jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Marit Røttingsnes Westlie

Marit Røttingsnes Westlie (født 18. februar 1970 på Inderøy i Nord-Trøndelag) er norsk matskribent, matblogger og forfatter.
Hun er født og oppvokst på Inderøy i Nord-Trøndelag og flyttet til Oslo i 1989 for å studere. I 2000 flyttet hun til Rakkestad i Østfold der hun jobber som matblogger under navnet «Fru Timian».
Hun har gitt ut en rekke kokebøker på Cappelen Damm.


== Bibliografi ==
Lettvint middag (2007)
Matpakka (2008)
Hjemmebakt (2008)
Elsker deig (2009)
Nybakt (2011)
Vi baker! (2011)
Lettvint middag (2011)
Matpakka til alle barn (2011)
Hjemmebakt ferskt brød (2012)
Søndagsmiddag (2012)
Fru Timians sommerfavoritter (2015)
Fru Timians beste middager for familie og venner (2015)


== Eksterne lenker ==

(no) Publikasjoner av Marit Røttingsnes Westlie i BIBSYS
Westlies Fru Timian-matblogg
Mordet på Bujar Gashi

Bujar Gashi var en norsk skolegutt fra Hamar, av kosovoalbansk opphav, som ble drept i 1997 i Hamar da han var tolv år gammel.
Bujar Gashi ble funnet drept om morgenen lørdag 15. februar 1997 like ved Prestrud skole der han var elev. Familien hadde lett etter ham siden fredag kveld og meldt sønnen savnet. Han hadde blitt forsøkt kvalt og deretter påført fem knivstikk. Gashi ble gravlagt i Oslo 21. februar 1997.Tre uker etter at Gashi ble sist sett i live ble en da 58 år gammel mann pågrepet og siktet for drapet. Mannen bodde i nabolaget og skal tidligere ha kommet med seksuelle tilnærmelser mot offerets bror, men saken ble da henlagt. Han skal ha vært kjent i nabolaget for sin oppførsel rundt barn og unge. På mannens bopel ble det funnet blodflekker som stammet fra Gashi, men han hevdet de kom fra et tidligere besøk.
16. juli 1997 ble mannen dømt til elleve års fengsel i Hedmarken herredsrett og anket saken på stedet. Mannen ble senere frifunnet av en jury i Eidsivating lagmannsrett, men fagdommerne satte avgjørelsen til side og saken kom opp på ny med tre fagdommere og fire legdommere. 3. juli 1998 forkastet Eidsivating lagmannsrett anken. Dommen ble rettskraftig da Høyesteretts kjæremålsutvalg nektet anken fremmet 26. august 1998.Den domfelte ble løslatt i september 2004 etter å ha sonet to tredjedeler av straffen.Trygve Staff var forsvarer i saken.


== Referanser ==


== Kilder ==
Hvem Hva Hvor 1998 og 1999


== Eksterne lenker ==
NTB Scanpix bildearkiv
Disse barnedrapene har rystet Norge – Artikkel hos Dagbladet
De mest kjente barnedrapssakene – Artikkel hos Adresseavisen
Song Li

Song Li (kinesisk: 宋 丽 , født 10. mars 1981 i Qiqihar, Heilongjiang) er en kinesisk kvinnelig tidligere skøyteløper som representerte hjemlandet i Vinter-OL 1998 i Nagano og i 2002 i Salt Lake City.


== Personlige rekorder ==


== Meritter ==


=== Internasjonale mesterskap ===
Olympiske leker (Vinter) deltatt i to OL (ved fire konkurranser)

Nagano 1998 på 1 500 m og 3 000 m og i Salt Lake City 2002 på 1 000 m og 1 500m.Beste resultat 15.-plass på 2x500m i Salt Lake City 2002.Allround-VM på skøyter (deltatt to ganger)

Milwaukee 2000 og i Budapest 2001.Beste resultat 8.-plass sammenlagt i Milwaukee 2000.Enkeltdistanse-VM på skøyter deltatt i to VM (ved fem konkurranser)

Nagano 2000 på 1 500 m og 3 000 m og i Salt Lake City 2001 på 1 000 m, 1 500 m og 3 000 m.Beste resultat 4.-plass på 1 500 m i Nagano 2000.


=== Sammenlagt i Verdenscupen ===
– = ikke deltatt på distansen for nevnte sesong.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Song Li – Olympedia 
(en) Song Li – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Song Li – Speedskatingbase.eu 
(en) Song Li – SpeedSkatingNews.info 
(en) Song Li – SpeedSkatingStats.com 
(en) Profil på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Profil (gammel) på data.ISUresults.eu og Profil (ny) på www.ISU.html.infostradasports.com sine nettsider. (distanseresultater)
(en) Profil på SpeedskatingResults.com (personlige rekorder)
(en) Profil på The-Sports.org (noen resultater)
(nl) Profil på Effesport.nl (noen resultater)
«Song Li» (engelsk). Skateresults.com. Arkivert fra originalen 22. januar 2008. Besøkt 8. september 2013.
Waseda-universitetet

Waseda-universitetet (早稲田大学, Waseda Daigaku, ofte kalt bare Waseda eller Sôdai) er et av Tokyos og Japans fremste private universiteter.
Universitetet ble grunnlagt 1882 av den japanske statsmannen Okuma Shigenobu. I dag (2013) er det et av de seks universiteter som kalles Tōkyō roku daigaku (東京六大学), en japansk parallell til nordvestre USAs Ivy League. Og blant disse betraktes ofte Waseda, Universitetet i Tokyo og Keio-universitetet som de tre toppuniversitetene. 


== Noen kjente tidligere studenter ved Waseda ==
Yoshiro Mori, tidligere statsminister
Keizo Obuchi, tidligere statsminister
Toshiki Kaifu, tidligere statsminister
Noboru Takeshita, tidligere statsminister
Tanzan Ishibashi, tidligere statsminister
Makiko Tanaka, tidligere utenriksminister
Haruki Murakami, forfatter
Machi Tawara, dikter
Shuji Terayama, forfatter, regissør
Takeo Fukui, Honda
Hiroshi Yamauchi, Nintendo
Li Dazhao, en grunnlegger av Kinas kommunistiske parti
Jun Kawanishi, regissør


== Personer som har vært ansatte ved Waseda ==
Roman Malinowski, professor emeritus i bygningsmateriallære


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Waseda University – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nasafjellet

Nasafjellet (svensk: Nasafjället, lulesamisk: Násávárre, umesamisk: Nása) er et svensk-norsk fjell på grensen mellom Rana kommune på Helgeland i Nordland fylke og Arjeplog kommune i Norrbottens län. Fjellet ligger nær Ranelvas og Laisälvens kilder. Fjellets høyeste punkt ligger på norsk side av grensen,  har en høyde på 1 211 meter over havet. Rundt 200 meter nordøst for toppunktet ligger riksrøys 227, som markerer grensen mellom de to landene.
Fjellet er særlig kjent for Nasa sølvgruver, en sølvgruve på svensk side av grensen som var i drift i periodene 1635–1659 og 1770–1810. Gruveanlegget ble ødelagt av norske styrker, kjent som Preben von Ahnens felttog til Nasa, i august 1659 under Karl X Gustavs andre danske krig. I gruveområdet kan man forsatt se noen gruvehull og -ganger, enkelte ruiner og en kirkegård. En restaurert gruvehytte fra 1889 er åpen for fjellvandrere.
Nasafjellet nås enklest fra Randalen øverst i Dunderlandsdalen. Fra bilveien der går det en 7,5 km lang sti til sølvgruvene.


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tur till Nasafjäll och Nasa silvergruva 27-28 juli 2005 Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine., saeys.se
Vandring till Nasafjäll, Arjeplognytt, 8. juli 2013
Jin Hua

Jin Hua (kinesisk: 金 花 , født 9. mars 1972 i Jilin) er en kinesisk kvinnelig tidligere skøyteløper som representerte hjemlandet i tre påfølgende Vinter-OL 1994 i Lillehammer, Vinter-OL 1998 i Nagano og i 2002 i Salt Lake City.


== Personlige rekorder ==


== Meritter ==


=== Internasjonale mesterskap ===
Olympiske leker (Vinter) deltatt i tre OL (ved fem konkurranser)

Lillehammer 1994 på 500 m og 1 000 m, Nagano 1998 på 2 x 500 m og i Salt Lake City 2002 på 2 x 500 m og 1 000 m.Beste resultat 9.-plass på 500m i Lillehammer 1994.Sprint-VM på skøyter (deltatt fire ganger)

Milwaukee 1995, Heerenveen 1996, Hamar 1997 og i Hamar 2002.Beste resultat 18.-plass sammenlagt i Heerenveen 1996.Enkeltdistanse-VM på skøyter deltatt i ett VM (ved en konkurranse)

Warszawa 1997 på 2 x 500 m.Beste resultat 16.-plass på 2 x 500 m i Warszawa 1997.


=== Sammenlagt i Verdenscupen ===


== Eksterne lenker ==
(en) Jin Hua – Olympedia 
(en) Jin Hua – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jin Hua – Speedskatingbase.eu 
(en) Jin Hua – SpeedSkatingNews.info 
(en) Jin Hua – SpeedSkatingStats.com 
(en) Profil på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Profil (gammel) på data.ISUresults.eu og Profil (ny) på www.ISU.html.infostradasports.com sine nettsider. (distanseresultater)
(en) Profil på The-Sports.org (noen resultater)
(nl) Profil på Effesport.nl (noen resultater)
«Jin Hua» (engelsk). Skateresults.com. Arkivert fra originalen 2. januar 2008. Besøkt 9. september 2013.
Stockfoto

Stockfoto, arkivfoto eller «kjøpebilder» er fotografier og videoer lisensiert for spesifikke bruksområder. Lisensene selges vanligvis av et bildebyrå. Begrepet «stock» er engelsk og har flere betydninger, men kan i dette tilfelles oversettes med «rå», således som «råbilder». Uttrykket «in stock» brukes i varehandelen om det som hører inn under den faste varebeholdningen og på norsk vanligvis oversatt med hyllevare i motsetning til spesialbestilling/målsøm.
Disse bildene brukes til å dekke behovene til produsenter av trykksaker som mangler særskilt bilder, er i tidsnød, eller av kostnadsårsaker velger ikke å benytte egen fotograf, men kjøper et generelt eller et spesifikt bilde. Sammen med bildet følges det med en lisens til å benytte seg av bildet en eller flere ganger. I de fleste tilfeller blir dette ofte gjort til en betydelig lavere kostnad. Billedmaterialet kan være fra spesielle geografiske områder, eller kan involvere modeller og være produsert i studio. Med modellene framstilles et bredt utvalg fotoer som kan inneholde fagfolk, stereotyper, uttrykke ulike følelser og lignende. 
For kunden kan det være hensiktsmessig å kunne velge et generelt illustrasjonsbilde fra et billedbibliotek på mange tusen bilder innenfor ulike kategorier framfor å måtte å bruke tid og ressurser på å framstille disse bildene selv. En av de største leverandører for fototjenester i Skandinavia har en digital base på over tolv millioner bilder, fra historiske bilder til illustrasjonsbilder og nyhetsbilder. Byrået har bilder fra inn- og utland, men kan også påta seg fotografering på oppdrag for kunde.Det finnes en rekke kommersielle leverandører av lisensiert bilder i Norge og i utlandet. De fleste er tilgjengelige over internett. I Norge finnes blant annet fotobyrået Scanpix. Det finnes også nettsted som kun fokuserer på et geografisk område. Et eksempel på geografisk avgrensing i denne bransjen er Freestocks som kun leverer bilder og videoer fra Norge. Blant de store internasjonale leverandørene er blant annet Colourbox og iStockPhoto som selger fotomateriale fra hele verden.
Det finnes også nettsteder som tilbyr bilder uten betaling og med en lisens som gjør at man kan benytte bildene i egen produksjon. I uansett tilfelle om bildet kjøpes eller ikke, er det viktig å sette seg inn i hva lisensen for bruken av bildet dekker og ikke dekker.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Heron, Michal (2001): How to Shoot Stock Photos That Sell, 3. utg. Allworth Communications. ISBN 978-1-58115-087-2.


== Eksterne lenker ==
(en) Stock photographies – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Landsdelsserien 1955–56

Landsdelsserien 1955–56 var det nest øverste nivået i norsk herrefotball denne sesongen. Divisjonen besto av 54 lag fordelt på sju avdelinger. 


== Opp- og nedrykk ==
Ett lag fra hver av Østland-distriktene rykket direkte opp til Hovedserien 1956–57, mens ett lag fra Sørland/Vestland og ett lag fra Møre/Trøndelag rykket opp etter kvalik.
Ett til tre lag fra hver avdeling rykket ned til 1. divisjon 1956-57.
Direkte opprykk: Sparta og Strømmen
Opprykk via kvalik: Årstad og Steinkjer


== Distrikt Østland/Søndre ==


== Distrikt Østland/Nordre ==


== Distrikt Sørland/Vestland ==


=== Kvalifisering om opprykk Sørland/Vestland ===
Ulf - Start 6-3
Årstad - Ulf 2-0Årstad rykket opp


== Møre/Trøndelag ==


=== Kvalifisering om opprykk Møre/Trøndelag ===
Molde - Steinkjer 2-4
Steinkjer - Molde 3-2 (sammenlagt 7-4)


== Kilder ==
rsssf.no
Bjørgo stasjon

Bjørgo stasjon var en jernbanestasjon på den nedlagte Valdresbanen i Nord-Aurdal kommune i Innlandet fylke. Stasjonen åpnet i 1905 og ble nedgradert til stoppested 7. januar 1968 og holdeplass 10. juni 1968. Persontrafikken på banen ble nedlagt ved årsskiftet 1988–89. Skinnegangen mellom Leira og Bjørgo ble revet opp i 2002, slik at Bjørgo nå er siste stoppested langs banen der det er igjen skinner. Frem til sommeren 2022 sto det noen jernbanevogner på utstilling i stasjonsområdet. De ble flyttet til Dokka med lastebil. Stasjonsbygningen er oppført i verneplanen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bjerke, Thor og Holom, Finn (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 154-155. ISBN 82-90286-28-7. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Iversen, Ingolf (1996). Klar til avgang! Ei bok om Valdresbanen. Valdres Forlag. s. 94. ISBN 8275620473. 
Aspenberg, Nils Carl; Børrehaug Hansen, Trond; Reisegg, Øyvind (2009). Gjøvikbanen. Baneforlaget. s. 170–171. ISBN 978-82-91448-48-0. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Dahl, Aasmund, red. (1992). NSBs bygningsregistrering: Oslo distrikt: Gjøvikbanen. 2. NSB Arkitektkontoret. s. 157–162. 


== Eksterne lenker ==
(no) Bjørgo stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Valdresbanen
Jernbane.net om Bjørgo stasjon
Fylkesarkivet i Oppland om Bjørgo stasjon
Aurdal stasjon

Aurdal stasjon var en jernbanestasjon på den nedlagte Valdresbanen i Nord-Aurdal kommune i Innlandet fylke. Stasjonen åpnet i 1905 da banen ble forlenget hit. I 1968 ble statusen nedgradert først til stoppested og så til holdeplass, før persontrafikken på strekningen ble nedlagt ved årsskiftet 1988–89. Skinnegangen mellom Leira og Bjørgo ble revet opp i 2002.Aurdal fikk ny stasjonsbygning i 1941. Den brant i 1999.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bjerke, Thor og Holom, Finn (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 154-155. ISBN 82-90286-28-7. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Iversen, Ingolf (1996). Klar til avgang! Ei bok om Valdresbanen. Valdres Forlag. s. 93. ISBN 8275620473. 
Aspenberg, Nils Carl; Børrehaug Hansen, Trond; Reisegg, Øyvind (2009). Gjøvikbanen. Baneforlaget. s. 172. ISBN 978-82-91448-48-0. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Aasmund Dahl, red. (1992). NSBs bygningsregistrering: Oslo distrikt: Gjøvikbanen. 2. NSB Arkitektkontoret. s. 164–169. 


== Eksterne lenker ==
(no) Aurdal stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Valdresbanen
Jernbane.net om Aurdal stasjon
Fylkesarkivet i Oppland om Aurdal stasjon
Leira stasjon

Leira stasjon var en jernbanestasjon på den nedlagte Valdresbanen i Nord-Aurdal kommune i Innlandet fylke. Stasjonen åpnet i 1906 da banen ble forlenget helt frem til Fagernes. I 1968 ble statusen nedgradert først til stoppested og så til holdeplass, før persontrafikken på strekningen ble nedlagt ved årsskiftet 1988–89. Skinnegangen mellom Fagernes og Leira ble revet opp i 1991 og mellom Leira og Bjørgo i 2002.Leira fikk ny stasjonsbygning i 1941. Den huser i dag et verksted for restaurering av gamle ovner.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bjerke, Thor og Holom, Finn (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 154-155. ISBN 82-90286-28-7. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Iversen, Ingolf (1996). Klar til avgang! Ei bok om Valdresbanen. Valdres Forlag. s. 90-91. ISBN 8275620473. 
Aspenberg, Nils Carl; Børrehaug Hansen, Trond; Reisegg, Øyvind (2009). Gjøvikbanen. Baneforlaget. s. 173–174. ISBN 978-82-91448-48-0. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Aasmund Dahl, red. (1992). NSBs bygningsregistrering: Oslo distrikt: Gjøvikbanen. 2. NSB Arkitektkontoret. s. 171–176. 


== Eksterne lenker ==
(no) Leira stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Valdresbanen
Jernbane.net om Leira stasjon
Konventikelplakatet

Konventikelplakatet var en svensk forordning fra 12. januar 1726 som forbød konventikler (bønnemøter særlig i hjemmene, med unntak av familieandakter). Konventikelplakatet rettet seg fremst mot den pietistiske bevegelse, for å slå vakt om «enhet i religionen» som i pakt med den tids oppfatning var nødvendig for samfunnets vel. Brudd mot forordningen kunne utløse strenge straffer.


== Bruk ==
På 1800-tallet ble Konventikelplakatet benyttet også mot Roparrörelsen og frikirkebevegelsen. Mange ville ikke rette seg etter loven, og fortrakk å utvandre – de fleste til Nord-Amerika. Den første store svenske emigrasjonsbølgen i 1840- og 1850-årene skyldtes til en viss grad Konventikelplakatet. 


== Opphevelse ==
Fra nesten alle landets kanter kom det bønneskrift om avskaffelsen av forordningen. 
Spørsmålet ble behandet av flere riksdager, men først den 26. oktober 1858 ble Konventikelplakatet opphevet.En ny, noe mildere lov kom i dens sted. Sammenkomster uten prests ledelse kunne fortsatt ikke forekomme i den vanlige gudstjenestetiden uten særskilt tillatelse. Allerede den 11. desember 1868 ble også den erstattet. Fra da kunne slike sammenkomster avholdes i den allmene gudstjenestetiden, men kunne ikke skje så nær kirken at den forstyrret ordningen. 


== Norge ==
I Norge bestod på samme tid (men med kortere varighet) en tilsvarende forordning, Konventikkelplakaten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Konventikelplakatet i Nordisk familjebok (1. utgave, 1884)
Bassøe Offshore

Bassøe Offshore AS er et internasjonalt meglerselskap innen offshore. Selskapet ble etablert i 1978 og spesialiserer seg på nybygg, kjøp og salg, befraktning, samt analyse og rådgivning innenfor offshoresegmentene rigg, flytende produksjon og spesialfartøy. Selskapet har kontorer i Oslo, London, Houston og Rio de Janeiro. Bassøe Offshore er en del av Bassøe Gruppen - en privateid megling, rådgivning, prosjektering og investering gruppe innen offshore olje- og gassindustrien. Bassøe Gruppen inkluderer BassInvest AS og Bassøe Offshore AS. I 2017 solgte Bassøe Gruppen sin resterende eierandel (10%) i Bassøe Technology AB til CIMC Offshore.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Fagernes stasjon

Fagernes stasjon (i Nord-Aurdal kommune i Innlandet fylke) var i sin tid endestasjon på den nå nedlagte Valdresbanen. Stasjonen åpnet i 1906 da banen ble forlenget hit, og ved årsskiftet 1988–89 ble persontrafikken på strekningen nedlagt. Skinnegangen mellom Fagernes og Leira ble revet opp i 1991.Stasjonsbygningen på Fagernes er solgt og brukes til annen virksomhet. Tidligere stod det også lokstall, motorvognstall og svingskive på stedet. Ved siden av stasjonsbygningen står et skiftelokomotiv av typen Skd214.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bjerke, Thor og Holom, Finn (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 154-155. ISBN 82-90286-28-7. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Iversen, Ingolf (1996). Klar til avgang! Ei bok om Valdresbanen. Valdres Forlag. s. 88-89. ISBN 8275620473. 
Aspenberg, Nils Carl; Børrehaug Hansen, Trond; Reisegg, Øyvind (2009). Gjøvikbanen. Baneforlaget. s. 174–177. ISBN 978-82-91448-48-0. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Aasmund Dahl, red. (1992). NSBs bygningsregistrering: Oslo distrikt: Gjøvikbanen. 2. NSB Arkitektkontoret. s. 177–192. 


== Eksterne lenker ==
(en) Fagernes stasjon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons (no) Fagernes stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Valdresbanen
Jernbane.net om Fagernes stasjon
Fylkesarkivet i Oppland om Fagernes stasjon
Niels Lembach

Niels Lembach (født 1693 i Frederikshald, død 2. oktober 1750 i Høland) var en sorenskriver i Nedre Romerike som ved pedagogisk innsats, søkte å forbedre bøndenes viten og evner om landbruk. 
Han ble født i Frederikshald hvor faren, Oluf Mikkelsen Lembach, var handelsmann. I 1712 ble han  student ved Københavns Universitet, og i 1717 ansatt som sektretær hos biskop Bartholomæus Deichman. Hans arv led store tap ved beleiringene av Frederikshald i 1716 og 1718, men ved hjelp av biskopens anbefaling, lyktes det ham i 1730 å oppnå sorenskriverembetet i Nedre Romerike, hvor han kjøpte eiendommen Hof.


== Den flittige bondes venn ==
I sin nye stilling, drev han landbruk med stor iver etter de mest moderne prinsipper, blant annet ved å innføre grøfting. Dette inspirerte bøndene i området til etterfølgelse, og Lembach oppmuntret dem med flidspremier i form av små sølvstykker. 
27. august 1732 giftet han seg med Maren Bendeke (1715–1741) – datter av den velhavende kjøpmann Claus Bendeke og hustru Maren (født Must). Ekteskapet forble barnløst, og Lembach kunne dermed anvende betydelige summer av formuen til almennyttig virksomhet. Han kjøpte flere gårder eller deler av samme, som han forbedret og øket avkastningen på, for senere å stykke dem opp i mindre deler og gi dem bort til arbeidsomme sønner av husmenn og bønder. Han lånte også ut, eller ga bort store mengder såkorn, og virket generelt for å fremme bøndenes vilkår og utdannelse. 
Lembach var glad i å lese, særlig Holberg, som han kjente personlig og brevvekslet med. Han skrev også dikt til bondestandens pris, som han gjerne fremførte akkompagnert av et strengeinstrument. I 1748 solgte han gården Hof og flyttet til Hemnes i Høland, hvor han døde den 2. oktober 1750.  


== Ettermæle ==
I 1777 utkom i København en bok av den senere gehejmestatsminister Ove Malling, med tittelen Store og gode Handlinger af Danske, Norske og Holstenere, hvori Lembach omtales som en fremtredende representant for de embetsmenn som i særlig grad virket for jordbrukets fremme, og som var langt forut for sin tid. Boken inspirerte statsmannen Ove Høegh-Guldberg til, blant andre, å innlemme Lembach i den minnelunden over danske, norske og holstenere som han engasjerte billedehuggeren Johannes Wiedewelt til å oppføre i Jægerspris slotts have på Sjælland. Den nesten 3 meter høye støtten ble utført i norsk marmor, og står på stiliserte kampesten, for å symbolisere den stenete jord som Lembach hadde forvandlet til dyrkbar jord. På forsiden ses øverst navnet Niels Lembak, derunder en krans av mynter og skuepenger – Lembachs flidspremier – og nederst bøndenes redskaper i form av hakke og spade.


== Referanser ==
Yang Chunyuan

Yang Chunyuan (kinesisk: 杨 春援 , født 20. august 1973 i Heilongjiang) er en kinesisk kvinnelig tidligere skøyteløper som representerte hjemlandet i tre påfølgende Vinter-OL 1994 på Lillehammer, 1998 i Nagano og i 2002 i Salt Lake City.


== Personlige rekorder ==


== Meritter ==


=== Internasjonale mesterskap ===
Olympiske leker (Vinter) deltatt i tre OL (ved fem konkurranser)

Lillehammer 1994 på 500 m og 1 000 m, Nagano 1998 på 2 x 500 m og 1 000 m og i Salt Lake City 2002 på 2 x 500 m.Beste resultat 11.-plass på 500 m i Lillehammer 1994Sprint-VM på skøyter (deltatt to ganger)

Calgary 1994 og i Milwaukee 1995.Beste resultat 16.-plass sammenlagt i Calgary 1994.


=== Sammenlagt i Verdenscupen ===
0 = ikke samlet poeng under nevnte sesong, men deltatt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yang Chunyuan – Olympics.com 
(en) Yang Chunyuan – Olympic.org 
(en) Yang Chunyuan – Olympedia 
(en) Yang Chunyuan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Yang Chunyuan – Speedskatingbase.eu 
(en) Yang Chunyuan – SpeedSkatingNews.info 
(en) Yang Chunyuan – SpeedSkatingStats.com 
(en) Yang Chunyuan – TheSports.org 
(en) Yang Chunyuan – TheSports.org 
(en) Yang Chunyuan på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Profil (gammel) på data.ISUresults.eu og Profil (ny) på www.ISU.html.infostradasports.com sine nettsider. (distanseresultater)
(nl) Yang Chunyuan på Effesport.nl (noen resultater)
«Yang Chunyuan» (engelsk). Skateresults.com. Arkivert fra originalen 3. mars 2008. Besøkt 9. september 2013.
Sør-Korea under Paralympiske vinterleker 1992

Sør-Korea deltok under Paralympiske vinterleker 1992 i Tignes i Frankrike med to deltakere, begge i alpin skiidrett.


== Deltakere ==
Alpin skiidrett
Young Hoon Chung, In Sig Ryu


== Eksterne lenker ==
Resultater hos paralympic.org