jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Systellopini

Systellopini er en gruppe av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==
En oversikt finnes her [1]

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Systellopini Sharp, 1877
Slekten Chilodiplus Sharp, 1877 - 4 arter
Slekten Enamillus Sharp, 1877 - 8 arter
Slekten Metascelis Westwood, 1842 - én art
Slekten Prochelyna Erichson, 1847 - 3 arter
Slekten Sarothromerus Blackburn, 1907 - 3 arter
Slekten Sphyrocallus Sharp, 1877 - 3 arter
Slekten Systellopus Sharp, 1877 - én art


== Kilder ==
Allsopp, P.G., 1989. Revision of the Systellopini (Coleoptera: Scarabaeidae: Melolonthinae). Invertebrate Taxonomy 3(2):197-227 Sammendrag: [2]


== Eksterne lenker ==
Systellopini – detaljert informasjon på Wikispecies
Konfliktåret 1513

Konfliktåret 1513 er en oversikt over hendelser som har med voldelige konflikter i vid forstand å gjøre som kriger, revolusjoner og opprør i 1513.


== Pågående konflikter ==
Den Hellige Ligaens krig (1508–1516)


== Hendelser ==
6. juni – Slaget ved Novara under «Den Hellige Ligaens krig». Slaget stod utenfor byen Novara i det nordlige Italia. Sveitsiske styrker under kardinal Matthäus Schinner nedkjempet franske under Louis de la Tremoille, og tvang dermed Frankrike til å oppgi fyrstedømmet Milano. Hertug Massimiliano Sforza kunne dermed gjeninnsettes i embetet.
15. juli – Våpenhvile inngås mellom Sverige og Danmark i København.
16. august – Sporeslaget eller slaget ved Guinegate  under «Den Hellige Ligaens krig» var hovedsakelig et rent kavalerislag, men med delvis støtte fra fotfolk. Slaget ble stående som en stor begivenhet for adelstanden, men skjedde ved tilfeldighet ved at det var et mislykket forsøk på å trekke engelskmennene fra den beleirede byen.
9. september – Slaget ved Flodden Field under «Den Hellige Ligaens krig» ble utkjempet i fylket Northumberland i nordlige England den 9. september 1513 mellom en invaderende styrke fra Skottland under ledelse av kong Jakob IV og en engelsk hær ledet av Thomas Howard, jarl av Surrey. Slaget endte i et blodig og katastrofalt nederlag for skottene og var det største slaget (i antall stridende menn) som ble utkjempet mellom de to nasjonene.
7. oktober – Slaget ved La Motta («Den Hellige Ligaens krig»): Spanske tropper under Ramón de Cardona og Fernando d'Avalos fikk en avgjørende seier over Republikken Venezia under Bartolomeo d'Alviano.
Sten Sture den yngre forhandler med Moskva og klarer å forlenge våpenhvile mellom Sverige og Russland.
Bøndene sør Västergötland gjør opprør mot sentralmakten og tar makten over området. Hvor lenge er ukjent.
Colymbomorphini

Colymbomorphini er en gruppe av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Stort sett ganske små (gjerne under 10 millimeter lange) oldenborrer, gjerne med metalliske farger.
Noen er tynt kledte med lyse skjell. Artene ligner overflatisk på praktskarabider (Rutelinae).


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Australia og på New Zealand, dessuten slekten Phytholaema i Chile og én art på Ny-Guinea.


== Systematisk inndeling ==
Gruppen har før ofte vært kjent som Xylonychini.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Colymbomorphini Blanchard, 1850
Slekten Chariochilus Brenske, 1898 - 2 arter
Slekten Colymbomorpha Blanchard, 1850 - 3 arter
Slekten Exostethus Britton, 1979 - én art
Slekten Mycernus Broun, 1904 - 2 arter, ofte regnet til Pyronota
Slekten Nitorellus Britton, 1957 - én art
Slekten Phyllococerus Waterhouse, 1876 - én art
Slekten Phytholaema Blanchard, 1851 - 3 arter
Slekten Psilodontria Broun, 1895 - én art, ofte regnet til Pyronota
Slekten Pyronota Boisduval, 1835 - 10 arter
Slekten Stethaspis Hope, 1837 - 9 arter
Slekten Xylonichus Boisduval, 1835 - 6 arter


== Eksterne lenker ==
(en) Kategori:Colymbomorphini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Colymbomorphini – detaljert informasjon på Wikispecies
Sericoidini

Sericoidini er en gruppe av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore, blanke oldenborrer med en avlang kroppsform. På farge kan de være brunlige eller mørkt metallisk fargede.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i det sørlige Sør-Amerika (Argentina, Chile, Paraguay, Bolivia og Brasil).


