jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Midtoddveien (Oslo)

Midtoddveien (1-31, 2-42) er en vei på Kjelsås i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går som en fortsettelse av Grefsenveien mot nordøst fra krysset ved Kjelsåsveien. Ved Lachmanns vei dreier den nordlig og går inn i marka på østsiden av Maridalsvannet. Helt i nord var den i sin tid gårdsvei til Midtodden, som den har navn etter. Bygningene der ble revet i 1960-årene pga. drikkevannsforsyningen.
Veinavnet ble vedtatt i 1915.
Kjelsåstrikken snur i en sløyfe i Midtoddveien, rundt den tidligere trikkestallen (oppført 1934, nå kulturhus) i nr. 12. Foruten et par butikker har veien ellers stort sett boligbebyggelse av varierende art opp til Lachmanns vei. Oset vannbehandlingsanlegg er i nr. 40 (med adkomst via Myrerveien), på østsiden av Maridalsvannet.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Midtoddveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 363. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (M)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Myrerdraget (Oslo)

Myrerdraget (2-6D; ingen oddetallsadresser) er en vei på Kjelsås i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går som blindvei sørøstover fra Midtoddveien.
Veien fikk navn i 1955 etter Myrer gård.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Myrerdraget». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 375. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes gateoversikt
Myrerskogveien (Oslo)

Myrerskogveien (1-47, 2-60) er en vei på Kjelsås i bydel Nordre Aker i Oslo. Den begynner ved Grefsenveien og krysser blant annet Kjelsåsveien og Kurveien på vei østover. Etter Kurveien dreier den i nordlig retning og går opp i Grefsenåsen der den krysser Myrerbekken og deretter går videre oppover til Lachmanns vei.
Veien fikk navn i 1954 etter området Myrerskogen som utgjorde utmarka til gården Myrer. Tidligere het veien Åsveien.Veien har mest privathus samt enkelte blokker i Myrer borettslag. Siden andre verdenskrig har det foregått en jevn utbygging og fortetting av bebyggelsen langs veien. I fjellet der eiendommene Myrerskogveien 19 og 21 ligger ble det rundt år 1900 tatt ut granitt som blant annet ble brukt til de store forstøtningsmurene for Gjøvikbanen gjennom Nydalen. Den tidligere hoppbakken Myrerberget hadde adresse Åsveien 15 (Myrerskogveien 27). Eiendommen ble kjøpt av Nydalens Compagnie og stilt til disposisjon for Nydalens Skiklub. Bakken ble sist brukt i 1912. Det tidligere forsamlingshuset Zion, som var eid av Grünerløkkens Blaakorsforening og drevet som utfartssted for rusmibrukere, ligger i nr. 40 og ble ombygget til privatbolig på 1950-tallet. Rønningen Folkehøgskole ligger i nr. 54, på en eiendom som også omfatter hovedbygningen etter Maridalens Turisthotel, før 1900 husmannsplass (Rønningen/Rydningen) under Myrer gård. På eiendommen Myrerskogveien 54 E (tidligere 52 °C) ble det i 2015 reist en boligblokk på 5 etasjer på en tomt som var regulert til småhusbebyggelse. Tomten var kjøpt av Rønningen (KFUM/KFUK) som fikk godtatt en omregulering som tillot at det ble bygget en boligblokk med eksklusive leiligheter på eiendommen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Myrerskogveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 375. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Myrerveien (Oslo)

Myrerveien (1-49, 2-46) er en vei på Kjelsås i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går mer eller mindre nordover fra Myrerskogveien og ender i en snuplass et lite stykke nord for Midtoddveien.
Veien fikk navn etter i 1915 etter Myrer gård (gnr./bnr. 75/738, i Nordstjerneveien 7, revet 1987), som i sin tid eide eide det meste av jorden i området.
Veien har for det meste småhusbebyggelse, men i nr. 15-25 er tre rader med OBOS-blokker i Myrer borettslag, som også omfatter blokker i naboveiene. Kjelsås Folkets Hus er i nr. 40, og i nr. 4 er Kjelsås bedehus.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Myrerveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 375. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Ernst Höfner

Ernst Höfner (født 1. oktober 1929 i Liebenstein i Ilm-Kreis, død 24. november 2009 i Berlin) var fra 1981 til 1989 finansminister i DDR.Höfner huskes blant annet for at han i november 1989 måtte besvare spørsmål i Folkekammeret og beklage at han ikke tidligere hadde informert om DDRs låneopptak og DDR-Markens svake stilling i forhold til den daværende vesttyske Deutsche Mark.


