jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Herredshuset

Herredshuset er en trebygning i Vanse på Lista  i Farsund kommune i Vest Agder. Bygningen var rådhuset til Lista kommune. Det ble oppført i 1936 og var i bruk som rådhus fram til kommunesammenslåingen.


== Historie ==
Det lå en stor grushaug der hvor herredshuset står. Den ble brukt til fyll i det dype juvet foran sparebanken og til grusing av den nye veien som var anlagt. Når grushaugen var fjernet ble det en ideell tomt for det nye herredshuset. Arkitektene Dag og Reinhardt fra Kristiansand leverte begge forslag til bygning; Renhardts forslag i tre ble valgt. Herredshuset kostet i alt 75 000 kroner. Av dette ble 40 000 dekket av salgssummen for det gamle lokalet. 24. juni 1936 ble huset innviet med middag for herredsstyret og innbudte gjester, i alt 106. Abraham Berge var også invitert, men kunne ikke komme. Han ble rammet av slagtilfelle og døde 10. juli samme år.Det siste møte i kommunestyret ble holdt 15. desember 1964. Siste sak var bevilgning av 50 000 kroner til oppussing og modernisering av herredshuset. Lista ble slått sammen med Farsund, Herad og Spind og dannet Farsund kommune. Siste ordfører var Sveinung Tveit.


== Senere bruk ==
Herredshuset brukes ved valg og er stemmelokale for Vanse krets. Farsund kommune leier ut følgende rom: matsalen, salongen, kjøkkenet og kommunestyresalen.


== Se også ==
Liste over ordførere i Lista kommune
Lista


== Referanser ==


== Litteratur ==
David Johannes Meberg: Lista i helg og yrke : gammelt og nytt om bygda, Flekkefjord 1951
Kåre Rudjord, Listaboka IV. Bygdehistorie. Fra formannskapslov til kommunesammenslåing, Farsund 1987
Satipatthana sutta

Satipaṭṭhāna sutta (pāli; singalesisk: මහා සතිපට්ඨාන සුත්‍රය, «avhandling om å etablere oppmerksomt nærvær») og Mahāsatipaṭṭhāna sutta (pāli; singalesisk: මහා සතිපට්ඨාන සුත්‍රය, «avhandling om å etablere oppmerksomt nærvær») er to tekster i Sutta pitaka i palikanonen til den buddhistiske Theravadaskolen. Begge tekstene dveler ved grunnlaget for den meditative praksisen «oppmerksomt nærvær» eller sati. Den første av disse er tekst nr 10 i de «mellomlange tekstene» eller Majjhimanikaya; den andre er tekst nr 22 i de «lange tekstene» eller Dighanikaya.


== Eksterne lenker ==
Satipatthana Sutta in the original Pali SuttaCentral
Satipatthana Sutta translated from the Pali by Bhikkhu Ñāṇamoli and Bhikkhu Bodhi
Trollstigheimen

Trollstigheimen var et vertshus og hotell i Norddal kommune/Rauma kommune i Møre og Romsdal. Det lå på Alnesreset, det høyste punktet på Trollstigvegen, 850 moh. Restauranten ble oppført av Romsdals Skyssforening på statlig grunn. Bygget sto på kommunegrensen. Navnet Trollstigheimen var i bruk fra omkring 1950.

Vertshuset ble åpnet i 1936, samtidig med veien, og kong Haakon ledsaget av fylkesmann Trygve Utheim stanset der for lunsj i forbindelse med den offisielle åpningen av veien 31. juli 1936. På det meste serverte restauranten 200 gjester samtidig blant annet i forbindelse med anløp av cruiseskip ved Åndalsnes. På bakgrunn av økende turisttrafikk ble utvidet med et anneks etter andre verdenskrig. I annekset var det plass til 32 overnattingsgjester.Huset ble utvidet med et anneks av en tyskerbrakke etter andre verdenskrig. Annekset var på 12 x 30 meter og ga overnattingsplass til omkring 40 personer. Trollstigheimen var vanligvis i drift fra 1. juni til 15. september, i 1953 var det åpent også i påsken på grunn av lite snø. Annekset og deler av hovedbygget ble skadet av snøskred en gang og forsterket med betong. Anlegget ble på nytt knust av et snøskred i 1963 og ble aldri gjenoppbygd, både på grunn av skredfaren og fordi Stigrøra var et mer attraktivt sted for turistene.
En ny restaurant ble reist på Stigrøra ved kanten av Trollstigplatået i 1979. I forbindelse med Nasjonale turistveier ble restauranten på Stigrøra revet på 2000-tallet og et nytt besøkssenter reist i regi av Statens Vegvesen. Det nye besøkssenteret er tegnet av Reiulf Ramstad Arkitekter.Det norsk infanteriet brukte fra 1953 Trollstigheimen som base for sitt fjellkurs. Infanteriet øvet også i bruk av kløvhester i bratt fjell.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Fjellfolkets varmestue» Åndalsnes Avis, åa.no.
Sebastián Dechamps

Sebastián Dechamps (født 12. januar 1994) er en argentinsk profesjonell håndballspiller, som er venstre bakspiller på det argentinske håndballandslaget.
Han ble tatt ut til å representere Argentina under Håndball-VM 2017 i Frankrike.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
David Balaguer

David Balaguer Romeu (født 17. august 1991) er en spansk profesjonell håndballspiller, som spiller på høyre kant for den franske håndballklubben Nantes og det spanske håndballandslaget.
Han ble tatt ut til å representere Spania under Håndball-VM 2017 i Frankrike.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) David Balaguer – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(fr) David Balaguer – Ligue Nationale de Handball (LNH)
Iosu Goñi

Iosu Goñi Leoz (født 4. januar 1990 i Pamplona) er en spansk profesjonell håndballspiller, som spiller på venstreback for den spanske håndballklubben Ademar León og det spanske håndballandslaget.
Han ble tatt ut til å representere Spania i Håndball-VM 2017 i Frankrike.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Iosu Goñi – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(fr) Iosu Goñi – Ligue Nationale de Handball (LNH)
Rodrigo Corrales

Rodrigo Corrales Rodal (født 24. januar 1991 i Cangas) er en spansk profesjonell håndballmålvakt, som spiller for den franske håndballklubben Paris Saint-Germain og det spanske håndballandslaget.
Han ble tatt ut til å representere Spania under Håndball-VM 2017 i Frankrike.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rodrigo Corrales – Olympedia 
(en) Rodrigo Corrales – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(fr) Rodrigo Corrales – Ligue Nationale de Handball (LNH)
Ángel Fernández (håndballspiller)

Ángel Fernández Pérez (født 16. september 1988 i Santander) er en spansk profesjonell håndballspiller, som spiller venstrekant for den spanske håndballklubben Ciudad de Logroño og det spanske håndballandslaget.
Han ble tatt ut til å representere Spania under Håndball-VM 2017 i Frankrike.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ángel Fernández – Olympedia 
(en) Ángel Fernández – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(fr) Ángel Fernández – Handzone
Ekayāna

Ekayāna (tradisjonell kinesisk: 一乘; pinyin: Yīchéng; japansk: いちじょう; koreansk: 일승) er et sanskrit-ord som betyr «den ene vogn». Begrepet brukes både i hinduismen og buddhismen, og betyr ordrett «den ène vognen» eller «den ène veien». I bṛhadāraṇyaka upanishad brukes det som en metafor på en åndelig utvikling, hvor våre mange erfaringer er en del av den samme erfaringsveien. I pālikanonen brukes det i satipaṭṭhāna sutta til å beskrive en meditasjon som innbefatter en rekke ulike meditative teknikker (dhyāna). Metodene er mange, men målet er det samme – nemlig oppmerksomt nærvær, som er syvende del av den edle åttedelte veien. Innenfor mahāyāna fikk begrepet en utvidet betydning, hvor de ulike skoler, sekter og filosofiske trender, forklares som ulike veistrekninger i én og samme vei, eller som ulike modeller eller fremstillinger av den éne og samme sannheten. En rekke mahāyānatekster bygger på dette konseptet, deriblant Lotussūtraen, Avataṃsakasūtraen, Besøket på Lanka, Śūraṅgamasūtraen, Tathāgatagarbhasūtraen og mahāparanirvāṇasūtraen.


== Litteratur ==
Kotatsu, Fujita; Hurvitz, Leon, trans. (1975). «One Vehicle or Three». Journal of Indian Philosophy. 3 (1/2): 79–166. JSTOR 23438660.  
Nattier, Jan (2007). One Vehicle in the Chinese Agamas, Annual Report of The International Research Institute for Advanced Buddhology at Soka University 10, 181-200
Pye, Michael (2003). Skilful Means - A concept in Mahayana Buddhism. Routledge. ISBN 0203503791. 
Teiser, Stephen F.; Stone, Jacqueline Ilyse, eds. (2009). Readings of the Lotus Sutra,  New York: Columbia University Press
Gethin, Rupert M.L. (2001). The Buddhist Path to Awakening, Oxford: Oneworld Publications, pp. 59–66. ISBN 1-85168-285-6
Alex Dujshebaev

Alex Dujshebaev (russisk: Алекс Дуйшебаев – Aleks Dujsjebajev; født 17. desember 1992 i Santander) er en spansk profesjonell håndballspiller. Per 2020 spiller han høyreback for den polske håndballklubben Łomża Vive Kielce.


== Landslagsspill ==
Han har representert det spanske håndballandslaget ved flere mesterskap. Han ble tatt ut til å representere Spania under VM 2015 i Qatar, EM 2016 i Polen og VM 2017 i Frankrike.


== Familie ==
Han er sønn av tidligere kirgisiske håndballspilleren Talant Dujshebaev og hans mor er russisk. Hans bror Daniel Dujshebaev spiller også håndball.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Alex Dujshebaev – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Alex Dujshebaev – Olympedia 
(en) Alex Dujshebaev – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Adrià Figueras

Adrià Figueras Trejo (født 31. august 1988 i Barcelona) er en spansk profesjonell håndballspiller, som er linjespiller for den spanske håndballklubben Granollers og det spanske håndballandslaget.
Han ble tatt ut til å representere Spania i Håndball-VM 2017 i Frankrike.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Adrià Figueras – Olympedia 
(en) Adrià Figueras – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(fr) Adrià Figueras – Ligue Nationale de Handball (LNH)
Alejandro Costoya

Alejandro Costoya Rodríguez (født 6. mai 1993 i Avilés) er en spansk profesjonell håndballspiller, som spiller venstreback for den spanske håndballklubben Ademar León og det spanske håndballandslaget.
Han ble tatt ut til å representere Spania under Håndball-VM 2017 i Frankrike.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alejandro Costoya – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(fr) Alejandro Costoya – Ligue Nationale de Handball (LNH)
Juan del Arco

Juan del Arco Pérez (født 29. november 1991 i Leganes) er en spansk profesjonell håndballspiller, som spiller venstreback for den franske håndballklubben Ivry og det spanske håndballandslaget.
Han ble tatt ut til å representere Spania under Håndball-EM 2016 i Polen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Juan del Arco – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(fr) Juan del Arco – Ligue Nationale de Handball (LNH)
Rafa Baena

Rafael Baena González (født 7. november 1982 i Estepa) er en spansk profesjonell håndballspiller, som er linjespiller for den tyske håndballklubben Rhein-Neckar Löwen og det spanske håndballandslaget.
Han ble tatt ut til å representere Spania under Håndball-EM 2016 i Polen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rafa Baena – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Niko Mindegía

Niko Mindegía Elizaga (født 19. juli 1988 i Santesteban) er en spansk profesjonell håndballspiller, som spiller midtback for den danske håndballklubben Kolding og det spanske håndballandslaget.
Han ble tatt ut til å representere Spania under Håndball-EM 2016 i Polen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Niko Mindegía – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(fr) Niko Mindegía – Ligue Nationale de Handball (LNH)
Juan Andreu

Juan Andreu Candau (født 20. januar 1985 i Sevilla) er en spansk profesjonell håndballspiller, som er linjespiller for den franske håndballklubben Pays d'Aix og har representert det spanske håndballandslaget ved to mesterskap.
Han ble tatt ut til å representere Spania under EM 2014 i Danmark og VM 2015 i Qatar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Juan Andreu – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(fr) Juan Andreu – Ligue Nationale de Handball (LNH)
Chema Rodríguez

José María «Chema» Rodríguez Vaquero (født 5. januar 1980 i Palencia) er en spansk profesjonell håndballspiller, som spiller midtback for den ungarske håndballklubben Veszprém og det spanske håndballandslaget.
Han ble tatt ut til å representere Spania under Håndball-VM 2015 i Qatar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chema Rodríguez Vaquero – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(fr) Chema Rodríguez Vaquero – Ligue Nationale de Handball (LNH)
Carlos Ruesga

Carlos Ruesga Pasarín (født 10. mars 1985 i Gijón) er en spansk profesjonell håndballspiller, som spiller midtback for den portugisiske håndballklubben Sporting og har representert det spanske håndballandslaget ved to mesterskap.
Han ble tatt ut til å representere Spania under Håndball-VM 2013 på hjemmebane og Håndball-EM 2014 i Danmark.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Carlos Ruesga – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Aitor Ariño

Aitor Ariño Bengoechea (født 5. oktober 1992 i Penarth i Storbritannia) er en spansk profesjonell håndballspiller, som spiller på venstre kant for den spanske håndballklubben Barcelona og det spanske håndballandslaget.
Han ble tatt ut til å representere Spania under Håndball-VM 2013 på hjemmebane, der de endte opp med gullmedalje.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aitor Ariño – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Ángel Montoro

Ángel Montoro Cabello (født 10. april 1989 i Toledo) er en spansk profesjonell håndballspiller, som spiller høyreback for den spanske håndballklubben Ciudad de Logroño og det spanske håndballandslaget.
Han ble tatt ut til å representere Spania under Håndball-VM 2013 på hjemmebane, der de endte opp med gullmedalje.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ángel Montoro Cabello – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Vernepleierforbundet i Delta

Vernepleierforbundet i Delta er en landsdekkende profesjonsorganisasjon for vernepleiere, og vernepleierstudenter.
Vernepleierforbundet i Delta ble som profesjonsorganisasjon etablert 29.april 2015. Vernepleierforbundet arbeider for medlemmenes faginteresser, utvikling av vernepleierutdanningen, og for at vernepleierens faglige anseelse skal styrkes. 
Vernepleierforbundet i Delta er tilsluttet arbeidstakerorganisasjonen Delta som igjen er tilsluttet Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund (YS). Delta er en partipolitisk uavhengig arbeidstakerorganisasjon som arbeider med å ivareta lønns- og arbeidsvilkår i offentlig og privat sektor.
Leder i Vernepleierforbundet i Delta er Bjørn Harald Iversen.


== Eksterne lenker ==
https://delta.no/yrke/vernepleierforbundet
Operalia, The World Opera Competition

Operalia, The World Opera Competition er en internasjonal konkurranse for operasangere. Konkurransen er stiftet og ledes av den spanske operasangeren Plácido Domingo. Formålet med konkurransen er å oppdage unge, lovende operasangere og hjelpe dem i gang med en sangkarriere:«My purpose in Operalia is to help identify not only the best voices, but also to discover those singers whose personalities, characters and powers of interpretation show that they have the potential to become complete artists. Individuals such as these become tomorrow’s stars.»– Plácido DomingoKonkurransen avholdes i en ny by hvert år. Deltagerne må være mellom 18 og 32 år.I 2015 vant norske Lise Davidsen førsteprisen i klassen for kvinner. Hun vant også the Birgit Nilsson Prize og publikumsprisen the Rolex Audience Prize.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Operalias hjemmeside
International Hans Gabor Belvedere Singing Competition

Der Internationale Hans Gabor Belvedere Gesangswettbewerb (engelsk: International Hans Gabor Belvedere Singing Competition) er en konkurranse for sangere.Konkurransen har to klasser: «Opera» og «Operette». Flere norske sangere har vunnet priser i Belvedere-konkurransen: Trond Halstein Moe (1987), Carsten Harboe Stabell (2005), Marita Sølberg (2004) og Lise Davidsen (2015); alle i klassen for opera.


== Referanser ==
Hagbysteinen

Hagbysteinen U 874 er en runestein fra vikingtiden  ved Hagby kirke, Hagby i Uppsala kommune. Den hadde siden 1400-tallet utgjort et trappetrinn til våpenhuset på den kirken som ble erstattet av den nåværende kirken fra 1838. Trolig var den forsvunnet på 1830-tallet når den nye kirken ble bygd, og på midten av 1800-tallet ble den ansett som ødelagt eller flyttet, men den ble gjenfunnet ved et gravearbeide utenfor kirken 2016. Runesteinen ble avbildet og beskrevet blant annet av Johannes Haquini Rhezelius og Johan Peringskiöld på 16- og 1700-tallet. Når steinen ble beskrevet i bind 8 av Sveriges runeinnskrifter ledet avbildningene forskerne til runerisseren Fot, noe som kunne bekreftes når den ble gjenoppdaget. Dessuten kunne arkeologene se at det fantes flere runer som ikke var med på de tidligere avbildningene. Etter at steinen har blitt rengjort og undersøkt planlegger lensstyret å plassere den synlig ved eller i kirken.Steinen er omkring 180 cm høy og 135 cm bred, den har en skade i toppen, men det er nær dens opprinnelige størrelse.


== Innskriften ==
Latinsk translitterasjon:
× iarl × auk × ti... ... stain × at × kaiʀfast × faþur sin ×
Norrøn transkripsjon:

Iarl ok ... ... stæin at Gæiʀfast, faður sinn.Norsk translasjon:
Jarl og ... steinen etter Gerfast, sin fader.


== Referanser ==
Det holder det, sa Gundersen

Det holder det, sa Gundersen er en norsk revyvise fra 1948 med tekst av Arne Svendsen og melodi av hans sønn Kolbjørn Svendsen.Visen ble skrevet til revyen «Har De prøvd med et smil?» på Chat Noir, der den ble fremført av Carsten Byhring.Arve Opsahl fremførte sangen i NRK-programmet Teksten var av Arne Svendsen, som ble sendt på fjernsyn første gang den 27. mars 1965.


== Teksten ==
På revyscenen ble visen fremført av en skuespiller i politiuniform. Visen starter slik:

Overfall om natta er blitt rene landeplagen.
Jeg gikk opp til justisministeren vår og spurte ham
om ikke fire nattkonstabler var i minste laget
i'n storby uten hus og lys og vann?Det holder det, sa Gundersen, det klarer seg med det.
No'n overfall om natta må'n alltid regne med.
Vi peller opp en to tre lik hver mårra, det er alt,
det pleier vi å regne som normalt.Justisminister O. C. Gundersen, som for øvrig var morfar til advokat John Christian Elden, fikk i 1948 mye kritikk for at han avviste krav om større bevilgninger til politi- og påtalemyndighet. Hans departement hadde ansvaret for både etterkrigsoppgjøret og den normale strafferettspleien, og derfor svært stramme budsjetter.Uttrykket «Det holder det, sa Gundersen (det klarer seg med det)» gikk raskt over i det norske språk som et munnhell.


== Referanser ==
50 Years On the Road

50 Years On the Road er et musikkalbum med Ottar «Big Hand» Johansen. Albumet kom ut den 29. mai 2015.


== Sporliste ==
«Starting All Over Again» (Ottar Johansen/Casino Steel/Bjørn Nilsen)
«The Outlaws» (Ottar Johansen/Casino Steel/Bjørn Nilsen)
«Gods Own Sailor» (Ottar Johansen/Bjørn Nilsen)
«Honky Tonks We've Known» (Bill Troiani/Håkon Høye/Ian Fredrik Johannessen/Alexander Pettersen)
«I Can See Arkansas» (Wood Newton/James Nihan)
«Follow My Dream» (Ottar Johansen/Claudia Scott)
«Just Like In the 50's» (Ottar Johansen/Tore Andersen/Byron Hill)
«If Took You Away» (Ottar Johansen/Tore Andersen/Byron Hill)
«Son of the Mountain» (Ottar Johansen/Bjørn Nilsen/Claudia Scott)
«Carry On» (Byron Hill/Michael Cosner/Mike Kenny)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Ottar «Big Hand» Johansen - sang, gitar, bass, låtskriver, produsent, miksing
Claudia Scott - sang, mandolin på Follow My Dream og Carry On
Casino Steel - sang på The Outlaws og Carry On
Joe Sun - sang på The Outlaws og Carry On
Bjørn Nilsen - gitarer, bass, munnspill, kor, produsent
Bill Booth - fele, vokal, tekniker
Ivar Thomas Brynildsen - bass
Knut Aune - bass
Knut Hem - trommer, perkusjon, piano, dobro, tekniker, hornarrangement, co-produsent, miksing
Ivar Harry Johansen - trommer, perkusjon
Sugarfoot - band på Gods Own Sailor
Øyvind Holm - gitar, vokal
Hogne Galåen - gitar, vokal
Bent Sæther - bass, perkusjon, vokal
Thomas Henriksen - keyboard, omnichord, vokal
Even Granås - trommer, perkusjon, vokal
Roar Øien - steelgitar
Billy T Band - band på Honky Tonks We've Known
Bill Troiani - vokal/bass/miksing
Håkon Høye - gitar, tekniker, miksing
Ian Fredrik Johannessen - gitar
Alexander Pettersen - trommer
Malin Pettersen - sang på Just Like In the 50's
A-11 - band på Just Like In the 50's
Tore Andersen - sang, akustisk gitar
Ivar Thomas Brynildsen - gitar
Ian Fredrik Johannessen - bass
Tore Blestrud - steelgitar
Bjørn Haglund - trommer
Anniken Paulsen - strykearrangement på It Took You Away
Øystein Fosshagen - fele på It Took You Away
Kristian Løkken - eufonium på It Took You Away
Hege Bakke Styrvold - tuba på It Took You Away
Too Far Gone - band på Son of the Mountain
Ola Buan Øien - gitar
Kåre Andreas Lund - bass
Arild Følstad - piano
Anders Stensås - trommer
Terje Kinn - banjo/mandolin på Son of the Mountain


=== Øvrige ===
Pål Brekkås - tekniker, miksing på Gods Own Sailor
Jock Loveband - tekniker, miksing på Follow My Dream og Just Like In the 50's
Johnny B. Hanssen - tekniker
Paul Gannon - tekniker
Jim DeMain - mastering
Amy Marie - mastering
Bjørn Melbye - fotograf, coverdesign


== Eksterne lenker ==
50 Years On the Road
Sigmund Holbein

Sigmund Holbein (ca. 1470 – 1540) var en tysk maler.
Fram til 1517 arbeidet Sigmund i verkstedet til sin eldre og mer kjente bror Hans Holbein den eldre. Da Hans forlot Augsburg i 1516, arbeidet Sigmund en stund alene i verkstedet før han i 1518 forsvant fra Augsburg. Han dukker ikke opp i dokumentmateriale før 22 år seinere, og befinner seg da i Bern.
Sigmund Holbein var ikke i stand til å følge opp den tidlige suksessen fra tiden i verkstedet til Hans og kom aldri ut av skyggen til sin mer betydelige bror. Det finnes ikke kjente verk signert av Sigmund, derfor er det vanskelig å vurdere hans innsats som maler. Den antatte verklista hans består utelukkende av tilskrevne arbeider i brorens stil, men holdt i en stivere strek og med mindre briljante farger.


== Kilder ==
(de) Martin Rohde: «Holbein, Sigmund» i Historisches Lexikon der Schweiz
(de) Hans Reinhardt: «Holbein, Sigmund.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 9, Duncker & Humblot, Berlin 1972, ISBN 3-428-00190-7, s. 520 f. (digitalisering).


== Referanser ==
John Eliassen Boere

John Eliassen Boere (født 3. august 1843 i Foldereid i Namdalen, død 29. november 1917 på Namdal pleiehjem) var en sørsamisk reindriftssame, samepolitisk organisator og aktivist som bodde store deler av sitt liv i Kolvereid/Foldereid.John Eliassen Boere var i 1908 med på å stifte Nordre Trondhjems Amts Lappeforening, han formulerte vedtektene og var foreningens første formann. Sammen med Daniel Mortenson fra Røros/Elgå og Martin Jonassen fra Haltdalen utgjorde han en delegasjon som i 1908 dro til Oslo for å diskutere samenes sak med kong Haakon, statsminister Gunnar Knudsen og landbruksminister Foosnæs. Møtene skjedde 26. oktober 1908. Han trakk seg som formann i lappeforeningen i 1910.Som innsender av leserbrev til avisen Waren Sardne i 1910 var John en av de første som skrev sørsamisk, fonetisk og uten støtte i noe etablert skriftspråk. Han meldte seg og sin familie ut av statskirka i 1891, og meldte seg inn i adventistmenigheten.Han var også kjent som jaktlos og bjørnejeger. Det sies at han skjøt 49 bjørner alene og jaktet hele 120 bjørner sammen med andre jegere. Han var jaktlos for utenlandske jegere, og skal ha behersket både engelsk og tysk, og i alt 6 språk.En bauta til minne om ham ble reist på Foldereid i 1965. 
Etterkommere etter John er fremdeles reindriftssamer i Nord-Trøndelag. Oldebarnet Ingvald Jåma (1935–2016) ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i 2011. Oldebarnet Arvid Jåma og tippoldebarnet John Kristian Jåma er også reineiere i Fosen reinbeitedistrikt. John Kristian Jåmas datter Maja Kristine Jåma ble medlem av Sametinget og Sametingsrådet i 2021.


== Referanser ==
Hagby by

Hagby by er et kirkested med Hagby kirke i Hagby sokn i Uppsala kommune og ligger cirka 10 km nordøst for Örsundsbro.


== Historie ==
Området kalles også bare Hagby og stedet omtales i skriftlige handlinger første gangen 1220, da pave Honorius III utstedte et beskyttelsesbrev for prosten og kirkens jord i Hagby by. I 1295 godkjente Johan Engel (Finsta-ætten) sin mors testamentering av 6 øreland jord i Hagby til Uppsala domkirke. Fra 1489 til 1503 hadde Sko kloster to bønder på stedet. Den besto 1538-69 av en kirkehjemm (prestegård), en kirkeutjord (fra 1555 kirketorp, som virket som klokkergård), et Sankt Erikshemman og to gårder tilhørende Sko kloster (angitt som øde i 1572, det ble senere kronjord).


== Referanser ==