jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Eurosong (Tsjekkia)

Eurosong er en tsjekkisk sang- og musikkkonkurranse arrangert og kringkastet av Česká televize med det mål å velge landets representant til Eurovision Song Contest. Konkurransen ble avholdt fra landets debut i Eurovision Song Contest i 2007 til de trakk seg fra konkurransen i 2009.


== Historikk ==
I november 2006 ble det annonsert at Tsjekkias nasjonale finale før Eurovision Song Contest ville få navnet Eurosong. Blant de ni deltakerne, som var valgt fra topplistene til IFPI Radio, 
vant rockegruppa Kabát med over 28 000 SMS-stemmer. I den internasjonale konkurransen kvalifiserte Tsjekkia seg ikke videre til finalen hverken i 2007 eller i 2008, da landet ble representert av Tereza Kerndlová.
En manglende interesse for konkurransen blant de tsjekkiske tv-seerne førte til at Česká televize i 2009 gjorde et internt valg av artisten Gipsy.cz, som også deltok i Eurosong-finalene i 2007 og 2008. Gipzy.cz fremførte to melodier i en nedskalert finale hvor SMS-stemmer fra tv-seerne avgjorde hvilken melodi som skulle sendes til den internasjonale konkurransen.På grunn av lave seertall og manglende interesse i Tsjekkia, både for Eurosong og Eurovision Song Contest, valgte landet å trekke seg helt fra konkurransen i 2010. Etter at Tsjekkia returnerte til Eurovision Song Contest i 2015 har landet gjort et intern valg av bidrag og artister.


== Eurosong - oversikt ==
(Sist oppdatert 27. september 2016.)


== Se også ==
Tsjekkia i Eurovision Song Contest


== Kilder ==
Eurovision-fr.net, Finales nationales, Tchéquie (fr)
Eurovision.tv, Czech Republic  (en)


== Referanser ==
Monacos Grand Prix 2014

Monacos Grand Prix 2014 (offisielt navn: Formula 1 Grand Prix de Monaco 2014) var et Formel 1-løp som ble arrangert 25. mai 2014 på Circuit de Monaco i Monte Carlo, Monaco. Det var det sjette løpet i 2014-sesongen og det 72. Monacos Grand Prix. Løpet ble vunnet av Mercedes-føreren Nico Rosberg, som dermed vant Monacos GP for andre på rad. Hans lagkollega Lewis Hamilton tok andreplassen, mens tredjeplass ble tatt av Red Bulls Daniel Ricciardo. Dette var Mercedes-lagets femte dobbeltseier på rad, ny rekord i Formel 1-sammenheng.


== Klassifisering ==


=== Kvalifisering ===


=== Løpet ===
Noter til tabellene:

Note 1:  - Jules Bianchi fikk en gridstraff på fem plasser for å ha foretatt et ikke-planlagt bytte av girkasse før løpet.
Note 2:  - Marcus Ericsson forårsaket en kollisjon med Felipe Massa i Q1, noe som forhindret Massa fra å delta i Q2. Som straff måtte Ericsson starte løpet fra pit lane.


== Stillingen i mesterskapene etter løpet ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 2014 Monaco Grand Prix – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bergen Motorcykkel Klubb

Bergen Motorcykkel Klubb (BMCK) er en norsk motorsykkelklubb som ble stiftet i 1968.
Klubben holder til i Sandviken i Bergen og hadde i 2021 65 medlemmer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bergen Motorcykkel Klubb hjemmeside Arkivert 29. april 2014 hos Wayback Machine.
Jens Lassen Ugland

Jens Lassen Ugland (født 1. mars 1833 på Hisøy, død 12. mai 1908) var skipsreder bosatt i Arendal der han var eier av en kjøpmannsgård ved Torvet, et hus som i dag kalles Uglands hus. Ugland drev også Barbu mølle, kornforretning og bakeri. Ugland eide også flere eiendommer i Arendals-området, blant annet  Barbo og Langsæv gård. Langsæv gård kjøpte han i 1880. 
I dag er Lansgæ gård en del av Aust-Agder kulturhistoriske senter.


== Arkivet ==
Arkivet etter Jens Lassen Ugland befinner seg på Kuben i Arendal. Arkivet inneholder personlig dokumentasjon, samt dokumentasjon knyttet til Uglands virksomhet som skipsreder, mølleeier og eiendomsforvalter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Arkiv etter Jens Lassen Ugland på Arkivportalen
Uglands begravelse, 1908 på Digitalt museum
Storelva (Nordfjordbotn i Tromsø)

Storelva, også kalt Kattfjordelva, er ei elv på Kvaløya i Tromsø kommune i Troms og Finnmark. Den er rundt 6,0 km lang (8,2 km regnet fra øverste kilde), og har et nedbørfelt på 28,3 km². Middelvannføringen ved munningen er 1,58 m³/s.Elva har sine kilder sørøst for Middagstinden (1 006 moh.), på halvøya mellom Kaldfjorden og Kattfjorden. Den renner ut fra Tverrfjellvatnet (465 moh.) og faller bratt mot øst ned i Kattfjorddalen, hvor den møter Tverrfjellelva som kommer inn fra nord. Elva snur nå i en stor bue mot sør og vest. Gjennom øvre del av Kattfjorddalen renner elva rolig gjennom et blandet myr- og skoglandskap, før den blir striere på strekningen ned mot fjordbotnen. Rundt 600 meter før munningen kommer Kråkskarelva inn fra nord. Elva munner ut innerst i Nordfjorden, en arm av Kattfjorden. Fylkesvei 862 går parallelt med elva gjennom Kattfjorddalen.Kattfjordelva har en kort lakseførende strekning, og oppgangen stoppes av en foss cirka en kilometer fra munningen.


== Referanser ==
Nasjonal kompetansetjeneste for revmatologisk rehabilitering

Nasjonal kompetansetjeneste for revmatologisk rehabilitering, forkortet NKRR, inntil 2012 forkortet NRRK, er lokalisert ved Diakonhjemmet sykehus, revmatologisk avdeling. Tjenesten ble etablert i 1999, og har som hovedoppgave å samle, utvikle og formidle kunnskap om rehabilitering for mennesker med revmatiske sykdommer.


== Referanser ==
Effektivitetshypotesen

Effektivitetshypotesen er en rettsøkonomisk hypotese som bygger på en antagelse om at rettsutviklingen i et land preges av et ønske om effektiv ressursbruk. En annen delvis konkurrerende teori er interessegruppeteorien.
Benyttes hypotesen innefor lovgivningsprosessen vil man legge til grunn av lovgiver har effektivitet som et grunnleggende formål, og at de gir lover som leder til et slikt resultat. Hypotesen bygger på at det er begrenset med ressurser i et samfunn, og at lovgiver ønsker at rettsregler skal medføre minst mulig samfunnsøkonomisk tap eller størst mulig samfunnsøkonomisk gevinst. Det er fremhevet tre hovedsynspunkter i økonomisk litteratur for hvorfor denne hypotesen ikke gjelder generelt i lovgivningsprosessen: 1. i demokratiske beslutninger teller alle stemmer likt, det tas ikke hensyn til hvor sterkt de forskjellige ønsker en regel. 2. Politiske forhandlinger fører ikke alltid frem til et resultat. 3. Det kan lønne seg for enkelte å arbeide for en regel som er til fordel for dem selv, men som ikke er samfunnsøkonomisk effektiv. På den annen side vil det kunne være markedskrefter som arbeider for effektive regler, og velgere vil kunne innse at foreslåtte regler er effektive (og derfor ønskelige) selv om de ikke konkret favoriserer dem. En demokratisk lovgivningsprosess vil derfor i en viss grad produsere en rekke effektive regler.Benyttes hypotesen på virkningen av private søksmål kan det tenkes at adgangen til søksmål over tid fører til effektive regler. Dette kan forklares med at ineffektive regler vil føre til større tap og oftere konflikter, og at en stadig økende pågang av søksmål vil medføre at det med tiden produseres effektive regler. Effektive regler vil på sin side kunne føre til at partene oftere kommer til enighet. En negativ side ved rettsutvikling gjennom søksmål er gratispassasjerproblemet. Samtidig som mange drar nytte av utviklingen ved at en ineffektiv regel utfordres ved søksmål, er et kun partene som må bære kostnadene.
Hypotesen kan også tenkes anvendt på utøvelsen av domsmyndighet ved å legge til grunn at dommere vektlegger effektiv ressursbruk og dermed vil tolke lover effektivt eller utvikle effektiv ulovfestet rett (et eksempel kan være støvletthældommen fra 2006).


== Se også ==
Interessegruppeteorien


== Referanser ==
Interessegruppeteorien

Interessegruppeteorien er en rettsøkonomisk teori som går ut på at de aktuelle aktører forfølger sin egeninteresse, og at de vil bruke ressurser på å endre lovverk til fordel for egne interesser. Teorien er delvis konkurrerende med effektivitetshypotesen.


== Referanser ==
Nasjonal behandlingstjeneste for revmatologisk rehabilitering

Nasjonal behandlingstjeneste for revmatologisk rehabilitering, forkortet NBRR, før 2012 forkortet NRRE, er en landsdekkende rehabiliteringstjeneste lokalisert ved Revmatologisk avdeling, Diakonhjemmet sykehus, i Oslo. Tjenesten ble etablert i 1999 som en del av Nasjonal kompetansetjeneste for revmatologisk rehabilitering. Tjenesten tilbyr tverrfaglig rehabilitering for pasienter med kronisk inflammatorisk revmatisk sykdom.


== Referanser ==
Chino – den ukuelige

Chino – den ukuelige er en spaghetti-western fra 1973 med Charles Bronson, Jill Ireland, Marcel Bozzuffi og Vincent Van Patten. Den originale tittelen på engelsk var The Valdez Horses. Dette er samme tittel som boka, som filmen er basert på. Det er en italiensk-spansk-fransk samproduksjon som er filmet i Spania, med italienske og spanske midler.


== Plottet ==
Chino Valdez (Bronson) er en ensom hesteoppdretter, hvis liv blir dramatisk forandret når en ung rømling (Van Patten) dukker opp og spør om jobb. I tillegg forelsker Chino seg i den rike godseierens søster, og dette fører til at han jages bort fra eiendommen.


== Skuespillere ==
Charles Bronson som Chino Valdez
Jill Ireland som Catherine
Marcel Bozzuffi som Maral
Vincent Van Patten som Jamie Wagner
Fausto Tozzi som Cruz
Ettore Manni som Sheriff
Corrado Gaipa som Indianer
Diana Lorys som Indianer


== Eksterne lenker ==
(en) Chino på Internet Movie Database 
(no) Chino hos Filmfront 
(sv) Chino i Svensk Filmdatabas 
(da) Chino i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Chino på Allociné 
(nl) Chino på MovieMeter 
(en) Chino på AllMovie 
(en) Chino på Turner Classic Movies 
(en) Chino på Rotten Tomatoes
Antonio Negri

Antonio Negri (født 1. august 1933) er en italiensk sosiolog, kommunist og politisk filosof. Han er mest kjent for boken Imperiet som han skrev sammen med Michael Hardt.På 1960- og 1970-tallet var han en aktiv marxist. Som en av de mest populære autonomisme-teoretikerne har han publisert innflytelsesrike bøker som oppfordrer til en «revolusjonær bevissthet».På 1970-tallet ble han beskyldt for å ha tilknytning til venstreekstreme grupperinger som De røde brigader, en organisasjon som var involvert i attentatet mot den italienske statsministeren Aldo Moro i 1978. Dette resulterte til slutt i en fengselsdom på 30 år. Han sonet til sammen ti år.Negri flyktet til Frankrike, hvor han begynte å undervise ved Université de Vincennes og Collége International de philosophie, sammen med kjente franske teoretikere som Jacques Derrida, Michel Foucault og Gilles Deleuze. I 1997 vendte han tilbake til Italia hvor han godtok en avtale om redusert straff fra 30 til 13 år. Mange av hans mest innflytelsesrike bøker ble publisert under hans fengselsopphold. Nå lever han i Venezia og Paris.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Toni Negri – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Antonio Negri på Internet Movie Database
Trygve Bruun

Trygve Bruun (født 30. mars 1948 i Sandefjord) er en norsk sjøforsvarsoffiser, kjent som leder for  Sivilforsvaret siden 2007.
Etter Sjøkrigsskolens operative linje, har han studert ved NATO Mine Warfare School i Belgia, og United States Naval Command College i Rhode Island i USA, i tillegg til Sjøforsvarets stabsskole og Forsvarets høgskole. Han har tjenestegjort bla som skipssjef og skvadronsjef på Sjøforsvarets minefartøyer. Han har vært prosjektoffiser på KNM Tordenskjold, Sjøforsvarets skolesenter i Bergen.  Han har vært sjef for Personell og organisasjonsavdelingen ved Sjøforsvarsstaben i Forsvarets overkommando og har tjenestegjort som Contingency Plans-offiser ved NATOs atlanterhavskommando (SACLANT) i Norfolk i Virginia i USA. Han har vært sjef for Tromsø sjøforsvarsdistrikt og sjef for Vernepliktsverket. I perioden 1993 til 1996 var han militær sekretær for forsvarsministeren. Siden 1999 har han innehatt militær grad som flaggkommandør.
Fra 2007 til 2015 har han vært avdelingsdirektør for Sivilforsvarsavdelingen i Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap og gjennom det hatt den daglige ledelsen av Sivilforsvaret i Norge.
I 2015 og 2016 ledet han IHP (IHP Chairman).  IHP (International Humanitarian Partnership) er et partnerskap mellom de offentlige beredskapsorganisasjonene i åtte land. IHP bistår særlig nødhjelpsorganisasjonene i FN med, blant annet, øvelser, kurs, IT tjenester og bofasiliteter for nødhjelpere ved naturkatastrofer rundt om i verden.
Derek McInnes

Derek John McInnes (født 5. juli 1971 i Paisley) er en skotsk fotballtrener og tidligere fotballspiller. 
Fra mars 2013 til 8. mars 2021 var han trener for Aberdeen. Han er en av de mest fremtredende fotballskikkelsene i skotsk fotball, og er i sesongen 2013-2014 blitt utnevnt til månedens trener både for september og februar.


== Meritter ==


=== Som spiller ===
Greenock Morton

Scottish Second Division (1): (1994–95)Rangers

Scottish Cup (1) : (1998–99)St. Johnstone

Scottish Challenge Cup (1): (2007–08)


=== Manager ===
St. Johnstone

Scottish First Division: (1): (2008–09)Aberdeen

Scottish League Cup (1): (2013–14)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Derek McInnes – Transfermarkt 
(en) Derek McInnes – Transfermarkt (manager) 
(en) Derek McInnes – national-football-teams.com 
(en) Derek McInnes – Soccerbase.com 
(en) Derek McInnes – Soccerbase.com (manager) 
(en) Derek McInnes – FootballDatabase.eu 
(en) Derek McInnes – EU-Football.info 
(en) Derek McInnes – FBref 
St. Johnstone FC profile
Clara Barton

Clarissa Harlowe «Clara» Barton (født 25. desember 1821 i North Oxford, Massachusetts, død 12. april 1912 i Glen Echo, Maryland) var en amerikansk lærer, sykepleier, og grunnlegger av det amerikanske Røde Kors, American Red Cross, 21. mai 1881. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Clara Barton – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Clara Barton – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Clara Barton National Historic Site
Emil Einersen

Jens Emil Einersen (født 3. september 1840 i Arendal, død 26. desember 1924) var en norsk bankdirektør, skipsreder og lokalpolitiker fra Grimstad.


== Rederviksomhet ==
Einersen gikk i 1865 inn i farens, Peter Bjørn Einersen (1811-1892) kjøpmanns- og skipsfartsvirksomhet. Etterhvert satset han fullt på rederivirksomhet. Da faren døde i 1892, drev han et selvstendig rederi, J.E Einersen. Rederdriften varte frem til staten av 1. verdenskrig. Einersen hadde også et eget verft på Støle i Vikkilen, hvor han bygde sine skip.


== Lokalpolitiker ==
I 1871 ble Einersen valgt inn i Grimstad kommunestyre i 1871. I 1877 ble han valgt inn i formannskapet og han var i flere perioder viseordfører.


== Forretningsmann og banksjef ==
Jens Emil Einersen var en aktiv forretningsmann og satt i styret i både Agders Gjensidige Assuranceforening og Grimstad gjensidige Fragt-Assuranceforening. I begge fungerte han i perioder som administrerende direktør.Einersen drev også trelastforretningen Dramsevikens Trælastbolag i Grimstad. 
Einersen var fra 1870 innvalgt i Grimstads Sparebanks forstanderskap. I 1896 ble han banksjef.


== Arkivet ==
Arkivet etter Jens Emil Einersens og faren Peter Bjørn Einersens rederi- og handelsvirksomheter befinner seg på Aust-Agder museum og arkiv i Arendal. Arkivet består av korrespondanse og regnskapsprotokoller.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Arkiv etter P.B Einersen og J.E Einersen på Arkivportalen
Finnvikelva (Tromsø)

Finnvikelva (også kalt Nordre Finnvikelva) er ei elv på Kvaløya i Tromsø kommune i Troms og Finnmark. Den er 7,8 km lang, og har et nedbørfelt på 16,1 km².Elva har sine kilder på sørøstsida av Austeråsfjellet lengst øst på Kvaløya. Den renner først mot sørvest, deretter sørover gjennom den slake og brede Finnvikdalen. Elva munner ut i Sandnessundet rundt fem kilometer nordøst for Sandnessundbrua. Den største sideelva er Kaudikelva, som kommer inn fra vest like før munningen, hvor elva også krysses av fylkesvei 863.


== Referanser ==
Andrea Eskau

Andrea Eskau (født 21. mars 1971 i Apolda i Øst-Tyskland) er en tysk handikappidrettsutøver som konkurrerer i håndsykling, skiskyting og langrenn. Hun konkurrerer i klassen for synshemmede utøvere. 
Hun skadet ryggmargen i en sykkelulykke i 1998, og ble lam fra livet og ned. Hun begynte å konkurrere i langrenn og skiskyting i 2009. Hun konkurrerer også i håndsykling og rullestolløp. 


== Idrettskarriere ==
Eskau vant sin første paralympiske gullmedalje da hun vant landeveisrittet i håndsykkel ved Paralympiske sommerleker 2008, i klassen HC A/B/C, foran henholdsvis Monique van der Vorst og Dorothee Vieth. Hun deltok i sine første paralympmiske vinterleker i 2010, og fikk der 2.-plass på 5 km langrenn, bak Ljudmila Wautschok, og 3.-plass på 10 km skiskyting. 
Hun vant langrennssprinten ved VM i skiskyting og langrenn for funksjonshemmede 2011, og hun vant også 10 km skiskyting. I tillegg kom hun på 10 km og 5.-plass på 5 km i langrenn, og 3.-plass på både 7,5 km og jaktstarten i skiskyting. 
Ved Paralympiske sommerleker 2012 i London vant hun både 48 km landevei og 16 km temporitt i håndsykkel i klassen H4. Året etter deltok hun ved Para-VM i sykling 2013, der hun vant klassen WH4. Hun deltok også i VM i skiskyting og langrenn for funksjonshemmede 2013 i Skellefteå, der hun fikk til sammen fire medaljer, hvorav tre gullmedaljer; to i langrenn og en i skiskyting.  
Hun kom på 2.-plass sammenlagt i sitteski ved Verdenscupen i langrenn for funksjonshemmede 2013/14, bak norske Mariann Marthinsen. Hun representerte Tyskland ved de paralympiske vinterlekene 2014 i Sotsji, der hun vant 5 km langrenn, og 6 km skiskyting. For øvrig kom hun på 6.-plass på langrennssprinten og 7.-plass på 12,5 km skiskyting, og hun deltok på det tyske laget som kom på 5.-plass på 4 x 2,5 km stafett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Andrea Eskau – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Andrea Eskau – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Andrea Eskau – IPC.infostradasports.com 
(en) Andrea Eskau – Paralympic.org 
Profil hos Sotsji 2014 Arkivert 20. mars 2014 hos Wayback Machine.
Christiania Søforsikringsselskab

Christiania Søforsikringsselskab ble stiftet 24.02.1847 under navnet Søforsikringsselskabet i Christiania. Dette var det første sjøforsikringsselskapet i hovedstaden. Pådriverne for å opprette selskapet var Foreningen Handelens Venner i Christiania. Hans Faye ble valgt til selskapets første ordfører. Blant selskapets største aksjonærene var A. Gruning & Co (Fayes selskap),  Thos. Joh. Heftye, J.L.Tiedeman, Andreas Tofte, Jacob Dybwad, Hans Gulbranson, Oluf Onsum, Christian Strøm og J. H. Swchensen.Navnet Christiania Søforsikingsselskab ble først offisielt i 1890. Selskapet hadde imidlertid brukt navnet i lang tid før det ble vedtatt.I 1889 gikk Christiania Søforsikingsselskab sammen med flere andre nordiske forsikringsselskaper og stiftet  The United Marine Insurance Companies of Scandinavia. Dette selskapet skulle fungere som et kaskoagentur for tegning i London. Prosjektet ble imidlertid kortvarig og Christiania Søforsikingsselskab trakk seg ut i 1892.


== Fusjonering og navneendring ==
I 1964 ble Christiania Søforsikingsselskab Forsikrings-Aktieselskapet Poseidon. Nytt navn på selskapet ble Forsikringsaksjeselskapet Christiania Sø og Poseidon. Selskapet endret igjen navn i 1977 til Aksjeselskapet Christiania Sø og Poseidon.
I 1979 ble selskapet fusjonert inn i A/S Custos. 


== Arkivet ==
Regnskapsbøker fra selskapets første periode (1847-1885) befinner seg på Aust-Agder kulturhistoriske senter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Arkiv etter Christiania Søforsikringsselskab på Arkivportalen
Impossible (band)

Impossible er et norsk rockeband basert i Oslo. Bandet ble kjent da det i 2012 utga albumet Close Relations.
Bandet har siden utgitt oppfølgeralbumet Second Thoughts.


== Medlemmer ==
Joseph Lillo-Stenberg – vokal og gitar
Erlend Hagen – keyboard og gitar
Lars Løberg Tofte – bass og keyboard
Stefan Skånseng – trommer


== Eksterne lenker ==
Omtale i VG
Omtale i Dagbladet
The United Marine Insurance Companies of Scandinavia

The United Marine Insurance Companies of Scandinavia ble opprettet i 1889. Stifterne var 12 skandinaviske selskaper, hvorav 9 norske, 2 danske og et svensk. Blant stifterne var deriblant Christiania Søforsikringsselskab, Porsgrunds Søforsikringsselskab og Skibsassuranceforeningen i Arendal. 
Selskapet var også kjent som Fællesagenturet i London.


== Kortvarig prosjekt ==
Sjøforsikringsselskapene skulle overta reassurance fra et av Londons største Sjøforsikringsselskaper, nemlig "North China Insurance Co.". Dette selskapet hadde lenge vist vist til utmerkede økonomiske resultater. Systemet virket slik stiftene var gjensidig ansvarlig for reassurancen. De to første årene gikk dette meget bra, men så kom omslaget. Dårlige konjunkturer, svake resultater og dårlig kontroll med tegningen førte til at flere av de norske selskapene trakk seg ut. Selskapet ble formelt oppløst i 1893.


== Store norske tap ==
Flere norske selskaper tapte store penger på prosjektet. Om lag 3 millioner kroner gikk tapt. Flere av de norske norske stiftselskapene måtte også avvikle som følge av tapene.


== Arkivmateriale ==
Arkivmateriale etter The United Marine Insurance Companies of Scandinavia befinner seg på Kuben i Arendal. Materialet består av havari og erstatningsprotokoller knyttet til Porsgrund Søforsikringsselskab.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Arkiv etter The United Marine Insurance Companies of Scandinavia på Arkivportalen
Lars Hustveit

Lars Hustveit (født 1888 Flekke i Fjaler, død 1970) var ordfører i Førde i perioden 1945-1951. Han var rektor ved Mo jordbrukskule i perioden 1935-1958.I tillegg var han styreformann i Førde Sparebank i ni år, medlem av styret i Vestlandske Kjøpelag i 18 år, seks av disse som formann, og styremedlem i Firda Billag. Han var sønn av Mons Davidson Huustvedt.


== Referanser ==
Yolanda av Ungarn

Yolanda av Ungarn (katalansk: Violant d'Hongria, født omkring 1216, død 9. oktober 1251 i Huesca) var dronning av Aragón fra 1235 til 1251. Hun var gift med kong Jakob I av Aragón.


== Liv og virke ==
Yolanda var ungarsk prinsesse. Hun var datter av kong Andreas II av Ungarn og hans dronning Yolanda av Courtenay, og datterdatter av Peter II av Courtenay som var keiser i Det latinske riket i Konstantinopel. Ekteskapet med Jakob I av Aragón ble inngått etter initiativ av paven i 1234 og bryllupet sto året etter.Dronning Yolanda hadde stor innflytelse på sin mann. Kongen søkte hennes råd i statssaker, hun engasjerte seg i diplomatiske forhold og ivret for erobring av Valencia.I løpet av 16 års ekteskap fødte Yolanda ti barn. To sønner ble konger: Peter III av Aragón og Jakob II av Mallorca. To av døtrene giftet seg med monarker i naboland og ble dronninger: Violante ble gift med Alfonso X av Castilla, mens Isabella ble gift med Filip III av Frankrike. Sønnen Sancho ble erkebiskop av Toledo.Etter eget ønske ble Yolanda gravlagt i Santa Maria de Vallbona de les Monges, der sarkofagen hennes fortsatt finnes.


== Referanser ==
Robert de Nola

Robert de Nola, også kjent som Mester Robert (katalansk: Mestre Robert), var en katalansk kokk og kokebokforfatter fra 1400-tallet. 
Robert de Nola presenterte seg som kokk ved hoffet til Ferdinand I av Aragon i Napoli. Han forfattet kokeboken Llibre del Coch, den første trykte spanske kokebok. Den første kjente utgaven er fra 1520, men den kan ha vært utgitt tidligere. Teksten stammer fra før 1491, og ble trolig til omkring 1470. Boken kom i fem katalanske utgaver inntil 1578. Den ble oversatt til kastiljansk i 1525.Oppskriftene til mester Robert formidler mattradisjoner fra 1400-tallet. Retter fra flere områder er med i kokeboken hans, som Lombardia, Catalonia og Frankrike. Nye råvarer fra Amerika, eksempelvis tomat og aubergine, er også med. Boken er beskrevet som den 1500-tallets mest innflytelsesrike spanske kokebok.


== Referanser ==
Mons Davidson Huustvedt

Mons Davidson Huustvedt (født 1832 i Voss, død 1913 i Flekke) var en norsk agronom og ordfører. 
Han gikk på jordbruksskole i Sandvik i Sunnhordland og kjøpte gården Flekke i 1868 sammen med en annen vossing. I 1887 ble han eier av hele bruket. Han hadde tillitsverv innen Landhusholdningsselskapet i fylket, og var ordfører i Fjaler 1872-1876 og 1892-1896. Fjaler Sparebank ble stiftet hjemme hos ham i 1873. Han var far til Lars Hustveit.


== Referanser ==