jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Yngve Horn

Yngve Horn (født 8. juli 1955 i Oslo) er en norsk danser, koreograf og regissør som har hatt sitt virke ved en rekke norske og internasjonale teatre.


== Utvalgte roller som danser ==
Horn danset ca. 4000 forestillinger i en rekke balletter og produksjoner for og med Den Norske Opera, Nasjonalballetten, Cullbergballetten, Norsk Danseteater, Tigerstaden Danseteater, NRK Drama og NRK Underholdningsavdelingen.


=== Nasjonalballetten ===
Skiballetten: Originalverk av Ivo Cramer for Den Norske Opera. Til åpningsshowet for Ski-VM på Nationaltheatret i 1966. Ble også sendt i TV-programmet "På direkten" fra Centralteatret med Odd Grythe.
Strender: Originalverk av Glen Tetley for Nasjonalballetten i 1974. En av de mannlige hovedrollene.


=== Cullbergballetten ===
Simon Drømmaren, 1975. Koreografi Birgit Cullberg. Gjestet i tittelrollen.
Soweto, 1977 – 1980. Koreografi Mats Ek.
St. Göran Och Draken, 1977 – 1980. Koreografi Mats Ek.
Ildfuglen, 1977 – 1980: Koreografi Maurice Bejart.


== Utvalgte produksjoner som koreograf og regissør ==
Horn har koreografert, regissert og produsert drøyt 100 produksjoner for Den Norske Opera, Nasjonalballetten, Det Norske Teatret, Nationaltheatret, Oslo Nye Teater, Trøndelag Teater, Riksteateret, Den Nationale Scene, Ricks Bergen, Cullbergballetten, Norsk Danseteater, Tigerstaden Danseteater, NRK Drama og NRK Underholdningsavdelingen.


=== Nasjonalballetten ===
Let It Grow, 1975: Koreografi, danser, scenografi, lysdesign.
Juni Og Jeg, 1976: Koreografi, danser, scenografi.


=== Cullbergballetten ===
Visions, 1978: Koreografi.


=== Det Norske Teatret ===
Romeo Og Julie: Tigerstaden Danseteater. Koreograf. Åpningsforestilling til åpningen av den nye teaterbygningen til Det Norske Teatret.


=== Nationaltheatret ===
Abriels Løve: Regi, koreografi. Markering av teaterets nittiårsjubileum.


=== Drammens Teater ===
Flisekongen: Drammens Teater. Regi. Musikal.


=== Riksteateret ===
Historien Om En Hest: Koreografi. Musikalsk teater.


== TV ==


=== NRK ===
A-Men, 1981: NRK TV. Norsk Danseteater. Koreografi.
Medea, 1983: NRK Drama. Koreografi korpartiene.
To All The Birds That Cannot Fly. Tigerstaden Danseteater. Oslo Konserthus. Koreografi, kostymer.
Holmenkollkonserten: NRK TV. Koreografi.
Musikalens Historie, 1983: NRK TV. Koreografi, regi. Tre av fem programmer om musikalens historie.
Nikkerne, 1984 – 1985: NRK TV. Koreografi, danser. Mye omtalt direktesendt stand up-program. Med Klaus Hagerup, Terje Nordbye, Henrik Scheele.


== Referanser ==
University of Chicago Oriental Institute

Oriental Institute of University of Chicago (kort: OI) hører til verdens fremste forskningsinstitusjoner innen egyptologi og Det nære østens alderdomkunnskap. Det ble grunnlagt i 1919 som institutt innen University of Chicago. Det har et eget arkeologisk museum.


== Historie ==
Tanken om et slikt institutt går tilbake til James Henry Breasted, som også bygde opp Haskell Oriental Museums samlinger. Han foreslo ved slutten av første verdenskrig for John D. Rockefeller jr. at det burde opprettes et forskningsinstitutt som kunne granske den vestlige sivilisasjons røtter i Orienten. Rockefeller stilte til rådighet 50.000 US-dollar for en femårsperiode. Tilsvarende beløp ble skutt inn fra University of Chicago. Slik kunne instituttet grunnlegges i mai 1919. Arkitektkontoret Mayers Murray & Phillip planla dets bygning i Art déco/nygotisk stil. Bygningen stod ferdig i 1930 og ble innviet i 1931.


