jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lovisaprisen

Lovisaprisen er Sagene Bydels miljø- og kulturpris. Den er oppkalt etter Oskar Braatens rollefigur Hønse-Lovisa, kvinnen som tok seg av fabrikkjentene på Sagene når de kom i vanskeligheter. Prisen skal ifølge statuttene gis til kandidater som har gjort en ekstraordinær innsats for å bedre det fysiske miljøet, eller  tilsvarende kulturelt eller sosialt arbeid i bydelen. Både forslagsstillere og kandidater til prisen må ha tilknytning til Bydel Sagene. 
Statuetten er skapt av kunstneren Nina Sundbye spesielt for Lovisaprisen, og deles ut hvert år under Bydelsdagene.


== Vinnere av prisen ==
2021: Sagene IF, for deres arbeid for deres store sosiale engasjement for sine medmenesker de 100 årene klubben har vært til.
2020: Sagene Bokhandel, for å skape glede over gammel og ny litteratur, og for å ha skapt en viktig møteplass for alle litteraturinteresserte.
2019: Sagene Torshov historielag, for langvarig arbeide med å ta vare på og dele lokalhistorie.
2018: Harald Øyen, for å spre livsglede blant mange eldre ved å ta dem med på sykkelturer.
2017: Aslaug Holm for å ha dokumentert en oppvekst på Sagene gjennom filmen «Brødre».
2016: Skeid for klubbens rolle innen aktivisering og inkludering av lokale barn og unge
2015: Abdifatah Hashi Hussein for å ha startet opp leksehjelp for barn og unge i bydelen
2014: Lillebjørn Nilsen for inspirasjon til unge utøvende kunstnere i bydelen
2013: Anne Mette Hegdahl for sin kulturspredning i Hønse-Lovisas hus
2012: Kjersti Evensen for sitt pionerarbeid for steppdansen
2011: Tom Skjellum for sitt brennende engasjement for amatør- og lokalkulturen
2010: Merethe Hannestad, forkjemper for beboernes rettigheter i boligstrøket River’n
2009: Visegruppa Sagene Ring for godt nærmiljø- og kulturarbeid i tekster og konserter
2008: Odvar Mysterud for sin butikk med «sjel», en møteplass på Sagene
2007: Greta Tuft for hennes innsats for forskjønnelse av området ved Sagene Ring
2006: Veien blir til … for sitt sosiale og kulturelle arbeid og tilbud i Hønse-Lovisas Hus
2005:  Fortidsminneforeningen Oslo/Akershus for kulturhistorisk arbeid i bydelen
2004: Sagene Nærmiljøsenter for medvirkning til positiv involvering av folk i bydelen
2003: De norske Lenker, Oslo 89 for aktivt arbeid innen rusomsorg
2002: Historiker Gro Røde for lokalhistorisk arbeid og boka Livet langs elva
2001: Hanna Hernæss for allsidig frivillig innsats, bl a på Sagene/Bjølsen eldresenter
2000: Thore Wolfgang Ferger for mange års innsats innen barne- og ungdomsidretten
1999: Lise Eskedal og Gerd Svenfors for innsats i Askeladden barne- og ungdomsteater
1998: Skuespiller Grethe Ryen for start av og drivkraft i Lilleborg Amatørteater
1997: Organist Tom Wiklund for bred musikkvirksomhet i Torshov kirke
1996: Torshov Kunst- og Kulturforening for kunstutstillinger og -foredrag
1995: Arne Gjesti for et bredt sosialt arbeid og for etablering av Sagene Samfunnshus


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lovisaprisen. Oslo kommunes nettsted. Besøkt 7. februar 2017.
Telnjasjka

Telnjasjka (med kyrilliske bokstaver Тельняшка) er det russiske navnet på en type stripete undertrøye. Plagget har lange tradisjoner som uniformsplagg for russiske marine- og elitesoldater, og har blitt et velkjent symbol på maskulinitet i Russland. Trøya er laget av bomull og har lange eller ingen ermer. Den er hvit med smale tverrstriper i farger som viser våpengreinen troppene tilhører. En kan også kjøpe telnjasjkaer til sivil bruk.


