignende soner i andre afrikanske fjellmassiver.
Den afroalpine sonen strekker seg fra tregrensen på cirka 3 200 moh og oppover. I mellom 3 200  og 3 500 moh kalles imidlertid sonen gjerne sub-afroalpin, mens den over 3 500 moh kalles afroalpin. Førstnevnte er den mest næringsrike.


== Afroalpint klima ==
Den afroalpine sonen inneholder kjeder av fjell, med fjellsider, fjelldaler, fjellplatåer og høye fjelltopper der temperaturen gjerne ligger på omkring 0° C året rundt, av og til med et lite snødekke som kan vare i et par dager. Det fuktige klimaet i de etiopiske høylandet, som også er det største afroalpine habitatet i hele Afrika, ligger imidlertid nær ekvator og er omgitt av tørre savanner og ørkenområder som sterkt påvirker klimaet. Det fører til at klimaet gjerne er mer skiftende i løpet av et døgn, enn gjennom året som sådan.


== Fjellene ==
De etiopiske høylandene består av et 1 589 000 haa stort vulkansk fjellmassiv som ligger i 3 000 m høyde eller mer over havet. Massivet deles i to enorme platåer av Riftdalen (fra nordøst til sørvest), som har en gjennomsnittlig bredde på cirka 80 km. Det sørøstre platået strekker seg over grensen til Somalia. De største fjellene ligger i Amhara-regionen (Gonder, Gojam, Wello og Shewa), Oromia-regionen (Bale og Arsi), Southern People´s Nation National-regionen (Gamgofa og Sidamo), og i Tigray-regionen.


== Økosystemet ==
I dette unike økosystemet, som har stort biologisk mangfold, lever det er rekke endemiske arter, som for eksempel etiopisk ulv, etiopisk fjellhare, kjemperotrotte og en rekke stedegne amfibier og plantevekster. Landskapet består av fjellgrunn med et lavaholdig jordsmonn, som blir mer porøs til høyere en kommer, som er bevokst av ulike gressorter, lyngtyper, moser og småvokst krattskog. Mest humus akkumuleres der planteveksten er størst, avhengig av fuktighet og temperatur. Vegetasjonen forøvrig i den afroalpine sonen karakteriseres av vekster i slektene Dendrosenecio spp., Lobelia spp. og Helichrysum spp.


== Områdebeskyttelse ==
Med unntak av Simien nasjonalpark (220 km²), etablert i Amhara-regionen i 1969, og Bale nasjonalpark (2 200 km²), etablert i Oromia-regionen i 1971, er fjellene i Etiopia for det meste uten noen former for beskyttelse og konserveringstiltak.


== Kilder ==
Afroalpine and Sub-Afroalpine Ecosystem. Ethiopian Institute of Biodiversity. Besøkt 2013-10-01
Fexhe-le-Haut-Clocher

Fexhe-le-Haut-Clocher er en kommune i provinsen Liège i Belgia. Kommunen består av fem delkommuner: Fexhe-le-Haut-Clocher, Freloux, Noville, Roloux og Voroux-Goreux.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Fexhe-le-Haut-Clocher – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Geer

Geer er en kommune i provinsen Liège i Belgia. Kommunen består av sju delkommuner: Geer, Boëlhe, Hollogne-sur-Geer, Lens-Saint-Servais, Omal, Darion og Ligney. Elva Geer (Jeker) som renner gjennom kommunen har gitt den dens navn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Geer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hannut