== Samlinger ==
I instituttets museum er funn fra utgravninger i Egypt, Israel, Syria, Tyrkia, Irak og Iran. Blant artefaktene er det Megiddo-elfenbein, en samling av bronseartefakter fra Luristan, en 40 tonns lamassu fra Dur Šarrukin og en monumental statue av farao Tutankhamon. Her er også et leirtavlearkiv datert til ca 500 f.Kr. fra den persiske hovedstad Persepolis. Leirtavlene er skrevet på elamittisk dialekt og gir innblikk i  akhameniderikets verdeng, noe man eller bare kjenner fra Herodots skrifter.


== Prosjekter ==
Instituttet har forestått mange utgravninger i Midtøsten, og har også utviklet et 23-binds leksikon, Chicago Assyrian Dictionary. Dette er et verk som ble påbegynt i 1921 av Breasted som oppslagsbok for akkadisk. Det arbeides (2015) også på Chicago Hittite Dictionary og en ordbok for demotisk.


== Litteratur ==
Jeffrey Abt: American Egyptologist. The Life of James Henry Breasted and the Creation of His Oriental Institute. University of Chicago Press, Chicago; London 2011. ISBN 978-0-226-00110-4.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Direktører
Abzu - Guide til open Access Material
Databank hos Oriental Institute om tyveriet av arteftaker fra det irakiske nasjonalmuseum i april 2003
Persepolis Fortification Archive Project
The Oriental Institute: Fragments for a History of an Institution. A collaborative project intended to focus ideas and thoughts on the history of the Oriental Institute of The University of Chicago
(en) Offisielt nettsted 
(en) Oriental Institute, Chicago – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Svartmispel

Svartmispel (Cotoneaster laxiflorus) er en løvfellende busk i rosefamilien.
Den kan bli opptil to meter høy, men er som regel lavere. Årsskuddene er litt hårete, men eldre kvister er skinnende rødbrune. Bladene er ovale, 2–5 cm lange; de er mørkegrønne på oversiden og gråhårete under. Blomstene sitter 3–8 sammen i nikkende kvaster. Kronbladene er mer eller mindre rosa. Fruktene er blåsvarte, runde og 6–9 mm store. Arten vokser i berg og kratt.Svartmispel har en østlig utbredelse i Europa med vestgrense i Norge, Danmark (kun Bornholm), Sverige, Polen, Tsjekkia og Slovakia. Den finnes ikke i Finland, selv om den vokser i Karelia og på Kolahalvøya. I Asia finnes den helt østover til stillehavskysten i Russlands fjerne østen. I Norge vokser den i kalkområdet på Sør-Østlandet fra sørlige Østfold og Grenland nord til Ringerike. Den vurderes som nær truet NT på grunn av utbygging i dette tett befolkede området.Norske og svenske botanikere, samt Flora Europaea har brukt det vitenskapelige navnet Cotoneaster niger om denne arten. I annen litteratur er den ofte blitt kalt Cotoneaster melanocarpus. Dickoré & Kasperek (2010) mener at svartmispel skal hete Cotoneaster laxiflorus. Andre synonymer er ifølge dem Cotoneaster matrensis og Cotoneaster alaunicus, som Flora Europaea regner som egne arter. Artsdatabanken bruker nå Cotoneaster niger.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Svartmispel i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Svartmispel hos Artsdatabanken 
(en) Svartmispel hos The International Plant Names Index 
(en) Svartmispel hos Tropicos 
Cotoneaster laxiflorus – detaljert informasjon på Wikispecies
Luftskiphangar

Luftskiphangarer er spesialiserte bygninger for luftskip som brukes under bygging av luftskip, senere vedlikehold og eventuell lagring. Stive luftskip må alltid plasseres i  hangarer på grunn av deres sårbarhet for vær og vind.


== Historie ==


=== Tidlige hangarer ===

De første virkelige hangarer som ble bygget ble bygget ved  Chalais Meudon nær Paris i 1879 da ingeniørene Charles Renard og Arthur Constantin Krebs bygde luftskipet “La France”. Denne hangaren er en av de få i Euopa som ennå står.

I dag er det bare to gjenværende hangarer ved det tidligere Royal Airship Works i Cardington,  Bedfordshire hvor luftskipet R101 ble bygget. Hangar No.1 i Cardington hangar er den opprinnelige, men utvidet. Hangar No.2  ble flyttet til Cardington fra Pulham i 1928.


=== Luftskiphangaren på Spitsbergen ===
Til Luftskipet «Norge»s nordpolsferd i 1926 ble det bygget en fortøyningsmast og en luftskiphangar i Ny-Ålesund. Det var den største trekonstuksjon som var bygget på Svalbard. Fortøyningsasten står fortsatt, hangaren er revet, mens grunnmurene eksisterer. Luftskiphangaren var tegnet av Diderich H. Lund mens byggearbeidene var det byggmester Ferdinand Reinhardt Arild som stod for.


== Referanser ==
KNM «Hessa»

KNM «Hessa»  var en av tre ubåtjagere som den norske marinen fikk av USA i 1943. Det ble totalt bygget 878 slike ubåtjagere, og flere allierte land gjorde bruk av båttypen. I den norske marinen ble de benyttet av Shetlandsgjengen fra høsten 1943. Skipssjef på «KNM Hessa» var Petter B. Salen som var blant de første som ble rekruttert til Kompani Linge, og som hadde en rekke turer som sjef på fiskeskøyter før marinen fikk tildelt ubåtjagerne.


== Etter krigen ==
Etter krigen ble Hessa brukt som skolefartøy i marinen frem til den ble utrangert og solgt til speiderbevegelsen i Kristiansand i 1959. I 1960 ble den videresolgt til Navdahl og Co og Shetlands-Larsen.


== Referanser ==
Cromstrijen

Cromstrijen er en tidligere kommune i Nederland i provinsen Zuid-Holland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kommunens nettside
McKesson

McKesson Corporation er et amerikansk helsekonsern med virksomhet innen distribusjon av legemidler og leveranse av helseinformatikk og omsorgsteknologi.
I 2013–15 kjøpte konsernet det tyske helseselskapet Celesio AG, som senere ble integrert i McKesson.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) McKesson Corporation – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nova – Fantastiske Fortellinger

Nova – Fantastiske Fortellinger, frem til 1973 Science Fiction-magasinet og i 1988 Terra Nova, var et science fiction-magasin på norsk som ble utgitt av STOWA Forlag i årene 1971–1979 og 1988. De første to numrene, september og oktober 1971, var norske utgaver av The Magazine of Fantasy and Science Fiction. Bladet ble deretter et separat magasin. Redaktører i bladet var først Terje Wanberg, fra 1974 Øyvind Myhre og senere Per G. Olsen og Johannes H. Berg. Ingar Knudtsen debuterte i magasinet, som gjennom årene ellers hadde originale bidrag fra blant andre Dag Ove Johansen og Thore Hansen, samt oversatte noveller.
Nettidskriftet Nye NOVA ble lansert 1. desember 2022. Det er redigert av Bjarne Benjaminsen og Cato Pellegrini, og har Øyvind Myhre blant bidragsyterne.


== Referanser ==
Pulham (Norfolk)

Pulham St Mary er en landsby og et verdslig sogn i distriktet South Norfolk i Norfolk i England. Den ligger omtrentlig 11 km øst for Diss og 29 km sør for Norwich. I henhold til folketellingen i 2011 har landsbyen og sognet en befolkning på 892 innbyggere.Det er en liten landsby og er en del av «Pulhamene», som også omfatter søsterlandsbyen Pulham Market Kirken er dedikert jomfru Maria, og er tilnærmet datert til rundt 1258. Stedsnavnet Pulham er antatt å bety «gårdshus» eller «inngjerding ved vann (innsjø eller elv)», fra angelsaksisk pōol eller *pull + hām eller hamm. Den eldste nedtegnede stavingen er Polleham. Romerne kan ha hatt en bosetning i Pulham St Mary da det er funnet stykker romerske fliser, mynter og østerskall i nærheten.


== RNAS Pulham og luftskipene ==
I 1912 ble det under stort hemmelighetshold anlagt en militær base, RNAS Pulham, som ble bygget for å drifte luftskip. Luftskipene fikk lokalt tilnavnet «Pulhamgrisene». RNAS Pulham fungerte som en base for Royal Navy fram til 1918 da den ble overført til det nyopprettede Royal Air Force. I 1917 ble to store luftskiphangarer av stål bygget og i 1919 ble det bygget en 37 meter høy fortøyningsmast. Som følge av den historiske kryssing fram og tilbake over Atlanterhavet vendte luftskipet R34 tilbake til Pulham Market. De store og stive luftskipene R33, R36 og R38 anløp også her. Luftskiphangaren ble revet i 1928 og bygget opp igjen i Cardington. 
Tidlig på 1920-tallet var det en radiopeilestasjon her som ga nøyaktig posisjon til fly som skulle lande på Croydon lufthavn. Basen ble nedlagt på 1930-tallet etter den fatale ulykken med luftskipet R101 da alt arbeide med luftskip ble stanset i England. Stedet forble en eiendom tilhørende det britiske flyvåpenet fram til 1958. Under den andre verdenskrig var stedet en oppsamlingsplass for havarerte fly fra hele det østlige  England; hvor deler ble reddet for gjenbruk. Det foregikk også ammunisjonstester på stedet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pulham St Mary – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

Pennoyer's Village Centre, informasjon og historie om landsbyen og luftskipene
Restoration Village project Arkivert 12. mars 2007 hos Wayback Machine.
Pulham St Mary Parish Council
Dvergmispel

Dvergmispel (Cotoneaster integerrimus) er en løvfellende busk i rosefamilien.
Den har en opprett vekst og er som regel omtrent én meter høy, men kan bli høyere. Barken er brunrød, og årsskuddene er dunhårede. Bladene er avrundede til ovale med grå dun på undersiden. Blomstene sitter 2–3 sammen i nikkende kvaster. Kronbladene er hvite med rosatone. Fruktene er røde, runde og 6–7 mm. Arten vokser i tørre berg og ur, som regel på kalkgrunn.Dvergmispel vokser i store deler av Europa, samt i Anatolia, Transkaukasia og Nord-Iran. I det meste av utbredelsesområdet er den en fjellplante som mangler i lavlandet, og arten finnes ikke i slettelandskapene i Mellom- og Øst-Europa. I Danmark finnes den bare på Bornholm. I Norge er den ganske vanlig nordover til Velfjord i Nordland, men den er stort sett begrenset til sør- eller vestvendte stup og rasmarker. I Jotunheimen vokser den opp til 1400 moh.Noen botanikere har foreslått å splitte denne arten. Den lille bestanden i Wales er blitt kalt Cotoneaster cambricus, buskene i Pyreneene C. pyrenaicus og de skandinaviske og baltiske plantene C. scandinavicus. Dickoré & Kasperek (2010) mener at alle disse populasjonene skal samles under navnet Cotoneaster integerrimus.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dvergmispel i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Dvergmispel hos Artsdatabanken 
(sv) Dvergmispel hos Dyntaxa 
(en) Dvergmispel hos ITIS 
(en) Dvergmispel hos NCBI 
(en) Dvergmispel hos The International Plant Names Index 
(en) Dvergmispel hos Tropicos 
(en) Kategori:Cotoneaster integerrimus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cotoneaster integerrimus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cotoneaster integerrimus – detaljert informasjon på Wikispecies
Filtmispel

Filtmispel (Cotoneaster tomentosus) er en løvfellende busk i rosefamilien.
Den blir opptil tre meter høy, men er som regel lavere. Årsskuddene er dunhårete, og barken på kvistene er mørkebrun. Bladene er avrundede til elliptiske og er hvitdunete på undersiden: de er grønne, men ikke glatte på oversiden. Blomstene er rødaktige på utsiden, men rosahvite på innsiden; de er 5–6 mm store og sitter 3–12 sammen i nikkende kvaster. Frukten er rød, rund, og 7–8 mm stor med hvite dunhår.Filtmispel vokser på varme og tørre steder på kalkgrunn. Den er utbredt i fjellområdene i Sør- og Mellom-Europa og finnes i Pyreneene, Jurafjellene, Vogesene, Alpene, Appenninene, Karpatene og fjellene på Balkan. Isolerte forekomster finnes i Anatolia og Nord-Kaukasia. Den er forvillet fra hager i Norge, Danmark og Sverige.Det vitenskapelige navnet Cotoneaster nebrodensis er blitt brukt om filtmispel, men dette navnet skal brukes om en annen art, som er endemisk for Sicilia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Filtmispel i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Filtmispel hos Dyntaxa 
(en) Filtmispel hos ITIS 
(en) Filtmispel hos NCBI 
(en) Filtmispel hos The International Plant Names Index 
(en) Filtmispel hos Tropicos 
(en) Kategori:Cotoneaster tomentosus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cotoneaster tomentosus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Günther's Homepage – Cotoneaster tomentosus
Pflanzenbilder-Arten – Cotoneaster tomentosus (Filzige Zwergmispel)
Team Tre Berg-Bianchi

Team Tre Berg-Bianchi  (UCI-kode TTB) er et svensk sykkellag som holder til i Skara, Västergötland. Laget ble opprettet i 2015 etter initiativ fra Alexander Wetterhall som selv sykler på laget, i samarbeid med den kjente svenske låtskriveren og produsenten Kristian Wejshag, som står som eier av laget. Med Thomas Löfkvist som sportssjef, har laget som målsetning å bli et av Europas beste kontinentallag innen tre år.  Laget har et todelt fokus: gjennom talentutvikling å være et «springbrett» for svenske syklister som ønsker seg videre til profesjonelle sykkellag på de to øverste nivåene, samtidig som laget skal promotere breddeidrett gjennom mosjonsrittet Tre Berg. Tanken er at inntektene fra rittets deltakerkontingent, på sikt skal finansiere driften av laget.


== Ryttere ==


=== 2016 ===


=== 2015 ===
note: Sebastian Balck, Karriereslutt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Terje Wanberg

Terje Willy Wanberg (født 15. mars 1939, død 5. desember 2006) var en norsk forlegger og redaktør.


== STOWA Forlag ==
Fra 1971 var Wanberg både forlegger og redaktør for Science Fiction-magasinet, som i 1973 endret navn til Nova – Fantastiske Fortellinger før Øyvind Myhre tok over som redaktør i 1974. Bladet holdt det gående til 1979, og gjenoppsto som Terra Nova for to utgivelser i 1988.Forlaget ga også ut fire billigbøker i serien Nova Science Fiction:

Roar Ringdahl: Skandalen i Dodderston og andre underlige hendelser (ISBN 82-90199-00-7) 1976
Øyvind Myhre: Kontrabande (ISBN 82-90199-01-5) 1976
Per G. Olsen og Roar Ringdahl: Nazna (ISBN 82-90199-02-3) 1977
Poul Anderson: Epilog (ISBN 82-90199-03-1) 1978


== Bok og Magasinforlaget ==
Forlaget skiftet navn til Bok og Magasinforlaget etter at Nova – Fantastiske Fortellinger ble lagt ned. Dette forlaget hadde sin første utgivelse i 1981 og holdt det gående til Wanberg døde i 2006. Blant forlagets utgivelser var antologier med oversatte noveller, originale, norske utgivelser av både etablerte forfattere og debutanter, samt antologier med presentasjon av debutanter:

Terje Wanberg (red.): Siste reis (ISBN 82-90387-03-2) 1983
Einar Gjærevold (red.): Asterveg (ISBN 82-90387-21-0) 1989
Ingar Knudtsen (red.): Evigskogen (ISBN 82-90387-25-3) 1990
Ellen T. Andresen m.fl. (red.): Nova 2000 (ISBN 82-91690-21-9) 2000


=== Bokklubben Nova ===
Bøkene i forlaget var tilgjengelig i abonnement gjennom Bokklubben Nova, som også tilbød importerte bøker og bøker fra andre forlag.


== Referanser ==
Kjell Madsen

Kjell Madsen (født 1949) er en norsk filosof som særlig har jobbet med indisk filosofi. Madsen arbeidet som førstelektor, og underviste i filosofi ved Institutt for filosofi, idé- og kunsthistorie og klassiske språk ved Universitetet i Oslo. Kjell Madsen har bidratt til popularising av ikke-vestlig filosofi i Norge.


== Utgivelser ==
Daimon. Essays og historier om det åndelige i kulturen, Aschehoug 1991
Flammen og hjulet. Et essay om indisk filosofi. Aschehoug 1995
Meditasjonens filosofi. 13 essays. Aschehoug 2001
Luftskipene R31 og R32

Luftskipene R31 og R32 var to stive britiske luftskip,(rigid airhip) bygget i de siste måneder av første verdenskrig His Majesty's Airship R31og R32 De var konstruert ved marinens tegnekontor Royal Corps of Naval Constructors – med assistanse fra en tysk desertør (Herr Müller)) som tidligere hadde arbeidet for den tyske fly-og luftskipfabrikken, Schütte-Lanz. R31 og R32 ble bygget hos Short Brothers i Cardington. Luftskipets ramme var lavet av laminert furu og oppdelt i skott. De laminerte furuspantene var sikret mot vann og varme gjennom impregnering. I skottene var det plassert 21 gassfylte beholdere[1] R3 var det største britiske luftskip som fløy før krigens slutt og disse var de største trekonstruksjoner som da var bygget.


== Luftskipene i bruk ==


=== R31 ===
R31  gjennomførte sin første prøvetur på ti timer i juli 1918 under Squadron Leader W.C. Hinks kommando. Skipet oppnådde en toppfart på  70 mph (110 km/t) som var langt over den forventede 50–55 mph (80–89 km/t) og raskere enn noe nnet luftskip på den tid. Hun var opprinnelig drevet med seks 275 hp (205 kW) Rolls-Royce Eagle motorer, men i lys dets ytelse og for å redusere bruken av drivstoff ble en motor fjernet, dermed ble det en reduksjon i maks fart, men fortsatt en tilfredsstilende.65 mph (105 km/t); tilsvarende R32 som ble bygget med seks motorer ble ombygget til fem .


=== R32 ===
Etter formell aksept av Royal Navy gjorde R32 sin første prøvetur 3. september 1919 og den  6. september fløy hun til RNAS i Pulham, Norfolk. Den 10. september fløy hun i formasjon med R33 over Nederland, Belgia og Nord-Frankrike og tilbake til Pulham. I oktober 1919 ble R32 med resten av luftskipsflåten formelt overlevert Royal Air Force. Så fulgte en periode da luftskipene ble brukt av  National Physical Laboratory for strukturelle tester. Den 29. mars 1920 ble hun fløyet til sin base i Howden, East Yorkshire for utrustning og brukt til opplæring av mannskaper i det amerikanske selskap som hadde kommet for å akseptere R38 (ZR-2). Da den metallbygde R80 ble tilgjengelig, ble bruken av den nå antikverte R32 i trekonstruksjon stoppet og for å spare penger, tatt ut av tjeneste. Skjelletet ble demontert.


