jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Liam Hickey

Liam Hickey (født 25. mars 1998 i St. John's i Newfoundland og Labrador) er en canadisk kjelkehockeyspiller. Han har en paralympisk sølvmedalje i kjelkehockey for Canada, og en VM-gullmedalje. 
Han spiller også rullestolbasketball, og deltok i Parapanamerikanske leker 2015, der Canada kom på andreplass. Han deltok også i Paralympiske sommerleker 2016, der Canada kom på 11.-plass i rullestolbasketball. 


== Bakgrunn ==
Henrys funksjonshemming er medfødt, han er født uten lårbein i høyre fot. Da han fire år gammel gjennomgikk han rotasjonsplastikk, slik ankelen blir kneledd, og fotbladet kan styre en leggprotese. Han begynte med kjelkehockey i Easter Seals i 2006, og på konkurransenivå i Avalon Sled Dogs i 2009. Han debuterte på Canadas landslag i 2016.


== Idrettskarriere ==
Han deltok i den ene World Sledge Hockey Challenge-turneringen i 2016, der Canada kom på andreplass. I VM i kjelkehockey 2017 vant Canada mesterskapet, etter at de slo USA 4-1 i finalen. I World Sledge Hockey Challenge 2017 kom Canada på andreplass, og de vant Turin Para Ice Hockey International Tournament 2017. 
I 2018 representerte han Canada under Paralympiske vinterleker 2018 i Pyeongchang. Canada tapte der finalen 1-2 mot USA.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi hos IPC
Profil hos Hockey Canada
Profil hos Canadas paralympiske komité
Profil hos Pyeongchang 2018 Arkivert 31. mars 2018 hos Wayback Machine. (PL 2018)
Profil hos Wheelchair Basketball Canada
Dominic Larocque

Dominic Larocque (født 30. juli 1987 i Salaberry-de-Valleyfield i Quebec) er en canadisk kjelkehockeyspiller. Han har to paralympiske medaljer i kjelkehockey for Canada, og fire VM-medaljer, hvorav to gull. 


== Bakgrunn ==
Larocques funksjonshemming skyldes at han måtte amputere venstre fot over kneet i 2007. Han tjenestegjorde i Afghanistan, da bilen han satt i kjørte på en improvisert bombe. Han spilte ishockey før dette, og begynte med kjelkehockey i Transats de Montréal i 2010, og debuterte på det canadiske landslaget i 2010.


== Idrettskarriere ==
Han deltok på Canadas lag som kom på andreplass i Japan Para Ice Sledge Hockey Championship 2011, og samme år vant Canada begge World Sledge Hockey Challenge-turneringene som ble arrangert dette året (april og november). 
I 2012 vant Canada Japan Four Nations Tournament, og fikk sølv i World Sledge Hockey Challenge. De deltok i VM i kjelkehockey 2012, og fikk der bronse etter at de slo Tsjekkia 2-0 i bronsefinalen. 
Han deltok på Canadas lag som vant World Sledge Hockey Challenge 2013, og han deltok også i VM i kjelkehockey 2013, der Canada vant finalen 1-0 over USA. De fikk bronse i kjelkehockey under Paralympiske vinterleker 2014. Etter denne sesongen byttet han plass på banen, fra forward til keeper. 
I 2015 fikk Canada bronse i World Sledge Hockey Challenge, og de fikk sølv i VM i kjelkehockey 2015, der USA vant finalen med 3-0. De vant Turin Para Ice Hockey International Tournament 2015, og fikk sølv i begge World Sledge Hockey Challenge-turneringene i 2016. 
I VM i kjelkehockey 2017 vant Canada mesterskapet, etter at de slo USA 4-1 i finalen. I World Sledge Hockey Challenge 2017 kom Canada på andreplass, og de vant Turin Para Ice Hockey International Tournament 2017. 
I 2018 representerte han Canada under Paralympiske vinterleker 2018 i Pyeongchang. Canada tapte der finalen 1-2 mot USA.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi hos IPC
Profil hos Hockey Canada
Profil hos Canadas paralympiske komité
Profil hos Pyeongchang 2018 Arkivert 31. mars 2018 hos Wayback Machine. (PL 2018)
Profil hos Sochi2014.com (PL 2014)
Süddeutsche Automobil-Fabrik Gaggenau

Süddeutsche Automobil-Fabrik Gaggenau (S.A.F.) i Gaggenau i Baden-Württemberg var en tysk kjøretøysprodusent. Produsenten var i virksomhet mellom 1905 og 1910, da den ble overtatt av Benz & Cie som utgjorde en del av Daimler-Benz AG-konsernet. George Wiss i 1904 grunnla firmaet i 1905 etter å ha kjøpt fabrikkanlegget som var bygget av Theodor Bergmann i 1894, og var dermed en aktiv leverandør av motordrevne kjøretøyer av alle typer, inkludert brannbiler og busser. Den første bussen med forbrenningsmotor i Norge var levert fra Gaggenau til A/S Stavanger Automobil-Omnibusselskab for ruten mellom Stavanger, Madla og Sola sommeren 1908.


== Modellbetegnelser ==
Både busser og lastebiler på 1900-tallet hadde felles chassis hvor tallet foran typebetegnelsen «to Lastwagen» eller «to Nutzlast» antyder nyttelast som to tonn (2) eller seks tonn (6). Busser som var bestilt og bygget på kundens anvisninger hadde navn som «Berlin», som var dobbeltdekkerbussen som var solgt til Berlin i 1907. Personbilene hadde sin typebetegnelse etter motorkraft som 12 hestekrefter i en parsylindermotor, «D/12» eller «C/28».Åpne busser i 1908 som var kalt aussichtswagen (panoramabuss) ved å være inspirert av kjøretøytypen char-à-bank, var bygget på chassis av type 2 to Lastwagen og 3 to Lastwagen. Den første typen var 4,6 meter langt med akselavstand på 3,36 meter med nyttelast på 2 tonn og C/28 eller C/36 firesylindermotor. Den siste var 5,87 meter langt med 3,6 meter i akselavstand med nyttelast på 3 tonn med C/28 eller C/36 motor. Som charbang-kjøretøyet var seteradene arrangert slik at man satt som i en amfi slik at disse fra bak kunne se over hodene på disse foran.


== Den norske bussen ==
Den 5. juni 1908 kom et skip fra Tyskland med et busskjøretøy til Stavanger. Like etterpå ble bussen satt inn i ruten mellom Stavanger, Madla og Sola. Bussen, som fikk kallenavnet «den blå automobil», hadde en motor på 36 hestekrefter og plass til tjue passasjerer fordelt på seks sittebenker på et åpent karosseri med stillastak som vern mot værelementene. Bussruten opererte ikke lenge, fordi mange av innbyggerne på Sola som mislikte biltrafikken lanserte boikottaksjoner og man måtte reduserte antallet bussturer fra ti om dagen til kun to om dagen. Vinterforholdene gjorde det ikke mulig å fortsette busstrafikken, som startet på nytt i våren 1909. Til slutt ble ruten nedlagt da bilselskapet fikk økonomiske problemer samtidig som det oppsto motortrøbbel.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Gaute Losnegård; Norsk Rutebilhistorie Skald AS 2008 ISBN 978-82-7959-125-2
Werner Oswald; Mercedes Benz - Lastwagen und Omnibusse 1896-1986 Motorbuch Verlag 2008 ISBN 978-3-613-02943-9


== Eksterne lenker ==
One hundred years ago: Georg Wiß established the Süddeutsche Automobilfabrik (SAG)
Trolleyer – og andre gode busser i Stavanger fra 1908 til 1963
Den første rutebilen
Questia Online Library

Questia Online Library er et online kommersielt digitalt bibliotek av bøker og artikler som har en  akademisk orientering, med en spesiell vekt på bøker og journaler om  humaniora og samfunnsvitenskap. Bøkene og artiklene er tilgjengelige for folk med abonnement og nettstedet har også integrerte søkeverktøy.


== Referanser ==
Liste over Udmurtias regjeringssjefer

Under følger en liste over Udmurtias regjeringssjefer:
Den udmurtiske autonome sosialistiske sovjetrepublikk 1934 – 1991 /  Republikken Udmurtia 1991 –


== Kilder ==
«Ispolnitelnyje i rasporjaditelnyje organy gosudarstvennoj vlasti Udmurtskoj ASSR – Udmurtskoj Respubliki». Spravotsjnik po istorii Kommunistitsjeskoj partii i Sovetskogo Sojuza 1898 – 1991. knowbysight.info. Besøkt 31. mars 2018. 
«Russian S.F.S.R. Administrative Divisions». World Statesmen.org. Besøkt 31. mars 2018. 
«Administrative Divisions of the Russian Federation». World Statesmen.org. Besøkt 31. mars 2018.
Emma Clare Gabrielsen

Emma Clare Gabrielsen (født 1991) er en norsk-britisk journalist og programleder. Hun var programleder for de to første sesongene av TV-dokumentarserien Innafor som ble vist på NRK1 første gang i 2017. For programserien ble hun nominert til Gullruten 2018 i klassen beste kvinnelige programleder. For Innafor-episoden Jakten på de pedofile og Monstrene og jeg ble hun nominert til Den store journalistprisen og Prix Europa 2018 i kategorien «European Journalist of the Year».
Hun har tidligere vært ansatt i Dagens Næringslivs fredagsmagasin D2, jobbet som nettredaktør i NATT&DAG og skrevet for Klassekampen, Dagbladet og mannebladet ALFA.I april 2018 ble det kjent at hun hadde blitt fast ansatt som featurejournalist i Magasinet i Dagens Næringsliv.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Emma Clare Gabrielsen på Internet Movie Database 
Emma Clare Gabrielsen på Twitter
Reuven Rivlin

Reuven (Ruby) Rivlin (født 9. september 1939 i Jerusalem, Palestinamandatet) er en israelsk jurist og politiker (Likud). Han ble 24. juli 2014 utnevnt som Israels president. Rivlin har tidligere vært statsråd og president av Knesset.


== Referanser ==
Maksim Tsvetkov

Maksim Tsvetkov (født 3. januar 1992) er en russisk skiskytter.
Han var med på det russiske herrelaget som vant gull på stafetten under VM 2017.I januar 2016 tok han karrierens første individuelle pallplass i verdenscupen, på sprinten i Antholz, Italia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Maksim Tsvetkov – Olympedia 
(en) Maksim Tsvetkov – IBU 
(en) Maksim Tsvetkov – biathlon.com.ua 
(en) Maksim Tsvetkov – TheSports.org
Trøndersk Vise- og Lyrikkforum

Trøndersk Vise- og Lyrikkforum var en organisasjon som eksisterte fra 1976, og som gikk i dvale mot slutten av 1980-tallet (som Trøndersk Viseforum). Et forsøk på 2000-tallet med nyetablering ble kortvarig. TVLF var aktive deltakere i Norsk Viseforum (den gangen Norsk Vise- og Lyrikkforum).


== Historikk ==
Trøndersk Vise- og Lyrikkforum oppsto i kjølvannet av etableringen av Norsk Vise- og Lyrikkforum 4. august 1975, og var en del av visebølgen i Norge. Organisasjonen besto av klubber, grupper og enkeltmedlemmer i Nord- og Sør-Trøndelag.
Formenn var Paal Sandø (1976-77), Kjell Grytdal (1977-78), Gunnar Kvarme (1978-80), Idar Lind (1980-81), Per Hommelhaug (1981-84), Anne Karin Vevle (1984-86), Bendik Christensen (1986-?) TVLF ga 1980-87 ut 15 nummer av medlemsbladet Versego og i tillegg heftet Trøndervisa 1986 og 1987.


== Festivaler ==
(Hovedkilde er medlemsbladet Versego.)

Nasjonal visefestival i Selbu sammen med NVLF (1977)
Barnemat og borgballade, Sverresborg, Trondheim (1980)
Feginsfestivalen, Trondheim (1981-82)
Digrefestivalen, Stiklestad (1981-84)


== Medlemsklubber og -grupper ==
(Hovedkilde er medlemsbladet Versego.)