Hannut (nederlandsk: Hannuit) er en kommune og by i provinsen Liège i Belgia. Kommunen består av 18 delkommuner: Hannuit, Abolens, Avernas-le-Bauduin, Avin, Bertrée, Blehen, Cras-Avernas, Crehen, Grand-Hallet, Lens-Saint-Remy, Merdorp, Moxhe, Petit-Hallet, Poucet, Thisnes, Trognée (Truielingen), Villers-le-Peuplier og Wansin.
Slaget ved Hannut fant sted fra 12. til 14. mai 1940 som det første stridsvognslaget under franske og tyske enheter under annen verdenskrig. Det var også det tyske angrepets største stridsvognsslag. I taktisk forstand var dette en fransk fremgang, ettersom deres stridsvogner var de de fleste tyske stridsvogner overlegne og tilførte tyskerne store tap. Men franskmennene disponerte sine krefter lite dynamisk, og den overordnede situasjonen som oppstod, foranlediget en fransk retrett som tyskerne kunne utnytte slik at slaget må betraktes som en tysk strategisk seier. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Hannut – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lincent

Lincent (nederlandsk: Lijsem) er en kommune i provinsen Liège i Belgia. Kommunen består av tre delkommuner: Lincent (Lijsem), Pellaines (Pellen) og Racour (Raatshoven).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lincent – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Barbro Maria Tiller

Barbro Maria Tiller (født 27. juli 1953 i Trondheim) er en norsk billedkunstner. Hun bor og arbeider i fødebyen, og har atelier ved Lademoen Kunstnerverksteder. Hun er utdannet ved Kunstakademiet i Trondheim (1974–1978). Hun arbeider med maleri, collage, tegning, grafikk, men også med mer idébaserte kunstprosjekter. Hun er datter av kunstnerparet Lars Tiller og Gudrun Roos.
Flere arbeider av Barbro M. Tiller er innkjøpt av blant annet Norsk kulturråd, Trondheim kommune og Sør-Trøndelag Fylkeskommune. Hun har deltatt på en lang rekke kollektivutstillinger, som Statens Kunstutstilling (Høstutstillingen) og Trøndelagsutstillingen. Trondhjems Kunstforening og Trøndelag senter for samtidskunst er blant noen av stedene hun har hatt separatutstillinger. Tiller har også mottatt stipendier, blant annet fra Norsk kulturråd og  Billedkunstnernes vederlagsfond.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Barbro M. Tiller sin hjemmeside Arkivert 4. oktober 2013 hos Wayback Machine. (med blant annet CV)
Barbro M. Tiller på Lademoen Kunstnerverksteder
The Uptown Poker Club (album)

The Uptown Poker Club er et musikkalbum av Jerry Reed som ble utgitt desember 1973. Reed komponerte tre sanger selv til dette albumet, mens han var med å lage «Nobody». «Honkin'» er en instrumental. Produsent for albumet var Chet Atkins og Reed.


== Sporliste ==


=== Side 1 ===
«The Uptown Poker Club» (Jean Havez/Bert Williams/William Vodery) – 3:27 – (innspilt 7. september 1973)
«Some Of These Days» (Shelton Brooks/Cole Porter) – 4:15 – (innspilt 7. september 1973)
«Everybody Has Those Kind of Days» (Rodney Crowell) – 3:00 – (innspilt 3. august 1973)
«Lay It on My Lady (What's on My Mind)» (Chris Christian) – 2:33 – (innspilt 17. september 1973)
«It's Tough All Over» (Jerry Reed Hubbard) – 2:48 – (innspilt 3. august 1973)


=== Side 2 ===
«Nobody» (Antony Rodgers/Bob Williams/Jerry Reed Hubbard) – 4:16 – (innspilt 7. september 1973)
«Travelin' Music» (Shel Silverstein)– 3:01 – (innspilt 5. april 1973)
«Honkin'» (Jerry Reed Hubbard) – 2:15 – (innspilt 24. januar 1973)
«You've Got It» (Jerry Reed Hubbard) – 2:10 – (innspilt 6. april 1973)
«North to Chicago» (Les Pouliot) – 2:41 – (innspilt 24. januar 1973)


