jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Retten i Glostrup

Retten i Glostrup er en dansk førsteinstansdomstol (byret) i Glostrup. Domstolens rettskrets dekker følgende kommuner: Albertslund, Ballerup, Brøndby, Gladsaxe, Glostrup, Herlev, Hvidovre, Høje-Taastrup, Ishøj, Rødovre og Vallensbæk. Retten har derfor – målt etter innbyggertall – en av Danmarks største rettskretser. 
Retten i Glostrup ligger i Stationsparken 27 i Glostrup, som tidligere huset amtsgården i det gamle Københavns amt. Etter kommunalreformen i 2007 ble bygningene ledige, og ved den samtidige domstolsreformen, hvor blant annet rettene i Ballerup, Gladsaxe og Rødovre ble slått sammen med Retten i Glostrup, flyttet retten til de nye lokalene.


== Eksterne lenker ==
Retten i Glostrup, domstol.dk
Træleborgodden (Tønsberg)

Træleborgodden (2-12) er en 650 meter lang blindvei på Træleborg i Tønsberg. Den går til næringsområdet utenfor Ringeveien på grensen til Presterødkilen naturreservat.
Bygningene i Træleborgodden 10 er den tidligere fabrikken Jarlsberg Mineralvann, hvor det ble produsert Coca-Cola fra 1969 til 1992.


== Referanser ==
George Osborne

George Gideon Oliver Osborne (født 23. mai 1971) er en tidligere britisk konservativ politiker, medlem av Underhuset fram til 3. mai 2017 og Storbritannias finansminister fra 2010 til 2016. I 2017 ble han ansatt som redaktør i London Evening Standard.Osborne er født i Paddington i London og er den eldste av fire gutter. Hans far, Peter Osborne, 17. baronett, grunnla firmaet Osborne & Little.
Osborne ble i 2016 utnevnt til medlem av Order of the Companions of Honour. Utnevnelsen fant sted etter at David Cameron gikk av som statsminister og benyttet seg av muligheten til å dele ut æresbevisninger som adelstitler og ordensutnevnelser, såkalte «resignation honours».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) George Osborne – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) George Osborne på Internet Movie Database 
(en) George Osborne hos The Movie Database 
George Osborne på Twitter 
(en) George Osborne hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) George Osborne hos The Peerage
Anodorhynchus

Anodorhynchus (av og til også kalt blåaraer) er ei slekt med store, blå arapapegøyer (Arini) som inkluderer tre arter. Alle artene er endemiske for Sør-Amerika. To av dem er truet av utryddelse og en kan være utdødd.


== Beskrivelse ==
Artene i slekten har blålig fjærdrakt, lang kileformet stjert og sort, kraftig krummet nebb. Utfargingen av fjærdrakten varierer mellom artene, fra intens koboltblå til blågrønn (kanskje også fiolettblå). Alle artene har dessuten nakne hudflekker nederst på kinnene mot undernebbet og rundt øynene. To av artene har også ei hudrand med naken gul hud på oversiden av overnebbet. 


== Atferd ==
Artene hekker i hule trestammer og i hulrom i steile sandbanker og klipper. Hunnen legger normalt to egg, men selv om begge skulle klekke er det sjelden mer enn en unge som vokser opp. De livnærer seg i hovedsak av ulike frø og nøtter, men spiser også frukt.


== Habitat ==
Fugler i slekten Anodorhynchus trives i åpne eller semi-åpne habitat og er endemiske for det sentrale og østlige Sør-Amerika, som har tropisk klima med jungel. 


== Arter ==
asurara (Anodorhynchus glaucus), - rødlistet som kritisk truet (CR), men mulig utdødd, oppført på CITES Appendix 1 og 2- Argentina; Brasil; Paraguay; Uruguay
hyasintara (Anodorhynchus hyacinthinus), - rødlistet som sårbar (VU), oppført på CITES Appendix 1 og 2- Bolivia; Brasil; Paraguay
indigoara (Anodorhynchus leari), - rødlistet som sterkt truet (EN), oppført på CITES Appendix 1 og 2- BrasilEn fjerde fugl er også beskrevet, kalt fiolettara (Anodorhynchus purpurascens), men den savner vitenskapelig støtte som egen art. Den ble beskrevet av Walter Rothschild i 1905 og publisert i boken hans Extinct Birds, utgitt i 1907.


=== Bildegalleri ===

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anodorhynchus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Anodorhynchus hos Artsdatabanken 
(en) Anodorhynchus hos ITIS 
(en) Anodorhynchus hos NCBI 
(en) Kategori:Anodorhynchus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Anodorhynchus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Anodorhynchus – detaljert informasjon på Wikispecies
Gertrude Weaver

Gertrude Weaver (født 1898, død 2015) var en amerikansk superhundreåring som ved sin død var 116 år og 276 dager gammel og dermed den eldste personen i verden med bekreftet alder på det tidspunktet. Hun ble født i Arkansas nær grensen til Texas. Hun ble den eldste personen i USA da Dina Manfredini døde den 17. desember 2012. Da den japanske kvinnen Misao Okawa døde den 1. april 2015 overtok Weaver statusen som verdens eldste person. Etter hennes død overtok Jeralean Talley statusen som verdens eldste person.


== Biografi ==
Weavers foreldre var Charles Gaines (født mai 1861) og Ophelia Jeffreys (født desember 1866), som var leilendinger. Hun ble gift i 1915 og fikk fire barn.På hennes 116. fødselsdag kunngjorde Gerontology Research Group (GRG) at de hadde verifisert hennes alder, og at hun dermed var eldre enn Jeralean Talley, som inntil da hadde statusen som den eldste levende amerikaner.


== Se også ==
Verdens eldste personer


== Referanser ==
Freddie Forsland

Freddie Forsland er en svensk tidligere fotballspiller. Forsland, som var målvakt, spilte 36 kamper for Malmö FF i Allsvenskan fra 1969 til 1973.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alsiö, Martin (2011). 100 år med Allsvensk fotboll (svensk). Idrottsförlaget. ISBN 978-91-977326-7-3. 


== Eksterne lenker ==
(en) Freddie Forsland – Transfermarkt
Alcohol and Tobacco Tax and Trade Bureau

Alcohol and Tobacco Tax and Trade Bureau (forkortet TTB) er en amerikansk føderal etat underlagt Finansdepartementet. TTB har ansvar for å håndheve regelverket for produksjon og import av tobakk og alkoholholdige drikker.TTB ble opprettet 24. januar 2003 fra avdelinger utskilt fra Bureau of Alcohol, Tobacco, Firearms and Explosives som samtidig ble overført til Justisdepartementet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Cyriaco av Ancona

Cyriaco av Ancona eller Cyriacus av Ancona (italiensk: Ciriaco d'Ancona eller Ciriaco Pizzecolli) (født 31. juli 1391 i Ancona, død 1452 i Cremona) var en italiensk arkeolog, humanist, og epigrafisk reisende. Cyriaco vurderes, selv av sine egne samtidige, som antiquitatis pater (far til arkeologi); som faktisk gjenoppdaget Delphi, Parthenon, Apollonia i Albania.


== Liv og virke ==
Han var autodidakt, men med stor lærdom. Han var blant de tidligste humanister som personlig studerte de fysiske rester av den greske og romerske verden; og han var den første lærde som gjenoppdager den greske oldtids berømte steder, så som Parthenon og Delfi, et at de fire store kultsentre i antikkens Hellas. Cyriacus besøkte også Egypt, hvor han så pyramidekomplekset med sfinksen ved Giza.
På sine mange reiser til Italia, Dalmatia, Hellas, Lilleasia og Egypt utarbeidet Cyriacus detaljerte beskrivelser av fortidsminner, ledsaget av illustrasjoner som han selv utførte. Han førte en detaljert dagbok, Commentaria, hvor han også noterte de mange steder han besøkte, samt de betydningsfulle personer han møtte. Han illustrerte ofte med skisser av monumenter og transskriberte inskripsjoner.


== Billedgalleri ==

		
		
		
		


== Verker ==
Itinerarium (Kyriaci Anconitani Itinerarium)
Commentaria (Antiquarium rerum commentaria)
Epigrammata reperta per Illyricum a Kyriaco Anconitano 
Epistolario


== Referanser ==


== Bibliografi ==


=== Dansk ===
Hanne Tommerup: Cyriacus fra Ancona, hans tredje Peloponnes-rejse 1447-48, 1983


=== Fransk ===
Jean Colin: Cyriaque d'Ancône : le voyageur, le marchand, l'humaniste, Paris, Maloire, 1981. ISBN 2-224-00683-7
Carel Claudius van Essen: Cyriaque d'Ancône en Egypte, Noord-Hollandsche Uitg. Mij., 1958


=== Engelsk ===
Edward W. Bodnár: Cyriacus of Ancona and Athens, Latomus, 1960.
Edward W. Bodnar: Charles Mitchell (Hrsg.): Cyriacus of Ancona’s journeys in the Propontis and the Northern Aegean, 1444–1445. American Philosophical Society, Philadelphia 1976. ISBN 0-87169-112-4.
Edward W. Bodnar, Clive Foss (Hrsg.): Cyriac of Ancona: Later travels. Harvard University Press, Cambridge, MA 2003. ISBN 0-674-00758-1.


=== Italiensk ===
Christian Hülsen: La Roma antica di Ciriaco d'Ancona, E. Loescher (W. Regenberg), 1907
Giuseppe A. Possedoni (redigeret af): Ciriaco d'Ancona e il suo tempo. Ancona, Canonici, 2002.
Gianfranco Paci: Ciriaco d'Ancona e la cultura antiquaria dell'Umanesimo. Atti del convegno internazionale di studio, Ancona, 6–9 febbraio 1992. Diabasis, Reggio Emilia 1998. ISBN 88-8103-031-4.


== Eksterne lenker ==
Agora nr. 11 2013 Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine.
Clip pel
Leven boom
(en) Cyriacus of Ancona – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Asurara

Asurara (Anodorhynchus glaucus) er en av tre arter i slekten Anodorhynchus, som består av store blålige araer. Arten har tradisjonelt hatt tilhold i det nordlige Argentina, sørlige Paraguay, nordøstre Uruguay og i deler av Brasil. Det er usikkert om arten fortsatt eksiterer.


== Beskrivelse ==
Asurara blir cirka 70 cm lang, målt fra toppen av hodet til tuppen av stjerten. Fjærdrakten er asurblå. Mer blålig på vingene og oversiden, og mer grønn på brystet og i buken. Stjerten er lang og kileformet. Nebbet er sort og kraftig. Arten har bare gulfargede hudflekker nederst på kinnene, mot roten av undernebbet, og som ei tynn stripe rundt øynene. I underkant av øynene er hudflekken større. Den har korte lemmer med sorte, nakne føtter og klør.


== Atferd ==
Arten hekker i klipper og legger normalt to egg. Man har antatt at den eter ulike frø og nøtter, trolig fra Yatay-palmen (Butia yatay).


== Trusler ==
Arten står oppført på IUCNs rødliste som kritisk truet av utryddelse og er dessuten oppført på CITES Appendix 1 og 2. Mange har regnet den som utryddet, men rykter og observasjoner i senere tid kan tyde på at den fortsatt overlever i en svært begrenset populasjon, estimert til færre enn 50 fugler. De siste sikre observasjonene stammer fra Uruguay i 1951 og Paraná i Brasil tidlig på 1960-tallet. Selv om det i senere tid er gjort flere forsøk på å bekrefte artens eksistens, har man så langt ikke hatt suksess.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) asurara i Encyclopedia of Life 
(en) asurara i Global Biodiversity Information Facility 
(no) asurara hos Artsdatabanken 
(en) asurara hos ITIS 
(en) Kategori:Anodorhynchus glaucus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Anodorhynchus glaucus – detaljert informasjon på Wikispecies
Indigoara

Indigoara (Anodorhynchus leari) er en av tre arter i slekten Anodorhynchus, som består av store blålige araer. Arten finnes i Bahia, i Caatinga i det østre Brasil.


== Beskrivelse ==
Indigoara blir cirka 70–75 cm lang, målt fra toppen av hodet til tuppen av stjerten. Fjærdrakten er indigoblå. Mer intens på oversiden og mørkere bakover mot stjerten, som er lang og kileformet. Nebbet er sort og kraftig. Arten har store gulfargede nakne hudflekker nederst på kinnene, mot roten av undernebbet, og tydelige gule hudringer med bar hud rundt øynene. I bakkant av øynene går hudringene ut i ei tynn, kort stripe. Lemmene er korte og har naken sort hud på føttene og sorte klør på tærne.


== Atferd ==
Arten hekker i sandsteinklipper og legger normalt 1–2 egg. Fuglene eter ulike frø og palmenøtter fra blant annet licurípalmen.


== Trusler ==
Arten står oppført på IUCNs rødliste som sterkt truet (En) av utryddelse og er dessuten oppført på CITES Appendix 1 og 2. Arten var i ferd med å dø ut på 1990-tallet, men ble reddet gjennom et avlsprosjekt og strenge lokale tiltak. Bestanden er nå økende og estimert til cirka 1100 fugler.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) indigoara i Encyclopedia of Life 
(en) indigoara i Global Biodiversity Information Facility 
(no) indigoara hos Artsdatabanken 
(en) indigoara hos ITIS 
(en) indigoara hos NCBI 
(en) Kategori:Anodorhynchus leari – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Anodorhynchus leari – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Anodorhynchus leari – detaljert informasjon på Wikispecies
Stortingsvalget 2013 i Gildeskål

Stortingsvalget 2013 i Gildeskål ble avholdt 9. september 2013 i Gildeskål kommune i Nordland.
Det var 1 530 stemmeberettigede velgere i Gildeskål. Av disse avga 1 156 stemme. De godkjente stemmene fordelte seg slik på partiene:


== Referanser ==
Lennart Askerlund

Ernst Lennart Askerlund (fram til 1943 kjent under navnet Ernst Lennart Carlsson; født 2. juli 1918 i Eskilstuna, død 2. juli 1957 i Norrköping) var en svensk fotballspiller. Askerlund, som var spiss, spilte for IFK Eskilstuna, Malmö FF og AIK i Allsvenskan. Askerlund spilte også for Sveriges herrelandslag i fotball.


== Klubbkarriere ==


=== IFK Eskilstuna ===
Askerlund, som også var en talentfull løper, startet karrieren som fotballspiller i IFK Eskilstuna. Askerlund spilte også ti kamper og scoret ett mål for klubben i Allsvenskan, før de rykket ned etter 1935/36-sesongen.


=== Malmö FF ===
Askerlund ble hentet til Malmö FF av Eric Persson i 1940. Askerlund spilte 35 kamper og scoret seks mål for klubben fra 1940 til 1942.


=== AIK ===
Askerlund hadde fått arbeid i Södertälje, og gikk i 1942 til AIK. Han spilte 43 kamper og scoret 14 mål for klubben fra 1942 til 1944.


=== Tilbake til IFK Eskilstuna ===
Askerlund avsluttet karrieren i IFK Eskilstuna, hvor han spilte en andre periode fra 1945 til 1951. Askerlund la opp på grunn av en meniskskade som ikke lot seg operere.


== Landslagsspill ==
Askerlund spilte en kamp for Sverige, da de tapte 0–5 for Tyskland på bortebane i 1937. Askerlund var tatt ut, til tross for at han spilte i Division 2 for IFK Eskilstuna.


== Privat ==
Askerlund var født Carlsson, men hadde byttet etternavn til Askerlund etter 1942-sesongen. Han var maskiningeniør, og en jobbmulighet påvirket hans valg å spille for AIK fra 1942. Askerlund døde i relativt ung alder 2. juli 1957, kort tid etter at hans ektefelle hadde gått bort på grunn av sykdom, og ble begravet på dagen han ville fylt 39 år.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alsiö, Martin (2011). 100 år med Allsvensk fotboll (svensk). Idrottsförlaget. ISBN 978-91-977326-7-3. 


== Eksterne lenker ==
«Lennart Carlsson-Askerlund - Från Carlsson till Askerlund», av Anders Johrén, profil og fotballbiografi fra AIKs hjemmeside (sv)
Leucopholis

Leucopholis er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Ganske store, brunsvarte oldenborrer. Oversiden er mer eller mindre tett kledt med lyse skjell.


== Levevis ==
Larvene lever i ofte to år, og lever av røttene på mange ulike planter. Eggene legges i flere omganger i jorden. For de artene som lever i kaldt klima overvintrer larvene ved å trekke seg ned i jorden under frostlaget. Neste vår kommer de opp og eter videre eller klekker til  voksne biller.
De voksne billene er oftest skumrings- eller nattaktive og kommer gjerne til lys. De er planteetere, mange eter blader, men det er også en del som lever av pollen. Noen av artene er betydelige skadedyr, blant annet på sukkerrør.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra India og østover.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Leucopholini
Slekten Leucopholis Dejean, 1833
Leucopholis aberrans
Leucopholis armata
Leucopholis bakeri
Leucopholis brenskei
Leucopholis burmeisteri Brenske
Leucopholis castelnaui
Leucopholis celebensis
Leucopholis cingulata
Leucopholis coneophora Burmeister
Leucopholis crassa
Leucopholis cretacea
Leucopholis curvidens
Leucopholis deplanata
Leucopholis elongata Brenske, 1892
Leucopholis emarginata
Leucopholis fontainei
Leucopholis helleri
Leucopholis hirtiventris
Leucopholis horni
Leucopholis insularis
Leucopholis irrorata (Chevrolat, 1841)
Leucopholis jacquinoti
Leucopholis lepidophora (Blanchard)
Leucopholis mirabilis
Leucopholis molitor
Leucopholis niasiana
Leucopholis nigra
Leucopholis nudiventris
Leucopholis nummicudens Newman, 1838
Leucopholis palembangia
Leucopholis pangiena
Leucopholis peguana
Leucopholis pinguis
Leucopholis plagiata
Leucopholis pollens
Leucopholis proxima
Leucopholis pulvurelenta Burmeister
Leucopholis reflexa
Leucopholis rorida
Leucopholis rufa
Leucopholis schochi
Leucopholis selenkana
Leucopholis semperi
Leucopholis shangirana
Leucopholis sharpi
Leucopholis staudingeri
Leucopholis sumatrensis
Leucopholis talaurensis
Leucopholis tetaranus
Leucopholis tristicula
Leucopholis tristis


== Eksterne lenker ==
(en) Leucopholis i Encyclopedia of Life 
(en) Leucopholis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Leucopholis hos NCBI 
(en) Kategori:Leucopholis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Leucopholis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Leucopholis irroratus
Fiolettara

Fiolettara (Anodorhynchus purpurascens) er en blåara som ble beskrevet av Walter Rothschild i 1905 og publisert i boken Extinct Birds av Rothschild i 1907. Den savner vitenskapelig støtte som egen art og har aldri blitt dokumentert. Derfor kan den heller ikke regnes som utdødd og blir ikke oppført med takstboks.Rothschild beskrev fuglen med bakgrunn i en populasjon på øya Guadeloupe i Karibia, men i ettertid har man kommet til at det må ha vært fugler av arten hyasintara (A. hyacinthinus) som var blitt importert dit fra Sør-Amerika. Kilden Rothschild oppga har nemlig aldri latt seg spore og det er dessuten bare kjent av papegøyer i slekten Ara har kolonisert øyene i Karibia.


== Se også ==
asurara
hyasintara
indigoara


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Proagosternus

Proagosternus er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore til store (21-52 millimeter), avlangt ovale oldenborrer. Oversiden er kledt med lyse (hvite, gule eller okerfargede) skjell.


== Levevis ==
Larvene lever i jorda der de eter på røtter.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det nordlige og østlige Madagaskar. En ubestemt art skal være funnet på Komorene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Leucopholini
Slekten Proagosternus Blanchard, 1851
Proagosternus antanala Künckel
Proagosternus lacteus (Gory, 1833)
Proagosternus niveus Blanchard, 1851
Proagosternus ochraceus Blanchard, 1851
Proagosternus rubigineus Fairmaire, 1903
Proagosternus sicardi Dewailly, 1950


== Kilder ==
hannetons.fr - berskivelse av slekten (på fransk)


== Eksterne lenker ==
(en) Proagosternus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Proagosternus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Proagosternus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Proagosternus lacteus
Bilde av Proagosternus niveus
Tricholepis

Tricholepis er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore til store oldenborrer, tett kledt med lyse skjell.


== Levevis ==
Larvene lever i jorda der de eter på røtter.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Leucopholini
Slekten Tricholepis Blanchard, 1851
Tricholepis albosquamosa Ley, 1917
Tricholepis bouvieri Ley, 1917
Tricholepis emmae
Tricholepis lineata
Tricholepis niveopilosa Blanchard, 1851


== Kilder ==
hannetons.fr - berskivelse av slekten (på fransk)


== Eksterne lenker ==
(en) Tricholepis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Tricholepis (Scarabaeidae) – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tricholepis (Scarabaeidae) – detaljert informasjon på Wikispecies
Miljan Mutavdžić

Miljan Mutavdžić (serbisk: Mиљaн Mутaвџић; født 3. februar 1986 i Novi Pazar) er en serbisk fotballspiller. Mutavdžić, som er midtbanespiller, spiller for Borac Čačak i Superliga Srbije. Mutavdžić har tidligere spilt for en rekke serbiske klubber, men også for Malmö FF i Allsvenskan. Han har to landskamper for Serbia fra henholdsvis 2008 og 2009.


== Klubbkarriere ==


=== Tidlig karriere ===
Mutavdžić startet karrieren i Bane Raška, før han signerte for den serbiske toppklubben Javor Ivanjica. Klubben rykket ned til nivå 2 i serbisk serie i 2006. Mutavdžić spilte seg inn til fast plass på laget, og var med da klubben vant serien og rykket opp til Superliga Srbije i 2008.


=== Malmö FF ===
Det ble 8. mars 2009 klart at Mutavdžić hadde signert for Malmö FF. Han scoret et mål i debutkampen, hvor Malmö FF møtte BK Häcken. Mutavdžić pådro seg imidlertid en kneskade kun dager etter debutkampen, og var ute resten av sesongen. Han slet med å spille seg inn på laget etter skaden, og spilte kun tolv seriekamper i 2010-sesongen. Midtbaneduoen Wílton Figueiredo og Ivo Pękalski hadde også suksess på midtbanen, og satte Mutavdžić og Rick Kruys til dels på sidelinjen. Mutavdžić hadde imidlertid fremgang sesongen etter, da han spilte 22 seriekamper og scoret ett mål. Han spilte også i kvalifiseringen av Mesterligaen, samt gruppespillet av Europaligaen. Malmö FF valgte imidlertid å ikke tilby Mutavdžić ny kontrakt etter 2011-sesongen.


=== Senere karriere ===
Mutavdžić gikk i 2012 til Radnički. Han var innom Novi Pazar, før han kom til sin nåværende klubb, Borac Čačak, i 2014.


== Landslagskarriere ==
Mutavdžić spilte sin første landskamp for Serbia 14. desember 2008, da laget møtte Polen i en vennskapskamp. Mutavdžić har spilt sammenlagt to kamper for Serbia, i henholdsvis 2008 og 2009.


== Meritter ==


=== Javor Ivanjica ===
Prva Liga (Serbia): 2008


=== Malmö FF ===
Allsvenskan: 2010


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Miljan Mutavdžić – UEFA 
(en) Miljan Mutavdžić – Transfermarkt 
(en) Miljan Mutavdžić – national-football-teams.com 
(en) Miljan Mutavdžić – FootballDatabase.eu 
(en) Miljan Mutavdžić – Soccerway 
(en) Miljan Mutavdžić – EU-Football.info 
(en) Miljan Mutavdžić – FBref 
«Miljan Mutavdzic», profil på SvFFs hjemmeside (sv)
«Miljan Mutavdžić», profil på national-football-teams.com (en)
Guðmundur Mete

Guðmundur Viðar Mete (født 2. april 1981) er en islandsk tidligere fotballspiller. Mete, som var midtstopper, har spilt for Malmö FF i Allsvenskan og FC Midtjylland i Superligaen.


== Klubbkarriere ==


=== I Sverige og Danmark ===
Mete startet karrieren som profesjonell spiller i Malmö FF. Han spilte 34 seriekamper for klubben, hvorav 14 i Allsvenskan. Under sitt opphold i klubben ble Mete lånt ut til FC Midtjylland, hvor han spilte en kamp.
Mete gikk i 2003 til IFK Norrköping, hvor han i 2003 og 2004 spilte sammenlagt 27 kamper i Superettan, og scoret ett mål.


=== Tilbake til Island ===
Mete gikk til den islandske klubben Keflavík ÍF i 2005. Han spilte 48 seriekamper for klubben, før han i 2009 gikk til Valur. Han gikk året etter til Haukar, før han avsluttet karrieren i Afturelding.


== Trenerkarriere ==
Mete har siden 2013 vært trener for Aftureldings rekruttlag, Hvíti riddarinn.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alsiö, Martin (2011). 100 år med Allsvensk fotboll (svensk). Idrottsförlaget. ISBN 978-91-977326-7-3. 
Rikard Smitt (2009). Ända sedan gamla dagar... (svensk). Malmö: Project Management AB. ISBN 978-91-633-5767-1.