jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lars Geelmuyden Onsager

Artikkelen er om diplomaten Lars G. Onsager (1905–), for fysikeren, se Lars Onsager (1903–1976)Lars Geelmuyden Onsager (født 3. mai 1905 i Oslo) var en norsk diplomat og ambassadør.Han var sønn av høyesterettsadvokat Nils Orvar Onsager (1878–1953) og Theodora Geelmuyden (1877–1944).  Han var tremenning til fysikeren Lars Onsager (1903–1976). Etter examen artium 1924 og cand.jur. 1929 jobbet han som sakfører og fullmektig ved et sorenskriveri. Han mottok Deltagermedaljen og St. Olavs Orden i 1966.  Han ga seg i 1972.


== Posteringer ==
1944–1945 for rettskontoret ved legasjonen i Stockholm
1945–1946 politifullmektig ved Rikspolitiet i Oslo.
1946–1948 attaché ved legasjonen|ambassade i Stockholm
1948–1950 sekretær ved legasjonen i Praha i Tsjekkoslovakia
1950–1956 sekretær ved UD i Oslo
1956–1958 fungerende generalkonsul i Shanghai i Kina
1958 chargé d'affaires i Manila på Filippinene og Bogotá i Colombia
1959 fungerende sjef for Militærmisjonen i Berlin i Vest-Tyskland
1960 konstituert konsul ved generalkonsulatet i Bombay i India
1961–1962 direktør for Indiafondets prosjekt i Kerala i India. Etterfulgte Ernest Krogh-Hansen
1962 generalkonsul i Hongkong i Kina
1963–1967 chargé d'affaires ved Norges ambassade i Havanna på Cuba, ambassadør fra 1964
1967–1970 ambassadør ved Norges ambassade i Lagos i Nigeria. Sideakkreditert til Accra i Ghana og Yaoundé i Kamerun.
1970–1972 ambassadør ved Norges ambassade i Manila på Filippinene


== Referanser ==
VisitDenmark

VisitDenmark er Danmarks nasjonale turismeorganisasjon.
VisitDenmark arbeider med markedsføring i markeder utenfor Danmark, for å tiltrekke utenlandske ferie- og møteturister til landet.
I Norge er VisitDenmark kjent som eier til en av Norges mest kjente merkevarer opp gjennom tidene: kampanjen «Det er dejlig å være norsk -i Danmark». Kampanjen har eksistert siden 1989.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(da) Offisielt nettsted 
(de) Offisielt nettsted 
(fr) Offisielt nettsted 
(it) Offisielt nettsted 
(nl) Offisielt nettsted 
(sv) Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(zh) Offisielt nettsted 
VisitDenmarks norske hjemmesider
Kossegården

Kossegården er ei bygning med adresse Storgaten 55 i Tønsberg. Den befinner seg ved sida av Tønsberg domkirke, på hjørnet av Kongegaten, og like øst for Nordbyen. Da den blei oppført i 1807, i klassisistisk stil, var den en av byens flotteste gårder. Den er oppkalt etter en av eierne, familien von Koss. Tønsberg kommune kjøpte gården i 1967, og den har i dag status som vedtaksfreda kulturminne. Det sies også at det spøker i bygninga.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Kossegården». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Gamle Tønsberg: Storgaten 55
«Kossegården og familiene Tschudi og von Koss», Tønsbergs Blad, 13. januar 2010.
Journal des débats

Journal des débats (Debattjournalen) var en fransk avis publisert fra 1789 til 1944. Den endret navn flere ganger.
Den ble til kort etter første møte i Stenderforsamlingen i 1789, og var etter den franske revolusjons utbrudd organet for tro gjengivelse av nasjonalforsamlingens debatter. Avisens fullstendige opprinnelige navn var da Journal des Débats et des Décrets.
Avisen utkom ukentlig, og den ble i nesten førti år ledet av Bertin l'Aîné og i lang tid eid av Bertin-familien. Under det første franske keiserdømme stod det i opposisjon til Napoleon, og ble pålagt et nytt navn, Journal de l'Empire. 
Under den første Bourbonrestaurasjon (1813–14) tok avisen navnet Journal des Débats Politiques et Littéraires, og under den andre restaurasjonen inntok den konservative standpunkter. På kong Karl Xs tid støttet den imidlertid den liberale opposisjon representert ved doctrinairesfraksjonen (Guizot, Royer-Collard, og andre) (1827–1829).
Journal des Débats var den mest leste avis under restaurasjonen og julimonarkiet, men ble denere forbigått av  Émile de Girardins La Presse og senere av Le Petit Journal. Journal des Débats bygget seg uansett opp til en sentral stilling innen fransk kultur, og særlig for fransk litteratur i første halvdel av 1800-tallet.
Under den tyske okkupasjon fortsatte avisen å komme ut, noe som førte til at den måtte legge ned etter Paris' frigjøring i 1944.


== Noen kjente bidragsytere ==
Hector Berlioz
Maurice Blanchot
Castil-Blaze
François-René de Chateaubriand
Alexandre Dumas, père
Charles-Marie de Féletz
Léon Foucault
Julien Louis Geoffroy
Bernard Adolphe Granier de Cassagnac
Victor Hugo
Jules Janin
Conrad Malte-Brun
Alfred Nettement
Charles Nodier
Ferdinando Petruccelli della Gattina
Ernest Reyer
Eugène Sue


== Litteratur ==
Alfred Nettement, Histoire politique, anecdotique et littéraire du « Journal des débats », Dentu, Paris, 1842.
Le Livre du centenaire du « Journal des débats », Plon, Paris, 1889.
André-Jean Tudesq, « Le Journal des débats au temps de Guizot », Politique, avril-juin 1959.
Ruth Jakoby, Das Feuilleton des « Journal des débats » von 1814 bis 1830: ein Beitrag zur Literaturdiskussion der Restauration, G. Narr, Tübingen, 1988. ISBN 3-87808-786-1.


== Eksterne lenker ==
Le Journal des débats - digitalarkiv from 1800 to 1805, from 1805 to 1814 og from 1814 to 1944 i Gallica, BnFs digitalbibliotek
Timon fra Athen

Timon fra Athen er en tragedie av William Shakespeare som handler om en mann fra Athen som avskyr menneskeheten. Skuespillet ble trolig skrevet like før Kong Lear. Den første trykte utgaven kom i 1623. Som inspirasjonskilde kan han ha anvendt Palace of Pleasure (1566) av William Painter og Plutarks biografier om Alkibiades og Marcus Antonius.
Hovedpersonen er en rikmann i antikkens Athen som sløser med sine penger for å behage vennene omkring seg. Men når han havner i dyp gjeld, vegrer de seg for å låne ham penger. Timon mister forstanden og rømmer til en grotte i skogen. Der blir han stadig mer hatfylt mot den falske menneskeheten. Mens han leter etter mat en dag  finner han gull som er nedgravd i jorden. Han skjenker gullet til sin gamle venn Alcibiades, en general som er på vei til Athen for å erobre byen med sine tropper. Timon dør, men Alcibiades seirer og straffer dem som har vært falske mot Timon. Deretter går han inn i Athen med et løfte om fred.
Dosett

Dosett er en oppbevaringsbeholder, produsert i plast, for å forenkle dosering av legemidler i form av tabletter eller kapsler.
Dosett er ikke konstruert for stikkpiller eller flytende legemiddel. Dosett er et registrert varemerke som tilhører Swereco Group, Stockholm.


== Konstruksjon ==
Den er konstruert slik at legemidlene sorteres etter mengde og inntakstid. Dosett finns i tre ulike størrelser, den som anvendes kommer an på hvor
mange medisiner pasienten bruker.
Dosetten har rom for en medisinliste i en liten lomme på baksiden der man kan skrive ned alle legemiddel med aktuell styrke og dosering.


== Se også ==
Dosimeter


== Eksterne lenker ==
Om produsenten Swereco Group, Stockholm.
Søren Kolstrup

Søren Kolstrup (født 30. april 1947 i Varde) er en dansk forfatter og politiker, tidligere folketingsmedlem for Enhedslisten.
Kolstrup gikk ut fra Kolding Gymnasium i 1966. Han ble cand.mag. i historie og samfunnsfag fra Aarhus Universitet i 1973 og tok en ph.D.-grad i historie og samfunnsforhold i 1997.
Fra 1974 var han lektor ved Maribo Gymnasium, hvor han var tillitsmann fra 1977 til 1984. Han har siden 1994 vært gjesteforeleser ved Roskilde Universitet. Senere har han også vært tilknyttet Syddansk Universitet som ekstern lektor.
Hans politiske løpebane begynte hos Venstresocialisterne, som Kolstrup var folketingskandidat for i Maribokredsen 1974–1986. Han satt også i VS' hovedstyre fra 1982 til 1986. Da Enhedslisten ble dannet ble han aktiv i EL, og var fra 1990–1994 folketingskandidat i Maribokredsen og fra 1994 medlem av partiets økonomisk-politiske utvalg. I 1997 stilte han opp i Odense Østkredsen og Otterupkredsen. Han satt som folketingsmedlem for Enhedslisten i Fyns Amtskreds fra 11. mars 1998 til 20. november 2001.
I 2009 stilte han som Folkebevægelsen mod EUs kandidat til Europaparlamentet. 
I 1998 fikk Kolstrup den danske Arbejderhistorieprisen.


== Bibliografi ==
8-timersdagen (1972)
Nakskov '31 – et bidrag til arbejdsløshedsbevægelsernes historie (1977)
Vulcan – en fabrik i provinsen (1981)
Mellemkrigstidens Danmark. Produktion og levevilkår (1987)
Velfærdsstatens rødder, fra kommunesocialisme til folkepension (1997)
Polen i 1000 år (2007)
Arbejdernes historie i Danmark 1800 -2000 (2007)


== Eksterne lenker ==
Om Søren Kolstrup på DRs nettsider
Om Søren Kolstrup på leksikon.org
Nimrododden

Nimrododden er en odde på sørsiden av Isfjorden på Spitsbergen, Svalbard. Nimrododden utgjør den østligste begrensningen av bukta Russekeila, og ligger 5 km nordøst for Kapp Linné, helt nordvest på Nordenskiöld Land og er en del av Festningen geotopvernområde.
Nimrododden har sitt navn etter Hvalfangstselskapet Nimrod. Den norske gruveingeniøren Arthur Savel Lewin bygde i 1914 ei hytte på Nimrododden i forbindelse med sitt utmål, samt på neste odde i vest (Kapp Mineral), og lengre sør rundt Kapp Linné. På Lewinodden på andre siden av Russekeila reiste Hvalfangstselskapet Nimrod ei beskjeden hytte i mellomkrigstida, men den forfalt raskt. Ingen av disse kulturminnene er lenger synlige.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nimrododden Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Kapp Mineral

Kapp Mineral er en odde på sørsiden av Isfjorden på Spitsbergen, Svalbard. Den ligger vest for Lewinodden (Russekeila), og 2,5 km nordøst for Kapp Linné og Isfjord Radio. Kapp Mineral stikker ut fra en relativt rett kyst og avgrenser ikke noen havbukt.
Kapp Mineral ble bebygd av den norske gruveingeniøren Arthur Savel Lewin, han bygde i 1922 et hus her i forbindelse med sitt utmål. Huset ble bygget for å drifte en forekomst av sinkblende og blyglans. Det ble bygget en hovedbygning, ei smie, og dessuten et sjakthus.Anlegget ble overtatt av Staten i 1933.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kapp Mineral Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Kapp Mineral gruveanlegg, kulturminnets beskrivelse i Riksantikvarens kulturminnedatabase.
Camp Anthon

Camp Anthon er ei norsk fangsthytte nær utløpet av Griegbekken på den lave Isfjordflya, nøyaktig 7 km rett sør for Kapp Linné helt vest i Nordenskiöld Land på Spitsbergen, Svalbard. Den ligger rett ut vest for Griegdalen  som er en del av Linnéfjella.
Camp Anthon av reist av Bror Arondsen for den norske gruveingeniøren Arthur Savel Lewin, antakelig omkring første verdenskrig. Huset ble bygget som jakthytte og satt i stand av Peder Pedersen og Ole Mortensen. Det forfalt siden, og ble i 1933 overtatt av den norske stat.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Camp Anthon Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Camp Anthon, kulturminnets beskrivelse i Riksantikvarens kulturminnedatabase.
Festningsodden

Festningsodden er et nes på sørsiden av Isfjorden, og utgjør den vestre begrensning av innløpet til Grønfjorden. Odeen ligger innenfor holmen Festningen. Festningsodden har svært interessante geologiske formasjoner og inngår i Festningen geotopvernområde. Odden ligger i Nordenskiöld Land på vestre Spitsbergen, Svalbard.
Ved festningsodden er det både interessante fossil-rekker, og dessuten et beskjedent lag med kull (som fortsetter på nordsiden av Isfjorden). 
Det er rester av tidlige anlegg for hvalfangst ytterst på Festningsodden, og dessuten en nyere pomor-russisk fangsthytte (tuft) fra 1800-tallet. Foruten geologien er de kulturelle verdiene store, og vernet. 
Kull-laget ble utnyttet gjennom utmål av den norske gruveingeniøren Arthur Savel Lewin. Han tok utmål i Russekeila lengre vest i 1904, og bygde ei hytte for gruvedrift etter kull på østsida av Festningsodden (dvs i Grønfjorden) i 1919 eller 1920.De var både smie og lagerbygning i tillegg til en arbeiderstue her. Anlegget ble overtatt av Staten i 1933. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Festningsodden Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Hvalfangststasjon, kulturminnets beskrivelse i Riksantikvarens kulturminnedatabase.
Russisk fangsthytte, beskrivelse
Lewins gruveanlegg, beskrivelse i  Riksantikvarens kulturminnedatabase.
Kapp Starostin

Kapp Starostin er en odde på sørsiden av Isfjorden på Spitsbergen, Svalbard. Den ligger 2 km øst for Nimrododden og Russekeila, og 2 km vest for Festningsodden. Kapp Starostin stikker ut fra en fjellrygg - Starostinaksla, som er en rett nordlig utstikker av fjellet Vardeborg (588 m). Kapp Starostin avgrenser mot Vardebukta i øst og Solovetskijbukta i vest. Området inngår i Festningen geoptopvernområde. Her er det blitt funnet brachiopoder, koraller, og andre fossiler fra jordens oldtid.
Av historiske minnesmerker og kulturminner her, kan nevnes to varder i vest, to varder i Vardebukta lengre øst, og litt innenfor kysten ved foten av Starostinaksla - et russekors fra pomor-tiden på 1800-tallet. Området har vært brukt for markering og gravlegging av russiske fangstmenn.


== Eksterne lenker ==
Kapp Starostin Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Russekors på Starostin-aksla, kulturminnets beskrivelse i Riksantikvarens kulturminnedatabase.
Starostinaksla

Starostinaksla er et en 2 km lang rett nord-sør-gående fjellrygg ut fra fjellmassivet Vardeborg umiddelbart vest for Grønfjorden i Nordenskiöld Land på Spitsbergen, Svalbard. I nord går ryggen ned til Kapp Starostin ved Isfjorden, i sør er aksla en del av massivet Vardeborg (589 m). I vest ligger Vardeborgsletta og Linnevannet.
Fjellet ligger geologisk sett langs forkastningen mellom Det sørvestlige terreng med grunnfjell i vest, og Spitsbergens sentrale tertiære basseng med sedimenter i øst.
Fjellformasjonen har topper på 502 meter og 185 meter. Den er oppkalt etter den russiske fangstmannen Emil Starostin (d. 1826) som tilbragte 30 vintersesonger på Spitsbergen.


== Referanser ==
Fjøsanger Miljølokk

Fjøsanger Miljølokk er en del av Europavei 39 ved avkjøringen til fylkesvei 556 ved Fjøsanger i Bergen. Tunnelen har fire kjørefelt, og er et miljølokk med rundkjøring over. 


== Referanser ==


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge
Flagabergtunnelen

Flagabergtunnelen er en tunnel på fylkesvei 569 i Vaksdal kommune i Vestland. Den er 138 meter lang.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Liste over veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Florvågtunnelen

Florvågtunnelen er en tunnel på fylkesvei 563 i Askøy kommune i Vestland. Den er 120 meter lang.


== Trafikkutvikling ==
Årsdøgntrafikken i tunnelen siden 2007.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
John Agard

John Agard (født 21. juni 1949 i Georgetown i British Guiana) er en britisk-guyansk lyriker, dramatiker og barnebokforfatter, bosatt i England siden 1977 sammen med kollega og ektefelle Grace Nichols. Han mottok Queen's Gold Medal for Poetry i 2012.


== Liv ==
Han har afro-guyansk bakgrunn og britisk utdannelse; dette gjør at han kan veksle mellom formell engelsk og karibisk kreol-engelsk. I Guyana arbeidet han i Guyana Sunday Chronicle, i England har han blant annet arbeidet for Commonwealth Institute og som «poet-in-residence» hos BBC. Han har turnert mye med opplesninger av egen lyrikk.


== Bøker ==
Hans første bok var Shoot Me With Flowers (1974); den første han ga ut i England var barneboka Letters for Lettie, and Other Stories (1979). Hans dikt har blitt beskrevet som «a wonderful affirmation of life, in a language that is vital and joyous.» Sammen med Nichols har han utgitt en samling med karibiske vuggeviser kalt No Hickory, No Dickory, No Dock (1991).
Ved siden av eget forfatterskap har han redigert antologier som The Penguin Book of Caribbean Verse (1986) og Tiger Dead! Tiger Dead! Stories from the Caribbean (2008), den siste sammen med ektefellen. Han vant Paul Hamlyn Award for Poetry i 1997 og Nestlé Smarties Book Prize i 1995 for We Animals Would Like a Word With You. 
Bøkene hans finnes ikke på norsk.


== Referanser ==
NM i troppsgymnastikk 2012 (nasjonale klasser)

NM i troppsgymnastikk 2012 i nasjonale klasser for senior og junior ble arrangert 10. - 11. november 2012, i Sandnes turnhall - Vågen idrettshall i Sandnes. Arrangør var Sandnes Turnforening.
I konkurranseformen nasjonale klasser konkurrerer lagene i frittstående, tumbling og trampett som separate konkurranser, i motsetning til TeamGym, der det konkurreres sammenlagt.


== Resultater, senior ==


=== Kvinner ===


==== Frittstående ====


==== Tumbling ====


==== Trampett ====


=== Menn ===


==== Frittstående ====


==== Tumbling ====


==== Trampett ====


=== Mix ===


==== Frittstående ====


==== Tumbling ====


==== Trampett ====


== Resultater, junior ==


=== Kvinner ===


==== Frittstående ====


==== Tumbling ====


==== Trampett ====


=== Menn ===


==== Frittstående ====


==== Tumbling ====


==== Trampett ====


=== Mix ===


==== Frittstående ====


==== Tumbling ====


==== Trampett ====


== Eksterne lenker ==
NGTF - Resultater NM troppsgymnastikk nasjonale klasser junior og senior 10.-11.11.2012, Sandnes (docx)
Olaf Alfred Tostrup

Olaf Alfred Tostrup (født 3. januar 1883, død 4. desember 1953 i Oslo) var en norsk diplomat.Han var fra Øyer, sønn av overrettssakfører Axel Tostrup (1838–1915) og Anna Marie Alm (1852–1893) fra Gran. Farfaren var han amtmann Hans Tostrup (1799–1856). Gift Aagot Lippestad (1893). Etter examen artium 1902 og cand. jur. i 1909 og 1913  ble han selv overrettssakfører 1911, senere sakfører og dommerfullmektig. Fra 1915 jobbet han for Utenriksdepartementet (UD) og ble med utenriksminister Halvdan Koht til London i april 1940. Han mottok St. Olavs Orden i 1946


== Posteringer ==
1915 2. sekretær i UD  og utenlands
1918–1920 konstituert visekonsul i New York City, generalkonsul i 1919
1921 visekonsul ved legasjonen i Havanna, senere chargé d’affaires  og handelsattache. Senere blant annet handelsråd ved legasjonen i Washington rundt 1921
1924 chargé d'affaires ad interim ved legasjonen i Helsingfors
1926 byråsjef i UD
ved generalkonsulatet i Hamburg
1932 ved generalkonsulatet i New York City I 1932 visekonsul i Ottawa og i 1935 konsul i Montreal, Canada.
1938 midlertidig konstituert legasjonssekretær og visekonsul ved legasjonen i Washington I januar 1938 tilstått avskjed fra arbeidet i New York.
1939 ekspedisjonssjef for politisk og folkerettslig avdeling i UD.
chargé d'affaires ad interim ved legasjonen i Praha?
1940–1945 statsrådssekretær for regjeringen på flukt i Norge, i eksil i London og etter hjemreise til Oslo, under flukten og i London samtidig ekspedisjonssjef i UD
1945–1949 sendemann og generalkonsul ved legasjonen i Havanna på Cuba, sideakkreditert til den Ciudad Trujillo på Den dominikanske republikk og Port-au-Prince på Haiti.
1949 konsul i San Francisco.


== Referanser ==
Quebrada Los Negritos

Quebrada Los Negritos er ei elv i kantonen Montes de Oca i provinsen San José i Costa Rica. Den starter i Sabanilla på stedet kjent som La Bamba, hvorfra den går i rør fram til baksida av Más X Menos i Sabanilla. Deretter renner den videre vestover inn i San Pedro og gjennom Ciudad Universitaria Rodrigo Facio, hovedcampusen til Universidad de Costa Rica, hvor den utgjør grensa til distriktet Mercedes. Den renner ut i elva Torres, så vidt over grensa til kantonen San José.


== Eksterne lenker ==
«Presentan plan de manejo de la quebrada Los Negritos», Universidad de Costa Rica, 7. november 2005.
Kart over Montes de Oca med Quebrada Los Negritos tegna inn
«Aguas turbias en quebrada Los Negritos» på YouTube
Plopp

Plopp er både

Plopp (barnebokfigur) av Inga Borg, introdusert 1955
Plopp (sjokolade), lansert 1949 i Sverige
Plopp (sang), av Øystein Sunde
Banco Popular (Costa Rica)

Banco Popular er en costaricansk statseid bank. Den ble etablert i 1901 i San José. I 1970 åpna den sin første filial utafor hovedstaden, i Limón. Den har i dag filialer over hele landet. Bankens målgruppe har siden oppstarten vært arbeiderklassen.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Ane Mette Hol

Mette Hol (født 27. februar 1979 i Bodø) er en norsk billedkunstner som bruker tegning konseptuelt. Hun er født i Bodø, men vokste opp hovedsakelig i Trondheim. Ane Mette Hol bor og jobber i Oslo.
Hun har sin utdannelse fra Kunsthøgskolen i Oslo (2001–2004) og fra Konstfack i Stockholm (2004–2006).
Hun er innkjøpt av Nasjonalmuseet, Trondheim kunstmuseum og Sørlandets kunstmuseum. I januar 2014 åpnet en separatutstilling med henne på Trondheim kunstmuseum.


== Utmerkelser ==
Statoilprisen 2011
Christian Lorck Schives og hustrus legat, 2010


== Biografi ==


=== Utvalgte separatutstillinger ===
2014 OSL contemporary, Oslo
2014 Trondheim kunstmuseum, Trondheim
2013 Kadel Willborn, Düsseldorf, Tyskland
2013 For a Length of Time, Motive Gallery, Brussels, Belgia
2012 Kunstnerforbundet, Oslo
2012 Upstairs, Kadel Willborn, Karlsruhe, Tyskland 
2012 Statements, Art Basel, Basel, Sveits (med Lautom Contemporary)
2010 Künstlerhaus Bethanien, Berlin, Tyskland
2010 KMR, Kunstnersenteret Møre og Romsdal
2010 Lautom Contemporary, Oslo
2009 Schürmann Berlin, Tyskland
2008 Reversed Site-Specific, Galleria Enrico Fornello, Prato, Italia
2007 Lautom Contemporary, Oslo, Norway (med Kristin Nordhøy)


=== Utvalgte gruppeutstillinger ===
2013 Shadows of a Doubt, Tallinn Art Hall, EE 
2013 Dare 2 love yourself, Momentum (Moss) – nordisk biennale for samtidskunst, Moss, NO
2012 Higher Ground, Nordnorsk Kunstmuseum, Tromsø, NO
2012 Ab in die Ecke!, Städtische Galerie Delmenhorst, Delmenhorst, DE
2012 Prism, Museet for Samtidskunst, Nasjonalmuseet, Oslo, NO
2011 Statoil Art Award, Nominasjonsutstilling, Kunstnernes Hus, Oslo, NO
2011 Levento immobile. Sfogliare il tempo, House Masaccio Arte Contemporanea, San Giovanni Valdarno, IT
2011 A Circular Play of Light and Sound, Lautom Contemporary, Oslo, NO
2011 Festspillene i Nord-Norge, Galleri Nord-Norge, Harstad, NO
2011 Radical Autonomy 2, Aalst, BE 
2011 Sammlung Schürmann, Sprengel Museum, Hannover, DE
2011 Zeichnung ?, Kunstverein Nürnberg, DE
2011 Oh how time flies, Bergen Kunsthall NO. 5, Bergen, NO
2010 Zeichnungen, Sammlung Bergmeier & Sammlung Oehmen, Kunstsäle Berlin, DE
2010 Girl overkill #2, Künstlerhaus Bethanien, DE 
2010 Cimento dellarmonia e dellinvenzione: or, The Drawing Machines, Galerija Gregor Podnar, Berlin, DE 
2010 Goddesses, Nasjonalmuseet, Oslo, NO
2009 Lautom Contemporary (med Susan Collins & Toril Johannessen), Oslo, NO
2009 Precarious Structures, Palinsesti, San Vito al Tagliamento, IT 
2009 La mostra levento immobile, Masaccio arte contemporanea, San Giovanni Valdarno, IT 
2009 Radical Autonomy, Le Grand Café centre dart contemporain, Saint-Nazaire, FR 
2009 The Garden of Forking Paths, Kunsthalle Mulhouse, FR 
2008 Lights On, Astrup Fearnley Museet, Oslo, NO
2008 The Drawing Biennial, Kunstnernes Hus, Oslo, NO
2008 Hardcore, Sørlandets Kunstmuseum, Kristiansand, NO
I like boys <3 im not gay tho UwU baka


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Die Wannseekonferenz

Die Wannseekonferenz (norsk: Wannseekonferansen) er en tysk tv-film fra 1984 som handler om de begivenhetene som fant sted på Wannseekonferansen. Manuset er basert på referatet som ble funnet i konferansedeltager Martin Luthers papirer.
De samme hendelsene ble senere dramatisert i filmen Conspiracy fra 2001.


== Eksterne lenker ==
(en) Die Wannseekonferenz på Internet Movie Database 
(sv) Die Wannseekonferenz i Svensk Filmdatabas 
(fr) Die Wannseekonferenz på Allociné 
(en) Die Wannseekonferenz på Rotten Tomatoes 
Filmen på youtube