== Musikere og instrumenter ==
Jerry Reed: vokal, gitar
Paul Yandell: gitar
Pete Wade: gitar
Jerry Shook: gitar
Merle Travis: gitar
Hal Rugg: dobro
Hargus Pig Robbins: piano, orgel
Larry Butler: piano, orgel
Jerry Smith: piano, orgel
Floyd Cramer: piano, orgel
Henry Strzelecki: bass
Stephen Schaffer: bass
Larrie Londin: trommer
Kenny Malone: trommer
Willie Ackerman: trommer
Hayward Bishop: trommer
Charles Goodrum: trommer
Ralph Gallant: trommer


== Referanser ==
Bjarne Børde

Bjarne Vilhelm Børde (født 5. juli 1897 i Aker, død 26. juni 1976) var en norsk diplomat og ambassadør.Etter skolering i handelsfaget og noe reising i Amerika var han sekretær ved et opplysningskontor for næringsveiene 1918–1922, og fra 1921 kansellist ved den norske legasjon i Mexico og i arrangementskomiteen for norsk deltakelse ved Verdensutstillingen i Rio de Janeiro som pågikk fra 1922 og noen måneder inn i 1923. På 1930-tallet var han byråsjef ved opplysningskontoret til Utenriksdepartementet, fra 1938 var han ett år ved legasjonen i København, før han frem til 1945 var kontorsjef i Forsyningsdepartementet. Derpå var han administrerende direktør for det nystartede Norges Eksportråd i fem år, kun avbrutt av det å være handelsråd for det vestlige USA, inntil han i 1951 ble generalkonsul i San Francisco. Det kulminerte med utnevningen til ambassadør stasjonert ved Norges ambassade i Reykjavik fra 1958 til 1962.
Han var sønn av tollkontrollør Peter Bernhard Amundsen (1866–1916) og Rina Giltvedt (1867–1953). I 1928 giftet han seg med den danske Anna-Charlotte Bjerg (1906–1980). De ble foreldre til programsekretær i NRK Unni Børde Kröyer (1930–1991) som var gift med islandske ambassadøren Haraldur Kröyer (1921–1995),
ambassadør Ketil Børde (født 1935) og journalisten Haakon Børde (født 1940).


== Utgivelser ==
Bjarne Børde (1935). Håndbok for utenrikshandelen. Cappelen. 


== Referanser ==
Järntorget

Järntorget eller Jerntorget kan vise til:

Järntorget (Arboga)
Järntorget (Eskilstuna)
Järntorget (Fagersta)
Järntorget (Göteborg)
Jerntorget (Sandviken)
Järntorget (Stockholm)
Järntorget (Örebro)
Friidrett under Sommer-OL 1920 – 400 meter menn

400 meter for menn var en av løpøvelsene i friidrett under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Det var sjette gangen distansen var med på det olympiske programmet. Det var 37 deltakere fra seksten nasjoner som deltok i konkurransen som ble avviklet 19. og 20. august 1920.


== Rekorder ==
Gjeldende rekorder før lekene i 1920:

(*) 440 yards (= 402,34 m)


== Resultater ==


=== Forsøksheat ===
Heat 1

Heat 2

Heat 3

Heat 4

Heat 5

Heat 6

Heat 7

Heat 8

Heat 9

Heat 10


=== Kvartfinaler ===
Kvartfinale 1

Kvartfinale 2

Kvartfinale 3

Kvartfinale 4


=== Semifinaler ===
Semifinale 1

Semifinale 2


=== Finale ===


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 5. juli 2009 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
World Marathon Majors

World Marathon Majors er en årlig friidrettskonkurranse som omfatter maratonløpene i Tokyo, Boston, London, Berlin, Chicago og New York. Dessuten inngår løpene i verdensmesterskap og OL de årene disse gjennomføres.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Kota Marudu

Kota Marudu, tidligere Bandau, er et distrikt i Kudat-divisjonen i den malaysiske staten Sabah. Distriktet ligger på nordvestkysten, og har et areal på 1 917 kvadratkilometer og et folketall på 66 371 (2010). Administrasjonssenteret er byen Kota Marudu.
Distriktet strekker seg fra Sørkinahavet, rundt deler av Marudubukta, og sørover mot Crockerfjellene. Gunung Tambuyukon og deler av Kinabalu nasjonalpark ligger i fjellområdet, som utgjør rundt to tredjedeler av distriktet. Resten av distriktet er dal- og kystområder, med utløpet til fem elver i Marudubukta. 