== Referanser ==
Nordstjerneveien (Oslo)

Nordstjerneveien (1-19, 4-12) er en vei på Kjelsås i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går mellom Myrerskogveien og Myrerveien, omtrent fra sør til nord.
Veien fikk navn i 1957 etter Nordstjernen. I området finnes også en rekke andre veier med navn fra astronomiens verden.
Myrer gård, som i sin tid eide det meste av jorden i området, lå i nr. 7, men ble revet i 1987 til fordel for rekkehus. Ellers har veien for det meste blokkbebyggelse tilsluttet Myrer borettslag. I nr. 4 er Myrer Kanvas-barnehage


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Nordstjerneveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 392. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Rønningveien (Oslo)

Rønningveien (1-9, 2-6) er en vei på Kjelsås i bydel Nordre Aker i Oslo. Den fortsetter Fallanveiens løp ned til Myrerveien. Opprinnelig gikk den videre opp til Maridalens Turisthotell (sveitservilla ved Rønningen).
Veien fikk navn i 1920 etter plassen Rønningen. Den går over området til den tidligere hoppbakken Rønningbakken.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Rønningveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 478. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Dagalikroken (Oslo)

Dagalikroken (1–7, 2–14) er en vei på Slemdal i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går som blindvei nordøstover fra Dagaliveien.
Veien fikk navn i 1980 etter eiendommen Dagali (i Dagaliveien 16). Den har villabebyggelse.


== Kilder ==
Oslo byleksikon: Dagalikroken


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (D)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Cistus crispus

Cistus crispus er en eviggrønn busk i solrosefamilien. 
Den kan bli opptil 50 cm høy, bladene er lysegrønne og rynkete med en bølgende kant, og blomstene har en lys purpurfarge. Den vokser i garrigue, lav maquis, åpen skog og på steinete steder. Arten er utbredt fra Portugal og Nordvest-Afrika til Italia og Sicilia, men mangler på Balearene, Korsika og Sardinia.


== Kilder ==
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 140. ISBN 0-7136-7015-0. 
O. Polunin og A. Huxley, norsk utgave P. Sunding (1978). Middelhavsflora. NKI-Forlaget. s. 125. ISBN 82-562-0490-7. 


== Eksterne lenker ==
(en) Cistus crispus i Encyclopedia of Life 
(en) Cistus crispus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cistus crispus hos NCBI 
(en) Cistus crispus hos The International Plant Names Index 
(en) Cistus crispus hos Tropicos 
(en) Kategori:Cistus crispus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cistus crispus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cistus crispus – detaljert informasjon på Wikispecies
Forbundshovedstad

En forbundshovedstad er hovedstaden i en forbundsstat, som består av flere delstater med egne hovedsteder.
Eksempler på forbundshovedsteder er Berlin i Tyskland og Washington, DC i USA.
Forbundshovedstaden kan være en by i en delstat (slik som Ottawa i Ontario), en by i et føderalt distrikt (slik som Brasília i Distrito Federal) eller utgjøre et eget føderalt distrikt (slik som Buenos Aires).
Cistus ladanifer

Cistus ladanifer er en eviggrønn busk i solrosefamilien. 
Den dufter sterkt, har en opprett vekst og blir opptil 2,5 m høy. Bladene er linjeformede og mørkegrønne på oversiden; undersiden er lysere og hårete. Blomstene er store, 70–100 mm, og hvite. Det er som regel en mørkerød flekk innerst på hvert kronblad. Fruktkapselen sprekker i ti deler.
Cistus ladanifer vokser i maquis, garrigue, skog og på steinete steder. Arten er utbredt i Spania, Portugal, Sør-Frankrike og Nordvest-Afrika. Den er forvillet på Kypros og Kanariøyene. Planten utskiller en slags gummi, ladanum, som brukes i produksjon av parfyme og medisin.

		
		
		
		


== Kilder ==
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 141. ISBN 0-7136-7015-0. 
O. Polunin og A. Huxley, norsk utgave P. Sunding (1978). Middelhavsflora. NKI-Forlaget. s. 126. ISBN 82-562-0490-7. 


== Eksterne lenker ==
(en) Cistus ladanifer i Encyclopedia of Life 
(en) Cistus ladanifer i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cistus ladanifer hos ITIS 
(en) Cistus ladanifer hos NCBI 
(en) Cistus ladanifer hos The International Plant Names Index 
(en) Cistus ladanifer hos Tropicos 
(en) Kategori:Cistus ladanifer – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cistus ladanifer – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cistus ladanifer – detaljert informasjon på Wikispecies
Ullern Gårds vei (Oslo)

Ullern Gårds vei (1A–41, 8–40) er en vei på Ullern (bydel Ullern) i Oslo. Den gikk opprinnelig mellom Vækerøveien og Ullernchausseen og var en del av Bærumsveien, men er i dag stengt for gjennomfartstrafikk i begge ender, slik at det bare er gang- og sykkelvei der. Veien krysser Ullern allé og Hoffsjef Løvenskiolds vei.
Veien fikk navn i 1988 etter Ullern gård.

Nummer 38 er en større bevaringsverdig tomannsbolig fra ca. 1929. Huset er tegnet av arkitekt Tormod Hustad (1889–1973), som også bodde der. Det er inspirert av norske embetsmannsboliger og av de trønderske bondegårdene (trønderlån).


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Ullern Gårds vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 592. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (U)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 5. november 2014. Besøkt 25. oktober 2015.
Ullernfaret (Oslo)

Ullernfaret (1A–9, 2–18) er en vei på Bestum i bydel Ullern i Oslo. Den går som blindvei nordøstover fra Bestumveien og har gangveinforbindelse til Ullernveien.
Navnet ble vedtatt i 1952.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Ullernfaret». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 592. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (U)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 5. november 2014. Besøkt 25. oktober 2015.
Ullernkammen (Oslo)

Ullernkammen (1–27, 2–30) er en vei på Ullernåsen i bydel Ullern i Oslo. Den går nordover fra Østbakken og ender i en parkeringsplass like ved Ullernkollen.
Navnet ble vedtatt i 1955.
Ullernkollen grendeskole lå tidligere i nr. 15. I dag holder Solsikken Montessori-barnehage til i bygget.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Ullernkammen». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 392. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (U)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 5. november 2014. Besøkt 25. oktober 2015.
Ullernkollen (Oslo)

Ullernkollen (1A–5, 12–14) er en vei på Ullernåsen i bydel Ullern i Oslo. Den går fra Vesteråsveien i vest til Ullernkammen i øst.
Navnet ble vedtatt i 1952.
I nr. 12 er en eldre villa med bibliotektilbygg spesialtegnet for Gordon Hølmebakk av Carl-Viggo Hølmebakk og oppført i 1990. I nr. 15 er Ullernkollen barnehage.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Ullernkollen». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 593. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (U)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 5. november 2014. Besøkt 25. oktober 2015.
Ullernveien (Oslo)

Ullernveien (1–113, 2A–42) er en vei på Bestum og Ullern i bydel Ullern i Oslo. Den svinger seg nordvestover fra Bestumveien. Øst for Ullern kirkegård dreier den mot nordøst og går parallelt med Ullernchausseen. Biltrafikken går frem til en snuplass, men veien er forbundet med Bekkefaret gjennom gang- og sykkelvei. Det er også gangveiforbindelse til Silurveien på nordsiden av Ring 3.
Veinavnet hadde vært i bruk en stund da det ble offisielt vedtatt i 1917.
Det meste av veien har villa- eller rekkehusbebyggelse. I nr. 9 er en avdeling av Hakkebakkeskogen familiebarnehage
. Ullern kirkegård har adresse Ullernveien 28.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Ullernveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 593. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (U)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 5. november 2014. Besøkt 25. oktober 2015.
Holmevatnet

Holmevatnet kan vise til en rekke innsjøer i Norge:

Holmevatnet (Nordkapp) – i Nordkapp kommune i Finnmark
Holmevatnet (Nordreisa) – i Nordreisa kommune i Troms
Holmevatnet (Eid) – i Eid kommune i Sogn og Fjordane
Holmevatnet (Gaular) – i Gaular kommune i Sogn og Fjordane
Holmevatnet (Masfjorden) – i Masfjorden kommune i Hordaland
Holmevatnet (Bykle og Suldal) – i Suldal kommune i Rogaland og Bykle kommune i Aust-Agder
Holmevatnet (Kvinesdal og Åseral) – i Kvinesdal og Åseral kommuner i Vest-Agder
Holmevatnet (Sirdal) – i Sirdal kommune i Vest-Agder
Holmevatnet (Drangedal) – i Drangedal kommune i Telemark
Holmevatnet (Fyresdal) – i Fyresdal kommune i Telemark
Holmevatnet (Nissedal) – i Nissedal kommune i Telemark
Holmevatnet (Sauherad) – i Sauherad kommune i Telemark
Holmevatnet (Hol) – i Hol kommune i Buskerud
Holmevatnet (Hole) – i Hole kommune i Buskerud
Holmevatnet (Nore og Uvdal) – i Nore og Uvdal kommune i Buskerud


== Se også ==
Holmavatnet
Holmvatnet
Lacey Turner

Lacey Amelia Turner (født 28. mars 1988 i Barnet i London) er en britisk skuespiller. Turner er mest kjent for sin rolle som Stacey Slater i TV-serien Østkantfolk .


== Roller ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lacey Turner på Internet Movie Database 
(en) Lacey Turner hos The Movie Database
Filippa K

Filippa K er et svensk tøymerke som ble grunnlagt i 1993 av Filippa Knutsson. Virksomheten har hovedsete i Stockholm og omsetter for ca. 390 millioner svenske kroner årlig.
Filippa K markedsføres i omkring 700 butikker i 17 land, primært i Europa.


== Eksterne lenker ==
Filippa Ks hjemmeside
Marianne Juhl

Marianne Juhl (født 29. september 1943 i København) er en dansk forfatter, litteraturanmelder og kritiker. Hun er cand.mag i dansk og filmvitenskap fra Københavns Universitet.Juhl debuterte i bokform i 1981 med Dianas hævn. To spor i Karen Blixens forfatterskab, skrevet sammen med Bo Hakon Jørgensen. Hun har senere skrevet bøker om Peter Seeberg og Kirsten Thorup. 
I 2013 ga hun ut brevverket Karen Blixen i Afrika. En brevsamling 1914-31 i samarbeid med Marianne Wirenfeldt Asmussen. Boken innbragte dem Rungstedlundprisen i 2014.


== Priser ==
1999 – Georg Brandes-Prisen for biografien om Peter Seeberg
2000 – Dansk Litteraturpris for Kvinner
2014 – Rungstedlundprisen, sammen med Marianne Wirenfeldt Asmussen


== Referanser ==
Breilivatnet (Modum)

Breilivatnet er en innsjø nord i Finnemarka i Modum kommune i Viken. Det ligger like sørøst for Breiliflaka, og har et areal på 0,31 km². Breilivatnet er magasin for Dyrbakk kraftverk, og vannstanden reguleres mellom 635 og 629 moh.


== Referanser ==
Chelsea Embankment

Chelsea Embankment er navnet på en veistrekning langs Themsens nordlige bredd mellom Chelsea Bridge i øst og Battersea Bridge i vest. Strekningen er på om lag 1600 meter, og ble bygget i 1874 for å stabilisere elvebredden, unngå flom og utvide bredden for å gi plass til vei og fortau. Chelsea Embankment er en del av Thames Embankment.
Byggingen av Chelsea Embankment i 1874 var en av datidens store ingeniørbragder. Elvebredden ble forandret for alltid. Et pittoresk landskap forsvant, men det gjorde også sykdommer, flom og vond lukt. Det kostet om lag 270 000 pund å bygge Chelsea Embankment. De nybygde granittveggene reduserte Themsen til en lik bredde på om lag 213 meter. Dekorative hager utformet av Joseph Bazalgette ble bygget på den nye elvebredden. Disse fungerte som gjennomfartsårer, i tillegg til at de dekket over kloakksystemer i Vest-London. Delen av Chelsea Embankment som ligger mellom Battersea Bridge og Albert Bridge ble fredet i 1969.


== Se også ==
Victoria Embankment


== Referanser ==
Ullveien (Oslo)

Ullveien (1–21C, 2–14) er en vei Voksenåsen i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går fra Thorleif Haugs vei til Voksenkollveien sør for Voksenkollen stasjon på Holmenkollbanen.
Fra 1918 het veien Observatorieveien, og den fikk sitt nåværende navn i 1952. Veien er oppkalt etter skiklubben Ull, som hadde sitt klubbhus Ydale (oppført 1892) i nr. 2. Klubben var igjen oppkalt etter den norrøne guden Ull.
Veien hadde preg av skogsvei frem til 1999, da det skjedde en viss utbygging nær sørenden med Ullveien boligsameie, ferdigstilt i 2000 (Ullveien 9-21). Voksenåsen kultur- og konferansehotell ligger i nr. 4, og Voksentoppen skole (en spesialskole for elever med astma og allergi) er i nr. 12.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Ullveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 598. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (U)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 5. november 2014. Besøkt 25. oktober 2015.
Ullevålsalléen (Oslo)

Ullevålsalléen (15–41, 2A–40) er en allé i Ullevål hageby i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går nordøstover fra Sognsveien til Jutulveien.
Dette var opprinnelig øvre del av oppkjørselen til Store Ullevål gård. Den var en del av Ullevålsveien til denne ble delt ved anleggelsen av trikketraseen i området. Navnet Ullevålsalleen er fra 1918.
Bebyggelsen inngår i Ullevål hageby, som er anlagt på grunn fra Store Ullevål. Vestre Aker skole er i den gamle hovedbygningen i nr. 37, og gårdsanlegget strekker seg også bort til nr. 41.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Ullevålsalléen». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 594. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (U)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 5. november 2014. Besøkt 25. oktober 2015. 
Sogn kultur- og historielag om Ullevålsalleen
Sogn kultur- og historielag om Store Ullevål gård
Enhageibyen.no om Store Ullevål gård
Langevatn

Langevatn eller Langevann er navn på flere vann i Norge, herunder:

Langevatn (Fyresdal) i Fyresdal i Telemark, 0,7426 km²
Langevatn (Rollag vest) i Rollag kommune i Viken, 0,0798 km²
Langevatn (Vinje) i Vinje kommune i Telemark


== Se også ==
Langvatn/Langvann
Langvatnet/Langvannet
Langavatnet
Steinsvannet (Birkenes og Grimstad)

Steinsvannet (også kalt Østervann) er en innsjø i Birkenes og Grimstad kommuner i Agder. Den ligger 217 meter over havet og har et areal på 0,66 km².


