jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Acanthonitis

Acanthonitis er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore, svarte gjødselbiller. Kroppsformen er påfallende firkantet, nærmest prismeformet.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Slektsgruppen Onitini
Slekten Acanthonitis Janssens, 1937
Acanthonitis bouyeri Moretto, 2010
Acanthonitis nicolasi (Cambefort, 1995)
Acanthonitis oberthuri Janssens, 1937
Acanthonitis rasplusi (Cambefort, 1995)


== Eksterne lenker ==
(en) Acanthonitis i Encyclopedia of Life 
(en) Acanthonitis i Global Biodiversity Information Facility 
Acanthonitis – detaljert informasjon på Wikispecies
Knespenne

Knespenner eller knespretter kom i bruk på knebukser i europeisk motedrakt i siste del av 1600-årene, I portrettet av Bjørn Frøysåk med familie, malt i 1699, ser vi storbonden selv med knespenner i buksene. Knespenner var laget i forskjellige metall-legeringer, og de mer velstående kunne ha knespenner i sølv, og knespennene kunne ha støpt eller gravert dekor. Av form kan knespenner minne om skospenner, men de er mindre. Knespennene kunne være feste i en påsydd linning nederst på buksene eller i løse lærremmer som ble spent utenpå.Bruk av knespenner forsvinner utover på 1800 tallet ved at langbuksene overtar i motebildet i empiretiden. I Østfold går knebuksene av bruk allerede omkring 1800 og i Gudbrandsdalen omkring 1810-20. I perioden 1830 -1860 blir knebuksen avleggs i de fleste norske bygder, men en del eldre menn kunne fortsette med knebukser langt utover på 1800-tallet.


== Litteratur ==
Berge, Rikard. (1925): Norskt bondesylv. Risør. Opptrykk utgitt av Noregs Boklag 1975. ISBN 82 522 0102 4
Fossberg, Jorunn, (1991): Draktsølv. Universitetsforlaget.  ISBN 82-00-07340-8


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Knespenner i DigitaltMuseum
Hjartåsen stasjon

Hjartåsen stasjon er en nedlagt stasjon på Nordlandsbanen. Stasjonen ligger i Rana kommune. Nærmeste stasjon som fortsatt har persontrafikk er Dunderland stasjon i sør. Stasjonen ble åpnet 10. desember 1947. Den fikk status som holdeplass 1. februar 1966. Hjartåsen hadde stopp for persontrafikk sommeren 2003 og 2004, men etter 11. juli 2004 har ikke stasjonen vært i bruk. Stasjonsbygningen ble revet i 1982. Ved stasjonen finnes et minnesmerke over Ole Tobias Olsen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 132–133. ISBN 82-90286-28-7. 


== Eksterne lenker ==
(no) Hjartåsen stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Nordlandsbanen
Nasjonal kompetansetjeneste for samtidig rusmisbruk og psykisk lidelse

Nasjonal kompetansetjeneste for samtidig rusmisbruk og psykisk lidelse, også kalt Nasjonal ROP-tjeneste, har som målsetning å sikre nasjonal kompetanseutvikling og kompetansespredning innenfor fagområdet rusproblemer og psykiske problemer (ROP). ROP-lidelser, tidligere kalt dobbeltdiagnose, er en diagnose gitt til mennesker som har en psykisk lidelse, samtidig som de har en ruslidelse.


== Målgrupper ==
Målgruppene for tjenestens arbeid er ansatte i tverrfaglig spesialisert behandling, psykisk helsevern, kommunens helse- og omsorgstjenester inkludert NAV og frivillige organisasjoner, samt brukere/pasienter og deres pårørende.


