jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Schrammelmusik

Schrammelmusik er en folkelig musikksjanger som stammer fra Wien. Der er for det meste tale om ensemblemusikk for to fioliner, gitar, kontrabass, klarinett og munnspill.
Schrammelmusik oppstod i slutten av 1800-tallet og er oppkalt etter de to brødre Johann (1850–1893) og Josef Schrammel (1852–1895).


== Litteratur ==
Kurt Diemann: Schrammelmusik. Das erste große Buch über die Brüder Johann und Josef Schrammel, ihr legendäres Quartett und ihre Musik. Edition Kaleidoskop, Graz u. a. 1981, ISBN 3-222-11324-6.
Margarethe Egger: Die „Schrammeln“ in ihrer Zeit. Österreichischer Bundesverlag, Wien 1989, ISBN 3-215-07219-X.
Hermann Mailler: Schrammel-Quartett. Ein Buch über 4 Wiener Musikanten. Wiener Verlag, Wien 1945.
Rudolf A. Moißl: Die Schrammel-Dynastie. St. Pöltner Zeitungs-Verlags-Gesellschaft, St. Pölten 1943.
Susanne Schedtler (utg.): Wiener Lied und Weana Tanz. Löcker, Wien 2004, ISBN 3-85409-412-4, (Beiträge zur Wiener Musik 1).
Ernst Weber: «Schrammelmusik» i Oesterreichisches Musiklexikon. Onlineutgaven, Wien 2002 ff., ISBN 3-7001-3077-5.
Ernst Weber: «Heurigenmusik» i Oesterreichisches Musiklexikon. Onlineutgaven, Wien 2002 ff., ISBN 3-7001-3077-5.


== Eksterne lenker ==
(en) Schrammelmusik – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Schrammelmusik oder Die Schrammeln. Was versteht man heute darunter?
Schrammel Klang Festival in Litschau
Sprint-VM på skøyter 1995

Sprint-VM på skøyter 1995, det 24. offisielle sprintverdensmesterskapet i ISU-regi, ble arrangert på Pettit National Ice Center i Milwaukee, USA den 18. februar og 19. februar 1995.


== Medaljevinnere – sammenlagt ==


=== Damer ===


=== Herrer ===


== Resultater ==


=== Sammenlagt damer ===


=== Sammenlagt herrer ===
Likić var med i fredagens parsammensetningstrekning.


== Litteratur ==
Trond Eng, red. (november 2002). «World championships sprint 1970–2002, ladies – 1995 ( 24 ) Milwaukee / Pettit National Ice Center (PNIC)». All time international championships – Complete results 1889–2002 (engelsk). Askim: World speed skating statisticians association (WSSSA) – Skøytenytt. s. 45. 
Trond Eng, red. (november 2002). «World championships sprint 1970–2002, men – 1995 ( 24 ) Milwaukee / Pettit National Ice Center (PNIC)». All time international championships – Complete results 1889–2002 (engelsk). Askim: World speed skating statisticians association (WSSSA) – Skøytenytt. s. 161. 


== Eksterne lenker ==
(en) Sprint-VM på skøyter 1995, Senior damer – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
(en) Sprint-VM på skøyter 1995, Senior herrer – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
Resultatoversikt på SpeedSkatingStats.com en nl. for damer
Resultatoversikt på SpeedSkatingStats.com en nl. for herrer
(en) Sprint-VM på skøyter 1995 resultatmeny for både damer og herrer på www.ISU.html.infostradasports.com
(en) Sammenlagt-medaljer og resultater for damer og herrer på The-Sports.org (ikke komplett, mangler fem løpere: en dame, Linda Olsen, Norge som ikke gikk den siste distansen og fire herrer, den tyske løperen Mathias Pfeiffer, som ikke fullførte siste distanse, kinesiske Song Chen og sveitsiske Pascal Hinni som ikke gikk distansene på dag 2 av stevnet samt Bosnia-Hercegovina-løperen Slavenko Likić som ikke møtte til start på første distanse).
«World Sprint Championships 1995 (Women)» (engelsk). SkateResults.com. Arkivert fra originalen 26. februar 2010. Besøkt 30. april 2017. 
«World Sprint Championships 1995 (Men)» (engelsk). SkateResults.com. Arkivert fra originalen 14. september 2009. Besøkt 30. april 2017.
Sprinterne

Sprinterne er et bitende ironisk dikt skrevet av Nordahl Grieg etter  Sommer-OL i Berlin i 1936. 
Etter OL skrev Nordahl Grieg diktet om «niggeren» og germanerne hvor Owens hadde vunnet over blant andre tyske Wilhelm Leichum og det tyske stafettlaget  og Hitler nektet å hilse på, og gratulere Owens

Niggeren Owens sprinter,
germanerne stuper sprengt.
Det blonde stadion undres,
og Føreren mørkner strengt.
Men tenk da med trøst på alle
jødiske kvinner og menn
som sprang for livet i gaten
– dem nådde dere igjen!  
Diktet ble først publisert i Griegs tidsskrift Veien Frem. På åtte korte linjer får Grieg fremhevet sitt syn på den tyske oppfatning av den ariske rases overlegenhet og jødeforfølgelsen (som da var lite påaktet ellers i verden)
Flatsetdammen

Flatsetdammen ligger i Kristiansund kommune, på Frei i Møre og Romsdal. Dammens plassering er i det sørvestre hjørnet av byggefeltet Storbakken. Dammen er utgravd i forbindelse med vannforsyningen av Storbakken med omegn. Det ble pumpet vann fra Bolgvatnet inn i dammen. Vannspeilet er sikret med nettinggjerde. Siden 1982/83 har den ikke vært i bruk; da det ble sprengt ut høydebasseng ved Svenskesvingen på,  Riksvei 70. Dette bassenget tar i mot vann fra Storvatnet, i Straumsnes, Tingvoll kommune. Området 
rundt dammen var mye brukt som lekeplass i 1970- og 1980-årene.
Cloak & Dagger

Marvel's Cloak & Dagger er en amerikansk kabelfjernsynsserie skapt for Freeform av Joe Pokaski, basert på Marvel-tegneserien av samme navn. Serien er satt i Marvels filmatiske univers, og deler kontinuitet med spillefilmene og andre fjernsynsserier. Serien ble produsert av ABC Signature Studios og Marvel Television, med Pokaski som showrunner.
Tittelrollene i serien er besatt av Aubrey Joseph og Olivia Holt, som henholdsvis Tyrone Johnson (Cloak) og Tandy Bowen (Dagger), to tenåringer som får superkrefter og innleder et romantisk forhold.
En fjernsynsserie med Cloak & Dagger ble planlagt for ABC Family i juli 2011. I april 2016 ble serien bestilt for Freeform, det nye navnet på ABC Family, og i løpet av august var Pokaski blitt med i serien som showrunner og executive producer. Joseph og Holt ble castet i januar 2017, med Andrea Roth, Gloria Reuben, Miles Mussenden, Carl Lundstedt, James Saito, og J.D. Evermore i andre roller. Filming av serien startet i februar 2017 i New Orleans.
Serien, som består av 10 episoder, hadde premiere i 2018.


== Handling ==
I New Orleans, Louisiana, kommer tenåringene Tandy Bowen og Tyrone Johnson fra vidt forskjellige bakgrunner. Men begge to har skaffet seg superkrefter, etter en livsendrende begivenhet som handlet om kollapsen av Roxxon Gulf-oljeplattformen. Etter hvert som vennskapet deres utfolder seg, innser Tandy og Tyrone snart at de spesielle kreftene deres fungerer enda bedre når de er sammen. De begynner deretter å bruke disse kreftene til å forsøke å fikse ting som de mener er feil i verden.


== Skuespillere ==
Olivia Holt som Tandy Bowen / Dagger.
Aubrey Joseph som Tyrone Johnson / Cloak: Han kan transportere andre mennesker gjennom Darkforce Dimension.
Gloria Reuben som Adina Johnson: Tyrones mor.
Andrea Roth som Melissa Bowen: Tandys mor som er avhengig av narkotika og alkohol.
J. D. Evermore som James Connors: En skremmende detektiv med arr i New Orleans Police Department.
Miles Mussenden som Otis Johnson: Tyrones far, som forsøker å forsørge familien.
Emma Lahana som Brigid O'Reilly / Mayhem: En detektiv fra Harlem.
Jaime Zevallos som Francis Delgado: En rådgiver og prest som ofte stiller spørsmål ved livet han har har valgt.


== Eksterne lenker ==
(en) Cloak & Dagger på Internet Movie Database 
(en) Cloak & Dagger på AllMovie 
(en) Cloak & Dagger på Rotten Tomatoes 
(en) Cloak & Dagger på Metacritic
Ingrid Søfteland Neset

Ingrid Søfteland Neset (født 9. mai 1992 i Os, Hordaland) er en prisbelønt norsk fløytist. Hun er datter av gitaristen Terje Neset og pianisten Anne Leni Søfteland Sæbø og søster av vokalist Anna Søfteland Neset og jazz-saksofonist Marius Søfteland Neset. Hun er kjent fra en rekke konserter med orkestre som Bergen Filharmoniske Orkester og fra plateinnspillingen (Birds 2013) med sin eldre bror Marius Neset.


== Karriere ==
Neset begynte å spille fløyte i en alder av ti år. Hun var elev ved musikklinja på Langhaugen videregående skole fra 2008–2010. Hun var også en del av talent-klassen «Unge Musikere» på Griegakademiet der hennes lærer var professor Gro Sandvik. Hun har deltatt i mesterklasser med verdenskjente fløytister, som Sharon Bezaly, Ian Clarke, Wissam Boustany. I løpet av sommeren 2009 ble hun invitert til fløyte-workshop i Weggis i Sveits, arrangert av den anerkjente fløytisten og fløytelæreren James Galway.
Neset ga i 2009 fem konserter med trioen Jenter fra Bergen på Fartein Valen-festivalen i Haugesund. Hun spilte med orkesteret Ung Symfoni på Festspillene i Bergen og for den norske kongefamilien på Austevoll samme år. I 2013 deltok hun på brorens album Birds med etterfølgende festival-opptredener blant annet på Vossajazz, og deretter på albumet Escapism (2013). Neset har samarbeidet med den danske kunstneren Fallulah (Maria Apetri), noe som resulterte i en opptreden på Isle of Wight-Festivalen i England.Neset har sin utdannelse fra Det Kongelige Danske Musikkonservatorium der hun har studert med solofløytist i Danmark Radios Symfoniorkester; Ulla Miilmann. Fra 2015 har Neset vært ansatt som solofløytist i Stavanger Symfoniorkester. Hun ble i 2016 tildelt Léonie Sonnings Talentpris. Pengepremien skal gå til et stort bestillingsverk av Marius Neset som vil bli fremført på hennes debutkonsert i København den 13. september 2017. I mai 2017 deltok Ingrid Neset i Kobe internasjonale fløyte-konkurranse i Japan, som den eneste fra Norden.


== Utmerkelser ==
2009: Musiker i Året på norske Unge Musiker Konkurranse i Oslo
2009: Drømmestipendet
2011: Partas Kultur Stipend
2013: Unge Stjernen Prisen deles ut av Statkraft i 'Hardanger Musikkfest'
2015: Vinneren av årets solist konkurranse tildelt ved Det Kongelige danske musikkonservatorium
2016: Léonie Sonnings talentpris


== Diskografi ==
Med Marius Neset2013: Birds (Edition Records)Med Fallulah2013: Escapism (Sony Music Entertainment Danmark)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ingrid Søfteland Neset på Discogs
Ružica Sokić

Ružica Sokić (serbisk: Ружица Сокић; født 14. desember 1934 i Beograd, død 19. desember 2013 samme sted) var en serbisk skuespiller og forfatter.
Sokić ble født i Beograd i daværende Kongeriket Jugoslavia. Hun startet skuespillerkarrieren sin i 1957, og hadde roller i over 40 filmer og TV-serier. Hennes siste film ble utgitt i 2011. I oktober 2010 ga hun ut boka Страст за летењем (Strast za letenjem; «Lidenskapen for flying»).
Hun døde i Beograd 19. desember 2013 etter lengre tids sykdom.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ružica Sokić på Internet Movie Database 
(sv) Ružica Sokić i Svensk Filmdatabas 
(fr) Ružica Sokić på Allociné 
(en) Ružica Sokić på AllMovie 
(en) Ružica Sokić hos The Movie Database
Telegramadresse

Telegramadresse er en adresse beregnet på et telegram eller en melding på fjernskriver. Telegramadressen inneholder, foruten selve meldingen, mottakerens telegramadresse og en kommunikasjonskode, postadresse og adressatens registrerte adresse. Denne skal være lett leselig og bestå av ikke mer enn ti bokstaver og en referanse til det selskapet hvor telegramadressen er registrert. For eksempel, i stedet for full adresse og navnet på adressaten skal det i stedet være et lett forståelig ord. Navn på byer, elver eller jernbanestasjoner, o. l. er ikke tillatt, heller ikke ord som kan oppfattes som reklame.


== Eksterne lenker ==
Telegramadresse [1]
Drongoer

Drongoer (Dicrurus) er en slekt av spurvefugler som består av 26 arter (107 taxa). Slekten er eneste slekt i drongofamilien (Dicruridae). Artene er knyttet til den gamle verden og finnes i Afrika sør for Sahel og i det sørlige Asia og Australasia. De nærmeste slektningene er trolig viftestjerter (Rhipiduridae) og vangaer (Vangidae).


== Biologi ==
Drongoene er mellomstore sangfugler som blir omkring 18–70 cm lange, inkludert sine karakteristiske gaffelformede stjerter. De er i hovedsak knyttet til skog i tropiske og subtropiske regioner. Fjærdrakten er hovedsakelig skinnende eller glinsende sort, av og til med fjærkrone eller forlengende hodefjær.


=== Inndeling og utbredelse ===
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Rocamora et al. (2017). Alle norske navn følger Norsk navnekomité for fugl (NNKF) og er i henhold til Syvertsen et al. (2008), med unntak for navn gitt i parentes. Disse har fortsatt ikke fått avklart sitt norske navn og må derfor kun betraktes som beskrivende uttrykk.

Passeriformes, spurvefugler
Passeri, sangfugler
Corvoidea
Dicruridae, drongofamilien
Dicrurus, drongoer
D. ludwigii, tverrhaledrongo A. Smith, 1834
D. atripennis, glansdrongo Swainson, 1837
D. adsimilis, savannedrongo Bechstein, 1794
D. modestus, jungeldrongo Hartlaub, 1849
D. fuscipennis, komordrongo Milne-Edwards & Oustalet, 1887
D. aldabranus, aldabradrongo Ridgway, 1893
D. forficatus, børstedrongo Linnaeus, 1766
D. waldenii, mayottedrongo Schlegel, 1865
D. macrocercus, svartdrongo Vieillot, 1817
D. leucophaeus, askedrongo Vieillot, 1817
D. caerulescens, hvitbukdrongo Linnaeus, 1758
D. annectans, tykknebbdrongo Hodgson, 1836
D. aeneus, bronsedrongo Vieillot, 1817
D. remifer, vimpeldrongo Temminck, 1823
D. balicassius, filippinerdrongo Linnaeus, 1766
D. hottentottus, hårdrongo Linnaeus, 1766
D. striatus, (mangler norsk navn) Tweeddale, 1877
D. sumatranus, sumatradrongo R. G. W. Ramsay, 1880
D. densus, sundadrongo Bonaparte, 1850
D. menagei, tablasdrongo Bourns & Worcester, 1894
D. montanus, sulawesidrongo Riley, 1919
D. bracteatus, brokadedrongo Gould, 1843
D. megarhynchus, serpentindrongo Quoy & Gaimard, 1830
D. andamanensis, andamandrongo Beavan, 1867
D. paradiseus, dragedrongo Linnaeus, 1766
D. lophorinus, veddadrongo Vieillot, 1817


== Litteratur ==
del Hoyo, Josep; Collar, Nigel J., red. (desember 2016). HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volume 2 Passerines. Barcelona, Spain: Lynx Edicions and BirdLife International. s. 1013. ISBN 978-84-96553-98-9. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) drongofamilien i Encyclopedia of Life 
(en) drongofamilien i Global Biodiversity Information Facility 
(no) drongofamilien hos Artsdatabanken 
(en) drongofamilien hos ITIS 
(en) drongofamilien hos NCBI 
(en) Kategori:Dicruridae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Dicruridae – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Dicruridae – detaljert informasjon på Wikispecies
Inermoleiopus

Inermoleiopus er en slekt av biller som tilhører den store underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Levevis ==
Larvene lever i død ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Acanthocinini
Slekten Inermoleiopus Breuning, 1958
Inermoleiopus delkeskampi Breuning, 1958
Inermoleiopus flavosignatus Breuning, 1972
Inermoleiopus fuscosignatus Breuning, 1977
Inermoleiopus girardi Breuning, 1978
Inermoleiopus roseofasciatus Breuning, 1973
Inermoleiopus tanganyicae Breuning, 1967


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 13. september 2017 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Inermoleiopus i Encyclopedia of Life 
(en) Inermoleiopus i Global Biodiversity Information Facility 
Inermoleiopus – detaljert informasjon på Wikispecies
Albulabanen

Albulabanen (tysk: Albulabahn eller Albulalinie) er en jernbanestrekning i den sveitsiske kantonen Graubünden. Banen forbinder Thusis (697 moh) i distriktet Hinterrhein, med kur- og vintersportsstedet St. Moritz (1775 moh) i Engadin. 
Den 61,67 kilometer lange strekningen omfatter 144 broer og 42 tunneler, og er sammen med blant annet Berninabanen en del av banenettet til  Rhätische Bahn (RhB).Albulabanen ble påbegynt i september 1898, og åpnet 1. juli 1903 strekningen til Celerina. Forlengelsen til St. Moritz ble satt i drift 10. juli 1904.
Denne banestrekningen ble i 2008 sammen med Berninabanen, som også har St. Moritz som endestasjon, oppført på UNESCOs liste over verdens kulturarv som verdensarvstedet Rhätische Bahn i Albula og Berninas landskap.
		