== Systematisk inndeling ==
En oversikt finnes her [1]

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Sericoidini Erichson, 1847
Slekten Apterodemidea Gutiérrez, 1952 - én art
Slekten Blepharotoma Blanchard, 1850 - 11 arter, noen ganger regnet til Liparetrini
Slekten Ovomanonychus Costa, Cherman & Iannuzzi, 2020
Slekten Sericoides Guérin-Méneville, 1839 - 53 arter
Slekten Ulata Saylor, 1945 - én art


== Kilder ==
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Sericoides. Med bilder. [2]
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Blepharotoma. Med bilde. [3]


== Eksterne lenker ==
Sericoidini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Apterodemidea paraguayensis
Marguerite-Antoinette Couperin

Marguerite-Antoinette Couperin (1705 – ca. 1778) var en fransk cembalist av den franske musikerfamilien Couperin, datter av komponisten François Couperin le Grand og Marie-Anne Ansault.
16. februar 1730 gikk faren av som cembalist ved det kongelige kapellet og ble etterfulgt av Jean-Baptiste Henry d'Anglebert (1661–1735), sønn av  Jean-Henri d'Anglebert. Da d'Anglebert døde fikk Marguerite-Antoinette Couperin stillingen og ble med det den første kvinne ansatt som musiker ved franskekongens hoff. Tittelen var ordinaire de la musique de la chambre du roi pour le clavecin, dvs «menig» musiker ved det kongelige kapell. En av pliktene var å undervise døtrene til Ludvig XV. Av helsemessige årsaker solgte hun sin praksis til Bernard de Bury 25. november 1741. Prisen var 6 000 livres.


== Litteratur ==
Marcelle Benoit (red.): Dictionnaire de la musique en France aux XVIIe et XVIIIe siècles, Fayard, 1992, ISBN 2-213-02824-9


== Eksterne lenker ==
«Marguerite-Antoinette Couperin». Dinnerparty database of notable women. Brooklyn Museum. 10. mars 2007. Besøkt 25. oktober 2013.
Vitenskapsåret 1613

Vitenskapsåret 1613 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1613.


== Astronomi ==
Galileo Galilei får publisert pamfletten (it)«Istoria e Dimostrazioni intorno alle Macchie Solari» (Historien om og demonstrasjonen av solflekker), det første store utledningen om emnet, og Accademia Nazionale dei Linceis fjerde publikasjon. Roma.


== Fysikk ==
Franciscus Aguilonius får publisert verket «Opticorum Libri Sex philosophis juxta ac mathematicis utiles» (Seks bøker om optikk, nyttig for filosofi så vel som matematikk).


== Teknologi ==
29. september - New River (konstruert av Hugh Myddelton) åpnes for å forsyne London med drikkevann fra Hertfordshire.


== Fødsler ==
15. januar − Giovanni Pietro Bellori (død 1696), italiensk arkeolog og kunsthistoriker.
25. september − Claude Perrault (død 1688), fransk arkitekt og fysiker.


== Dødsfall ==
16. juni − Jakob Christmann, tysk orientalist og astronom (født 1554)
2. juli − Bartholomaeus Pitiscus, tysk matematiker (trigonometri) (født 1561)
25. august − David Gans, tyskjødisk matematiker og astronom (født 1541)
26. oktober − Johann Bauhin, sveitsisk lege og botaniker (født 1541)
Mathew Baker, engelsk skipsbygger (født 1530)
Jacques Guillemeau, fransk kirurg (født 1550)


== Referanser ==
Elvirksomhetsregisteret

Elvirksomhetsregisteret er et register under Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap (DSB) over foretak som utfører arbeid knyttet til elektriske anlegg og reparasjon av elektrisk utstyr. Slike foretak er underlagt tilsyn fra Det lokale elektrisitetstilsyn (DLE) for å sikre at de har nødvendig kompetanse og rutiner for å utføre arbeidene på en trygg måte.
Registreringsplikten fremkommer av Forskrift om elektroforetak og kvalifikasjonskrav for arbeid knyttet til elektriske anlegg og elektrisk utstyr §3. Forskriften krever at foretak som utfører arbeid knyttet til elektriske anlegg og reparasjon av elektrisk utstyr, skal registreres i Elvirksomhetsregisteret. Med arbeid menes enhver form for arbeid, slik som planlegging, prosjektering, utførelse, drift, vedlikehold, reparasjon og kontroll.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
www.dsb.no
www.elsikkerhetsportalen.no
Peters anomali

Peters anomali er en iridocorneal eller keratolentikulær adhering som resulterer i en sentral eller eksentrisk, lokalisert eller total corneal opasitet.
Den sykdomsfremkallende opprinnelsen til Peters anomali er kontroversiell. Ingen av teoriene forklarer alle de kliniske histopatologiske funnene i alle former for Peters anomali. De fleste tilfellene er sporadiske, men autosomal recessiv og dominant arv har blitt rapportert. Peters anomali er definert som en kongenitell corneal opasitet med korresponderende defekter i posterior corneal stroma, Descements membran og endotelium. 80% er bilateralt. Glaukom er tilstede i 50 til 70% av tilfellene.
Anomaliteten kan også forekomme bilateralt i Peters-plus syndrom.
Elulykker og strømskader

Elulykker og strømskader brukes på et vidt spekter av ulike skader knyttet til strømulykker. De fleste er profesjonelle som arbeider med elektrisitet i sitt arbeid, men det forekommer også at andre personer utsettes for denne type ulykker. I alvorlige tilfeller kan strømulykker medføre omfattende skader eller død. Ytre og indre forbrenning, hjerte- og pusteproblemer og nyresvikt er eksempler på mulige helseeffekter. De fleste strømulykker ender bra, men både høy- og lavspent strømulykker kan medføre små skader, alvorlige skader eller dødsfall. Mange av dem som utsettes for strømulykker får senskader, som psykiske plager, nerveskade, eller muskel- og skjelettlidelser. Slike symptomer og skader kan utvikle seg over tid, gjerne uker, måneder eller år etter ulykken. Det er derfor viktig at alle som har vært utsatt for en strømulykke oppsøker helsevesenet, både av medisinske, og trygde- og arbeidsrettslige årsaker.Alle ulykker forårsaket av strømgjennomgang og lysbue skal meldes til Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap (DSB). Det er arbeidsgiver, eller den som eier det elektriske anlegget som er ansvarlig for at ulykker blir meldt til DSB. Meldingen skal skje elektronisk, men alvorlige ulykker skal også meldes pr. telefon.


== Type skader ==
Strømgjennomgang er strøm ledet gjennom en persons kropp (elektrisk støt), for eksempel fra hånd til hånd eller hånd til fot. Strøm gjennom for eksempel bare en hånd regnes ikke her som strømgjennomgang (for eksempel fra finger til finger). Strømgjennomgang kan oppstå dersom det er feil på elektriske anlegg/utstyr eller dersom man kommer i direkte kontakt med spenningsførende deler.
Lysbue er en høytemperatur lysende elektrisk utladning over en spalte eller sprekk («gnist»), som gjerne oppstår som følge av en kortslutning. Temperaturen i en lysbue kan bli på flere tusen grader, avhengig av strøm, spenning og metalltype. En lysbue kan dermed medføre store skader på personer som befinner seg i nærheten. Brann kan også oppstå på grunn av den høye temperaturen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Elulykker og strømskader - DSB
Elulykker og strømskader - Statens arbeidsmiljøinstitutt
Elulykker og strømskader - Elsikkerhetsportalen
Klaverkonsert nr. 1 (Tsjajkovskij)

Klaverkonsert nr. 1 i b-moll, op. 23, er en konsert for klaver og orkester skrevet av den russiske komponisten Pjotr Tsjajkovskij mellom november 1874 og februar 1875. Den er en av Tsjajkovskijs aller mest kjente komposisjoner og blant de mest kjente klaverkonsertene som noensinne er skrevet.
Verket består av tre satser:

Allegro non troppo e molto maestoso — Allegro con spirito
Andantino semplice — Prestissimo
Allegro con fuoco


== Eksterne lenker ==
Klaverkonsert nr. 1, op. 23: Fritt tilgjengelige noter i International Music Score Library Project.
Byscenen

Byscenen er et konsertlokale med besøksadresse Kongens gate 19 i Trondheim sentrum. Den består av en stor konsertsal og en noe mindre sal. Publikumskapasiteten er på 750 stående eller 400 sittende gjester.
Byscenen har siden 2009 vært fast konsertsted for Luftforsvarets musikkorps, som har administrasjonskontorer og øverom her, og som også disponerer salene på dagtid.


== Historie ==
Siden 1878 er huset kjent som Arbeiderforeningen. Gjennom hele forrige århundre eide Arbeiderforeningen i Trondheim bygget, med et utall forskjellige leietagere som gjenspeilet store deler av det som skjedde i byen på 1900-tallet. I 2007 ble bygget kjøpt opp av Sparebank1 SMN Kulturstiftelse. Byscenen Drift AS tok over ansvaret for utleie på huset, og satte samtidig i gang prosjekteringen av en ny, stor konsertscene i Trondheim. Byscenen ble ferdigstilt og åpnet 23. april 2010. Huset er beholdt i sin klassiske stil, med et påbygg med en glassfasade ut mot Repslagerveita.


== Kilder ==
Nøkkelopplysninger fra Enhetsregisteret


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Gruppe 66

Gruppe 66 var en gruppe med kunstnere innen billedkunst, litteratur og musikk som var bosatt på Vestlandet, fortinnsvis i Bergen. Gruppen preget kunstmiljøet i Bergen ved å innføre 1960-talls kunsten og inspirerte flere av datidens unge kunstnere. Billedkunstnere som Lauri Grundt, Per Kleiva, Oddvar Torsheim, Ingegerd Bolstad, Ingvald Holmefjord, Elisabeth Rahlff, Ragnhild Gram-Knutsen, Egil Røed, Olav Herman Hansen var medlemmer av Gruppe 66.


== Eksterne lenker ==
http://www.temaweb.net/sider/Perioder/1960-80_norge/kunstdesign60N/kunstdesign60n.html#gr66 Arkivert 29. oktober 2013 hos Wayback Machine.
Leonard Trelawny Hobhouse

Leonard Trelawny Hobhouse (født 8. september 1864, død 21. juni 1929) var en britisk politisk teoretiker og sosiolog, og en av de første og mest kjente talsmennene for sosialliberalismen. Hans arbeid, som kulminerte med hans kjente bok Liberalism (1911), inntar en sentral stilling blant sosialliberalismens grunntekster. Han arbeidet både som akademiker og som journalist, og hadde en sentral rolle i etableringen av sosiologi som fag. I 1907 ble han utnevnt til professor i sosiologi ved University of London, og var sammen med Edward Westermarck Storbritannias første professor i faget. Han grunnla også The Sociological Review, et av de mest anerkjente fagtidsskriftene innen europeisk sosiologi. Han var bror av Emily Hobhouse, som ble internasjonalt kjent for sin aktivisme mot konsentrasjonsleirene i Sør-Afrika under boerkrigen.


== Verk ==
The Labour Movement (1893, nytrykk 1912)
Theory of Knowledge: a contribution to some problems of logic and metaphysics (1896)
Mind in Evolution (1901)
Democracy and Reaction (1905)
Morals in Evolution: a study in comparative ethics (1906, to bd.)
Liberalism (1911)
Social Evolution and Political Theory (1911)
Development and Purpose (1913)
The Material Culture and Social Institutions of the Simpler Peoples (1915)
The Metaphysical Theory of the State: a criticism (1918)
The Rational Good: a study in the logic of practice (1921)
The Elements of Social Justice (1922)
Social Development: its nature and conditions (1924)
Sociology and Philosophy: a centenary collection of essays and articles (1966)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Freeden, Michael, «Hobhouse, Leonard Trelawny (1864–1929)», Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004
Meadowcroft, James (red.), Hobhouse: Liberalism and Other Writings. Cambridge: Cambridge University Press, 1994
Marc-Roger Normand

Marc-Roger Normand (1663–1734) var en organist, cembalist og komponist av fransk opprinnelse som virket ved hoffet til kongen av Sardinia i Torino.
Normand var medlem av den store franske musikerfamilien Couperin, moren  Élisabeth Couperin (1636–1705) var søster av Louis og tante til François «le Grand ». Siden navnet Couperin var mer gloriøst enn etternavnet til faren, Marc Normand, kalte han seg gjerne «den turinske Couperin». Han ble hofforganist i Torino i 1680 og underviste prinsessene i kongeslekten Carignan. 
På slutten av 1900-tallet ble det oppdaget et manuskript datert 1695 med 70 cembalostykker som Marc-Roger Normand høyst sannsynlig står bak. Samlingen inneholder stykker av Normand selv og andre mindre kjente komponister.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Marc-Roger Normand», musicologie.org
(en) Fritt tilgjengelige noter av Marc-Roger Normand i International Music Score Library Project
Filosofiåret 1792

Filosofiåret 1792 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1792.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==
Thomas Odiorne, "The Progress of Refinement", et filosofisk langt dikt om menneske og natur, en forløper til senere romantisk poesi, USA


== Fødsler ==
28. november – Victor Cousin, fransk filosof (død 1867)


== Dødsfall ==
21. januar – Giovanni Cristofano Amaduzzi (Amadutius),  italiensk abbed, filolog og filosof (død 1740)
22. juli – Antonín Boll, tsjekkisk filosof og jesuitt (død 1721)


== Referanser ==


== Se også ==
Filosofi på 1700-tallet
Scitalini

Scitalini er en gruppe av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, hvelvede, brunlige skarabider.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Australia, mest i de østlige og sørøstlige delene, og finnes også på New Zealand.


== Systematisk inndeling ==
En oversikt finnes her [1]

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Scitalini
Slekten Byrrhomorpha Blackburn, 1892 - 3 arter
Slekten Colpochelyne Britton, 1987 - én art
Slekten Colpochilodes Blackburn, 1898 - 2 arter
Slekten Gnaphalopoda Reiche, 1860 - 38 arter
Slekten Hadrops Britton, 1987 - 2 arter, usikker plassering
Slekten Homolotropus MacLeay, 1871 - 5 arter
Slekten Idanastes Britton, 1987 - én art
Slekten Ophropyx Britton, 1987 - 3 arter
Slekten Phorine Britton, 1987 - én art
Slekten Protelura Britton, 1987  - 2 arter, usikker plassering
Slekten Scitala Erichson, 1842 - 25 arter
Slekten Sericesthis Boisduval, 1835 - 52 arter
Slekten Synchilus Britton, 1955 - én art
Slekten Telura Erichson, 1842 - 5 arter, usikker plassering
Slekten Xyrine Britton, 1987 - 2 arter
Slekten Xyroa Britton, 1987 - 4 arter
Slekten Xyrodes Britton, 1987 - én art


== Eksterne lenker ==
Scitalini – detaljert informasjon på Wikispecies
Filosofiåret 1791

Filosofiåret 1791 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1791.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==
13. september: Les Ruines ou Méditations sur les révolutions des empires, av filosofen Constantin-François Volney.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		
		
		