== Oppgaver ==
Tjenesten bistår i prakstisk arbeid og formidler kunnskap og annen informasjon til og fra brukere og pårørende. ROP-tjenesten skal også bidra til å redusere stigma om personer med ruslidelse og psykisk lidelse.
Kompetansetjenesten skal:

Sørge for kunnskaps- og kompetansespredning
Bidra til kompetanseutvikling
Delta i forskning og etablering av nasjonalt forskernettverk
Bidra i relevant opplæring og undervisning
Etablere og drifte faglige nettverk
Ha oversikt over behandlings- og oppfølgingstjenester og formidle behandlingsresultater


== Mandat ==
Nasjonal kompetansetjeneste for samtidig rusmisbruk og psykisk lidelse får sitt mandat og oppgaver fra Helse- og omsorgsdepartementet, og ledes av dr. med Lars Lien.
ROP-tjenesten har ansvar for implementering av Nasjonal faglig retningslinje for utredning, behandling og oppfølging av personer med samtidig ruslidelse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Awassisau

Awassisau er en mellomstor brunmasket og brunlemmet, multifarget sauerase som stammer fra Midtøsten og tilhører gruppen med tykkhalesauer. Ulla er fleece-lignende og relativt lang. Man regner med at typen en gang i tiden oppsto i Den syriske ørkenen, men dette har aldri blitt bekreftet. Rasen er også kjent under navn som ivesisau, baladisau, deirisau, syrersau, ausisau, nuamisau og geziriehsau. Værene bærer kraftige horn og søyene er kollet.
Awassisau er den mest vanlige sauerasen blant arabere og beduiner, og den er svært hardfør og godt tilpasset det tørre klimaet i Midtøsten og på Den arabiske halvøy. Typen egner seg til både kjøtt-, ull- og melkeproduksjon, selv om awassisau først og fremst holdes som melkesau. Rasen er også kjent for sine unike fysiske egenskaper og har eksepsjonell god motstandskraft mot mange typiske sykdommer og parasitter. Den tåler godt å vandre over store avstander for å gresse, selv i ekstrem hete. Som andre tykkhalesauer tærer den på fettreservene den har lagret opp i bakparten i tørketiden.
Det er kjent at awassisau har blitt krysset med østfrisisk melkesau, for å frambringe en ny sauetype som melker mer og tåler forholdene i Midtøsten godt. Avkommet kalles assafsau og består i hovedsak av 5/8 awassisau og 3/8 østfrisisk melkesau.


== Referanser ==
Pleuronitis

Pleuronitis er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore, svarte gjødselbiller. Kroppsformen er påfallende firkantet, nærmest prismeformet.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Vest- og Sentral-Afrika.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Slektsgruppen Onitini
Slekten Pleuronitis van Lansberge, 1883
Pleuronitis boucomonti Janssens, 1937
Pleuronitis favareli Garreta, 1914
Pleuronitis fulgidus (Laporte de Castelnau, 1840)
Pleuronitis minettii Josso, 2011


== Eksterne lenker ==
(en) Pleuronitis i Encyclopedia of Life 
(en) Pleuronitis i Global Biodiversity Information Facility 
Pleuronitis – detaljert informasjon på Wikispecies
Aptychonitis

Aptychonitis er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore, svarte gjødselbiller. Kroppsformen er påfallende firkantet, nærmest prismeformet.


== Utbredelse ==
Slekten forekommer i Øst-Afrika (Etiopia, Kenya og Tanzania) og i Vest-Afrika (Senegal).


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Slektsgruppen Onitini
Slekten Aptychonitis Janssens, 1937
Aptychonitis anomalus (Gestro, 1895)
Aptychonitis sulcicollis (von Harold, 1868)


== Eksterne lenker ==
(en) Aptychonitis i Encyclopedia of Life 
(en) Aptychonitis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Aptychonitis hos NCBI 
Aptychonitis – detaljert informasjon på Wikispecies
Fokstugu landskapsvernområde

Fokstugu landskapsvernområde ligger i Dovre og Lesja kommuner i Innlandet fylke. Parken ble opprettet i 2002 
og dekker et område på 72,3 km².
Verneområdet ligger på begge sider av E6 over Dovrefjell og omkranser Fokstumyra naturreservat. Verneområdet grenser mot Dovre nasjonalpark i sør og Dovrefjell-Sunndalsfjella nasjonalpark i nord. Området bidrar sammen med Vesle Hjerkinn landskapsvernområde til å binde sammen de store nasjonalparkene Dovrefjell-Sunndalsfjella nasjonalpark og Dovre nasjonalpark og Rondane nasjonalpark til et nærmest sammenhengende stort verneområde fra Sunndalsfjella i nordvest til Ringebufjellet i sørøst. 
Området er en del av et stort, sammenhengende fjellområde med en del av den siste gjenværende bestand av Nord-Europas ville fjellrein og har et særpreget og vakkert natur- og kulturlandskap med seterbebyggelse og setervoller, vegetasjon og kulturminner. Det er også verneverdige geologiske forekomster og landskapsformer i området.  Allmennheten skal ha anledning til naturopplevelse gjennom utøving av tradisjonelt og enkelt friluftsliv med liten grad av teknisk tilrettelegging. Avgrensningen av verneområdet gjør det mulig å gjenopprette den gamle trekkruta for villreinen mellom sør og nord. 


== Forvaltning og bruk av området ==
Området forvaltes av Dovrefjell nasjonalparkstyre.
Informasjon om parken gis fra nasjonalparksenter-nettverket Nasjonalparker, som har informasjonssentre i Dombås, Folldal, Kvikne og Sunndal. Nettverket dekker også Rondane og Dovrefjell-Sunndalsfjella nasjonalparker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Fokstugu landskapsvernområde i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
Dovrefjell nasjonalparkstyre
Gilletellus

Gilletellus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore, svarte gjødselbiller. Kroppsformen er påfallende firkantet, nærmest prismeformet.


== Utbredelse ==
Slekten lever i det sørlige Afrika (Sør-Afrika og Zambia).


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Slektsgruppen Onitini
Slekten Gilletellus Janssens, 1937
Gilletellus collarti Janssens, 1937
Gilletellus porculus (Boheman, 1857)


== Eksterne lenker ==
(en) Gilletellus i Encyclopedia of Life 
(en) Gilletellus i Global Biodiversity Information Facility 
Gilletellus – detaljert informasjon på Wikispecies
Megalonitis

Megalonitis er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore, svarte gjødselbiller. Kroppsformen er påfallende firkantet, nærmest prismeformet.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika (Namibia, Botswana, Mosambik).


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Slektsgruppen Onitini
Slekten Megalonitis Janssens, 1937
Megalonitis bohemani (Lansberge, 1875)
Megalonitis gigas (Bertoloni, 1855)


== Eksterne lenker ==
(en) Megalonitis i Encyclopedia of Life 
(en) Megalonitis i Global Biodiversity Information Facility 
Megalonitis – detaljert informasjon på Wikispecies
Platyonitis

Platyonitis er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore, svarte gjødselbiller. Kroppsformen er påfallende firkantet, nærmest prismeformet.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Øst-Afrika (Etiopia, Kenya, Tanzania, Mosambik) og i Angola.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Slektsgruppen Onitini
Slekten Platyonitis Janssens, 1942
Platyonitis bicuariensis Ferreira, 1976
Platyonitis oberthuri Janssens, 1942
Platyonitis smeenkorum Krikken, 1974


== Eksterne lenker ==
(en) Platyonitis i Encyclopedia of Life 
(en) Platyonitis i Global Biodiversity Information Facility 
Platyonitis – detaljert informasjon på Wikispecies
Neonitis

Neonitis er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore, svarte gjødselbiller. Kroppsformen er påfallende firkantet, nærmest prismeformet.


== Utbredelse ==
Artene er funnet i det sentrale (den Den demokratiske republikken Kongo) og sørlige (Zimbabwe, Sør-Afrika) Afrika.


== Systematisk plassering ==
To arter beskrevet av Cambefort (1995) i denne slekten er nå overført til Acanthonitis.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Slektsgruppen Onitini
Slekten Neonitis Péringuey, 1901
Neonitis nigritiae Gillet, 1918
Neonitis rhodesiae Gillet, 1918


== Eksterne lenker ==
(en) Neonitis i Encyclopedia of Life 
(en) Neonitis i Global Biodiversity Information Facility 
Neonitis – detaljert informasjon på Wikispecies
Karneades

Karneades (født 215/14 f.Kr. i Kyrene, død 129/28 f.Kr. i Athen) var en gresk filosof fra hellenistisk tid.
Karneades ble skolark ved Platons akademi en gang før 155 f.Kr., og en tid seinere ble han sammen med Diogenes og skolarken ved Peripatos, Kritolaos fra Faselis, sendt til Roma for å legge fram en petisjon for senatet på vegne av Athen. I henhold til tradisjonen gjorde Karneades skandale i Roma ved å holde to offentlige forelesninger: første dag forsvarte han rettsvesenet, på den andre hevdet han at det var en form for tåpelighet. Teknikken med å argumentere for og mot samme standpunkt var vanlig praksis på Akademiet for å forsøke å avdekke sannheten.I likhet med Arkesilaos og Sokrates før ham, skrev ikke Karneades noe, men fikk stor innflytelse på sine studenter og samtidige gjennom undervisning og samtaler.


== Litteratur ==
James Allen: «Carneades» i Edward N. Zalta (red.): Stanford Encyclopedia of Philosophy


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Carneades – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Diogenes Laertios: Karneades på Perseus Project (Originaltekst med egelsk oversetting)
Lars Tangeraas

Lars Tangeraas (født 22. juni 1937 nær Changsha, Kina) er en norsk tidligere diplomat og ambassadør, også kjent som heraldiker.


== Bakgrunn og virke ==
Tangeraas er sønn av misjonærene sogneprest Anders Tangeraas (1902–2000) og Jenny Johnsen (1908–2005) som på 1930-tallet var stasjonerte i Kina. Tangeraas tok examen artium i Hongkong i 1957 og ble ansatt i Utenriksdepartementet i 1963. Han har mastergrad i økonomisk historie fra det skotske University of St Andrews, såvel som en doktorgrad i historie fra London School of Economics.


=== Posteringer ===
1964–1967 attaché ved Norges ambassade i Warszawa i Polen
1967-1979 ambassadesekretær ved Norges ambassade i Beijing
1970-1973 første ambassadesekretær (presseattaché) ved Norges ambassade i London
1973-1975 førstekonsulent i UD
1975-1976 første ambassadesekretær ved Norges ambassade i Washington
1977  ambassaderåd/presseråd ved Norges ambassade i Washington
1981 byråsjef i UD, visesjef/soussjef for UD sin protokolltjeneste
1986–1990 ambassadør i Seoul i Sør-Korea (og attaché ved Sommer-OL 1988 i Seoul)
1990–1994  ambassadør i Manila på Filippinene
1994–1998 ekspedisjonssjef (protokollsjef) i UD
1998–2002 ambassadør i Abidjan i Elfenbenskysten
Sideakkreditert som ambassadør i Accra i Ghana, Bamako i Mali, Conakry i Guinea, Ouagadougou i Burkina Faso og Monrovia i Liberia


=== Heraldiske høydepunkt ===
1985 utarbeidet og fremmet utformingen av insigniene til Den Kongelige Norske Fortjenstorden
1986 oppnevnt som UDs heraldiske rådgiver (til 2014)
1995 innvalgt i Académie internationale d'héraldique (AIH)


== Utmerkelser ==
Han er kommandør av St. Olavs Orden og kommandør med stjerne av Den Kongelige Norske Fortjenstorden og innehar en rekke utenlandske ordener. Tangeraas ble i 1994 tildelt datu-graden av den filippinske Sikatuna-ordenen.


== Bibliografi ==
Lars Tangeraas (1973). «Canning og Norge». Historisk Tidsskrift (4).  Om George Canning (1770–1827) som i 1807 overfalt Norge
Lars Tangeraas (1983). «Castlereagh, Bernadotte and Norway». Scandinavian Journal of History (8): 193–223. 
Lars Tangeraas (1982). «Norwegian Sailors in American Waters 1850 - 1914». Journal of Scandinavian Studies. 
Lars Tangeraas (1998). «L´héraldique médiévale norvégienne"». Archives Héraldique Suisse (Heft II). 
Lars Tangeraas: «De norske ridderordeners symboler», Heraldisk tidsskrift, bind 7, nr. 63, 1991, s. 105–112


== Referanser ==
Aserbajdsjan under EM i friidrett 2014

Aserbajdsjan deltok med 35 utøvere under EM i friidrett 2014 som ble arrangert 12.–17. august 2014 i Zürich. Aserbajdsjan tok en medalje under mesterskapet.


== Medaljevinnere ==


== Deltakere ==


=== Menn ===
Hayle Ibrahimov, 5 000 m
Dzmitry Marshyn, sleggekast


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Kolbeellus

Kolbeellus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
Middelsstore, svarte gjødselbiller. Kroppsformen er påfallende firkantet, nærmest prismeformet.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Kapp-området i Sør-Afrika.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Slektsgruppen Onitini
Slekten Kolbeellus Jacobson, 1906
Kolbeellus ateuchoides (van Lansberge, 1875)


== Eksterne lenker ==
(en) Kolbeellus i Global Biodiversity Information Facility 
Kolbeellus – detaljert informasjon på Wikispecies
Heteronitis

Heteronitis er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore, blankt svarte gjødselbiller. Kroppsformen er påfallende firkantet, nærmest prismeformet. Hodet er skovlformet, hos begge kjønn med et tverrlist litt bak midten. Hannene har en påfallende, kamlignende utvekst i "nakken" bak denne tverrlisten. Dekkvingene har markerte lengdefurer.


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i Afrika sør for Sahara.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Slektsgruppen Onitini
Slekten Heteronitis Gillet, 1911
Heteronitis castelnaui (Harold, 1862)
Heteronitis pauliani Janssens, 1942
Heteronitis ragazzii (Fairmaire, 1893)
Heteronitis tricornutus (Fairmaire, 1891)
Heteronitis tridens (Laporte de Castelnau, 1840)


== Eksterne lenker ==
Bilde av Heteronitis castelnaui
(en) Heteronitis i Encyclopedia of Life 
(en) Heteronitis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Heteronitis hos NCBI 
(en) Kategori:Heteronitis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Heteronitis – detaljert informasjon på Wikispecies
Vårstigåa

Vårstigåa  er en sideelv fra øst til Driva i Oppdal kommune i Trøndelag fylke.


== Beskrivelse ==


=== Geografi ===
Elven er 21,7 km lang, drenerer et nedbørsfelt på 23,4 km² med fjerneste kilde i Finnsjøen (1 260 moh.) i et fjellområde med mange mindre tjern rett øst for Finnshøa. Vårstigåe flyter først drøyt 6 km sørover gjennom et slakt dalføre, vender deretter mot øst i samme rolige tempo (ca 3 % helling fra (1 260 moh. til 960 moh.) til den når randen av Drivdalen og går i en stri elvestrøm med et fall på 250 m i løpet av en elvelengde på 680 m.


=== Landskap ===
Vårstigåa ligger i nedbørsfeltet Øvre Driva (424 km²) som omfatter fjellområdene sør for Åmotsdalen, selve Drivdalen fra nordgrensa for Drivdalen landskapsvernområde og sørover til grensen for dette feltet. Landskapet er mer variert enn den vestlige delen av nedbørsfeltet som domineres av runde tertiære former. Fjellformasjonen Storhøa – Risberget – Allmannsranden, som markerer vannskillet mellom Drivdalen i vest og Vinstradalen/Drottningdalen i øst, samt landskapet der Vårstigåa flyter gjennom en bred fjelldal med myrområder og mange mindre tjern, står i kontrast med disse nedskårne, forrevne dalførene.


== Vårstigen ==
Vårstigen er et luftig veistykke på den gamle hovedveien fra Dovrefjell til Rise i Drivdalen. Ferdselen over Dovrefjell gikk her I vikingtiden etter pilegrimsleden, en gang-/ridevei inne på fjellet øst for Drivdalen. På grunn av forholdene i dalbunnen kunne ikke ferdselsåren gå der, men fra Hjerkinn via Heimtjønna 3 km øst for Knutshø gjennom dalen med Vårstigåa, som har fått navn etter ferdselsåren, og over Risberget ned til Rise. Veien er nevnt så tidlig som i 1182. I Ferdaminni har Aa. O. Vinje beskrevet Vårstigen som «Den galnaste og styggaste Aalmanveg eg enno hever farit paa».


== Vern ==
Vassdraget er vernet i sammenheng med verneplan 108/2 Driva (øvre deler).


== Referanser ==
Allonitis

Allonitis er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor, svart skarabide. Hodet er skovlformet, den fremre delen er trekantet fremtrukket og danner en påfallende snute. Denne delen er rynkete skulturert, ved bakkanten av dette området sitter det et par lave knøler. Pronotum er bredere enn langt og omtrent så bredt som dekkvingene, ytterkanten er vinklet litt foran midten, ved knekken sitter det en rund grop. Pronotum har tett, fin punktering og er derfor litt matt. Dekkvingene har en kraftig lengdelist omtrent i midten, bortsett fra denne med noe utydelige lengdestriper.


== Utbredelse ==
Arten er funnet i Kamerun og den Den demokratiske republikken Kongo.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Slektsgruppen Onitini
Slekten Allonitis Janssens, 1936
Allonitis nasutus (Felsche, 1907)


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten
(en) Allonitis i Encyclopedia of Life 
(en) Allonitis i Global Biodiversity Information Facility 
Allonitis – detaljert informasjon på Wikispecies
Drageherren

Drageherren er en fantasy-serie på elleve bøker skrevet av den danske forfatteren Josefine Ottesen. Den første boken i serien ble utgitt i 2000. Forfatteren mottok Børnebibliotekarernes Kulturpris for 2004 for serien.

Da min søn var otte år, kunne han læse. Men han gad ikke. Han syntes, de bøger han fik, var kedelige. Så spurgte jeg ham: Hvad har du lyst til at læse om?
Jeg vil læse om kamp og sværd og monstre, sagde han. Derfor skrev jeg de elleve bind om Dian.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Josefine Ottesen
Tropidonitis

Tropidonitis er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En ganske stor (ca. 30 millimeter), blankt svart skarabide. Kroppsformen er temmelig firkantet som vanlig for Onitini. Hodet har butt snute og et par tverrlister, men ingen påfallende horn eller knøler. Pronotum er noe bredere enn langt, med rundede sider, nokså tett punktert, blankt. Dekkvingene har fine lengdefurer.
På det midtre beinparet er lårene (femorae) og leggene (tibiae) sterkt fortykkede, med skarpe pigger på innersiden, midt-leggen er også påfallende bøyd. På bakbeina er også leggene sterkt fortykkede mot spissen, på forbeina er de jevnt krummede med små tenner på yttersiden.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det sørlige Afrika (Namibia).


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Slektsgruppen Onitini
Slekten Tropidonitis Janssens, 1937
Tropidonitis paradoxus (Boheman, 1857)


== Eksterne lenker ==
(en) Tropidonitis i Encyclopedia of Life 
(en) Tropidonitis i Global Biodiversity Information Facility 
Tropidonitis paradoxus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av arten