		


== Referanser ==
Maculileiopus

Maculileiopus er en slekt av biller som tilhører den store underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, brunlige trebukker. Antennene er tynne og noe lengre enn kroppen. Pronotum er rundet uten tenner på sidene. Dekkvingene er nesten jevnbrede, med brunsvarte flekker, beina er forholdsvis lange.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Sumatra, Borneo og Java.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Acanthocinini
Slekten Maculileiopus Breuning, 1958
Maculileiopus kalshoveni (Breuning, 1957)
Maculileiopus maculipennis Breuning, 1958


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 13. september 2017 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bilder av Maculileiopus maculipennis
(en) Maculileiopus i Encyclopedia of Life 
(en) Maculileiopus i Global Biodiversity Information Facility 
Maculileiopus – detaljert informasjon på Wikispecies
Mahenoides

Mahenoides er en slekt av biller som tilhører den store underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En middelsstor, avlang trebukk. Antennene er tynne og ganske lite lengre enn kroppen. Pronotum er rundet med en liten tann langt bak på hver side. Dekkvingene er jevnbrede, med mørke tegninger.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Acanthocinini
Slekten Mahenoides Breuning, 1958
Mahenoides pauliani Breuning, 1958


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 13. september 2017 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Tegning av Mahenoides pauliani
(en) Mahenoides i Encyclopedia of Life 
(en) Mahenoides i Global Biodiversity Information Facility 
Mahenoides – detaljert informasjon på Wikispecies
Microhoplomelas

Microhoplomelas er en slekt av biller som tilhører den store underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En middelsstor, avlang trebukk med noen lyse lengdestriper. Antennene er tynne og noe lengre enn kroppen. Pronotum er rundet uten tenner på sidene. Dekkvingene er jevnbrede.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Acanthocinini
Slekten Microhoplomelas Breuning, 1958
Microhoplomelas ruficornis (Fairmaire, 1896)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 13. september 2017 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Tegning av arten
(en) Microhoplomelas i Encyclopedia of Life 
(en) Microhoplomelas i Global Biodiversity Information Facility 
Microhoplomelas – detaljert informasjon på Wikispecies
Mimacanthocinus

Mimacanthocinus er en slekt av biller som tilhører den store underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==


== Levevis ==
Larvene lever i død ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Vietnam.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Acanthocinini
Slekten Mimacanthocinus Breuning, 1958
Mimacanthocinus tonkinensis Breuning, 1958


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 13. september 2017 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Mimacanthocinus i Encyclopedia of Life 
(en) Mimacanthocinus i Global Biodiversity Information Facility 
Mimacanthocinus – detaljert informasjon på Wikispecies
Eremosybra

Eremosybra er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Små, slanke, brune trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er tønneformet, dekkvingene jevnbrede, beina nokså korte.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia: Laos og Borneo.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Apomecynini J. Thomson, 1860
Slekten Eremosybra Breuning, 1942
Eremosybra albosignata Breuning, 1960
Eremosybra flavolineata Breuning, 1942
Eremosybra flavolineatoides Breuning, 1965


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Eremosybra i Encyclopedia of Life 
(en) Eremosybra i Global Biodiversity Information Facility 
Eremosybra – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Apomecynini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Clavisybra

Clavisybra er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En liten, slank, brun trebukk. Antennene er mye lengre enn kroppen, det innerste leddet er kølleformet. Pronotum er tønneformet, dekkvingene jevnbrede, lysbrune med mørkere lengdestreker, beina nokså korte.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørøstlige Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Apomecynini J. Thomson, 1860
Slekten Clavisybra Breuning, 1943
Clavisybra strandiella Breuning, 1943


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 8. mai 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Clavisybra i Encyclopedia of Life 
(en) Clavisybra i Global Biodiversity Information Facility 
Clavisybra – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Apomecynini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Falseunidia

Falseunidia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Nepal).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Apomecynini J. Thomson, 1860 eller Eunidiini
Slekten Falseunidia Breuning, 1943
Falseunidia albosignata Breuning, 1943


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 9. januar 2017 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Falseunidia i Encyclopedia of Life 
(en) Falseunidia i Global Biodiversity Information Facility 
Falseunidia – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Apomecynini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons