jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lars Lystad (journalist)

Lars Lystad (født 20. desember 1944 i Sarpsborg) er en norsk journalist og sportskommentator som var engasjert i NRK-sporten fra 1983 til han gikk av med pensjon i 2015.I NRK begynte han i radiosporten før han ble hentet over til NRK Sport på TV i 1991. Han ble NRKs alpinkommentator etter Knut Th. Gleditsch fra sesongen 1991–1992. Fra Sommer-OL 1992 kommenterte han friidrett sammen med Karen-Marie Ellefsen i mer enn tjue år. Her overtok han etter Knut Bjørnsen. I radiosporten kommenterte Lystad langrenn, hopp, ishockey, padling, fotball og orientering.Lystad er lærerutdannet og arbeidet som lærer i 13 år, fram til 1979. Han var aktiv i orienteringsmiljøet i Sarpsborg og fikk jobb som treningskonsulent i Norges Orienteringsforbund. Samtidig tok han oppdrag for NRK, og fra 1986 fikk han fast ansettelse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lars Lystad på Internet Movie Database
Ingrid Morken

Ingrid Morken  (født 3. april 1942) , er høyskolelektor, kulturformidler og fagbokforfatter.
Hun er utdannet cand. philol. med hovedfag i drama, film og teater fra Universitetet i Trondheim, og var i 1979 Fulbrightstipendiat ved University of  California, Santa Barbara.
Fra 1972 til 1987 underviste hun i drama, medier og kommunikasjon ved Hamar lærerhøgskole.  I 1987-1989 var hun rektor ved Kvinneuniversitetet i Løten, og sammen med Berit Ås og andre kvinnesaksforkjempere var hun med på å utvikle studietilbud og forskningsprosjekter der målet var undervisning og formidling bygget på feministiske verdier og  resultater av kvinneforskningen.
Hun var høyskoledirektør i Hedmark 1989 – 1994, i internasjonal direktør ved Høgskolen i Hedmark 1994 - 1999, og generalsekretær i FN-sambandet 1999 – 2004.
Som seniorekspert for FN har hun gjennomført oppdrag i Midtøsten, og var i perioden 2000 – 2004 medlem i den norske  UNESCO-kommisjonen.Til stemmerettsjubileet i 2013 laget hun for NRK radio  programserien ”Driftige damer” og en biografisk serie om Kirsten Flagstad. I 2014 en jubileumsserie om Alf Prøysen.


== Bibiografi ==
1982:	De beste bildene. ”Hørespillet i barnetimen var- ” Hovedoppgave UiT
1985:	Drama i oppdragelse og undervisning. Fagbok. TANO
1987:	Radio og video med barn, et forsøk med 6-åringer. Rapport Hamar lærerhøgskole
1989:	Radio og video med barn. Fagbok. Universitetsforlaget
2003:	Drama og teater i undervisning. Fagbok. Universitetsforlaget
2003:	Kjære Berit, festskrift til 75-årsdagen. Kondor AS forlag
2007:	Velkommen inn. Rapport om mentornettverk. Kvinneuniversitetet, IMDI
2008:	Det var en gang. Kvinneuniversitetet 25 år. Jubileumsskrift. Oplandske Bokforlag
2010:	Dagar, draum og dikt. Biografi om Esther Mæhle. Kolofon Forlag
2012:	Brennande nesler. Teatermanus om Hulda Garborg. Det Norske Teatret. (sammen med Barthold Halle).


== Referanser ==
Los Osos Polares

Los Osos Polares er en norsk tangokvintett fra Trondheim. Gruppa spesialiserer seg i vokal argentinsk tangomusikk og spiller et bredt repertoar tangomusikk, fra de gamle klassikerne som Troilo og Pugliese og til Piazzollas avantgardistiske komposisjoner og Ferrers lyrikk. Gruppa har en autentisk besetning bestående av sang, fiolin, bandoneon, piano og kontrabass.


== Gruppas historie ==
Ingrid Nyhus dannet gruppa som en del av hennes utøvende mastergrad ved Institutt for musikk i Trondheim 2009. De fire instrumentalistene har bred tangobakgrunn, blant annet fra gruppene Tangueros del Norte, Britt Synnøve Johansens Skyt meg med tre roser, Tango Ensillado og rikskonsertforestillingen !Tango!. «Los Osos Polares» er spansk for «Isbjørnene» og er ment som en symbolsk, nordisk kontrast til den argentinske tangoens ildfulle og temperamentsfulle klisjéer. Kvintettens repertoar er arrangert av pianist Håkon Magnar Skogstad. Los Osos Polares har turnert over store deler av Norge siden oppstarten i 2009. Debutalbumet Pasión Polar ble utgitt av Øra Fonogram i 2013.


== Medlemmer ==
Ingrid Nyhus (1965) – sang
Rannveig Ryeng (1988) – fiolin
Åsbjørg Ryeng (1992) – bandoneon
Håkon Magnar Skogstad (1989) – piano
Ole Herman Schøyen Sjölin (1990) – kontrabass


== Diskografi ==
Pasión Polar, utgitt av Øra Fonogram i 2013


== Eksterne lenker ==
Musikkvideo: «Yo Soy Maria»
Los Osos Polares offisielle Facebook-side
Anmeldelse fra Sunnmøringen
Anmeldelse fra Storfjordnytt
Anmeldelse fra Tidens Krav
RAF Transport Command

RAF Transport Command var i en periode navnet på organisasjonen som kontrollerte transportflyene til Royal Air Force.
Organisasjonen oppsto som Atlantic Ferry Organisation (Atfero) i 1940. 20. juli 1941 ble organisasjonen omdøpt til Ferry Command, før den fra 1943 fram til 1967 het Transport Command.
Kommandoen drev hovedsakelig fergeflyging av bombe- og transportfly fra flyfabrikker i USA og Canada til RAFs flystasjoner både i Storbritannia og andre steder i det britiske imperiet. Den var også involvert i tauing av glidefly, som i forbindelse med invasjoner og landsettinger fraktet utstyr og soldater.


== Referanser ==
Sånne som oss

Sånne som oss er Frode Gryttens debutstykke som dramatiker. Prosjektet har sitt utspring i Frode Gryttens interesse for forstadskulturen i Loddefjord, og for John Olav Nilsens musikk. Forestillingens akse er et familiedrama med tre generasjoner på scenen. John Olav Nilsens sangunivers flettes inn i historien.Stykket ble første gang satt opp ved Den nationale scene i Bergen våren 2014. Regissør var Lasse Kolsrud, scenograf var Carle Lange, mens John Olav Nilsen var komponist. Musikkarrangement og musiker var Thea Hjelmeland, lysdesigner Morten Reinan og dramaturg Solrun Toft Iversen.


== Referanser ==
RAF Aldergrove

RAF Aldergrove er en forhenværende Royal Air Force flystasjon lokalisert 29 km (18 miles) nord-nordvest av Belfast i Nord-Irland. Flybasen ble opprettet i 1918 og nedlagt i 2009. Flystasjonen delte rullebaner med Belfast lufthavn.


== Litteratur ==
Docherty, Tom. Ours to Hold: RAF Aldergrove at War, 1939-1945. Cowbit, Spalding, Lincolnshire, UK: Old Forge Publishing, 2008. ISBN 978-1-906183-03-5


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) RAF Aldergrove – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Nettside om RAF Aldergrove fra The National Archives (engelsk)
«Rare RAF Aldergrove film from World War Two found in attic», artikkel fra BBC, 1.  april 2014
Hōnen

Hōnen (japansk: 法然, født 13. mai 1133 i Kume, Mimasakaprovinsen (idag del av prefekturet Okayama), Japan, død 29. februar 1212 i Kyōto, Japan) var en japansk religiøs reformator og buddhist. I 1175 grunnla han den mahāyāna-buddhistiske skolen Jōdo-shū, som er den japanske avleggeren av det rene land. Den relaterte skolen Jōdo Shinshū («det sanne rene land») betrakter han som sin syvende patriark.
Hōnen var munk ved Tendai-shū, men ble misfornøyd med denne retningen fordi han søkte etter en praktisering av buddhismen som alle kunne følge i «Lovens siste dager» eller Mappo. Etter å ha oppdaget tekstene til den kinesiske buddhisten Shan-tao, begynte han å forkynne gjenfødelsen i det rene land til Amitābha. Dette skulle skje ved å praktisere nembutsu, eller messingen av Amitābhas navn.
Hōnen samlet en stor skare av både tilhengere og kritikere. Keiser Tsuchimikado sendte ham og hans tilhengere i eksil i 1207 etter en hendelse hvor to av hans disipler var involvert og som medførte forfølgelse fra innflytelsesrike buddhistiske samfunn. I 1211 ble han benådet og fikk returnere til Kyōto, hvor han bodde for en kort tid frem til sin død.
I 1198 forfattet han sitt magnum opus om det rene land: Senchaku hongan nembutsushū (選択本願念仏集) eller «utvalgte avsnitt om nembutsu i den opprinnelige ed». Den eneste andre etterlatenskap fra Hōnen er hans siste testamente fra 1211, Ichimai-kishōmon (一枚起請文) eller «Et-ark dokumentet».


== Tidlige år ==
Hōnen ble født den 13. mai 1133 i en prominent familie i byen Kume i  Mimasakaprovinsen. Hans opprinnelige navn var Seishimaru, oppkalt etter bodhisattvaen Seishi (sanskrit: mahāsthāmaprāpta). Faren var Uruma no Tokikuni, en lokal embedsmann som hadde politimyndighet i området. Moren var tunguser og av Hada-klanen, og kunne spore sine forfedre tilbake til kjøpmenn av silke i Kina.
I 1141 ble faren myrdet av Sada-akira, en embedsmann som var blitt sendt av keiser Horikawa for å styre provinsen. Det sies at Tokikunis siste ord til sønnen var: «Ikke hat fienden, men bli en munk og be for meg og din forløsning».


== Noter ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
Atone, Joji; Hayashi, Yoko (2011). The Promise of Amida Buddha: Honen's Path to Bliss. Wisdom Publications; 10. mai 2011. ISBN 978-0-86171-696-8. ISBN 0-86171-696-5. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Augustine, Morris J.; Tesho, Kondo (1997). Senchaku Hongan Nembutsu Shu, A Collection of Passages on the Nembutsu Chosen in the Original Vow. Numata Center for Buddhist Translation & Research, 8. januar 1997. ISBN 978-1-88643-905-4. ISBN 1-88643-905-2. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Petter Osmundsen

Petter Osmundsen (født 2. januar 1967) er en norsk økonom. Han er professor i petroleumsøkonomi ved Institutt for industriell økonomi, risikostyring og planlegging ved Universitetet i Stavanger. 
Osmundsen tok mastergrad i 1989 fra Norges Handelshøyskole (NHH) i Bergen. Så begynte han på en doktorgrad som var ferdig i 1994. I periode i 1992 til 1993: Boston, USA (MIT).  Gjennom sin virksomhet erverver oljeselskaper privat informasjon, det vil si informasjon myndighetene ikke har adgang til. Slik asymmetrisk informasjon skaper spesielle utfordringer innen regulering og skatteutforming. Dette var tema for Osmundsen i doktorgraden, der han brukte Principal–agent-teori.
Etter doktorgraden var fullført forsket han samme sted (NHH), i samme forskermiljøet før han ble 1. amanuensis i 1997. Fra 1998 har han jobbet ved Høgskolen i Stavanger (siden 2004:  Universitetet i Stavanger). Fra 2002 ble han professor i petroleumsøkonomi, og fra 2004 ble jobben til Universitetet i Stavanger.  men har han fremdeles en stilling hos NHH. Han har mottatt flere priser, blant annet 2001 Formidlingsprisen fra oljeselskapet Philips i 2001, Formidlingsprisen fra Stavanger Forum i 2007, Lyseprisen fra Lyse-konsernet i 2010 og i 1012 NPF-prisen fra Norsk Petroleumsforening


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Petter Osmundsen i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Petter Osmundsen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
M114

M114 var en tauet 155 mm haubits produsert i USA fra 1941 til 1953. M114 finnes i flere varianter og den har vært i bruk i svært mange land, inkludert Norge. Den opprinnelige betegnelsen på kanonen var M1. M114 er typebetegnelsen brukt etter 1962.
Norge mottok et antall M114 som en del av den amerikanske våpenhjelpen på 1950-tallet. I perioden 1988–1990 ble 48 av disse ombygget med blant annet et lengre løp (L/39, dvs løpslengden er 39 ganger kaliberet) og fikk da betegnelsen M114/39. Ombyggingsprosjektet var et samarbeid mellom Norge, Danmark og Nederland og hadde en nederlandsk hovedentreprenør. M114/39 kunne bruke granater med samme ballistiske egenskaper som M109A3GN. M114 var i bruk av stående styrker i Hæren frem til rundt 1969 da man anskaffet 126 M109A3G selvdrevne haubitser, men M114 ble beholdt i mobiliseringsforsvaret til dette ble avviklet.


== Se også ==
M101 105 mm lett felthaubits
M198 155 mm middelstung felthaubits


== Referanser ==
Technical Manual TM 9-1331B, 155mm Howitzer M1 and Mount M14. The War department. 1953. 
Technical Manual TM 9-331B, 155mm Howitzer M1 and Mount M14 (Mounted On 155-mm Howitzer Motor Carriage M41). The War department. 21. mars 1953. 


== Eksterne lenker ==
(en) M114 155 mm howitzer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) M114 155 mm howitzer – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Lov om undersjøiske kabler

Lov om undersjøiske kabler (fullt navn: lov om beskyttelse av undersjøiske kabler og rørledninger utenfor sjøterritoriet) er en norsk lov som regulerer forhold rundt undersjøiske kabler og rørledninger utenfor sjøterritoriet.
Loven gir bestemmelser om hvem som skal bære reparasjonsomkostningene dersom det i forbindelse med nedleggelse eller reparasjon av en kabel eller rørledning forårsakes brudd eller skade på en annen kabel eller rørledning. Videre har loven regler om at fartøyer og deres fiskeredskaper skal holdes i avstand fra fartøy som holder på å sette istand telegrafkabler og fra ankerbøyer som brukes til å angi telegrafkablers beliggenhet.Det følger av lovens paragraf 4 at skipseiere som kan godtgjøre å ha ofret et anker, garn eller annet fiskeredskap for å unngå å gjøre skade på en undersjøisk telekabel, skal holdes skadesløs av telekabelens eier.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lovdata
Kunståret 2012

Kunståret 2012 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 2012.


== Hendelser ==
Guimarães og Maribor er europeiske kulturhovedsteder.
Astana og Mary er kulturhovedsteder i Samveldet av uavhengige stater. Astana er også kulturhovedstad i den tyrkiske verden.
Mars - Palm Springs Art Museum innvier et satellittmuseum i Palm Desert1. mai - En av fire versjoner av "Skrik" av Edvard Munch selges hos Sotheby's i New York City for 119,9 millioner amerikanske dollar, dyreste summen noensinne for et kunstverk.
29. mai - Tate Britain meddeler at de har mottatt en donasjon på ni kunstverk, datert mellom 1960- og 90-tallet, fra Mercedes og Ian Stoutzkers private samlinger18. juli - På Tate Modern i London, åpnes "The Tanks", etter renovering av Herzog & de Meuron
27. juli
08:12 - Martin Creeds Work No 1197: All The Bells. Alle klokker i Storbritannia ringer så raskt og høyt som mulig i tre minutter, i forbindelse med innvielsen av Sommer-OL 2012
21:00 - Framførelsen av Isles of Wonder, åpningsseremonien for Sommer-OL 2012 i London, regissert av Danny Boyle, begynner12. august - Damien Hirsts representasjon av det britiske unionsflagget ved avslutningsseremonien for Sommer-OL 2012 i London. Es Devlin står for design og kreativ regissør samt koreograf er Kim Gavin


== Priser ==
Thorvaldsenmedaljen: Kirsten Klein, billedkunstner og fotograf


== Verk ==


== Utstillinger ==
9. juni til 16. september - dOCUMENTA (13):den trettende documenta-utstillingen i Kassel
26. april til 1. juli - sjuende Berlinbiennale


== Dødsfall ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 2012 in art – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Emmanuel Emenike

Emmanuel Chinenye Emenike (født 10. mai 1987) er en nigeriansk fotballspiller som for tiden er klubbløs
I 2013 ble han kåret av The Guardian til en av verdens 100 beste fotballspillere. Han har siden 2011 også spilt for det nigerianske landslaget, og ble tatt ut i den nigerianske troppen til VM i 2014 i Brasil.
Han begynte sin profesjonelle fotballkarriere med Delta Force i 2007. Han har også spilt for andre kjente klubber slik som Karabükspor (2009−11) og Spartak Moskva (2011−13), samt for de sørafrikanske klubbene Mpumalanga Black Aces (2008) og Cape Town (2008−09).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Emmanuel Emenike – FIFA 
(en) Emmanuel Emenike – UEFA 
(en) Emmanuel Emenike – Transfermarkt 
(en) Emmanuel Emenike – national-football-teams.com 
(en) Emmanuel Emenike – WorldFootball.net 
(en) Emmanuel Emenike – Soccerbase.com 
(en) Emmanuel Emenike – FootballDatabase.eu 
(en) Emmanuel Emenike – Soccerway 
(en) Emmanuel Emenike – Tyrkias fotballforbund 
(en) Emmanuel Emenike – FBref 
(en) Spillerprofil − national-football-teams.com
(en) Spillerprofil − espn.com
Grungstadfossen

Grungstadfossen, også skrevet Grongstadfossen, ligger i Høylandet kommune i Trøndelag. Fossen er en del av elva Nordåa, ca. 1,5 km vest for tettstedet Høylandet og 3 km nord for Grungstad. Fallhøyden er 75 meter.
I fossen var det kvernbruk på 1500-tallet og oppgangssager på 1700-tallet. Ei tømmerrenne for fløting ble bygd rundt 1860. Den sto i 15 år før den ble avløst av ei ny tømmerrenne samme sted. Restene av den ca. 300 meter lange renna var ennå synlig i 1991. Høylandet kommune bygde et kraftverk i Grungstadfossen som sto ferdig sommeren 1916. Det var i drift til kraftstasjonen brant ned 9. april 1940. Brannen skyldtes overbelastning av generatoren og overslag i maskineriet, og hadde ikke noe å gjøre med tyskernes angrep på Norge, som skjedde samme dag.
Nord-Trøndelag Elektrisitetsverk Energi søkte i 2009 om å få bygge nytt kraftverk i Grungstadfossen. NVE avslo søknaden i 2013 fordi kraftverket ville komme i konflikt med vassdragets verdi som nasjonalt laksevassdrag.


== Kilder ==
Andreas Mørkved Romstad: Røtter og vinger - Livet på Høylandet. Nord-Trøndelag fylkeskommune, Steinkjer 1997. ISBN 82-91316-13-9 (en del av serien Fotefar mot nord, s. 6-7, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Karl L. Mørkved: Skogbruk og treforedling i Namdal - Historisk streiftog. F. Bruns Bokhandels Forlag, Trondheim 1949 (s. 58-60, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Natursti.net: Anders O. Hammer forteller om Grongstadfossen (video, besøkt 21. juni 2014)
Namdalsmuseet: Fløtningsinnretninger langs Namsenvassdraget Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine. (skrevet av Geir A. Grøtan, 1991, besøkt 21. juni 2014)
Norges vassdrags- og energidirektorat: Grongstadfossen kraftverk (18. februar 2013, besøkt 21. juni 2014)
Fullstendig vedtak (18. februar 2013)
Jan Nepomnjasjtsjij

Jan Aleksandrovitsj Nepomnjasjtsjij (russisk: Ян Алекса́ндрович Непо́мнящий, født 14. juli 1990 i Brjansk, ofte omtalt som Nepo) er en russisk sjakkspiller. Han ble russisk mester i sjakk i 2010. Han er rangert som den 8. beste spilleren i verden på FIDE-ratingen per mars 2022.Nepomnjasjtsjij har sammen med 43 andre russiske elitesjakkspillere skrevet under på et opprop mot Russlands invasjon av Ukraina 2022. Han kom på andreplass i VM i fischersjakk 2022 etter at han tapte mot Hikaru Nakamura i finalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jan Nepomnjasjtsji – FIDE 
(en) Jan Nepomnjasjtsji – chessgames.com 
(en) Jan Nepomnjasjtsji – OlimpBase 
(en) Jan Nepomnjasjtsji – Chess.com 
(en) Jan Nepomnjasjtsji – 365Chess.com
Lov om møteplikt til Stortinget

Lov om møteplikt til Stortinget (fullt navn: Lov om særlige Straffebestemmelser m.v. for Personer, som i Henhold til Grundlovens § 75 h indkaldes til at møde for Storthinget) er en norsk lov som gjør det straffbart ikke å overholde plikt til å møte for Stortinget i henhold til § 75 h i Norges Grunnlov.Det gjøres også straffbart å nekte å avgi forklaring for Stortinget når man har plikt til dette i medhold av Stortingets forretningsorden, og å nekte å bekrefte forklaringen med en høytidelig forsikring etter reglene i § 141 i domstolloven.Loven ble vedtatt 3. august 1897 og trådte i kraft umiddelbart.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lovdata
Steven Adams (fotballspiller)

Steven Adams (født 28. september 1989 i Tema i Ghana) er en ghanesisk profesjonell fotballspiller som spiller for den ghanesiske fotballklubben Aduana Stars. Han spiller som målvakt, og er også en del av det ghanesiske landslaget. Han har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Accra Hearts of Oak SC fra Ghana. 
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2014 i Brasil .


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Steven Adams – FIFA 
(en) Steven Adams – Transfermarkt 
(en) Steven Adams – national-football-teams.com 
(en) Steven Adams – Soccerway 
(en) Steven Adams – FBref
Daniel Opare

Daniel Tawiah Opare (født 18. oktober 1990) er en ghanesisk fotballspiller som spiller for den belgiske klubben RFC Seraing. Han er også en del av det ghanesiske landslaget. 
Han har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Porto, Besiktas, Real Madrid Castilla og Standard Liège. 
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2014 i Brasil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Daniel Opare – FIFA 
(en) Daniel Opare – Transfermarkt 
(en) Daniel Opare – national-football-teams.com 
(en) Daniel Opare – WorldFootball.net 
(en) Daniel Opare – FootballDatabase.eu 
(en) Daniel Opare – Soccerway 
(tr) Daniel Opare – Mackolik.com 
(en) Daniel Opare – Tyrkias fotballforbund 
(en) Daniel Opare – FBref 
(es) Daniel Opare – as.com
Afriyie Acquah

Ebenezer Afriyie Acquah (født 5. januar 1992) er en ghanesisk fotballspiller som fra 30. januar 2022 er klubbløs.
Han er også en del av det ghanesiske landslaget. Han har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Hoffenheim og Palermo.
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2014 i Brasil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Afriyie Acquah – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Afriyie Acquah – FIFA 
(en) Afriyie Acquah – Transfermarkt 
(en) Afriyie Acquah – national-football-teams.com 
(en) Afriyie Acquah – WorldFootball.net 
(en) Afriyie Acquah – FootballDatabase.eu 
(en) Afriyie Acquah – Soccerway 
(en) Afriyie Acquah – Tyrkias fotballforbund 
(en) Afriyie Acquah – FBref 
(es) Afriyie Acquah – as.com
Albert Adomah

Albert Danquah Adomah (født 13. desember 1987) er en ghanesisk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Queens Park Rangers FC.Han er også en del av det ghanesiske landslaget. Han har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Bristol City og Barnet fra England. 
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2014 i Brasil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Albert Adomah – FIFA 
(en) Albert Adomah – Transfermarkt 
(en) Albert Adomah – national-football-teams.com 
(en) Albert Adomah – WorldFootball.net 
(en) Albert Adomah – Soccerbase.com 
(en) Albert Adomah – Soccerway 
(en) Albert Adomah – PlaymakerStats.com 
(en) Albert Adomah – FBref 
(es) Albert Adomah – as.com
Rashid Sumaila

Rashid Sumaila (født 18. desember 1992) er en ghanesisk profesjonell fotballspiller som spiller for den sørafrikanske fotballklubben Mamelodi Sundowns. Han spiller i forsvar, og er også en del av det ghanesiske landslaget. Han har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Asante Kotoko og Ebusua Dwarfs fra Ghana. 
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2014 i Brasil .


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rashid Sumaila – Transfermarkt 
(en) Rashid Sumaila – national-football-teams.com 
(en) Rashid Sumaila – Soccerway 
(en) Rashid Sumaila – FBref
Fatau Dauda

Fatau Dauda (født 6. april 1985) er en ghanesisk profesjonell fotballspiller som spiller for den sørafrikanske fotballklubben Orlando Pirates. Han spiller som målvakt, og er også en del av det ghanesiske landslaget. Han har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Ashanti Gold og Okwawu United fra Ghana. 
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2014 i Brasil .


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fatau Dauda – FIFA 
(en) Fatau Dauda – Transfermarkt 
(en) Fatau Dauda – national-football-teams.com 
(en) Fatau Dauda – WorldFootball.net 
(en) Fatau Dauda – FootballDatabase.eu 
(en) Fatau Dauda – Soccerway 
(en) Fatau Dauda – FBref 
(es) Fatau Dauda – as.com
Mohammed Rabiu

Mohammed Rabiu (født 31. desember 1989) er en ghanesisk fotballspiller som fra 31. desember 2020 er klubbløs.
Han spiller som defensiv midtbanespiller, og er også en del av det ghanesiske landslaget. Han har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Évian og Xerez. 
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2014 i Brasil .


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mohammed Rabiu – FIFA 
(fr) Mohammed Rabiu – Ligue de Football Professionnel 
(en) Mohammed Rabiu – Transfermarkt 
(en) Mohammed Rabiu – national-football-teams.com 
(en) Mohammed Rabiu – WorldFootball.net 
(en) Mohammed Rabiu – Soccerbase.com 
(en) Mohammed Rabiu – FootballDatabase.eu 
(en) Mohammed Rabiu – Soccerway 
(en) Mohammed Rabiu – PlaymakerStats.com 
(en) Mohammed Rabiu – FBref
John Boye

John Boye (født 23. april 1987) er en ghanesisk fotballspiller som fra 30. juni 2021 er klubbløs.
Han spiller i forsvar, og er også en del av det ghanesiske landslaget. Han har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Heart of Lions fra Ghana. 
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2014 i Brasil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Boye – FIFA 
(fr) John Boye – Ligue de Football Professionnel 
(fr) John Boye – LÉquipe 
(en) John Boye – Transfermarkt 
(en) John Boye – national-football-teams.com 
(en) John Boye – WorldFootball.net 
(en) John Boye – Soccerbase.com 
(en) John Boye – FootballDatabase.eu 
(en) John Boye – Soccerway 
(en) John Boye – Tyrkias fotballforbund