== Brukere ==
 Royal Navy


== Referanser ==
Pidestall

Pidestall (fransk: piédestal, italiensk: piedistallo) er i klassisk arkitektur sokkelen som oppebærer en eneste kolonne eller en kolonnade. Uttrykket kan også betegne sokkelen eller fotstellet for en statue, byste, vase eller annet overbygg, likesom husmøbler med samme navn.


== Litteratur ==
Ahlstrand, Jan Torsten.; Arkitekturtermer. Lund: Studentlitteratur, 1976, ISBN 91-44-02852-0


== Eksterne lenker ==
(en) Pedestals – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Pedestal – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Gram

Gram (symbol: g) er en avledet SI-enhet for masse. Ett gram er definert som en tusendel av ett kilogram, SI-enheten for masse. Før SI-systemet, ble ett gram definert som absoluttvekten av én kubikkcentimeter (en milliliter) rent vann ved 0 °C. Fremdeles er ett gram omtrent vekten av en milliliter vann.
Gram er en av de mest brukte enhetene for måling av masse.
1 gram er lik:

1 000 milligram
100 centigram
10 desigram
0,001 kilogramOg motsatt:

1 milligram = 0,001 gram
1 centigram = 0,01 gram
1 desigram = 0,1 gram
1 kilogram = 1 000 gram
Slaget ved Emesa

Slaget ved Emesa ble utkjempet i 272 mellom romerske og palmyrenske styrker. Romerne ble anført av keiser Aurelian, palmyrenerne av dronning Zenobia og hennes general Zabdas.


== Bakgrunn ==
Aurelian hadde begynt et felttog for å gjenerobre det palmyrenske rike som hadde løsrevet seg under en romersk svakhetsperiode og vokst kraftig. Det var ledet av Vaballathus og hans mor Zenobia. Aurelian hadde allerede beseiret Zenobia en gang i slaget ved Immae, nør Antiokia. Zenobia og hennes general Zabdas flyktet så til Emesa.


== Slaget ==
De to hærene møttes på feltet utenfor byen. Som ved Immae var det palmyrenake tunge kavaleri (clibanarii) sine romerske motstykker overlegentt. Men som  clibanarii spredte seg i sin forfølgelsen av det romerske kavaleri, ble de hogd ned av det romerske infanteri. Ifølge Zosimus slaktet de judeiske enheter med sine klubber de palmyrenske hestefolkene som var hemmet av sine tunge rustninger.


== Etter slaget ==
Zenobia retirerte inn i Emesa, og flyktet senere til Palmyra, uten å kunnet få med seg skattkammeret fra Emesa. Mens Aurelian angrep og erobret Palmyra, flyktet Zenobia videre til Persia, men ble tatt til fange idet hun nådde frem til Eufrats bredder. Aurelian viste henne nåde; Zenobia ble ikke henrettet.


== Litteratur ==
"Vaballathus and Zenobia", De Imperatoribus Romanis.
Liste over flaggbærere for Gabon under OL

Liste over flaggbærere for Gabon under OL inneholder samtlige idrettsutøvere som har båret Gabons flagg under åpningsseremoniene til sommer- og/eller vinter-OL.


== Flaggbærere ==


== Referanser ==
Liste over flaggbærere for Gambia under OL

Liste over flaggbærere for Gambia under OL inneholder samtlige idrettsutøvere som har båret Gambias flagg under åpningsseremoniene til sommer- og/eller vinter-OL.


== Flaggbærere ==


== Referanser ==
Liste over flaggbærere for Georgia under OL

Liste over flaggbærere for Georgia under OL inneholder samtlige idrettsutøvere som har båret Georgias flagg under åpningsseremoniene til sommer- og/eller vinter-OL.


== Flaggbærere ==


== Referanser ==
Liste over flaggbærere for Ghana under OL

Liste over flaggbærere for Ghana under OL inneholder samtlige idrettsutøvere som har båret Ghanas flagg under åpningsseremoniene til sommer- og/eller vinter-OL.


== Flaggbærere ==


== Referanser ==