jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Juan José Ibarretxe

Juan José Ibarretxe Markuartu (født 15. mars 1957 i Llodio i Baskerland, Spania) er en spansk økonom og politiker (Det baskiske nasjonalistparti). Han er baskisk og har arbeidet for å utvide Baskerlands autonomi. Ibarretxe var lehendakari, president i den autonome regionen Baskerland, fra 2. januar 1999 til 7. mai 2009.


== Biografi ==
Ibarretxe er født i Lloido, Araba, og er utdannet økonom ved Universitetet i Baskerland. I 1983 ble han valgt til Baskerlands parlament for Det baskiske nasjonalistparti. 4. januar 1995 ble han utpekt til vise-lehendakari av daværende lehendakari José Antonio Ardanza.
Tidligere har han vært vise-lehendakari, president i provinsen Álava, samt ordfører i hjembyen Lloido. Han er i dag leder for Agirre-senteret for sosiale og politiske studier.


=== Plan Ibarretxe ===
I oktober 2003 lanserte han sin kontroversielle Plan Ibarretxe, et forslag om utvidet autonomi for Baskerland. Planen gikk ut på en radikal endring av Statuttene om Baskerlands autonomi, og fokuserte på baskernes rett til selvbestemmelse. Planen inneholdt blant annet forslag om at Baskerland skal få sitt eget lovsystem og egen EU-representasjon. Planen ble støttet av Baskerlands parlament (39 stemmer for og 35 stemmer mot).Planen ble behandlet i det spanske parlamentet 1. februar 2005, der den ble avvist med 313 stemmer mot, 29 for og 2 avholdende. Etter avvisningen i den spanske nasjonalforsamlingen foreslo Ibarretxe en rådgivende folkeavstemning som la opp til forhandlinger med ETA og en avtale mellom samtlige baskiske partier om baskernes rett til selvbestemmelse, samt en påfølgende folkeavstemning om nevnte avtale. Spanske myndigheter nektet Ibarretxe å gjennomføre folkeavstemningen, da den ble ansett å være i strid med den spanske grunnloven.


== Se også ==
Det baskiske nasjonalistparti
Lehendakari


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Juan José Ibarretxe – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Juan José Ibarretxe på Internet Movie Database
Bangstad

Bangstad er ei grend og en gård i Bindal kommune i Nordland, med om lag 22 innbyggere. Grenda er i umiddelbar nærhet av bygda Helstad og ligger ca. 9 km fra kommunesenteret Terråk. Bangstad fikk veisamband med Åbygda i 1973/74. Frem til Vassåsbrua ble åpnet i 1980 slik at Bangstad og Åbygda fikk fast veiforbindelse til Terråk, var Helstad knutepunkt på fylkesvei 1 med ferjesamband til Terråk og Årsandøy. Ferjeleiet ved Helstadsjøen ble etter hvert demontert.


== Historie ==
Bangstad ligger på østsiden av innløpet til Tosenfjorden. I vest og sør grenser gården mot Helstad, mens i nord mot Urvoldvik. Gården er første gang nevnt av Olav Engelbrektsons jordebok på 1400-tallet . Der står det at det tilhørte ei lakseelv til eiendommen, dette er trolig Urvoldelva. Etter navnet å dømme er gården fra vikingtiden. Det som måtte finnes av gravhauger er sannsynligvis overdyrka. Gården har et bruttoareal på 16695 mål. Produktivt skogareal er på 4239 mål. Det er 382 mål fulldyrka. 


== Næringsliv ==
Hovednæringene er jordbruk og skogbruk. Helstad landbruksverksted er et foretak som ligger i bygda Helstad, et annet foretak er spisetedet Mon Amour som ligger på Bangstad. Bygda hadde frem til midten 1980-tallet eget postkontor med postnummer 8945 og på Helstad hadde dagligvareforretning med drivstoffsalg, til denne også ble nedlagt på begynnelsen av 2000-tallet. Helstad og Bangstad har ellers eget forsamlingshus drevet av bygdas ungdomslag, og skytebane med elektronisk skiveanvisning på 100 meteren og 200 meteren drevet av skytterlaget.