Vise- og lyrikklubben Rubb og Stubb, Trondheim (1971- ca. 1985)
Viseversa, Skogn (1972-?)
Ytterøy viseklubb (1975-?)
Namsos jazz- og viseklubb (ca. 1975-?)
Gruppa Bøgdalaget, Hegra (1977-??)
Leksvik viseklubb (1979-?)
Verdal visegruppe (1980-?)
Åfjord viseklubb/Åfjord visegruppe (ca. 1980-?)
Terna viseklubb, Mausundvær (ca. 1980)
Musikklubben Quintus, Røros (ca. 1980)
Visegruppa Rindilla, Selbu (ca. 1980)
Selbu viseklubb (ca. 1980)
Visegruppa Koret, Stjørdal (ca. 1980)
Vikna vise- og lyrikkforum (ca. 1980)/Rørvik Vise- og Lyrikklubb (ca. 1980-?)
Vanvikan viselag (1980-?)
Oppdal jazz- og viseklubb (1981-?)
Stjørna visegruppe, Bjugn (ca. 1981)
Visegruppa Bråbrems, Bjugn (ca. 1981)
Visegruppa Maur, Bjugn (ca. 1982)
Flatanger Jazz- og Viseklubb (ca. 1982)


== Referanser ==
Erik Johansson

Erik Johansson er navnet til flere personer:

Erik Johansson (fotballspiller født 1976) - svensk fotballspiller
Erik Berg (fotballspiller født 1988) - svensk fotballspiller
Erik Johansson (ishockeyspiller) (1927–1992) - svensk ishockeyspiller
1. Øvsttun

1. Øvsttun speidergruppe (stiftet 4. januar 1954) er en speidergruppe under Hordaland krins av Norges speiderforbund, hørende til Fana bydel i Bergen kommune. Gruppen har sitt tilholdssted i "Brakkene" i nærheten av Midtun skole i Bergen, med egen speiderhytte på Totland.


== Historie ==
Den 1. februar 1950 samlet Terje Persen, Svein Palmstrøm og Leif Tufte seg, anført av Jon F. Persen, i sykkel- og redskapsboden i Solåsen 19 på Øvsttun. Diskusjonen i sykkelskuret gikk på om de skulle danne en «norsk gutteklubb» eller en speiderpatrulje. Det ble vedtatt å stifte en speiderpatrulje med navn Oter, etter forslag fra Terje Persen. Patruljen ble lagt inn under 20. Bergen speidergruppe, hvor Jon F. Persen og Terje Persen hadde vært medlemmer siden 1946.
Interessen vokste, og patruljen Ørn ble stiftet 16. november 1951. Deretter ble patruljen Rein stiftet i 27. oktober 1952. Jon Persen ble så valgt til leder for Øvsttun-avdelingen av 20. Bergen.


=== Stiftelsen ===
1. Øvsttun så dagens lys 4. januar 1954, etter at 20 medlemmer fra 20. Bergen løsrev seg fra speidergruppen, og sammen stiftet 1. Øvsttun speidergruppe.Ved stiftelsen talte troppen med de tre ovenfornevnte patruljer, totalt 19 medlemmer, med Jon Persen som leder. Allerede fra første dag etter stiftelsen opererte 1. Øvsttun speidergruppe med venteliste, og etter 3 år talte troppen 50 aktive medlemmer. 1. Øvsttun markerte seg fort på kretsplan som en svært aktiv gruppe.


=== Historisk tidslinje ===


== Troppens tilholdssted ==


=== Hønsehuset ===
1. Øvsttun speidergruppes tilholdssted mellom 1957 til 1966, Hønsehuset, var et gammelt uthus på prestegården på Øvsttunflaten på Øvsttun. Uthuset var på 9x6 meter, innredet med kjøkken, garderobe og stue. Troppen bekledde huset innvendig med panel, malte og pusset opp, og la inn kloakk. Dessuten bekostet troppen anlegg av panelovner og elektrisk lys.


=== Birkeland menighetshus ===
1. Øvsttun speidergruppe har lokaler i Birkeland menighetshus siden 1972.


=== Totlandshytten ===
Gruppen har egen speiderhytte på Totland, med kapasitet til opptil 40 mennesker. Tidligere har hytten vært eid av Sportsklubben Brann og Bergen kommune.


