jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Where to Invade Next

Where to Invade Next er en amerikansk dokumentarfilm fra 2015 regissert av Michael Moore. I denne dokumentaren sammenligner Moore det amerikanske samfunnet med det europeiske for å finne ut hva USA kan lære av dem. Fokuset er på det sosiale og det økonomiske. Moore undersøker blant annet straffelovgivningen i Norge og banksystemet på Island. Dette var hans første dokumentar siden 2009, dag han lanserte Capitalism: A Love Story.
Filmen ble jevn over godt mottatt av anmelderne og har fått 77 % på Rotten Tomatoes og 63 % på Metacritic.


== Handling ==
I filmen besøker Michael Moore en rekke andre land, og undersøker forskjellige aspekter ved deres samfunn og politikk som han foreslår burde innføres i USA. Han besøker Italia, Frankrike, Finland, Slovenia, Tyskland, Portugal, Norge, Tunisia og Island. Områdene som dekkes er blant annet fagforeninger, skole-lunsjer, tidlig utdannelse, høyere utdannelse, arbeidsinkludering, avkriminaliserte rusmiddel og kvinners inkludering og rolle i samfunnet. 
I Italia har arbeiderne flere rettigheter enn amerikanske arbeidere. De får også betalt ferie, lengre lunsj-pauser på jobb, og betalt foreldrepermisjon når de føder barn. I Frankrike blir det tatt opp hva slags mat studentene får på skolen, og seksualundervisning. I Finland får elevene nesten ingen lekser, eller ingen standardisert testing. I Slovenia er høyere utdannelse nesten gratis, i omsetning til USA.
I Portugal tar Michael Moore for seg narkotika-politikk, universell helsehjelp, og avskaffelse av dødsstraff. I Norge snakker de om det humane fengselssystem, og besøker Bastøy fengsel med minimumssikkerhet for de innsatte, og Halden fengsel med maksimalt sikkerhet - samt hvordan Norge svarte på Massedrapet på Utøya i 2011. I Tunisia diskuterer de kvinners rettigheter, tilgang til abort, og utformingen av den tunisiske grunnloven fra 2014.


== Om filmen ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Where to Invade Next på Internet Movie Database 
(no) Where to Invade Next hos Filmfront 
(sv) Where to Invade Next i Svensk Filmdatabas 
(da) Where to Invade Next i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Where to Invade Next på Allociné 
(nl) Where to Invade Next på MovieMeter 
(en) Where to Invade Next på AllMovie 
(en) Where to Invade Next på Rotten Tomatoes 
(en) Where to Invade Next på Metacritic 
(en) Where to Invade Next på Box Office Mojo
Regelrådet

Regelrådet er et norsk rådgivende forvaltningsorgan som skal kontrollere statlige utredninger og sikre bedre etterlevelse av utredningsinstruksen. Målet med rådet er hindre at nye lover og regler blir mer tyngende for norske bedrifter enn det som er nødvendig. Rådet er underlagt Nærings- og fiskeridepartementet og ble opprettet i 2015. Det er lokalisert til Hønefoss.
Regelrådet skal undersøke om nye foreslåtte regler har konsekvenser for næringslivet, og ta stilling til om konsekvensene er tilstrekkelig utredet. Uttalelsene fra rådet blir offentliggjort.Medlemmer: Sandra Riise (leder), Siri Pettersen Strandenes, Just Hjalmar Johansen,  Joar Grimsbu, Øystein Moan, Gry Agnete Alsos(vara)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
regelradet.no
Kolbjørn Brenda

Kolbjørn Brenda (født	9. mars 1914 i Elverum, død 15. januar 1988) var en norsk skuespiller. 
Han debuterte i 1936 på Søilen Teater i Oslo og var ansatt der til 1939. Brenda opptrådte i åtte år på Falkbergets Teater, to år på Rogaland Teater og var fra 1951 med sin kunstneriske allsidighet en sentral personlighet i Riksteatrets ensemble. Han spilte blant annet Jeppe i Erasmus Montanus, syv roller i Peer Gynt i samme forestilling og dr. Onsø i Nils Kjærs Det lykkelige valg. Brendas avskjedsrolle var snekker Engstrand i Gengangere. I 1930-årene var han aktiv i norsk film, særlig i Olav Dalgards filmer. I filmen To levende og en død (1937) spilte Brenda én av postfunksjonærene. I 1975 hadde han hovedrollen i Streik!.
Kolbjørn Brenda fikk i 1985 Kongens fortjenstmedalje i gull for sin innsats i norsk kulturliv.
Han hadde også Statens Kunstnerstipend fram til sin død.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kolbjørn Brenda på Internet Movie Database 
(no) Kolbjørn Brenda hos Sceneweb 
(en) Kolbjørn Brenda hos The Movie Database 
(no) «Kolbjørn Brenda» i Store norske leksikon
Aril Martinsen