== Referanser ==
Ullevålseterveien (Oslo)

Ullevålseterveien (31–41, 60) er en vei i Nordmarka i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går innover i marka fra Maridalsveien vest for Hammeren (på vestsiden av Skjærsjøelva) og opp til Ullevålseter og forbi. En god del av veien er bomvei: Ved Nordseter — nesten halvveis fra Hammeren opp til Skjærsjødammen — er det bom som det krever spesiell kjøretillatelse å passere.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Ullevålseterveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 594. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (U)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 5. november 2014. Besøkt 25. oktober 2015.
Ulsrudfaret (Oslo)

Ulsrudfaret (1–15, 2–18) er en vei på Ulsrud i bydel Østensjø i Oslo. Den går som blindvei sørover fra Østmarkveien.
Veien fikk navn i 1955 etter Ulsrud gård.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Ulsrudfaret». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 598. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (U)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 5. november 2014. Besøkt 25. oktober 2015.
Ulsrudkollen (Oslo)

Ulsrudkollen (1–23, 2–16) er en vei på Ulsrud i bydel Østensjø i Oslo. Den går som blindvei østover fra Ulsrudveien.
Veien fikk navn i 1982 etter Ulsrud gård.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Ulsrudkollen». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 598. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (U)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 5. november 2014. Besøkt 25. oktober 2015.
Ulsrudveien (Oslo)

Ulsrudveien (1A–45, 4–64) er en vei på Ulsrud i bydel Østensjø i Oslo. Den går østover fra Østensjøveien og dreier nordover før den ender i Østmarkveien.
Veien fikk navn etter Ulsrud gård (i nr. 43) i 1938. Den har ellers for det meste småhusbebyggelse.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Ulsrudveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 598. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (U)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 5. november 2014. Besøkt 25. oktober 2015.
Unnarennet (Oslo)

Unnarennet (1–31, 2–36) er en vei på Oppsal i bydel Østensjø i Oslo. veien begynner og slutter i Hellerudveien og går i bue på østsiden av denne.
Veinavnet ble vedtatt i 1955 og henspiller på Bjartbakken, en hoppbakke som lå ved siden av her, men som ble revet i 1961.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Unnarennet». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 603. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (U)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 5. november 2014. Besøkt 25. oktober 2015.
Urtestien (Oslo)

Urtestien (5A–25; ingen partallsadresser) er en vei på Munkerud i bydel Nordstrand i Oslo. Den går som blindvei nordvestover fra Langbølgen. Det er gangveiforbindelse videre til andre veier i området.
Veinavnet ble vedtatt i 1986.
Veien har bare oddetallsadresser, og bebyggelsen ligger på vestsiden av veien.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Urtestien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 605. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (U)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 5. november 2014. Besøkt 25. oktober 2015.
Ulsholtstien (Oslo)

Ulsholtstien er en gangvei på Furuset i bydel Alna i Oslo. Den går mellom Vesterstien og Ulsholtveien.
Veien fikk navn i 1979 etter gården Ulsholt. Ingen hus har adr4esse knyttet til denne veien.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Ulsholtstien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 598. ISBN 978-82-573-1760-7.
Ustvedts vei (Oslo)

Ustvedts vei (1A–17, 2–20) er en vei på Tåsen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går nordøstover fra Carl Grøndahls vei til Blåsbortveien.
Veien fikk navn i 1919 etter Carl Ustvedt (1837–1909), som eide gården Nygård fra 1886 og var disponent for Havnen teglverk og sag.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Ustvedts vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 605. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (U)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 5. november 2014. Besøkt 25. oktober 2015.
Junior-EM i sjakk

Junior-EM i sjakk var en turnering for U-20 spillere indviduelt som ble spilt årlig i perioden 1971/72 til og med 2002. Niemeyer-turneringen hadde status som uoffisielt EM, og er tatt med for komplettering.


== Vinnere ==


== Referanser ==
Utmarkveien (Oslo)

Utmarkveien (1–31, 2–14) er en vei på Bøler i bydel Østensjø i Oslo. Den går sørøstover fra Bølerbakken på bro over Østensjøbanen og General Ruges vei og oppover skråningen til Bølerlia.
Veien fikk navn i 1955. Den har for en stor del blokkbebyggelse. Bøler senter og Bøler seniorsenter er i nr. 2, Bøler skole i nr. 4 og Utmarkveien barnehage i nr. 6.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Utmarkveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 605. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (U)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 5. november 2014. Besøkt 25. oktober 2015.