== Referanser ==


== Se også ==
Filosofi på 1700-tallet
Olav Dørum

Olav Dørum (født 7. desember 1922, død 19. september 1987 i Genève) var en norsk bistandsarbeider og diplomat.Han vokste opp på Bekkelaget utenfor Oslo og var under den andre verdenskrig med i Milorg. Dørum startet for Utenriksdepartementet i 1947, og tjenestegjorde først som kansellist i Hong Kong. Fra 1951 til 1972 jobbet han i Oslo for UD, så 1972 til 1974 i Lusaka som NORADs stedlige representant. Fra 1973 til 1975 var han hovedansvarlig for norske myndigheters direkte kontakt med frigjøringsbevegelser som ANC, SWAPO, MPLA, ZAPU og ZANU. Etter ytterligere to år i Oslo og UD ble han i 1978 ambassaderåd ved Norges ambassade i Kairo og i 1979 chargé d'affaires i Beirut. Han var sendemann (ambassadør) til Tanzania, stasjonert i Norges ambassade i Dar-es-Salaam fra 1982 til 1985, sideakkreditert til Harare, Maputo, Maseru og Mbabane, Gaborone og Luanda.  Fra tidlig i 1987 var han ambassadør stasjonert ved Norges ambassade i Harare i Zimbabwe, sideakkreditert til Lusaka i Zambia. 
Dørum ble påkjørt og døde i Genève samme høst. Påstanden om at det var en likvidasjon, ble avkreftet av norsk politi året etter. I 1996 ba familien om gjenopptakelse av etterforskningen. Innstillingen fra Politiets overvåkningstjeneste til Lasse Qvigstad året etter avfeide teorien om attentat.  I 2000 utkom en NRK-dokumentar om Dørum.


== Referanser ==
Filosofiåret 1790

Filosofiåret 1790 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1790.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==
Kritikk av dømmekraften (Kritik der Urteilskraft) av Immanuel Kant.


== Fødsler ==
10. januar - Jacob Jacobsen Dampe, dansk teolog, filosof og politisk aktivist (død 1867)
1. februar - Benedetto D'Acquisto, italiensk erkebiskop, teolog og filosof (død 1867)
3. mars – John Austin, britisk jurist og rettsfilosof (død 1859)


== Dødsfall ==
7. juli – Frans Hemsterhuis, nederlandsk filosof (født 1721)
17. juli – Adam Smith, skotsk økonom og filosof (født 1723)
24. juli – Johann Friedrich Hiller, tysk pedagog, retoriker og filosof (født 1718)
Giammaria Ortes, italiensk filosof, matematiker, økonom og kamaldulensermunk (født 1713)
		
		
		


== Referanser ==


== Se også ==
Filosofi på 1700-tallet
Birgitte Jordahl

Birgitte Jordahl (født 28. april 1965) er en norsk politiker (H). Hun var statssekretær for kunnskapsminister Torbjørn Røe Isaksen fra 2013 til 2016.Jordahl gikk på Ski videregående skole og tok i 2005 hovedfag i pedagogikk ved Universitetet i Oslo og skrev oppgave om friskoleloven. Hun var fra januar 2010 til oktober 2011 byrådssekretær for helse- og sosialbyråd i Oslo Anniken Hauglie. deretter var hun byrådssekretær for Stian Berger Røsland fra oktober 2011 til oktober 2013. Den 25. oktober 2013 ble utnevnt til statssekretær i Kunnskapsdepartementet.Jordahl bor i Lommedalen i Bærum. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Birgitte Jordahl hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Publikasjoner av Birgitte Jordahl i BIBSYS
Anne Dørum

Anne Dørum (født 18. november 1951 i Hongkong) er en norsk lege og kreftforsker, ekspert på gynekologisk kreft.Etter cand.med. 1979 var hun underlege Sentralsykehuset i Akershus, overlege fra 1989. Etter stipendperiode fra 1993 ved seksjon for medisinsk genetikk, Radiumhospitalet, kunne hun i 2001 motta en dr.med. på avhandlingen Hereditary ovarian cancer in Norway der hun kartla arvelig kreft i bryst og eggstokker. Underveis var hun med på utviklingen av en enkel test som kan påvise genfeil. Dørum uttalte i 1998 at fem prosent av brystkreft-tilfellene var arvelig betinget.Siden har hun vært overlege der og vært leder for Norsk forum for gynekologisk onkologi. Hun er født i Hongkong der faren Olav Dørum jobbet som kansellist. 


== Referanser ==