== Lag og foreninger ==
UL Fram (Ungdomslag) stiftet 31. desember 1920
Indre Bindal Skytterlag (IBS) stiftet 1866


== Personer fra Bangstad ==
Joakim Bangstad (født 1986) Norgesmester i skyting.
Anja Bangstad (født 1990) Norgesmester i skyting.


== Referanser ==
European Association of Archaeologists

European Association of Archaeologists er en europeisk organisasjon for fagarkeologer, grunnlagt i 1994. I 1999 ble den anerkjent av Europarådet og gitt "consultative status" overfor Europarådet.
Organisasjonens mål er:

å fremme utviklingen av arkeologisk forskning og utveksling av arkeologisk informasjon i Europa
å fremme forvaltning og tolkning av den europeiske arkeologiske kulturarven
å fremme gode etiske og vitenskapelige standarder for arkeologisk arbeid
å fremme interessene til profesjonelle arkeologer i Europa
å fremme samarbeid med andre organisasjoner med lignende formål Organisasjonen utgir European Journal of Archaeology.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
European Association of Archaeologists hjemmeside
European Journal of Archaeology krever abonnement
Interactive e-Reviews section bare for medlemmer
Weblog Åpen for allmenheten
Kjøpmannskjølen

Kjøpmannskjølen (nordsamisk: Noidiidčearru, som betyr «noaidenes fjell») er et fjell i Båtsfjord kommune i Finnmark. Det har en høyde på 458 meter over havet. På fjellet ligger store fangstanlegg for rein, og området er et automatisk fredet kulturminneområde. Fjellet og kulturminneområdet ligger innenfor Varangerhalvøya nasjonalpark.


== Kulturminneområdet ==
På Varangerhalvøya finnes flere, store fangstanlegg for rein. Gjerdeanleggene (nordsamisk: Vuopmanat) på Kjøpmannskjølen er bygget i stein, og består av store, runde innhegninger og kilometerlange drivgjerder. Varanger er det eneste stedet i verden hvor fangstgjerder for villrein finnes i kombinasjon med runde, lukkede innhegninger. Det største og mest markante er lokalisert her. I området er det også registrert funn av buemurer og kjøttkjellere. Anleggene kan ha vært i bruk fra eldre steinalder. Skriftlige kilder viser at anleggene var i bruk fram til 1500-tallet.
Anleggene var plassert i områder som villreinflokkene brukte. Gjerdene i anleggene består av rader med stein med noen meters mellomrom. Avstanden mellom disse ble kortere og kortere mot innhegningen. I ett av anleggene er murt opp skytestillinger på bakken. Innhegningen på det største fangstanlegget er omkring 130 meter, og er bygget rundt toppen av en haug i terrenget.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Vorren, Øyvind (1958) Bokhylla:Samisk villreinfangst i eldre tid. Ottar-Tromsø museum.
Vorren, Øyvind. 1998. Bokhylla: Villreinfangst i Varanger fram til 1600-1700 årene. Tromsø Museums skrifter XXVII. Finnsnes.
Hole, Runar (2013) Massefangstanlegg for villrein. Mastergradsoppgave i arkeologi, Noregs teknisk-naturvitskaplege Universitet (NTNU)


== Eksterne lenker ==
Villreinfangst som verdensarv
Luondu.no: Fangstgraver
Gollevárri kulturminneområde

Gollevárri kulturminneområde (norsk: "gullfjell"] er det største fangstanlegget for villrein i Finnmark, og er lokalisert til Tana kommune. På Varangerhalvøya og på eidet over til Tanaelva er det registrert 25 fangsgropsystemer med til sammen nærmere 3400 fangstgroper. 
Det største systemet ligger på fjellet Gollevárri (Gullfjell), og består av 530 fangstgroper, og en rekke buemurer og kjøttkjellere. I forbindelse med fangstanlegget er det funnet 16 gammetufter i et område med tykke lag av reinsdyrhorn. Gammene kan ha huset inntil 10 personer.
Gropene har opprinnelig vært fra 1,5 - 2 meter dype og 2 - 4 meter i diameter. Fangstgroper har vært benyttet siden steinalderen i Finnmark. Fangstgropene ved Gollevárre er ikke tidsfestet, så man vet ikke sikkert hvor gamle de er.
Gollevárri var varangersamenes høstboplass, hvor de oppholdt seg under villreinens trekk fra kysten mot innland. Boplassen er datert til 1200- og 1400-tallet. Villreinjakten opphørte på 1600-tallet og bruken av anlegget opphørte.


== Litteratur ==
Vorren, Øyvind (1958) Bokhylla:Samisk villreinfangst i eldre tid. Ottar-Tromsø museum.
Vorren, Øyvind. 1998. Bokhylla: Villreinfangst i Varanger fram til 1600-1700 årene. Tromsø Museums skrifter XXVII. Finnsnes.
Hole, Runar (2013) Massefangstanlegg for villrein. Mastergradsoppgave i arkeologi, Noregs teknisk-naturvitskaplege Universitet (NTNU)


== Eksterne lenker ==
Villreinfangst som verdensarv
Luondu.no: Fangstgraver
Gropbakkengen

Gropbakkengen (nordsamisk: Ruovdenjunovta, som betyr Jernnesplatået) er et kulturminneområde og boplass i Karlebotn i Nesseby kommune hvor det er avdekket 89 hustufter. Boplassen var bebodd i perioden 4000 og 3000 år f.Kr. Området ble registrert av fagfolk i 1935, og var da de første kjente husrestene fra steinalderen i Nord-Skandinavia.
Husene har nedgravde gulv og et sentralt steinavgrenset ildsted, og har både runde, ovale, kvadratiske og rektangulære grunnplan. Størrelsene varierer mellom 15 og 30 kvadratmeter.


== Graver og funn ==
På stedet er det også tre gravrøyser. Dateringer av gravene indikerer at de er eldre enn bosettingssporene. Dette gjør dem til de eldste kjente gravene i regionen.
Det er gjort rike funn av kniver, spyd- og pilspisser og fiskesøkker. Redskapsfunnene og funn av rester fra organisk materiale, viser at de som levde her var orientert mot ressursene i havet.


== Se også ==
Steinalderen i Norge


== Eksterne lenker ==
«Gropbakkengen». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Vulcan Point

Vulcan Point er ei øy i kratersjøen Crater Lake på Filippinene. Crater Lake ligger i sin tur på vulkanøya Taal i Taalsjøen, som befinner seg på øya Luzon i Sørkinahavet. Selv om den ikke er stort større enn et hus, er Vulcan Point verdens største øy i en sjø på ei øy i en sjø på ei øy.


== Kilder ==
«Verdens største øy i en sjø på en øy i en sjø på en øy», ABC Nyheter, 9. januar 2014.
Fotgrøft

Fotgrøft er et element som ofte forekommer som en del av gravhauger. Fotgrøfta oppstår ofte når masse spas sammen for å lage gravhaugen og tas fra fotgrøfta. Ei fotgrøft kan også få gravhaugen til å framstå som høyere enn den virkelig er. I noen tilfeller er det laget bruer over fotgrøfta og inn i gravhaugen som en del av hele gravanlegget. I dyrka mark kan spor av gravhauger finnes under dyrkingslaget ved at fotgrøfta er fylt opp med dyrkingsjord og framstår som mørkere sirkler mot den lysere undergrunnen. Fotgrøfter kan under ideelle forhold være synlige fra flyfoto, på satellittbilder eller de er mulig å påvise ved geofysiske undersøkelser.


== Referanser ==
Dyrkingslag

Dyrkingslag er lag med jord som har oppstått som en følge av jordbruk. Dyrkingslag er ofte mørkere brune enn naturlige jordlag fordi tilførsel av gjødsel har gitt økt humusinnhold.
Robert Tinning

Robert Noel Patrick «Bob» Tinning (født 25. desember 1925 i Sydney, død 19. mai 2001) var en australsk roer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Tinning vant en olympisk bronsemedalje i roing under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på den australske båten som kom på tredjeplass i rokonkurransen for åttere bak USA og Sovjetunionen. Mannskapet på den australske åtteren var Robert Tinning, Ernest Chapman, Nimrood Greenwood, Menryn Finlay, Edward Pain, Phillip Cayzer, Thomas Chessel, David Anderson og Geoffrey Williamson som var styrmann.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors - Bronse i roing, åtter menn  Australia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Robert Tinning – Olympedia 
(en) Robert Tinning – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Robert Tinning – Australian Olympic Committee 
(en) Robert Tinning – Commonwealth Games Federation 
(en) Robert Tinning – FISA
Ernest Chapman

Ernest William Chapman (født 11. april 1926, død 21. mars 2013) var en australsk roer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Chapman vant en olympisk bronsemedalje i roing under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på den australske båten som kom på tredjeplass i rokonkurransen for åttere bak USA og Sovjetunionen. Mannskapet på den australske åtteren var Robert Tinning, Ernest Chapman, Nimrood Greenwood, Menryn Finlay, Edward Pain, Phillip Cayzer, Thomas Chessel, David Anderson og Geoffrey Williamson som var styrmann.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors - Bronse i roing, åtter menn  Australia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ernest Chapman – Olympics.com 
(en) Ernest Chapman – Olympic.org 
(en) Ernest Chapman – Olympedia 
(en) Ernest Chapman – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ernest Chapman – Australian Olympic Committee 
(en) Ernest Chapman – FISA
Nimrood Greenwood

Nimrod Greenwood (født 28. oktober 1929, død 9. september 2016) var en australsk roer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Greenwood vant en olympisk bronsemedalje i roing under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på den australske båten som kom på tredjeplass i rokonkurransen for åttere bak USA og Sovjetunionen. Mannskapet på den australske åtteren var Robert Tinning, Ernest Chapman, Nimrood Greenwood, Menryn Finlay, Edward Pain, Phillip Cayzer, Thomas Chessel, David Anderson og Geoffrey Williamson som var styrmann.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors - Bronse i roing, åtter menn  Australia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nimrood Greenwood – Olympics.com 
(en) Nimrood Greenwood – Olympic.org 
(en) Nimrood Greenwood – Olympedia 
(en) Nimrood Greenwood – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Nimrood Greenwood – FISA
Filosofiåret 1745

Filosofiåret 1745 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1745.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==
4. mars - Michelangelo Manicone, italiensk naturalist og filosof (død 1810)
7. mars – Erich Christian Klevesahl, tysk filosof, historiker og teolog; filosofiprofessor i Gießen (73, død 1818)
4. september - Shneur Zalman, russisk filosof, mystiker og rabbiner (død 1812)
17. oktober – Mattias Fremling, svensk filosof (død 1820)


== Dødsfall ==
Domenico Gagliardi, italiensk lege, forfatter og filosof (født 1660)
		
		


== Se også ==
Filosofi på 1700-tallet


== Referanser ==
Mervyn Finlay

Mervyn David «Merv» Finlay (født 17. juni 1925 i Balmain, død 2. juli 2014) var en australsk roer som deltok i De olympiske leker i 1952 i Helsingfors.
Finlay vant en olympisk bronsemedalje i roing under Sommer-OL i 1952 i Helsingfors. Han var med på den australske båten som kom på tredjeplass i rokonkurransen for åttere bak USA og Sovjetunionen. Mannskapet på den australske åtteren var foruten Finlay Robert Tinning, Ernest Chapman, Nimrood Greenwood, Edward Pain, Phillip Cayzer, Thomas Chessel, David Anderson og Geoffrey Williamson som var styrmann.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors - Bronse i roing, åtter menn  Australia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mervyn Finlay – Olympics.com 
(en) Mervyn Finlay – Olympic.org 
(en) Mervyn Finlay – Olympedia 
(en) Mervyn Finlay – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Mervyn Finlay – Australian Olympic Committee 
(en) Mervyn Finlay – FISA 
(en) Retired Judge Named As The Watchers' Watchdog på www.actrowing.com.au Publisert i Sydney Morning Herald, 20. april 1997. Besøkt 12. juli 2014.
(en) Tributes/obituaries Mervyn Finlay på tributes.smh.com.au
Edward Pain

Edward Oscar Guthrie «Ted» Pain (født 15. juli 1925 i Thirroul, død 6. januar 2000 i Greenwich i New South Wales) var en australsk roer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Pain vant en olympisk bronsemedalje i roing under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på den australske båten som kom på tredjeplass i rokonkurransen for åttere bak USA og Sovjetunionen. Mannskapet på den australske åtteren var Robert Tinning, Ernest Chapman, Nimrood Greenwood, Menryn Finlay, Edward Pain, Phillip Cayzer, Thomas Chessel, David Anderson og Geoffrey Williamson som var styrmann.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors - Bronse i roing, åtter menn  Australia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Edward Pain – Olympics.com 
(en) Edward Pain – Olympic.org 
(en) Edward Pain – Olympedia 
(en) Edward Pain – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Edward Pain – Australian Olympic Committee 
(en) Edward Pain – FISA
Kolbäcksån

Kolbäcksån er ei elv i Västmanlands og Dalarnas län i Sverige. Den renner gjennom de sentrale delene av Bergslagen, og har navn etter byen Kolbäck i dens nedre løp. Medregnet tilløpselver er elva 199 kilometer lang, med et nedbørfelt på 3 118 km² og en middelvannføring på 27 m³/s ved munningen.

Elva har utspring sør i Dalarna, og begynner som en rekke små skogselver som møtes i innsjøen Väsman. Herfra renner elva mot sørøst og passerer gjennom innsjøene Barken og Åmänningen. Den munner ut i Mälaren sør for Kolbäck. De mange fossene langs Kolbäcksån fikk tidlig stor betydning for industrien i Bergslagen, og jernverk ble etablert i Semla, Fagersta, Västanfors, Ramnäs, Surahammar og Hallstahammar.
Strömsholms kanal følger vassdraget over 100 km.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kolbäcksån – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Phillip Cayzer

Philip Arthur «Phil» Cayzer (født 13. mai 1922 i Sydney, død 15. juli 2015 samme sted) var en australsk roer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Cayzer vant en olympisk bronsemedalje i roing under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på den australske båten som kom på tredjeplass i rokonkurransen for åttere bak USA og Sovjetunionen. Mannskapet på den australske åtteren var Robert Tinning, Ernest Chapman, Nimrood Greenwood, Menryn Finlay, Edward Pain, Phillip Cayzer, Thomas Chessel, David Anderson og Geoffrey Williamson som var styrmann.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors – Bronse i roing, åtter menn  Australia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Phillip Cayzer – Olympedia 
(en) Phillip Cayzer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Phillip Cayzer – Australian Olympic Committee 
(en) Phillip Cayzer – FISA
Thomas Chessel

Thomas Edmund M. «Tom» Chessell (født 1. april 1914 i Ashfield, død 9. mai 1992 på Chevron Island) var en australsk roer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Chessel vant en olympisk bronsemedalje i roing under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på den australske båten som kom på tredjeplass i rokonkurransen for åttere bak USA og Sovjetunionen. Mannskapet på den australske åtteren var Robert Tinning, Ernest Chapman, Nimrood Greenwood, Menryn Finlay, Edward Pain, Phillip Cayzer, Thomas Chessel, David Anderson og Geoffrey Williamson som var styrmann.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors - Bronse i roing, åtter menn  Australia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Thomas Chessel – Olympedia 
(en) Thomas Chessel – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Thomas Chessel – FISA
Geoff Williamson

Geoffrey «Geoff» Williamson (født 10. juli 1923 i Sydney, død 17. september 2009 i Ryde) var en australsk roer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Williamson vant en olympisk bronsemedalje i roing under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var  styrmann på den australske båten som kom på tredjeplass i rokonkurransen for åttere bak USA og Sovjetunionen. Roerne på den australske åtteren var Robert Tinning, Ernest Chapman, Nimrood Greenwood, Menryn Finlay, Edward Pain, Phillip Cayzer, Thomas Chessel og David Anderson.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors - Bronse i roing, åtter menn  Australia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Geoff Williamson – Olympics.com 
(en) Geoff Williamson – Olympic.org 
(en) Geoff Williamson – Olympedia 
(en) Geoff Williamson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Geoff Williamson – FISA
David Anderson

David Rollo «Dave» Anderson (født 8. april 1932), australsk roer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Anderson vant en olympisk bronsemedalje i roing under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på den australske båten som kom på tredjeplass i rokonkurransen for åttere bak USA og Sovjetunionen. Mannskapet på den australske åtteren var Robert Tinning, Ernest Chapman, Nimrood Greenwood, Menryn Finlay, Edward Pain, Phillip Cayzer, Thomas Chessel, David Anderson og Geoffrey Williamson som var styrmann.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors - Bronse i roing, åtter menn  Australia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) David Anderson – Olympics.com 
(en) David Anderson – Olympic.org 
(en) David Anderson – Olympedia 
(en) David Anderson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) David Anderson – Commonwealth Games Federation 
(en) David Anderson – FISA
Jevgenij Brago

Jevgenij Nikolajevitsj Brago (russisk: Евгений Николаевич Браго; født 1. mars 1929 i Moskva) var en sovjetisk roer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Brago vant en olympisk sølvmedalje i roing under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på den sovjetiske båten som kom på andreplass i rokonkurransen for åttere bak USA. Mannskapet på den sovjetiske åtteren var Jevgeni Brago, Vladimir Rodimoesjkin, Aleksej Komarov, Igor Borisov, Slava Amiragov, Leonid Gissen, Jevgeni Samsonov, Vladimir Krjoekov og Igor Poljakov som var styrmann.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors - Sølv i roing, åtter menn  Sovjetunionen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jevgenij Brago – Olympedia 
(en) Jevgenij Brago – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jevgenij Brago – FISA
Vladimir Rodimoesjkin

Vladimir Aleksandrovisj Rodimoesjkin russisk: Владимир Александрович Родимушкин (født 22. desember 1921 i Moskva, død 15. januar 1986) var en sovjetisk roer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Rodimoesjkin vant en olympisk sølvmedalje i roing under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på den sovjetiske båten som kom på andreplass i rokonkurransen for åttere bak USA. Mannskapet på den sovjetiske åtteren var Jevgeni Brago, Vladimir Rodimoesjkin, Aleksej Komarov, Igor Borisov, Slava Amiragov, Leonid Gissen, Jevgeni Samsonov, Vladimir Krjoekov og Igor Poljakov som var styrmann.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors - Sølv i roing, åtter menn  Sovjetunionen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vladimir Rodimoesjkin – Olympics.com 
(en) Vladimir Rodimoesjkin – Olympic.org 
(en) Vladimir Rodimoesjkin – Olympedia 
(en) Vladimir Rodimoesjkin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Vladimir Rodimoesjkin – FISA
Igor Borisov

Igor Andrejevitsj Borisov (russisk: Игорь Андреевич Борисов; født 5. april 1924 i Moskva, død 10. oktober 2003) var en sovjetisk roer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Borisov vant en olympisk sølvmedalje i roing under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på den sovjetiske båten som kom på andreplass i rokonkurransen for åttere bak USA. Mannskapet på den sovjetiske åtteren var Jevgeni Brago, Vladimir Rodimoesjkin, Aleksej Komarov, Igor Borisov, Slava Amiragov, Leonid Gissen, Jevgeni Samsonov, Vladimir Krjoekov og Igor Poljakov som var styrmann.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors - Sølv i roing, åtter menn  Sovjetunionen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Igor Borisov – Olympics.com 
(en) Igor Borisov – Olympic.org 
(en) Igor Borisov – Olympedia 
(en) Igor Borisov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Igor Borisov – FISA
Aleksej Komarov

Aleksej Filippovisj Komarov russisk: Алексей Филиппович Комаров (født 10. desember 1921 i Moskva, død 10. mai 2013 i Moskva) var en sovjetisk roer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
Komarov vant en olympisk sølvmedalje i roing under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på den sovjetiske båten som kom på andreplass i rokonkurransen for åttere bak USA. Mannskapet på den sovjetiske åtteren var Jevgeni Brago, Vladimir Rodimoesjkin, Aleksej Komarov, Igor Borisov, Slava Amiragov, Leonid Gissen, Jevgeni Samsonov, Vladimir Krjoekov og Igor Poljakov som var styrmann.


== OL-medaljer ==
 1952  Helsingfors - Sølv i roing, åtter menn  Sovjetunionen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aleksej Komarov – Olympics.com 
(en) Aleksej Komarov – Olympic.org 
(en) Aleksej Komarov – Olympedia 
(en) Aleksej Komarov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Aleksej Komarov – FISA