Jean-Baptiste Gobel

Jean-Baptiste-Joseph Gobel (født 1. september 1727 i Thann i Alsace, henrettet 12. eller 13. april 1794 i Paris) var en fransk biskop, som under den franske revolusjon ble konstitusjonell erkebiskop av Paris. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Jean Baptiste Joseph Gobel (egentlig Göbel) ble utdannet ved Collegium Germanicum i Roma og presteviet den 19. desember 1750 i Basel. Han var kanonikus av Porrentruy (Sveits).


=== Biskop ===
Han ble den 29. februar 1772 utnevnt til hjelpebiskop i Basel og samtidig til titularbiskop av Lydda. Bispevielsen fikk han av biskopen av Lausanne, Joseph-Nicolas de Montenach. Han var stedfortreder for biskopen av Basel for den fransktalende del av hans bispedømme.


=== Den franske revolusjon ===
Som innehaver av sitt ledende kirkelige embede ble han valgt av presteskapet i sine hjemtrakter, Belfort, til deputert den franske konstituerteforsamling, der han inntok temmelig ekstreme standpunkter.Som en av dem som hadde fremmet Sivilkonstitusjonen for kleresiet (fransk: «Constitution civile du clergé»), ble han 15. mars 1791 utsett av de revolusjonære til biskop av de tre nye bispedømmer Paris, Haute-Marne og Haut-Rhin.
Under det stadig tiltagende anarki og stormen mot den kristne religionen avtok hans mot. Den 7. november 1793 nedla han med 14 av sine prester for konventets skranke sine geistlige verdigheter (og dermed han sin biskoppelige verdighet), og uten direkte å avsverge kristendommen uttalte han seg så om «frihet, likhet og moral» som samfunnets egentlige grunnvoll på slikt vis at ham ble identifisert som likesom ateistene. Gobel hadde også erklært at etter revolusjonens lykkelige utgang bestod det ikke lenger noe behov for noen annen nasjonalkult enn den til friheten og likheten. Handlingen ble ikke overraskende alminnelig tolket som avsvergelse av kristendommen.Goebel gjorde sitt for å ajourføre seg med revolusjonens omskiftninger. Den gamle religion ble på denne tid erstattet med hyllesten av en allegorisk Fornuftens Gudinne. Ved de første høytideligheter innen denne statskult legemliggjorde en skuespillerinne denne gudinne i katedralen Notre-Dame. 
Så lenge man i katedralen ikke lenger tilba den kristne gud, men Fornuftens Gudinne, deltok Gobel ved disse kulthandlinger. 
Men ved utgangen av jakobinernes velde strandet imidlertid dette forsøket på en ateistisk statskult. Mot slutten av Robespierres terrorvelde ble plutselig ateismen ansett som forbrytersk. Dermed kom Gobel også senere til å dele de ivrigste ateistenes skjebne, da Robespierre vendte seg mot dem.
Slik ble den tidligere erkebiskop arrestert som ateist samtidig med Pierre Gaspard Chaumette, og giljotinert 13. april 1794.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649–1740) *1675
Erkebiskop Melchior de Polignac (1661-1741) *1726
Erkebiskop Antoine-Pierre de Grammont (1685-1754) *1735
Biskop Georg Joseph Wilhelm Aloys Rinck von Baldenstein (1704-1762) *1744
Biskop Joseph-Nicolas de Montenach (1709-1782) *1759
Biskop Jean-Baptiste Gobel (1727–1794) *1772 (ikke i enhet med Den hellige stol)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Louis Kammerer: « Jean-Baptiste Joseph Gobel », i Nouveau dictionnaire de biographie alsacienne, vol. 13, s. 1208
Gobel, Jean Baptiste Joseph i Christian Blangstrup, Salmonsens Konversationsleksikon (2. udgave, 1920)