jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Daphne gnidioides

Daphne gnidioides er en eviggrønn busk i tysbastfamilien.
Den blir opptil 35 cm høy og har en opprett til krypende vekst. Bladene er blågrønne og smale med en skarp spiss. Blomstene er hvite og sitter fem–åtte sammen. Bæret har lite fruktkjøtt. Arten vokser på steinete steder og i kratt på de greske øyene i Egeerhavet og sør i Anatolia i Tyrkia.


== Kilder ==
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 137. ISBN 0-7136-7015-0. 
J. Pedrol (2011). «Daphne gnidioides». Thymelaeaceae. – In: Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 8. februar 2016. 


== Eksterne lenker ==
(en) Daphne gnidioides i Encyclopedia of Life 
(en) Daphne gnidioides i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Daphne gnidioides hos The International Plant Names Index 
(en) Daphne gnidioides hos Tropicos 
(en) Kategori:Daphne gnidioides – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Daphne gnidioides – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Filosofiåret 1908

Filosofiåret 1908 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1908.


== Hendelser ==


== Publiseringer ==


== Fødsler ==
9. januar - Simone de Beauvoir, fransk eksistensialistisk filosof, feminist, politisk aktivist og forfatter (død 1986)
8. februar - Albert Lautman, fransk matematiker og filosof (død 1944)
14. mars - Maurice Merleau-Ponty, fransk filosof (død 1961)
16. mars - René Daumal, fransk forfatter og filosof (død 1944)
20. mars - François-Albert Viallet, fransk filosof (død 1977)
5. april – Ingemar Hedenius, svensk filosof (død 1982)
11. mai - Ludovico Geymonat, italiensk filosof og matematiker (død 1991)
9. juni - Edmondo Cione, italiensk filosof og politiker (død 1965)
12. juli - Michele Federico Sciacca, italiensk filosof (død 1975)
6. september - Pietro Caramello, italiensk presbyter og filosof (død 1997)
27. oktober - Amedeo Rotondi, italiensk forfatter og filosof (død 1999)
28. november – Claude Lévi-Strauss, fransk antropolog, etnolog og filosof (død 2009)
1. desember - Ernesto de Martino, italiensk etnolog, filosof og relgionshistoriker (død 1965)
13. desember - Plinio Corrêa de Oliveira, brasiliansk historiker, politiker og filosof (død 1995)
Claudio Baglietto, italiensk filosof (død 1940)


== Dødsfall ==
19. mars - Eduard Zeller, tysk filosof og filosofihistoriker (født 1814)
14. august - Friedrich Paulsen, tysk filosof og pedagog (født 1846)
20. september - Nicolás Salmerón, spansk filosof, forfatter og politiker (født 1838)
1. november - Edward Caird, skotsk filosof (født 1835)
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==
Akebakkeskogen (Oslo)

Akebakkeskogen (1-93, 2-92) er en vei i Grefsenåsen i bydel Nordre Aker. Den går fra Grefsenkollveien og oppover mot nevnte akebakke. Egentlig dreier det seg om et lite nettverk av veier og gangveier mellom og rundt husene, som er for det meste rekkehus fra første halvdel av 1980-tallet. Veien fikk navn i 1984.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Southern District of Florida

Southern District of Florida er et av USAs 94 føderale distrikter og dekker den sydlige delen av delstaten Florida. Det tilhører den ellevte domskrets, og anker over distriktsdomstolens avgjørelser går til U.S. Court of Appeals for the Eleventh Circuit.
Distriktet omfatter ni av Floridas 67 fylker: Broward, Highlands, Indian River, Martin, Miami–Dade, Monroe, Okeechobee, Palm Beach og St. Lucie – til sammen et geografisk område på 39,36 km² med omkring 6,3 millioner innbyggere.
Det har sin historie tilbake til anerkjennelsen av Florida som delstat i den amerikanske føderasjonen 3. mars 1845, da Kongressen opprettet det føderale distriktet Florida. Dette distriktet ble delt i et nordlig og sydlig distrikt 23. februar 1847 gjennom et lovvedtak som definerte grensene slik:

[T]hat part of the State of Florida lying south of a line drawn due east and west from the northern point of Charlotte Harbor, including the islands, keys, reefs, shoals, harbors, bays and inlets, south of said line, shall be erected into a new judicial district, to be called the Southern District of Florida; a District Court shall be held in said Southern District, to consist of one judge, who shall reside at Key West, in said District…Den 30. juli 1962 ble et nytt midtre distrikt opprettet fra deler av de to distriktene.
Den føderale distriktsdomstolen er en av de travleste i landet og holder rett i Miami (tre tinghus), Fort Lauderdale, West Palm Beach, Fort Pierce og Key West. Domstolen har 18 dommerhjemler og har behandlet kjente saker som Bush mot Gore, straffesaken mot Manuel Noriega og Elián González-saken.
Distriktets United States attorney har hovedkontor i Miami og regionkontorer i Fort Lauderdale, West Palm Beach og Fort Pierce. Kontoret har 222 påtaleadvokater og 170 støttepersonell.Distriktets United States marshal har sin historie tilbake til 18. mai 1821 og har hovedkontor i Miami.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
U.S. District Court for the Southern District of Florida
U.S. Attorney for the Southern District of Florida
U.S. Marshal
Akersborg terrasse (Oslo)

Akersborg terrasse (1-45, 2-34) er en gate på Ullevål i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går som blindvei nordøstover fra Ullevålsalleen nordvest for Ullevål universitetssykehus.
Navnet ble vedtatt i 1937 og kommer av eiendommen Akersborg, som i sin tid ble utskilt fra Store Ullevål gård.
Bebyggelsen er rekkehus i tre etasjer fra 1930-årene, tegnet av arkitekt Karl Stenersen. Forfatteren Johan Borgen bodde i nr. 43 i en årrekke (1939–1968 med unntak av enkelte krigsår).


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Ålesundgata (Oslo)

Ålesundgata (1-3, 2-4) er en gate på Bjølsen i Oslo. Den går mellom Gjøvikgata og Treschows gate.
Gaten het fra 1864 Trasopgaden (senere Trasopgata) etter plassen Trasop under Bjølsen gård. Nåværende navn er fra 1953 etter byen Ålesund. I strøket finnes også en rekke andre gater med navn etter norske byer.
Bebyggelsen består av boligblokker med borettslagstilknytning.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Ålesundgata». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 643. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (Å)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Ålmoveien (Oslo)

Ålmoveien (1-13, 8) er en vei på Sollerud i bydel Ullern i Oslo. Den går i praksis som blindvei fra Jonas Dahls vei til en snuplass, men det er gangveiforbindelse videre til Sollerudveien.
Navnet ble vedtatt i 1917 og kommer av plassen Ålmo (tidligere skrevet Aalmo).


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Ålmoveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 643. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (Å)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Companies House

Companies House er Storbritannias registermyndighet for selskaper. Etaten er underlagt Department for Business, Innovation and Skills og har hovedkontor i Cardiff i Wales.
Companies House fører sin historie tilbake til 1844, da en lovendring åpnet for stiftelse av aksjeselskaper. (Tidligere var etablering av selskaper kun mulig gjennom royal charter eller individuelle lovvedtak.)
Selskaper som oppføres hos Companies House må ha et offisielt hovedkontor og blir registrert i enten England og Wales, Skottland eller Nord-Irland.


== Eksterne lenker ==
(en-GB) Offisielt nettsted 
(cy) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(en) Offisiell blogg 
Mate-URL 
(en) Companies House – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Wetlesens vei (Oslo)

Wetlesens vei (1-53, 2-54) er en vei øst på Manglerud i bydel Østensjø i Oslo. Den går nordover fra Plogveien og går over i Toftdahls vei i en sving mot øst.
Veien fikk navn i 1919 etter familien Wetlesen, som drev landbruksskole på Abildsø gård på 1800-tallet.
Bebyggelsen er dels villaer, dels rekkehus. Blant de sistnevnte er elleve rekkehus i Manglerudlia borettslag (OBOS) fullført i 1959.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Wetlesens vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 631. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (W)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015. 
Kartverkets faktaark
Virgin Group

Virgin Group Ltd. er et britisk konglomerat etablert og eiet av Richard Branson. Virgin Group ble registrert i Companies House i 1989 og er klassifisert som et holdingselskap, men selskapets aktiva har sin historie tilbake til 1970.
Selskapet har sitt hovedkontor i Paddington i London.


== Datterselskap ==
AirAsia X
Virgin Atlantic
Virgin Australia
Virgin Books
Virgin Care
Virgin Galactic
Virgin Holidays
Virgin Hotels
Virgin Megastore
Virgin Mobile
Virgin Money
Virgin Radio
Virgin Rail Group
Virgin Trains
Virgin Vacations


== Tidligere selskaper ==
Air Nigeria
Virgin America — solgt til Alaska Airlines i 2018
Virgin Electronics
Virgin EMI Records
Virgin Express
Virgin Festival
Virgin Films
Virgin Games — solgt til Gamesys i 2013
Virgin Media — solgt til Liberty Global
Virgin Mobile Australia — solgt til Optus i 2006
Virgin Mobile Canada — solgt til Bell Mobility i 2009
Virgin Mobile France — solgt til Numericable-SFR i 2014
Virgin Mobile USA — solgt til Sprint Corporation i 2009
Virgin Money Australia — solgt til Bank of Queensland
Virgin Racing
Virgin Records


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Virgin Group – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Wilhelm Stenersens vei (Oslo)

Wilhelm Stenersens vei (4-6; ingen oddetallsadresser) er en gate på Tveita i bydel Alna i Oslo. Den går som nordøstlig fortsettelse av Sigrid Undsets vei, forbi Tveita senter til Nåkkves vei.
Gaten fikk navn i 1972 etter Wilhelm Stenersen (1863–1930), som eide Tveten gård fra 1899 og var ordfører i Aker i 1929–30.
Tveita skole ligger i nr. 4 og Hellerud videregående skole i nr. 6.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Wilhelm Stenersens vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 632. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (W)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
DS «Parat» (1868)

DS «Parat» var en dampslupp bygget ved Oddernæs mekaniske verksted. Skipet ble bygget i jern. Satt i trafikk med verftet som eier for lokaltrafikk i området rundt Kristiansand. Senere ombygget til tankbåt. Tilhører i dag Bredalsholmen Dokk og Fartøyvernsenter


== «Parat» ==
1868: juni: Levert som «Parat» for verftes regning. Satt i rute i området rundt Kristiansand
1869: Solgt til Arendal og satt inn på ruten Arendal - Grimstad
1880: Solgt til Hans Chr. Brevik, Halden
Forlenget rundt 1907
1909: Solgt til AS Olava
1920: Overtatt av Brevik Verft
1940: Ombygget til tankbåt
1942: Rekvirert av tyske styresmakter.


== «Parat IV» ==
1944: Registrert på Westergaard & Co.,  Oslo
1944: Overtatt av B. Konrad Simonsen, Oslo


== «Finabunkers» ==
1965: Solgt til AS Koppernes & Sønner, Ålesund. Omdøpt «Finabunkers».
1973: Overtatt av Norske Fina AS., Stabekk.


== «Setaco» ==
1977: Solgt til Septik Tank Co. Omdøpt «Setaco»
2004: Gitt til Bredalsholmen Dokk og Fartøyvernsenter


== Kilder ==
«Parat» Bredalsholmen Dokk og Fartøyvernsenter


== Eksterne lenker ==
(no) Bredalsholmen Dokk og Fartøyvernsenter
Daphne sericea

Daphne sericea er en eviggrønn busk i tysbastfamilien.
Den blir opptil 70 cm høy og har en tett, rund, opprett til krypende vekst. Bladene er dypt grønne og avlange. Blomstene er rosa og sitter endestilt i tette hoder. Bærene er rødbrune. Den vokser i maquis, åpen skog og på steinete steder. Utbredelsen omfatter Sør-Italia, Sicilia, Kreta, Sør-Hellas, Tyrkia, Kaukasus og Libanon.


== Kilder ==
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 137. ISBN 0-7136-7015-0. 
J. Pedrol (2011). «Daphne sericea». Thymelaeaceae. – In: Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 8. februar 2016. 


== Eksterne lenker ==
(en) Daphne sericea i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Daphne sericea hos The International Plant Names Index 
(en) Daphne sericea hos Tropicos 
(en) Kategori:Daphne sericea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Daphne sericea – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Daphne sericea – detaljert informasjon på Wikispecies
Al-Habbaniyah

al-Habbaniyah (arabisk: الحبانية) er en by i guvernementet al-Anbar i Irak. 
Fra 1936 til 1959 befant det seg her en britisk militærflyplass (RAF Habbaniyah). Det var kamper om flyplassen i 1941 mellom britiske og tyske stridskrefter. Fra 1959 ble flyplassen brukt av de irakiske væpnede styrker.
I nærheten av byen er Habbaniyahsjøen.
Habbaniyahsjøen

Habbaniyahsjøen (arabisk: بحيرة الحبانية Buhayrat al-Habbaniyya) er en kunstig anlagt innsjø i det sentrale Irak. Den ligger vedt for Bagdad. Overflaten er 140 km² stor. 
Sjøen benyttes fremst for å demme opp vann fra elven Eufrat, og siden 1982 er det en demning ved ar-Ramadi i dette øyemed. Derfra ledes vannet gjennom en smal kanal som heter Sin Al-Dhuban til Habbaniyahasjøen. Utløpet som finnes i sjøens søndre del er kanalen Al-Majarah. Den leder vannet til Razazzasjøen.


== Eksterne lenker ==
(en) Lake Habbaniyah – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Thymelaea hirsuta

Thymelaea hirsuta er en dvergbusk i tysbastfamilien.
Den blir opptil én meter høy og er rikt forgrenet. Stenglene er dekket av hvite hår. De små bladene ligger tett og overlappende langs stengelen. Bladene er skinnende grønne og hårløse på utsiden og dekket av hvite hår på innsiden. Blomstene er gule og sitter i klaser på to–fem. Planten vokser i garrigue og på tørre steder med gras eller sand, ofte nært havet. I Nord-Afrika og Vest-Asia er den vanlig i halvørken. Utbredelsen omfatter hele middelhavsområdet.


== Litteratur ==
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 138. ISBN 0-7136-7015-0. 
O. Polunin og A. Huxley, norsk utgave P. Sunding (1978). Middelhavsflora. NKI-Forlaget. s. 128. ISBN 82-562-0490-7. 


== Eksterne lenker ==

(en) Thymelaea hirsuta i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Thymelaea hirsuta hos NCBI 
(en) Thymelaea hirsuta hos The International Plant Names Index 
(en) Thymelaea hirsuta hos Tropicos 
(en) Kategori:Thymelaea hirsuta – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Thymelaea hirsuta – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Thymelaea hirsuta – detaljert informasjon på Wikispecies
Den hvite obelisk

Den hvite obelisk fra Aššur-nâṣir-apli IIs tid er en nyassyrisk kalksteinsobelisk med flatrelieff. Den kommer fra Ninive i det nordlige Irak.
Obelisken befinner seg i British Museum i London. Dateringen av den var lenge omstridt, da enkeltheter i relieffet fra samtidige fremstillinger i Nimrods palassrelieff er forskjellige. Derfor har det alternativt vært foreslått at den kunne dateres som noe eldre, til Aššur-nâṣir-apli I og dermed til det 11. århundre f.Kr. Men på grunn av overensstemmelser i innskriften på obelisken og Aššur-nâṣir-apli IIs annaler, kan den senere dateringen imidlertid anses som bekreftet og dermed stammer obelisken til denne konges tidlige regjeringstid.
Den hvite obelisk har stilistiske paralleller til den svarte obelisk. Men til forskjell fra denne har den hvite obelisk åtte omløpende registre som knapt har kantmarkeringer. Det dreier seg for det meste om slag- og jaktscener, dessuten kulthandlinger og gjestebud.


== Litteratur ==
W. Orthmann: «Babylonisch-Assyrische Rundplastik», i: samme, Der Alte Orient, Berlin, 1985, s. 315.
Nordkjoselva

Denne artikkelen er om elva i Balsfjord kommune. For elva med samme navn på Ringvassøya i Tromsø kommune, se Nordkjoselva (Tromsø)Nordkjoselva (nordsamisk: Dápmotjohka) er ei elv i Balsfjord kommune i Troms og Finnmark. Den renner gjennom Tamokdalen og Balsfjordeidet og munner ut ved Nordkjosbotn innerst i Balsfjorden. Elva er 30,5 km lang, og har et nedbørfelt på 192,30 km². Middelvannføringen ved munningen er 5,65 m³/s.


== Elvas løp ==
Nordkjoselva har utspring fra Tamokvatnet (263 moh.), som ligger midt i Tamokdalen, like ved vannskillet mot Målselva. Elvas fjerneste tilløp er imidlertid sideelva Tverrelva, som kommer inn fra vest en knapp kilometer nedstrøms fra Tamokvatnet. Tverrelvas øverste kilde ligger i skaret mellom Oksetinden (1 301 moh.) og Kjempetinden (1 126 moh.). Elva, som her kalles Oksetindelva, renner først bratt mot sør ned til Tverrelvdalen og samløp med Tverrelva, som fortsetter mot sørøst videre ned til Tamokdalen og Nordkjoselva. Fra Tamokvatnet renner elva mot nordøst, i et rolig og meanderende løp i den flate og vide dalbunnen, som med unntak av noen få gårdsbruk er uten bebyggelse. Etter samløpet med Postdalselva snur elva mot nord-nordvest. Dalen smalner her kraftig inn og får mere preg av juv, og elva blir også striere og danner her den rundt tyve meter høye Stordalsfossen.
Ved Øvergård renner elva ut på Balsjordeidet og snur mot vest. På strekningen ned til munningen har elva et jevnt fall, bare avbrutt av enkelte strykpartier. I motsetning til den ville Tamokdalen er Balsfjordeidet et kulturlandskap og en stor del av dalbunnen består av dyrket mark. Den største sideelva, Bruelva (Bomstadelva), kommer inn fra nord bare to kilometer før munningen, mens Kjusakdalelva kommer inn fra sør fire kilometer lengre opp i dalen. Elva munner ut i Balsfjorden ved tettstedet Nordkjosbotn. Europavei 6 følger vassdraget på Balsfjordeidet, mens fylkesvei 87 går langs elva i Tamokdalen.


== Vassdragsvern ==
Vassdraget ble vernet mot kraftutbygging i Verneplan III for vassdrag i 1986. Vernet ble begrunnet med at vassdraget er viktig del av et glasialt formet landskap med relativt høye fjell, bratte dalsider og dalbunner fylt med løsmasser, samt et stort naturmangfold knyttet til elveløpsformer, skredformer, geomorfologi, landformer, botanikk og vannfauna. At vassdraget er viktig for friluftsliv ble også anført som en grunn.Ved munningen av elva ligger Nordkjosbotn naturreservat.


== Referanser ==
Burneyrelieffet

Burneyrelieffet, også kalt Nattens Dronning-relieffet, er et relieff av terrakotta fra Isin-Larsa-tiden eller fra gammelbabylonsk tid. Det viser en bevinget, naken kvinnelig antropomorf figur med fugleklør, flankert av ugler og båret av løver - åpenbart en gudinne. Det har blitt datert til mellom 1800 og 1750 f.Kr.Relieffet stammer fra det sørlige Irak. Men ettersom det er kommet forskerne i hende via kunsthandlere har det ikke latt seg gjøre å stedfeste opprinnelsen nøyaktig. Relieffet kom i 1924 til England, og undersøkelser av det ble publisert første gang i 1937. Bortsett fra dets særegne ikonografi er dets dype relieff og relative store størrelse en antydning om det var benyttet som kultbilde. Hvilken gudinne som er fremstilt på relieffet er fortsatt omdiskutert. Det kan være Inanna eller Ištar eller også søsteren Ereškigal, og dessuten Lilith.
Navnet «Burneyrelieffet» kommer fra den daværende eier, Sydney Bernard Burney. I 2003 ble relieffet kjøpt av British Museum. Etter at ektheten ble betvilt flere ganger, gjennomførte British Museum termoluminescens-dateringer, og det bekreftet ektheten.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Henri Frankfort:  «The Burney Relief», i Archiv für Orientforschung 12, 1937, s. 128-135.
Pauline Albenda:  «The "Queen of the Night" Plaque: A Revisit »', i Journal of the American Oriental Society 125, 2005, s. 171-190.
Dominique Collon: The Queen of the Night. British Museum Objects in Focus. London 2005.
Elisabeth Von der Osten-Sacken: «Zur Göttin auf dem Burneyrelief », i S. Parpola, R. M. Whiting (utg.): Sex and Gender in the Ancient Near East. Proceedings of the XLVIIe Rencontre Assyriologique Internationale, Helsinki, Helsinki 2002, s. 479-487.


== Eksterne lenker ==
(en) Burney relief, Queen of the Night – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
British Museums databank
Tsjekkoslovakia under EM i friidrett 1954

Tsjekkoslovakia deltok med 42 utøvere under EM i friidrett 1954 som ble arrangert 25.–29. august 1954 i Bern. Tsjekkoslovakia tok 11 medaljer under mesterskapet.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==
Tsjekkoslovakia under EM i friidrett 1966

Tsjekkoslovakia deltok med 49 utøvere under EM i friidrett 1966 som ble arrangert 30. august–4. september 1966 i Budapest. Tsjekkoslovakia tok en medalje under mesterskapet.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==
C.A. Torstensens vei (Oslo)

C.A. Torstensens vei (51–77, 52–72) er en vei på Smestad i Oslo. Den går fra et kryss med Sørbyhaugen og Hagan terrasse og ned til Ullernchausseen.
Fra 1938 var veien regnet som en del av Hovfaret, som var planlagt å bli mye lengre enn veien er i dag. Dagens navn ble vedtatt i 1962. Veien er oppkalt etter Carl Adolph Torstensen (1890–1962), som var høyesterettsadvokat og Høyre-politiker (bl.a. bystyremedlem og leder for Gate- og veinavnkomiteen for Oslo).
Veien har villabebyggelse.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (C)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Cappelens vei (Oslo)

Cappelens vei (1-33, 2-22) er en vei på Kastellet i bydel Nordstrand i Oslo. Den går mellom Solveien og Kastellveien.
Veien fikk navn i 1907 etter forlegger Jørgen Wright Cappelen. Den har villabebyggelse.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (C)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.