Aril Martinsen (født 3. mars 1944) er en norsk skuespiller, dramatiker og regissør. Han var ansatt ved Det norske teatret 1969–1973, deretter ved en rekke scener rundt i landet, fra 2001 ved Den Nationale Scene.
Martinsen har blant annet spilt Claudius i Hamlet, Pozzi i Mens vi venter på Godot, Thygesen i Geografi og kjærlighet, Jossi i Brødrene Løvehjerte, overlærer Arnholm i Fruen fra havet, Dovregubben i Peer Gynt og Harold i musikalen I blanke messingen. I 1983 startet han sammen med Morten Borgersen friteateret Homansbyen Teaterselskap, der de hadde suksess med Charles Ludlams farse Mysteriet Myrna Vep.
Martinsen har dramatisert og iscenesatt flere fortellinger av Tove Jansson og har spilt over 300 forestillinger av sin fortellerteaterversjon av Mummitrollet og Trollmannens hatt. Han har også hatt enkelte filmbiroller.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aril Martinsen på Internet Movie Database 
«Aril Martinsen» i Store norske leksikon
Aske (Fjernsynsteatret)

Aske er et norsk fjernsynsspill, skrevet og regissert av Sverre Udnæs. Det ble sendt i Fjernsynsteatret 27. mars 1973.


== Handling ==
Det middeladrende ekteparet, Daniel og Cecilie, bor alene i sitt store hus. Deres sønn, som er jazzmusiker, har brutt ut av foreldrenes miljø og forlatt hjemmet. De vet ikke om han er død eller i live. Mens Cecilie er alene i huset trenger tre unge mennesker og en eldre mann seg inn. De er venner av sønnen. Filmen viser konfliktene som oppstår mellom Cecilie (og senere Daniel) og inntrengerne. Det er en mangesidig konflikt.


== Rolleliste ==
Wenche Foss- Cecilie
Jørn Ording - Daniel
Svein Scharffenberg - Jo
Per Jansen - Allan
Anne Marit Jacobsen - Stella
Lars Nordrum - Benny


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aske på Internet Movie Database 
(no) Aske på NRK TV
Jing (navn)

Jing (kinesisk 精, 晶, 京 eller 静) er et asiatisk kvinnenavn. Det er også brukt som mannsnavn.


== Etymologi ==
Kvinnenavnet Jing betyr «perfekt» (kinesisk: 精), «krystall» (kinesisk: 晶) eller «hovedstad» (kinesisk: 京).
Mannsnavnet Jing betyr «ren».


== Utbredelse ==
Kvinnenavnet Jing (静) er svært vanlig i Kina. Formene Jing (婧), Jing (靖) og Jing Jing (静静) er også utbredte. Navnet brukes ellers i mange asiatiske land.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Jing og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.

Mannsnavnet Jing (靖) er nokså vanlig i Kina.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Jing og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.


=== Kvinner ===
Yu Jing (født 1985), kinesisk skøyteløper
Wang Jing (født 1988), kinesisk friidrettsutøver
Zhao Jing (født 1990), kinesisk svømmer
Jing Wang, amerikansk professor


=== Menn ===
Li Jing (født 1970), kinesisk turner


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Jing
(en) Think Baby Names: Jing
Rogue Squadron

Rogue Squadron er en fiktiv skvadron i Star Wars-universet. Mange av medlemmene til Rogue Squadron var opprinnelig en del av Red Squadron. Red Squadron var angrepsstyrken som gjennomførte angrepet på Dødsstjernen under slaget ved Yavin i Star Wars Episode IV: Et nytt håp (1977). Skvadronen dukker opp i Imperiet slår tilbake (1980) som Rogue Group. Skvadronen dukker opp i en rekke tegneserier, romaner og videospill. De er blant annet sentrale i spillserien Star Wars: Rogue Squadron. Enheten blir ofte fremstilt som «the best pilots and the best fighters» (de beste pilotene og de beste flyene).


== Se også ==
Star Wars: Rogue Squadron


== Referanser ==
Osmani internasjonale lufthavn

Osmani internasjonale lufthavn (Osmani International Airport) (IATA: ZYL, ICAO: VGSY) (bengali:ওসমানী আন্তর্জাতিক বিমানবন্দর) er den tredje største internasjonale lufthavn i Bangladesh. Plassen opereres av luftfartsmyndighetene i landet, (Civil Aviation Authority, Bangladesh (CAAB)) og benyttes av Biman Bangladesh Airlines som tilfører flyplassen det meste av dens inntekter.. De private selskapene Novoair, United Airways og US-Bangla Airlines flyr innlenlands, til Dhaka. Størsteparten av passasjerene er utflyttede bengalere og deres etterkommere fra Sylhet som bor i Storbritannia.


== Historie ==
Flyplassen ble bygget mens Storbritannia styrte det indiske subkontinentet, delvis for å stoppe japansk aggresjon mot Burma. Den var tidligere kjent som «Sylhet Civil Airport», ble senere oppkalt etter general Osmani M. A. G. Osmani, en bengalsk frihetshelt fra Bangladesh' uavhengighetskamp.
Flyplassen hadde opprinnelig bare innenrikstrafikk fra Biman Bangladesh Airlines som fløy fra Dhaka internasjonale lufthavn. Etter år med lobbyvirksomhet av bengalere bosatt i UK fikk flyplassen begrenset trafikk og ble satt i stand til å betjene middels store fly, som Airbus A310 som Biman opererte. Arbeidet ble fullført i oktober 2002 og flyplassen fikk status som internasjonal lufthavn. Likevel, den oppfylte ikke internasjonale standarder på grunn av visse mangler: instrument landing system, rullebanebelysning og for kort rullebane.

3. november 2002 kom første fly fra utlandet, Bimans light BG020 fra Kuwait via Abu Dhabi mellemlandet med 215 passasjerer underveis til Dhaka. For en kort periode opererte Biman en direkte rute fra London, men sviktende trafikk gjorde at passasjerer måtte fly via Dhaka.
I 2004 begynte arbeidene med banelysene og forlengelse av rullebanen for å kunne ta imot bredbuksfly.I 2006 begynte arbeidene med å oppgradere og utvide terminalbygget og bygging av to ombordstigningsbroer, videre ny taxi-bane. I mai 2007 informerte en representant for utenriksdepartementet pressen og andre om at arbeidene holdt det oppsatte tidskjema med ferdigstillelse i juni 2007. Han bekreftet at Biman ville starte direkte Hajj-flyvninger til Hajj-feiringene i 2007. Likevel, forlengelse av rullebanen ble ikke ferdig som lovet og ny dato satt til august. Banen ble til slutt ferdig i desember 2008.


== Ulykker og hendelser ==
Den 22. desember 1997 havarerte en Fokker F-28 fra Biman Bangladesh Airlines i tykk tåke i en rismark 5,6 km.fra rullebanen. Flyet kom fra Dhaka med 85 passasjerer og en besetning på fire. 17 passasjerer ble skadet.
Den 8. oktober 2004 forsøkte en Fokker F28 fra Biman Bangladesh å avbryte landingen. Flyet endte opp i en grøft. Det kom fra Dhaka med 79 passasjerer og en besetning på fire. To passasjerer ble skadet.


== Referanser ==

 Denne artikkelen inneholder blant annet stoff som er lisensiert som public domain fra nettsteder eller dokumenter fra Air Force Historical Research Agency.


== Eksterne lenker ==
Flyplassinformasjon om VGSY hos World Aero Data
Aviation Safety Network: Sylhet Civil Airport
Civil Aviation Authority of Bangladesh: Airports
Live Flight Status
Ingrid Øvre Wiik

Ingrid Øvre Wiik (født 23. juni 1918, død 10. juni 1999) var en norsk skuespiller.


== Teatret ==
Hun scenedebuterte på Bjørneviks Teater som Lilly i Skjærgårdsflirt i 1943, senere spilte hun her, blant andre, Clara Eynsford-Hill i Pygmalion og Borghild Stordal i Kranes konditori. I 1947 fikk hun sin første store oppgave i Anouilhs Eurydike på Det Nye Teater og virket der til 1967. 
På 1970- og 1980-tallet var Øvre Wiik engasjert ved Det norske teatret og Riksteatret. I 1977 spilte hun tittelrollen ved urpremieren på Marta av Gunvor Øwre på Det norske Teatret. Ved siden av teater virket hun som film- og TV-skuespiller. Øvre Wiik debuterte på film i 1951 i Edith Carlmars Skadeskutt og hadde sammenlagt 24 roller 1951–1993. Hun spilte sin siste rolle i TV-serien Morsarven.


== Filmografi ==
1951 – Skadeskutt
1957 – Slalåm under himmelen
1958 – I slik en natt
1958 – Ut av mørket
1959 – Støv på hjernen
1959 – Ung flukt
1959 – 5 loddrett
1963 – Frokostpause (TV)
1963 – Kanutten og Romeo Clive (TV-serie)
1965 – Stoppested (TV)
1966 – Broder Gabrielsen
1966 – Lille Lord Fauntleroy (TV-serie)
1966 – Kom tilbake, lille Sheba (TV)
1969 – Himmel og helvete
1973 – Et dukkehjem (TV)
1973 – To fluer i ett smekk
1977 – Lykkespill (TV-serie)
1980 – Guro (TV-serie)
1981 – Fleksnes fataliteter (TV-serie)
1982 – Leve sitt liv
1985 – Adjø solidaritet
1987 – Av måneskinn gror det ingenting (TV-serie)
1988 – Polisen som vägrade ta semester (TV-serie)
1993 – Morsarven (TV-serie)


== Familie ==
Ifølge en slektsdatabase var hun fra Tromsdalen, datter av Petter Hilmar Hansen (1884–1968) fra Balsfjord og Ivanna Sofie Andreassen (1887–1970) fra Andersdal, de bebodde gården Øvre. Ingrid giftet seg med Arne Marius Wiik (1914–1996) fra Oslo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ingrid Øvre Wiik på Internet Movie Database 
(no) Ingrid Øvre Wiik hos Sceneweb 
(sv) Ingrid Øvre Wiik i Svensk Filmdatabas 
(fr) Ingrid Øvre Wiik på Allociné 
(en) Ingrid Øvre Wiik hos The Movie Database
Da Tweekaz

Da Tweekaz er en norsk hardstyle DJ-duo bestående av Kenth Kvien og Marcus Nordli. Låtene de produserer blir utgitt gjennom det belgiske plateselskapet Dirty Workz. Duoen opplever for øyeblikket stor popularitet innen hardstylesjangeren, og endte på 79.-plass i DJ MAG top 100 i 2015. De gir også ut musikk under artistnavnet Tweekacore innen happycore-sjangeren, en sjanger uten hardstyle-kick og med høyere tempo.


== Historie ==
Da Tweekaz gjorde suksess i Norge via det norske eventet Hardstyle DNA som også gjorde at de ble oppdaget av plateselskapet Dirty Workz i 2010. Ettersom populariteten økte i tiden etterpå, bestemte duoen seg i 2012 for å flytte fra Norge til Belgia for å enklere kunne delta i alle festivalene i Benelux-landene.
I april 2020 startet Da Tweekaz en serie med direktesendinger på YouTube, kalt Tweeka TV. Det startet som en erstatning for liveopptredener, siden koronapandemien forårsaket avlyste festivaler, men har blitt et fast innslag på YouTube-kanalen deres.
Til tross for sin store popularitet i utlandet, har norske medier laget svært få saker om Da Tweekaz. VGTV laget en kort dokumentar om duoen i 2015, i serien Bring the Night On om norske DJ-er som gjør det stort i utlandet.Foruten å ha spilt på mange musikkfestivaler verden over, har de også spilt på og deltatt i datapartyet The Gathering (2011, 2013, 2016, 2017 og 2018).


== Diskografi ==


=== Album ===


=== Singler og EP-er ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Da Tweekaz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Da Tweekaz på Apple Music 
(en) Da Tweekaz på Discogs 
(en) Da Tweekaz på MusicBrainz 
(en) Da Tweekaz på SoundCloud 
(en) Da Tweekaz på Spotify 
(en) Da Tweekaz på Songkick 
(en) Da Tweekaz på Last.fm 
(en) Da Tweekaz på Genius — sangtekster 
(en) Da Tweekaz på AllMusic
Posebyen

Posebyen er en bydel i Kristiansand med gammel trehusbebyggelse. Den avgrenses i vest av Festningsgaten og i øst av Elvegaten. I sør strekker bydelen seg ned mot Tollbodgaten og i nord mot Tordenskjoldsgate.
Med ytterst få unntak var alle byens hus bygget i tre og lå i kvartalsstrukturen med langsiden mot gaten, og med mønet i gateretningen. De fleste hus i byen var bare en eller halvannen etasje høye.
Hele den sørøstre delen av byen ble lagt i aske under den store bybrannen i 1892, da en ny murby ble reist på ruinene. Posebyen er det som sto igjen av den gamle bebyggelsen.
Opprinnelsen til navnet Posebyen er noe uklart. En forklaring er at det stammer fra det franske «repos» (fransk stavemåte «repose») som betyr hvilested. Dette fordi innbyggerne av denne delen av byen hadde gode inntekter ved å losjere soldater fra festningene.
Inne i kvartalene var det mye åpent rom, men en kunne også finne mange staller, hønsehus, fjøs og grisebinger, for det ble holdt et stort antall husdyr inne i selve byen. Sommerstid beitet disse i Baneheia og på løkkene på Grim, nord for byen. En del eiendommer hadde også fine byhager med trær og blomster bak husene mot gata.
I Posebyen var det mange forretninger og verksteder. I Skippergaten var det høker-kramboder, skjenkestuer og et lite sykehus.
Nederst i kvartalet mot Elvegaten bodde verftstømmermenn i nesten alle hus. De fleste forsørgere i Posebyen var vanlige arbeidsfolk og håndverkere. Det fantes imidlertid også andre, som fattigforstander Heide (i Gyldenløvesgate), som bar parykk og store «fadermordere». Håndverksbedrifter var det mange av: Salmakere, hjulmakere og seilmakerverksted, skomakere og snekkerverksteder, smier og mer.
Kristiansand hadde en tydelig sosial struktur og differensiering:
De fleste embetsmenn og høyere offiserer hadde sine boliger i Østerhavnen og langs Østre Standgate;
Byens redere og store handelsfamilier hadde sine boliger, forretninger, pakkhus og brygger i Vesterhavnen. Håndverkerne og skipperne bodde i de midtre delene av kvadraturen, mens arbeidere, tjenestefolk, dagarbeidere, sjøfolk og de fleste fattiglemmene bodde i Posebyen.


== Eksterne lenker ==
Om Posebyen, fra Posebyen vel
Om Posebyen Foreningen Posebyen
Posebyen www.visitnorway.com
Ta vare på Posebyen Arkivert 11. august 2014 hos Wayback Machine. Vest-Agder fylkeskommune
Star Wars: Rogue Squadron (serie)

Star Wars: Rogue Squadron var en serie av arkade-actionspill utviklet av LucasArts og Factor 5, og utgitt av LucasArts for Nintendo-konsoller. Spillserien foregår i Star Wars-universet. Handlingen foregår rundt enheten Rogue Squadron i Opprøreralliansen. Enheten er under kommando av Luke Skywalker og Wedge Antilles, og tar i bruk romskip får å bekjempe det galaktiske imperiet. Handlingen foregår under episodene Et nytt håp, Imperiet slår tilbake og Jediridderen vender tilbake, og gjenskaper slagene som tok sted under disse filmene, spesielt Slaget om Hoth som kan spilles i alle Rogue Squadron-spillene.


== Se også ==
Rogue Squadron


== Referanser ==
Artillerigruppe Kristiansand

Artillerigruppe Kristiansand (tysk: Artilleriegruppe Kristiansand) var en tysk marineartillerigruppe (MAA) som ble etablert i april 1940 med korvettenkapitän Gerhards som kommanderende offiser. Mannskapene var organisert i Marineartillerigruppe 502 (MAA 502) som hadde hovedkvarter på Odderøya. På slutten av okkupasjonen ble navnet endret til Artillerigruppe Kristiansand festning og bestod da av to artilleriundergrupper.


== Enheter ==


=== Marinekystbatteri 1/502 Batteri Randøen ===
Batteriet på Østre Randøy var et østre sperrebatteri for hovedinnløpet til Kristiansandsfjorden. Anlegget ble påbegynt i slutten av 1940 og var stridsklart 20. mail 1941. Det norske firmaeet Jernbeton stod for en stor del av utbyggingen som fortsatte frem til 1943.
I 1942 var Randøen bemannet med 3 offiserer, 22 underoffiserer og 120 menige mannskper. Batteriet var utstyrt med 3 x 15 cm L 47,5 Armstrong kanoner som ble hentet fra Odderøya og 1 hurtigladekanon SK L/45 15 cm for lysgranater fra Tyskland. Flyttet i juni 1944 som del av operasjon Tanne. Bare SK L/45 ble igjen og siden tildelt Batteri Vara.


=== Marinekystbatteri 2/502 Batteri Kjære ===
Utstyrt med 3 x 15 cm L 47,5 Armstrong kanoner med 12 000 m rekkevidde I tillegg 1 x 15 cm SK L/45 for lysgranater.


=== Marinekystbatteri 3/502 Flekkerøy ===
Utstyrt med 2 x 21 cm St. Chamond kanoner med rekkevidde 16 000 m. Kanonene ble overført fra Odderøy.


=== Marinekystbatteri 5/502 Odderøy ===
Bestykket med 4 x 24 cm tunge haubitzer. Først bemannet sommeren 1942.


=== Marinekystbatteri 6/502 Batteri Vara ===
Anlegget ble bygget ut fra sommeren 1941. Høsten -41 var 744 norske. 231 danske og 31 tyske arbeidere engasjert i arbedet. I tillegg var det en styrke på 356 tyske festningspionerer. Fra 1942 ble arbeidet ledet av Organisation Todt. Sovjetiske krigsfanger ble satt inn i arbeidet høsten etter.
Bestykket med 3 x 38 cm SK C/34 kanoner med en rekkevidde på 42 000 m. To av disse ble innskutt i mai 1942, den tredje i november samme år. Tilført en flakenhet fra Luftwaffe (Batterie 303./III) med 4 x 8,8 cm Flak 37 kanoner samt en 15 cm SK L/45 fra Randøya. I tillegg fantes det ca 20 lette luftvernkanoner av ulike kalibre i området.
Besetningen bestod i desember 1942 av 8 offiserer, 52 underoffiserer og 413 mann fra marinens kystartilleri. Nærforsvaret ble besørget av 150 infanterister.
De 3 grovkalibrete kanonene ble montert i åpne brønner øverst på store kanonbunkere. De tyske ingeniørene kalte bunkertypen S169. Disse hadde en grunnflate på omkring 530 kvadratmeter. Hver bunker hadde innebygget tilførselssystem og lagringsrom for ammunisjon, forlegningsrom, sanitærrom for mannskaper og egen kraftforsyning. To store ammunisjonsbunkere kledd med gråstein for å gli inn i landskapet forsynte kanonene med granater som ble transportert på en smalsporet jernbane.


== Litteratur ==
Fjørtoft, Jan Egil (1983). Tyske kystfort i Norge. Arendal: Agder presse. s. 151. ISBN 8299087813. 


== Kilder ==
Vest-Agder-museet
Historikk
Novoair

Novoair (bengali:নভোএয়ার) er et flyselskap i Dhaka, Bangladesh. Novoair har base på Shahjalal International Airport, og trafikkerer sine innenlandsruter med tre fly av typen Embraer ERJ 145.


== Historie ==
Novoair ble etablert i oktober 2007. I løpet av første driftsår gjennemførte selskapet  4 500 flyvninger og fraktet 150 000 passasjerer.


== Destinasjoner ==
Fra  9. januar 2013 fløy Novoair fra Dhaka til de tre destinasjonene Chittagong, Jessore og  Cox's Bazar. Fra 20. januar 2013 fløy de også til Sylhet, og hadde deretter planer om også å starte flyruter til Kolkata, Kathmandu, Yangon, Bangalore og Chiang Mai. I juni 2014 fløy Novoair til følgende steder:
Bangladesh
Dhaka – Dhaka internasjonale lufthavn [Hub]
Chittagong – Chittagong internasjonale lufthavn
Jessore – Jessore Airport
Cox's Bazar – Cox's Bazar Airport
Sylhet – Osmani internasjonale lufthavn
Myanmar
Yangon – Yangon International Airport


== Flyflåte ==
Selskapet opererte i 2014 tre Embraer ERJ 145. To hadde blitt kjøpt fra Flybe, den tredje var leiet. Alle tre hadde etter sigende Rolls-Royce motorer. Novoair opplyste samtidig at selskapet hadde planer om å leie eller kjøpe en ATR 72-600, som de hadde fått tilbud om fra et brasiliansk leasingselskap.
Per september 2014 hadde Novoairs fly en gjennomsnittsalder på 13,2 år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Novo Air – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Xia (navn)

Xia (kinesisk: 霞) er et kinesisk kvinnenavn. Det brukes også noe som mannsnavn. 


== Etymologi ==
Xia betyr «rosa skyer». Navnet kan også bety «sommer».


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Xia og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.


=== Kvinner ===
Ai Xia (1912–1934), kinesisk skuespiller
Pan Xia (født 1981), kinesisk softballspiller
Xiao Xia (født 1991), kinesisk friidrettsutøver


=== Menn ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Xia
(en) Think Baby Names: Xia