Columbia (bil)

Columbia var en amerikansk gruppe av selskaper i USA som produserte biler. Den omfattet  Pope Manufacturing Company i Hartford, Connecticut og Electric Vehicle Company, og begge fikk en kort eksistens i 1899 som Columbia Automobile Company.
På begynnelsen av det 1900-tallet ble det produsert og solgt hundrevis av elektriske biler i året under merkenavnet Pope Columbia mens de fleste produsenter av bensindrevne kjøretøyer bare solgte et par dusin.
I 1908 ble selskapet omdøpt til Columbia Motor Car Company og i 1910 ble det kjøpt av United States Motor Company. Et annet Columbia Motors eksisterte fra 1917 til 1924.


== Elektriske biler ==

Columbia Brougham, markedsført i 1904 var utstyrt med en tonneau. Den hadde plass til 4 passasjerer og ble solgt for 3 500 dollar. To elektriske motorer var plassert bak på bilen. En lignende «Columbia'coupé», Columbia Hansom cabs, eller Hansoms ble også produsert til samme pris. De kunne oppnå 21 Km/t. En Columbia Victoria Phaeton" som var priset til 3 000 dollar, var basert på samme design.

Columbia Surreyog Columbia Victoria ble de mer tradisjonelle hesteløse vogner. Begge brukte den samme motoren som større biler, to elektriske motorer, men kostet mye mindre, henholdsvis 1 500 og 1 600 dollar.
I den nedre enden av prisområdet var Columbia Runabout, priset til bare 750 dollar, men den hadde bare en enkelt elektrisk motor med Exide batteri og Concord fjærer.
Columbias basis runabout var typisk for tiden, den liknet en hesteløs vogn, og ble styrt via en hendel. Den kostet 850 dollar, 200 dollar mer enn den moderne Oldsmobile Curved Dash. Den veide 540 Kg hdde et enkelt halvrundt sete. Bilen hadde en akselavstand på 1 600 mm og hadde 760  mm hjul med eiker. Drivverket hadde klare røtter i Pope's sykkel-virksomhet. Bakhjulene ble drevet med en kjede, som var det eneste som produserte støy. Mellom motoren og kjeden var det en girkasse med tre gir forover og revers. Den hadde Exide Batterie med tyve celler. Passasjerene satt over begge aksler for å balansere vekten og den hadde bremser på begge bakhjulene. Bilen hadde en bjelle som ringte før den stoppet. Topphastighet var om lag 24 Km/t
Foruten runabout, produserte Columbia ca 20 andre modeller, inkludert drosjer, politibiler og busser Kjøretøyene var mest populære i byer, der det var relativt flate veier og den elektriske motorens mer sin stille gange var overlegen over bensinmotoren. Den ble brukt i urbane områder med strømforsyning til å lade batteriene. Den kunne kjøre 64 Km på en lading. Likevel, i 1903, kjørte en Columbia fra Boston til New York på 23 timer. I tråd med sin urbane legning hadde Columbia showroom over gaten fra Metropolitan Opera House i New York.


== Bensindrevne modeller ==

Columbia Touring Car var en helt annen bil. En touring modell, en tonneau med plass til 6 passasjerer, lignet touring-modeller som ble bygget av mange andre selskaper på den tiden. Priset mellom 4 500 og 5 000 dollar. Den hadde en vertikalt montert rekkefirer, som var plassert i fronten av bilen som ytet 24 H/k og hadde en 4-trinns (Tre forover og revers) toveis overføring. Bilen veide 1 400 Kg.
En Knight i sideventilert drevet modell ble lagt til mellom 1912 og 1913.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Brierly Brooks:. 1903 Columbia Mark LX Electric Runabout. «Autoweek Magazine».
Electric Carriages. Frank Leslie's «Popular Monthly»:  January 1904.
David Burgess Wise: The New Illustrated Encyclopedia of Automobiles. ISBN 0-7858-1106