== Historikk og bruk ==

Stripete sjømannstrøyer var opprinnelig typisk for matroser fra Bretagne i Frankrike. Stripene skulle sørge for bedre synlighet dersom en falt i vannet og måtte reddes, men hadde også en symbolsk betydning. I 1858 ble plagget reglementert uniformstrøye for matroser i hele Den franske marinen og i andre halvdel av 1800-tallet også i flere andre lands sjøforsvar. Bruken av det praktiske strikkeplagget bredte seg dessuten til sivile sjømenn og andre kroppsarbeidere. På 1930- og 1960-tallet ble stripete sjømannstrøyer, som ble kalt marinière eller matelot («sjømann») på fransk, et moteplagg i visse miljøer, på engelsk ofte under betegnelsen Breton stripes («striper fra Bretagne»).Telnjasjka ble innført i Den keiserlige russiske marine i 1874. Etter den russiske revolusjonen ble uniformsplagget beholdt også i Den sovjetiske marine. Sjømannsplagget ble overtatt av marinejegerne da de ble etablert som styrker under andre verdenskrig. Lyseblå beret og telnjsjka-striper er kjennetegn for russiske fallskjermjegere. De kan kalles «(himmel)blå bereter» (Голубой берет, goluboj beret) på russisk.
Sjømannstrøyer brukes istedenfor skjorte under matrosdresser og jakker som er åpne i halsen og dermed gjør plagget til en synlig del av uniformen.


=== Fargesymbolikk ===
Fargen på stripene på telnjasjkaene viser hvilken våpenart troppene tilhører.

Svart («havdypet») – ubåtmannskaper
Mørk blå («hav») – marine og marineinfanteri
Lys blå («himmel») – fallskjermjegere i Russlands luftbårne styrker (VDV, Vozdushno-Desantnye Vojska) og spesialstyrker som Spetsnaz
Lys grønn («skog») – grensevakter
Rød («flaggrød») – politimilits i OMON og andre
		
		


== Se også ==
Gymnasterka, russisk uniformsbluse


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Telnyashkas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Six Pack vol 3: Eurotrua

Six Pack vol 3: Eurotrua er det tredje albumet fra Hans Rotmos bandprosjekt Trossetrua Band. Albumet kom ut i 2014 og var oppfølgeren til Six Pack vol 2: Trossetrua fra 2013.


== Sporliste ==
«Drøy Dram» (2:24)
«Portugisiske Carlos» (2:57)
«Marilyns Meny» (2:52)
«Svarte Telt» (1:45)
«Hellas Skal Dø» (2:33)
«Malenas Eurosex» (2:59)
Natalja Bratjuk

Natalja Bratjuk (russisk: Наталья Братюк; født 9. august 1997) er en russisk funksjonshemmet idrettsutøver. Hun konkurrerer i langrenn og skiskyting i klassen LW8 for stående utøvere.
Hun har to bronsemedaljer i skiskyting fra Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji som fremste internasjonale meritter. Ved disse lekene var hun Russlands yngste deltaker. 


== Idrettskarriere ==
Bratjuk deltok ved VM i langrenn og skiskyting for funksjonshemmede 2013 i Sollefteå i Sverige, der hun kom på 11.-plass på langrennssprinten. Hun deltok også i langrenn, der hun kom på 5.-plass på 12,5 km, 9.-plass på 6 km og 19.-plass på 10 km. 
Hun kom på 6.-plass på langrennssprinten ved Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji i Russland, og på 7.-plass på 5 km fri teknikk. I skiskyting fikk hun bronse på både 10 km og 12,5 km, samt at hun kom på 9.-plass på 6 km.


== Utmerkelser ==
Master of Sport, nsjonal klasse (Russland)


== Eksterne lenker ==
(en) Profil hos Sotsji 2014 Arkivert 2. mai 2014 hos Wayback Machine.
(en) Profil hos IPC (resultater og biografi
Tupak

Tupak kan vise til:

En tidligere mayisk ruinby, se Tupak (mayaby)
Et tidligere navn på området som utgjør Pitas-distriktet i Sabah.