== Historie ==
Etter opprettelsen av North Borneo Chartered Company i 1881, ble det etablert en nederlandsk tobakksplantasje i byen Bandau og en britisk gummiplantasje i Langkon. Det ble også bygd en brygge i Bandau for å få fraktet eksportvarene til skip som lå i Marudubukta. 
I 1974 endret byen, og området, navn fra Bandau til Kota Marudu til minne om et tidligere fort som lå i Marudubukta. Det ble brukt av den lokale frihetskjemperen Sharif Osman, som kjempet mot de britiske kolonialistene på 1900-tallet. Kota Marudu-distriktet ble opprettet den 1. januar 1983.


== Næringsliv ==
Det er en målsetning å gjøre distriktet til et sentrum for jordbruk og økonomisk aktivitet i Nord-Sabah. Et av Sørøst-Asias største solkraftverk, SMK Langkon, ligger i distriktet. 
Turismen, med satsing også på økoturisme, har fått økende betydning. Av severdigheter regnes fossefallet Sorinsim og en årlig maisfestival. Sharif Osmans fort og gravsted ligger i byen Kota Marudu.


== Byen ==
Byen Kota Marudu har 8 716 innbyggere, og ligger i bunnen av Marudubukta.


== Referanser ==


== Kilder ==
Offisiell hjemmeside for Kota Marudu Member of Parliament: Profile of Kota Marudu (en)
Pitas

Pitas er et distrikt i Kudat-divisjonen i den malaysiske staten Sabah. Distriktet ligger på Bengkoka-halvøya på nordvestkysten, med Marudubukta i vest, Sør-Banggi-stredet i nord og Sulusjøen i øst. Det har et areal på 1 419 kvadratkilometer og et folketall på 37 808 (2010). Administrasjonssenteret er byen Pitas.
Distriktet var tidligere avhengig av fiskeri og jordbruk og var regnet som lite utviklet, og som ett av de fattigste i Malaysia. Det er satt i gang utbygging av infrastruktur og fasiliteter med mål om en bedre utnytting av naturressurser og for å gjøre området attraktivt for turisme. Pitas er også i ferd med å bli blant de største gummiprodusentene i Sabah.Pitas var tidligere kjent som Tupak. Distriktet ble opprettet den 8. juni 2010.


== Byen ==
Byen Pitas har 895 innbyggere.


== Referanser ==
Erik Hørlück Berg

Erik Hørluck Berg (født 14. november 1964) er en norsk politiker (V) og gårdbruker.Han er utdannet landbruksøkonom, og er fagsjef i Norsk Landbruksrådgiving Østafjells. Han jobbet deler av 2015 som politisk rådgiver for Venstres Stortingsgruppe, og ble i en uhøytidelig kåring gjort av avisen Nationen plassert som nr 59 og de 100 mektigste i norsk landbruk.
Han har vært leder i Buskerud Venstre fra 2016 og var medlem av kommunestyret i Modum fra 2007 til 2015. Medlem av Venstres Landstyre fra 2011. Medlem av styret i Buskerud Venstre fra 2008. Politisk Nestleder i Buskerud Venstre 2010. Valgkampleder stortingsvalget 2013, og valgkampsekretær kommunevalget 2011. Leder i Modum Venstre fra 2006.
Han var leder i Buskerud Bondelag 2005-2010 (nestleder 1999-2003) og leder av Buskerud Landbruksselskap fra 2006-2010. Leder i Styret for stiftelsen Foss Gård 2009-2013. Leder av stiftelsen Egertorget Matfestival 2009-2010 (som han bidro til å stifte). Var leder av interimsstyret for etableringen av Norsk Landbruksrådgivng Østafjells 2007-2008.
Var i unge dager aktiv i aktiv i Bygdeungdomslaget bl.a. som nestleder i Buskerud 1987-91. Leder av hovedkomiteen for Høstarrangement i 1992, og landstevnet i 1998. Nestleder i European Rally 1993.
Han har vært og er styreleder/medlem er flere selskaper i Norge, Danmark og Ukraina.


== Referanser ==
Afrocimex constrictus

Afrocimex constrictus er en tege som er nært beslektet til veggedyret Cimex lectularius, det er en parasitt som livnærer seg av å suge blod fra fruktflaggermus i grotter i Øst-Afrika. Bestandsstørrelse kan omfatte millioner av individer, og det kan være opp til 15 dyr på en vert. Det ble anslått at voksne flaggermusveggedyr suger blod ca en gang per uke og dermed kan trekke 1-28 mikroliter blod per dag per vert.
Som mange andre i samme artsfamilie reproduserer Afrocimex constrictus seg gjennom traumatisk inseminasjon. Under parring, penetrerer hannen kvinnens underliv med sine kjønnsorganer, og får utløsning inn i kroppens hulrom, i et spesielt organ kalt spermalege. Mens kvinner har ytre genitalia, blir de kun brukt til egglegging, ikke til parring.  Afrocimex constrictus hannene kan også penetrere og inseminere andre hanner. Mann-mann parring var opprinnelig trolig skadelig for hanner, det ble derfor spekulert i at mannlig parring var grunnen til at Afrocimex constrictus hanner har - som hunnene - utviklet en spermalege. Hannens spermalege ser lik ut, men er ikke identisk med den kvinnelige spermalegen, og hannene får færre penetreringer enn hunnene. I en hule er det registrert at rundt 80% av hunnene prøver å etterligne den mannlige versjonen av spermaleget, og at slike hunner får færre penetreringer fra menn enn hunner som har den opprinnelige spermalege typen.
Konkurransebegrensende avtaler mellom foretak

Konkurransebegrensende avtaler mellom foretak er et begrep i konkurranselovens paragraf 10 første ledd som forbyr enhver avtale mellom foretak, enhver beslutning truffet av sammenslutninger av foretak og enhver form for samordnet opptreden som har til formål eller virkning å hindre, innskrenke eller vri konkurransen i det indre marked. Regelen gjelder likt i hele EU .
Avtaler med slikt innhold har ingen rettsvirkning og kan ikke gjøres gjeldende.
En slik avtale er likevel tillatt dersom det vil «bedre produksjonen eller fordelingen av varene eller til å fremme den tekniske eller økonomiske utvikling» og «sikrer forbrukerne en rimelig andel av de fordeler som er oppnådd», uten «å pålegge vedkommende foretak restriksjoner som ikke er absolutt nødvendige for å nå disse mål» eller «å gi disse foretak mulighet til å utelukke konkurranse for en vesentlig del av de varer det gjelder».
Enhver som mener at et foretak har inngått en konkurransebegrensede avtale kan klage forholdet til Konkurransetilsynet eller Europakommisjonen. Parten som blir berørt av konkurransebegrensede avtale kan også saksøke foretaket og få avtalen opphevet av domstolen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lovdata.no – Konkurranseloven: Kapittel 3. Forbudte konkurransebegrensninger § 10
Hylleselskap

Hylleselskap er et selskap, for eksempel et aksjeselskap, som har vedtekter,  styremedlemmer,  innbetalt  minimumskapital, og er  registrert  i Foretaksregisteret. Selskapet driver ikke økonomisk virksomhet, men kan settes i virksomhet på kort varsel. Det er gjerne advokatfirmaer som driver salg av hylleselskaper som en standardytelse eller til personer som trenger et aksjeselskap raskt.


== Referanser ==