=== Brakkene ===
I desember 2019 flyttet 1. Øvsttun speidergruppe lokaler til Osvegen 18A.


== Troppsledere i 1. Øvsttun ==
Listen under omfatter troppsledere for 1. Øvsttun speidergruppe fra dens stiftelse 4. januar 1954 til dags dato.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Midtun Skoles Musikkorps

Midtun Skoles Musikkorps (stiftet 8. oktober 1958) er et norsk janitsjarkorps i Bergen, under Norges Musikkorps Forbund (NMF). Korpset rekrutterer fra skolene Midtun, Ulsmåg og Kringlebotn, har ca. 60 medlemmer, og holder sine faste øvelser i Fana kulturhus ved Nesttunsenteret. Dirigent er Christian Breistein.


== Historie ==
Som navnet tilsier, er korpset tilknyttet Midtun skole – og gymsalen til skolen var korpsets øvingslokale fram til Fana kulturhus stod ferdigstilt 31. oktober 2009, med unntak av periodevise korpsøvinger på Hop Oppveksttun.


=== Musikkorps ===
Midtun Skoles Musikkorps er et av Fanas eldste skolekorps, grunnlagt 8. oktober 1958. Primus motor bak Midtun Skoles Musikkorps, var formann i foreldrerådet ved Midtun skole det året, Gunnar Flesland. Den første dirigenten var Odd Eidsvoll.


=== Drillkorps ===
Midtun Skoles Musikkorps' drilltropp ble stiftet i 1965. Som så mange andre drilltropper på den tiden, startet det med en beskjeden gruppe, på bare 4 drillpiker.


==== Historisk tidslinje ====
I 1989 var det totalte antallet korpsmedlemmer 83. Det bestod av 36 aktive musikanter, 21 musikkaspiranter, 14 drilltropp og 12 drillaspiranter.


== Verv og utmerkelser ==


=== Musikktropp ===
Hordablæsten 2010: 4. plass, 2. divisjon dir. Siri Godø Wiik
Hordablæsten 2011: 3. plass, 2. divisjon
NM skolekorps, janitsjar 2012: 1. plass, 3. divisjon dir. Siri Godø Wiik
Mangerfestivalen for skolekorps 2013: 1. plass
Hordablæsten 2013: 1. plass, 2. divisjon
NM skolekorps, janitsjar 2014: 4. plass, 1. divisjon dir. Christian Breistein
Hordablæsten 2014: 2. plass, 1. divisjon dir. Christian Breistein
Hordablæsten 2015: 1. plass, 1. divisjon dir. Christian Breistein
NM skolekorps, janitsjar 2015: 3. plass, 1 divisjon dir. Christian Breistein
Sotrafestivalen, janitsjar 2015: 1. plass, 1. divisjon dir. Christian Breistein
Hordablæsten 2016: 1. plass: 1. plass, 1 divisjon (98 poeng) dir. Christian Breistein
NM skolekorps, janitsjar 2016: 1. plass, 1. divisjon (97 poeng) dir. Christian Breistein
Hordablæsten 2017: 1. plass, 1. divisjon (93 poeng) dir. Christian Breistein
NM skolekorps, janitsjar 2017: 1. plass, 1. divisjon (98 poeng) dir. Christian Breistein
Hordablæsten 2018: 1. plass, 1. divisjon (97 poeng) dir. Christian Breistein
NM skolekorps, janitsjar 2018: 2. plass, 1. divisjon (94 poeng) dir. Christian Breistein
Hordablæsten 2019: 1. plass, 1. divisjon (97 poeng) dir. Christian Breistein
NM skolekorps, janitsjar 2019: 1. plass, 1. divisjon (99 poeng) dir Christian Breistein


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Norge Rundt: Trening VM-drill»
Olle Felten

Kent Olle Felten (født 28. oktober 1953 i Malmö) er en svensk politiker (AfS, tidligere SD og M).
Felten er bosatt i Norrköping. Utfor politikken har han arbeidet som systemutvikler med fokus på systemer for pasientadministrasjon.Som aktiv i Moderaterna var Felten kommunpolitiker i Vadstena kommune. Han ble valgt inn i Sveriges riksdag fra valgkretsen Södermanlands län i 2014, og representerte da Sverigedemokraterna (SD). I mars 2018 forlot han SD til fordel for det nystartede Alternativ för Sverige, og ble samme dag også eksludert fra SD med begrunnelsen at han skal ha «samrøre med høyreekstremister og rasister».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Olle Felten hos Sveriges riksdag
Jeff Ahl

Jeff Gustaf Ahl (født 13. februar 1987 i Tyresö kommune) er en svensk politiker (AfS, tidligere SD).
Ahl er bosatt i Boden, og studerer statsvitenskap ved Luleå tekniska universitet.Ahl ble valgt inn i Sveriges riksdag i 2014 fra Norrbottens län, og representerte da Sverigedemokraterna (SD). Han stilte ikke til gjenvalg i 2018. I mars 2018 gikk han ut av SD, og meldte seg inn i det nystartede partiet Alternativ för Sverige.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Jeff Ahl hos Sveriges riksdag
Gustav Kasselstrand

Gustav Mattias Anton Kasselstrand (født 27. juni 1987 i Valdemarsvik kommune) er en svensk politiker (AfS, tidligere SD). Han har vært partileder for Alternativ för Sverige siden det ble stiftet i desember 2017.
Kasselstrand var leder for Sverigedemokraternas ungdomsförbund (SDU), men ble sammen med nestleder William Hahne ekskludert fra moderpartiet i april 2015. I september samme år brøt SDU fullstendig med Sverigedemokraterna. Kasselstrand og Hahne jobbet med å danne et nytt politisk parti i 2017, og det nye partiet Alternativ för Sverige ble registrert 13. desember dette året.


== Referanser ==
The Devil Speaking - Last Explosion

The Devil Speaking - Last Explosion er en EP til det norsk-islandske stoner metal-bandet Golden Core. EP-en ble utgitt 2018 på 10" vinyl og solgt direkte til bandets fans i et opplag på kun 10 eksemplarer.


== Sporliste ==
«The Devil Speaking - Last Explosion»
«Dark Night»


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Simen Jakobsen Harstad – gitar
Johannes Thor Sandal – trommer og vokal


== Referanser ==
Sieboldmagnolia

Sieboldmagnolia (Magnolia sieboldii) er en løvfellende busk eller lite tre som vokser vilt i Øst-Asia. På norsk kalles den av og til «junimagnolia», et navn som også brukes om en helt annen art, Magnolia obovata.
I hjemlandet blir den et opptil 10 m høyt tre, men i Norge er den en 2–3 m høy busk. Bladene er omvendt eggformede, 9–15 cm lange og 4–9 cm brede. Oversiden er dekket av brune og hvite stjernehår og har gule flekker, og undersiden har hår langs nervene. Blomstene er hvite, dufter, henger litt ned og er 7–10 cm i diameter. Pollenbærerne er purpurrøde. Blomstringen starter samtidig som løvet spretter og fortsetter utover sommeren. Den befruktede blomsten utvikler seg til en rød, avlang samfrukt, som er 2–7 cm lang.
Sieboldmagnolia vokser i fjellskoger 1600–2000 moh. Den er utbredt i Japan, Korea og de kinesiske provinsene Anhui, nordlige Fujian, Guangxi, Guizhou, Hebei, Hubei, Hunan, Jiangxi, Jilin, Liaoning og Zhejiang.
Den er vanlig plantet i hager, og i Norge kan den dyrkes til herdighetssone 4.


== Kilder ==
«Oyama sieboldii». Flora of China. Besøkt 31. mars 2018. 
Det Norske hageselskap (1998). Hageselskapets sortsliste (9 utg.). Oslo: Grøndahl Dreyer. s. 74–75. ISBN 82-504-2454-9. 
I. Palmstierna (1999). Trær & busker i hagen. Oversatt av N.P. Thuesen, foto B.K. Johanson. Orion. s. 160. ISBN 82-458-0370-7. 
E. Hansen (1997). Prydbusker og trær for norske hager (2 utg.). Oslo: Landbruksforlaget og Det norske hageselskap. s. 199. ISBN 82-529-1693-7. 


== Eksterne lenker ==

(en) Sieboldmagnolia i Encyclopedia of Life 
(en) Sieboldmagnolia i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Sieboldmagnolia hos Artsdatabanken 
(sv) Sieboldmagnolia hos Dyntaxa 
(en) Sieboldmagnolia hos NCBI 
(en) Sieboldmagnolia hos The International Plant Names Index 
(en) Sieboldmagnolia hos Tropicos 
(en) Kategori:Magnolia sieboldii – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Magnolia sieboldii – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Magnolia sieboldii – detaljert informasjon på Wikispecies
Bundesliga 2017–2018

Bundesliga 2017–2018 var den 55. sesongen i Bundesliga. Regjerende mester var Bayern München, og de nyopprykkede lagene er VfB Stuttgart og Hannover 96. Bayern München sikret tittelen 7. april 2018, med fem kamper igjen å spille. Hamburger SV og 1. FC Köln rykket ned; Hamburger SV rykket ned fra Bundesligaen for første gang i klubbens historie, og dermed var det ingen lag igjen som har spilt i Bundesligaen alle sesonger.


== Tabell ==


== Klubbinfo ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Fußball-Bundesliga 2017/2018 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fargespill Østfold

Fargespill Østfold er et åpent musikkensemble som består av barn og ungdom fra Halden og Fredrikstad.​
Siden 2015 har Fargespill Østfold utviklet seg til en synlig kulturinstitusjon i Halden og Fredrikstad. 100 barn og ungdommer i alderen 9-20 år deltar på aktivitetene til Fargespill Østfold som året gjennom forbereder forestillinger på de største kulturscenene i Halden og Fredrikstad.
Forestillingene bygger på aktørenes sanger, danser, liv og røtter. Hver uke gjennom hele skoleåret året tilbyr Fargespill Østfold timer i sang, dans, kunst, hip-hop og yoga på Fargespillhuset i Storgata 9 i Halden og på St. Croix-huset i Fredrikstad.
Siden 2018 har Fargespill Østfold i Halden hatt årlige konserter i Brygga Kultursal sammen med Det Norske Blåseensemble.
Fargespill Østfold er lisensiert fra Stiftelsen Fargespill i Bergen.


=== Musikkutgivelser ===
«Lykkelig», singel (2017)
Vår Verden] med Det Norske Blåseensemble, album (2020)
Ja, vi elsker dette landet, musikkvideo (2020)
«Batwanes Beek», singel (2021)
«Colors» (2021)


=== Samarbeidspartnere ===
Fargespill Østfold samarbeider med Det Norske Blåseensemble, Rødsberg ungdomsskole, Risum ungdomsskole, Strupe ungdomsskole, St. Croix-huset, Halden videregående skole, Halden kulturskole, Os skole, Fredrikstad internasjonale skole, Halden frivilligsentral, Fredrikstad frivilligsentral og Østfold musikkråd.
Økonomiske bidragsytere til organisasjonen inkluderer BUFDIR, Sparebank1stiftelsen Halden, Sparebankstiftelsen DNB, Gjensidigestiftelsen, Berg Sparebank, Halden kommune, Viken fylkeskommune, Fredrikstad kommune, Kulturrom og Frifond.


=== Ledelse ===
Ledelsen i Fargespill Østfold består av Dina Billington - kunstnerisk leder, Ove Billington - musikalsk leder og Helga Aakre - daglig leder/produsent.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Kameruns visepresident

Kameruns visepresident var et politisk embete i Forbundsrepublikken Kamerun. Det ble innstiftet gjennom forfatningen av 1961, men ble avskaffet i 1972, da en ny forfatning innførte enhetsstaten Den forente republikken Kamerun. 
Presidenten og visepresidenten ble valgt for en embetsperiode på fem år gjennom allmenn og hemmelig stemmerett. John Ngu Foncha var Vest-Kameruns statsminister 1961–1965, samtidig som han var Kameruns visepresident. Ifølge en senere forfatningsendring kunne ikke visepresidenten inneha et annet regjeringsembete.
Visepresidenten var engelsktalende, mens presidenten var fransktalende.


== Liste ==
      Kamerun National Democratic Party (KNDP)
      Cameroonian National Union (CNU)–Union nationale camérounaise (UNC)


== Referanser ==