== Se også ==
Tupac (pekerside)
Rodal kraftverk

Rodal kraftverk er et vannkraftverk i Heim kommune i Trøndelag.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 155 meter i Rodalselva.
Installert effekt er 1,7 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 5 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Clemens Kraft
Dybbøldagen

Dybbøldagen avholdes hvert år den 18. april, den dag Danmark tapte slaget ved Dybbøl i 1864.
I dagens anledning selges Dybbølmærket, hvis overskudd går til grænseforeningernes arbeide for det danske mindretall i Sydslesvig.
Den 18. april 2001 ble det for første gang avholdt en minnehøytidelighet for de falne med representanter for det tyske Bundeswehr ved Dybbøl Banke.
Ved 150-års markeringen for Slaget ved Dybbøl i 2014 deltok opp mot 15 000 mennesker i begivenheten ved Dybbøl, hvor dronning Margrethe, statsminister Helle Thorning-Schmidt og Slesvig-Holstens ministerpresident, Torsten Albig holdt tale.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Folk strømmede til markering af 150-året for Slaget ved Dybbøl», fra nettstedet dybboel2014.dk (dansk)
«Dybbølmærket», fra nettstedet graenseforeningen.dk (dansk)
FTC

FTC kan vise til:

Federal Trade Commission
Force Troops Command
Riggergangen (Oslo)

Riggergangen er en gate på Aker Brygge i Oslo, mellom Stranden og Bryggetorget, omtrent midt i anleggets lengdeakse. Ingen hus har adresse i denne gaten, hvis navn har tilknytning til det gamle Akers mekaniske verksted.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Riggergangen». Oslo byleksikon (5 utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 464. ISBN 978-82-573-1760-7.
Olav Hans Jürgen av Montrose Christie

Olav Hans Jürgen av Montrose Christie (født 22. desember 1930, død 27. mai 2018) var en norsk mineralog, geokjemiker og matematisk data-analytiker, vitenskapsteoretisk debattant i anvendt statistikk. 
Han var naturvitenskapelig redaktør i Aftenposten og i Aschehoug forlag, formann for Norsk Kjemisk Selskaps Faggruppe for Analytisk Kjemi (1969–1981), seniorforsker og avdelingsleder i Rogalandsforskning (senere International Research Institute of Stavanger) (1980–1996), norsk delegat til det britiske Institute of Petroleum (London) (1983–1986), resident rådgiver for det malaysiske statsoljeselskapet Petronas (1988–1991), professor II (petroleumsgeologi) ved Universitetet i Stavanger, æresmedlem i Norsk Kjemisk Selskaps  Faggruppe for kjemometri (2008). Leder for konsulentselskapet InfoStrat Norway (1996-), og kammertjener for mesterklassene ved International Chamber Music Festival i Stavanger (2007-2015).


== Annet ==
Olav Hans Jürgen av Montrose Christie var sønn av Wilhelm Frimann Koren Christie, og tilhørte dermed den opprinnelig skotske slekten Christie som innvandret til Bergen i 1654.


== Referanser ==
Ragnar Kalheims plass (Oslo)

Ragnar Kalheims plass er på Aker Brygge i Oslo, like innenfor inngangsporten på baksiden av Terminalbygget, mot elbilparkeringen i Dokkveien. Ingen hus har adresse knyttet til denne plassen, som fikk navn etter fagforeningslederen Ragnar Kalheim i 1989.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Ragnar Kalheims plass». Oslo byleksikon (5 utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 459. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Statens kartverk om stedsnavnet
Anna Pleym

Anna Karoline Pleym (født Iversen; 17. mars 1869 i Christiania, død 15. september 1957) var en av pionerene i norsk arbeiderbevegelse og kvinnebevegelse. Hun er kjent for sitt arbeid for tekstilarbeiderne og for kvinners sosiale frigjøring.
Hun vokste opp på Sagene på Oslos østkant, og begynte seksten år gammel som veverske ved Nydalen fabrikker. Hun giftet seg, fikk tre unger, - og ble enke. I 1898 hadde hun tre uforsørgete barn, og tok fatt som veverske ved Hjula Væverier. Der var hun sentral da Hjula kvinnelige fagforening ble stiftet i 1906, og formann i foreningen fram til 1910. Fra 1908 til 1916 var hun også medlem av forretningsutvalget i Norsk Arbeidsmandsforbund.
Hun var fra 1908 medlem av Sagenes politiske kvinneforening, og ledet foreningen fra 1913 til 1916. Gjennom denne aktiviteten spilte hun også en viktig rolle i Arbeiderpartiets kvindeforbund, der hun var styremedlem.
I hele perioden fra 1913 til 1931 var hun medlem av Oslo bystyre, enten som varamann eller som representant. Fra 1910 var hun også medlem av fabrikktilsynet i Oslo.Anna Pleyms vei ved Rommen skole i Oslo er oppkalt etter henne.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Anna Pleym på stovnerporten.no
Grundingen (Oslo)

Grundingen (1-3, 2-6) er en gate på Aker Brygge i Oslo. Den går mellom Stranden og Holmens gate / Ragnar Kalheims plass.
Navnet, som ble vedtatt i 1986, er tidligere brukt om en gatestump i Pipervika.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Grundingen». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 216. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (G)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Angvik kraftverk

Angvik kraftverk er et vannkraftverk i Gjemnes kommune i Møre og Romsdal.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 56 meter i Angvikelva.
Installert effekt er 1,1 MW på en francisturbin. Årsproduksjon er ca 3 GWh.
Eier er Istad Kraft AS.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase


== Eksterne lenker ==
Istad - historien
Istad - årsrapport 2001
Energi og klimaplan for Gjemnes kommune (arkiv)
Beddingen (Oslo)

Beddingen (7-9, 2-26) er en gate på Aker Brygge i Oslo. Den går mellom Stranden og Bryggetorget og er ikke langt fra kanalen mellom Aker brygge og Tjuvholmen.
Navnet har bakgrunn i anlegget på skipsverftet Akers mekaniske verksted som tidligere var å finne på stedet.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015. 
Lokalhistoriewiki
Monomiktisk

En monomiktisk innsjø er en innsjø der vannmassene sirkulerer én gang i året.
Innsjøer der vannet aldri blir varmere enn 4 °C betegnes kalde monomiktiske innsjøer. De er dekket av is store deler av året. Om sommeren øker temperaturen til 4 °C og sirkulasjonen starter. De er vanlige i Arktis og andre kalde områder.
I varme monomiktiske sjøer er vannet varmt og lagdelt om sommeren, men om vinteren synker temperaturen til 4 °C og vannmassene blandes om. Denne typen finnes fra tempererte til tropiske områder.
Kjente monomiktiske innsjøer er Genesaretsjøen, Issyk-Kul, Titicacasjøen og Turkanasjøen.


== Litteratur ==
W.M. Lewis (1983). «A revised classification of lakes based on mixing» (PDF). Canadian Journal of Fisheries and Aquatic Sciences. 40 (10): 1779–1787. ISSN 1205-7533. doi:10.1139/f83-207. Arkivert fra originalen (PDF) 21. august 2016. Besøkt 3. august 2016.
Bryggegata (Oslo)

Bryggegata (1-11, 2-22) er en gate på Aker Brygge i Oslo. Den går fra Stranden via Holmens gate til Støperigata.
Gaten fikk navn i 1986, og det har tidligere vært brukt om en gate i Vika.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015. 
Lokalhistoriewiki
Holmens gate (Oslo)

Holmens gate (1-7, 2-8) er en gate på Aker Brygge i Oslo. Gaten går som en midtakse mellom bygningene fra Ragnar Kalheims plass til Bryggetorget.
Gaten fikk navn i 1987 etter en tidligere gate i Vika, oppkalt etter Holmen løkke. I nr. 1 er komediescenen Latter.


== Tidligere Holmens gate ==
Den gamle Holmens gate i Pipervika fikk sitt navn i 1852 etter Holmen løkke. Den gikk opprinnelig fra Pipervikstorget og ned mot Tjuvholmen. Med en sentral beliggenhet i byen huset gaten blant annet dyrehospitalet Cheval.  
Da Vestbanen ble bygget, ble gateløpet forkortet slik at gaten gikk mellom Enga og Bakkegata. Den ble etterhvert kalt Holmengata. Gateløpet forsvant ved saneringen av området. 

		
		
		
		


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Holmens gate». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 258. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Axel Maurers vei (Oslo)

Axel Maurers vei er eller var en vei eller gate øst for Ankertorget i Oslo sentrum. Den fikk navn i 1934 etter dramatikeren og teaterdirektøren Axel Maurer og gikk fra Storgata og i vinkel til Hausmanns gate.
Ingen hus har adresse Axel Maurers vei i dag, men deler av gateløpet ligger der fortsatt som innkjørsel til en parkeringsplass ved Storgata 55 (Anker STI). Veien er fortsatt oppført i flere kartverk.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Axel Maurers vei». Oslo byleksikon (5 utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 63. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo byarkiv, kart fra 1952 (Viser gateløpet)
Filipstadveien (Oslo)

Filipstadveien (1-25, 2-16) er en vei i bydel Frogner i Oslo med navn etter Filipstad løkke. Den var tidligere en del av  E18 og gikk nærmere kaikanten på Filipstad enn dagens E18. Siden er E18 lagt lenger inn fra land, mens gateløpet for Filipsveien har gått noe i oppløsning. Bygninger med adresse i denne veien er noe spredt over kaiområdet, mens de tydeligste veirestene er to adskilte stykker: ett i vest (ved innkjøringen til Hjortneskaiene) og ett i øst (fra rundkjøringen nær tunnelutløpet og ned mot Tjuvholmen.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Filipstad brygge». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 165. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (F)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Støperigata (Oslo)

Støperigata (1, 2-4) er en gate på Aker Brygge i Oslo. Gaten ligger innenfor det meste av Aker Brygge-komplekset, bak ICA-butikken, og fremstår med litt mindre gateliv enn mer sentrale deler av området.
Gatenavnet ble vedtatt rundt 1990.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Grønnedal kraftverk

Grønnedal kraftverk er et vannkraftverk i Molde kommune i Møre og Romsdal.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 60 meter fra Silsetvatnet.
Installert effekt er 1,8 MW fra en francisturbin. Årsproduksjon er ca 6,7 GWh (NVE 2017).
Eier er Istad Kraft AS.
Kraftverket ble oppgradert med nytt aggregat i januar 2016. Effektøkning fra 1,3 til 1,8 MW.
Lenger ned i vassdraget ligger Langli kraftverk og Istad kraftverk.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Historien bak Istad AS
Spetals Verk
Langli kraftverk

Langli kraftverk er et vannkraftverk i Molde kommune i Møre og Romsdal.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 42 meter.
Installert effekt er 1,2 MW fra en francisturbin. Årsproduksjon er 4,5 GWh.
Eier er Istad Kraft AS. Lenger opp i vassdraget ligger Grønnedal kraftverk, lenger ned ligger Istad kraftverk.
Kraftverket ble modernisert i 2014. Rørgaten er fornyet, aggregatet er nytt.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Historien bak Istad AS
Istad: Har pusset opp for 130 millioner Arkivert 23. januar 2018 hos Wayback Machine.
Maja Steinansikt

Maja Steinansikt er en norsk familiefilm fra 1996, regissert av Lars Berg, og med May-Thali Magnussen Libermann i hovedrollen som Maja. Filmen bygger på Elsa Kvammes originalmanus.
Den ble en moderat suksess og ble sett av 72 000 da den gikk på norske kinoer.Både VGs og Dagbladets anmelder gav den terningkast fem.Den ble kåret til beste film under Barnefilmfestivalen i Köln, Tyskland i 1997.


== Handling ==
10 år gamle Maja har indianertelt på takterrassen, farer gjennom byens gater på rulleskøyter og har lite til overs for cowboyer. Mens hennes mor ligger på sykehus for å føde og hennes far har stukket av med en annen, må Maja klare seg på egen hånd, med litt hjelp fra mormor. Maja Steinansikt er hennes indianernavn. Og når hun er indianer blir det lettere å være sterk og ordne opp i ting. Hun vil prøve å føre foreldrene sammen igjen.


== Rolleliste ==
May-Thali Magnussen Libermann som Maja
Johannes Joner som far
Elsa Lystad som farmor
Siri Nilsen som Silvia
Pia Borgli som Kjersti
Laila Goody som Birgitte
Helle Haugen som mor
Vanja Riksfjord som Gloria
Ricardo Sanchez som José
Øyvin Bang Berven som Porter
Gro Solemdal som Silvias mor


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Maja Steinansikt på Internet Movie Database 
(no) Maja Steinansikt i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Maja Steinansikt hos Filmfront 
(no) Maja Steinansikt på NRK TV 
(nl) Maja Steinansikt på MovieMeter 
(en) Maja Steinansikt på AllMovie
Competition and Markets Authority

Competition and Markets Authority (CMA) er den britiske forbruker- og konkurransemyndigheten, opprettet 1. april 2014 gjennom en sammenslåing av Competition Commission og Office of Fair Trading. CMA er underlagt Department for Business, Innovation and Skills og har hovedkontor i London.
CMA har ansvar for å granske fusjoner og etterforske konkurransebegrensende virksomhet, herunder straffbar kartellvirksomhet. I tillegg skal CMA håndheve forbrukerlovgivning og vurdere markedsreguleringstiltak når nødvendig.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Competition and Markets Authority
Helga Nitteberg

Helga Kristiane Nitteberg (født Thorsen; 17. april 1884, død 1. januar 1948) var en av pionerene i norsk arbeiderbevegelse og kvinnebevegelse. 
Hun satt i komiteen AP-kvinnene opprettet i 1908, da de startet arbeidet for å etablere et eget kvinnetidsskrift. Da månedsbladet Kvinden forelå i september samme år satt hun i bladkomiteen sammen med Fernanda Nissen, Gunhild Ziener, Nina Haugen og Inger Kristiansen. Nitteberg besørget i stor grad det administrative.
Da Landsorganisasjonen i 1909 besluttet å opprette et faglig opplysningskontor for kvinner ble hun sekretær for kvinnekontoret. I faglig sammenheng representerte hun Handsyerskernes forening.Fra 1909 til 1916 hadde hun oppgaven som forretningsfører i Arbeiderpartiets kvindeforbund.


== Referanser ==
UK Statistics Authority

UK Statistics Authority er et britisk statlig organ som fører tilsyn med Office for National Statistics og annen offentlig statistikkvirksomhet. Organet ble opprettet ved lov 1. april 2008 og rapporterer direkte til Parlamentet.
UK Statistics Authority forvalter offisielle retningslinjer for offentlig statistikk og akkrediterer statistiske publikasjoner, og har også myndighet til å gi uttalelser dersom offentlig statistikk misbrukes eller feiltolkes.


== Eksterne lenker ==
(en-GB) Offisielt nettsted
Bildmuseet

Bildmuseet er et svensk statlig kunstmuseum for internasjonal samtidskunst, på Konstnärligt campus i Umeå.
Museet ble etablert i 1981 av Umeå universitet med det formål å vise fram statlig eiet kunst i Norrland, tilhørende andre museer i Sverige, for eksempel Moderna museet, Nationalmuseum og Östasiatiska museet.


== Bildmuseet på Gammlia (1981–2011) ==
Bildmuseet lå først i ett nybygg på museumstunet Gammlia, vegg i vegg med Västerbottens museum. I 1994 ble Bildmuseet utvidet til seks kunsthaller med utstillingsflate på totalt 1 200 kvadratmeter.


== Bildmuseet på Konstnärligt campus (2012–) ==
I juni 2012 flyttet Bildmuseet til en ny museumsbygning, tegnet av det danske arkitektkontoret Henning Larsen Architects i samarbeid med White arkitekter i Umeå, oppført på Konstnärligt campus ved Umeälven. Det nye Bildmuseet er en 36 meter høy bygning i syv etasjer. Museet disponerer tre større utstillingslokaler med 5,5 meter i takhøyde. Hvert rom fylder hver sin etasje. Utvendig er bygget kledt i panel av sibirlerk, et treslag som etter hvert skifter farge til lysegrå. Vinduene er store, ulikformede og uregelmessig plassert.
De tre underste etasjene inneholder inngangsparti, resepsjon, museumsbutikk, bildeverksted samt Flexhallen, et rom for utstillinger og konferanser. Museets restaurant ligger i den underetasje som forbinder museet med høgskolene for arkitektur, design og kunst. I fjerde etasjen ligger museets administrasjon. Toppetasjene huser opp imot 2000 kvadratmeter utstillingsplass.


== Utmerkelser ==
I november 2013 ble Bildmuseet nominert av European Museum Forum (EMF) som et av tre museum til å motta Europarådets pris Council of Europe Museum Prize 2014, men utmerkelsen ble i stedet tildelt Baksi-museet i Bayburt, i Tyrkia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bildmuseet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons