jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Isomerida

Isomerida er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore, spinkle, gråbrune trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen. 


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika og den nordlige delen av Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Hemilophini J. Thomson, 1868
Slekten Isomerida Bates, 1866
Isomerida albicollis  (Laporte, 1840)
Isomerida amicta Pascoe, 1866
Isomerida apiratinga Martins & Galileo, 1992
Isomerida cinctiventris Bates, 1885
Isomerida fourneti Tavakilian & Santos-Silva, 2019
Isomerida ibitira Martins & Galileo, 1992
Isomerida invicta Galileo & Martins, 1996
Isomerida lanifica (Germar, 1824)
Isomerida lineata Bates, 1874
Isomerida longicornis Bates, 1881
Isomerida paraba Galileo & Martins, 2001
Isomerida paraiba Galileo & Martins, 1996
Isomerida ruficornis Bates, 1866
Isomerida santamarta Galileo & Martins, 2001
Isomerida separata Galileo & Martins, 1996
Isomerida sergioi Galileo & Martins, 2009
Isomerida sororcula Galileo & Martins, 1996
Isomerida tupi Martins & Galileo, 1992
Isomerida vittata (Pascoe, 1859)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Isomerida i Encyclopedia of Life 
(en) Isomerida i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Isomerida hos NCBI 
Isomerida – detaljert informasjon på Wikispecies
Notomulciber

Notomulciber er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, brunlige trebukker. Antennene er lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet med en liten tann på hver sidekant. Dekkvingene er jevnt avsmalnende, med noen lyse flekker.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt fra India i vest til Australia (Queensland) i øst.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Homonoeini J. Thomson, 1864
Slekten Notomulciber Blackburn, 1894
Underslekten Micromulciber Aurivillius, 1913
Notomulciber albosetosus Heller, 1923
Notomulciber basimaculatus (Breuning & de Jong, 1941)
Notomulciber biguttatus (Pascoe, 1867)
Notomulciber bryanti (Breuning, 1939)
Notomulciber decemmaculatus Breuning, 1942
Notomulciber enganensis (Breuning, 1939)
Notomulciber flavolineatus Breuning, 1947
Notomulciber fuscomarginatus (Aurivillius, 1914)
Notomulciber javanicus (Breuning, 1956)
Notomulciber notatus (Fisher, 1936)
Notomulciber ochraceomaculatus (Breuning, 1939)
Notomulciber ochreosignatus (Heller, 1921)
Notomulciber palawanicus Breuning & de Jong, 1941
Notomulciber quadrimaculatus Breuning & De Jong, 1941
Notomulciber quadrisignatus (Schwarzer, 1925)
Notomulciber sabahanus (Vives & Heffern, 2016)
Notomulciber sexnotatus Breuning & de Jong, 1941
Notomulciber strandi (Breuning, 1939)
Notomulciber sumatrensis (Schwarzer, 1930)
Notomulciber travancorensis (Breuning, 1958)
Notomulciber trimaculatus (Breuning, 1939)
Notomulciber variegatus (Aurivillius, 1914)
Notomulciber vikraktamathi Hiremath, 2018
Underslekten Notomulciber (i snever forstand)
Notomulciber carpentariae Blackburn, 1894
Notomulciber celebensis Breuning, 1961
Notomulciber sexlineatus Breuning, 1959


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Notomulciber i Encyclopedia of Life 
(en) Notomulciber i Global Biodiversity Information Facility 
Notomulciber – detaljert informasjon på Wikispecies
Therippia

Therippia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Mesosini er middelsstore, kraftige, brokete fargede trebukker. Kroppsformen er kort og plump, beina nokså korte og kraftige. Antennene hos hannene er noe lengre enn kroppen.


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.


== Utbredelse ==
Bortsett fra én art som lever i Vest-Malaysia og på Andamanene finnes slekten bare på Sri Lanka.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Mesosini Thomson, 1860
Slekten Therippia Pascoe, 1865
Underslekten Paratherippia Breuning, 1938
Therippia affinis Breuning, 1938
Therippia latefasciata Breuning, 1936
Therippia mediofasciata Breuning, 1935
Therippia triloba (Pascoe, 1859)
Underslekten Therippia (i snever forstand)
Therippia decorata Pascoe, 1865
Therippia signata (Gahan, 1890)


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 24. april 2016 hos Wayback Machine.
Liste over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Therippia i Encyclopedia of Life 
(en) Therippia i Global Biodiversity Information Facility 
Therippia – detaljert informasjon på Wikispecies
Mycerinodes

Mycerinodes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Morimopsini er nokså små, kraftige, gråaktige trebukker. De ligner mye på artene i gruppen Dorcadionini.
Dekkvingene er ofte noe knudrete.


== Utbredelse ==
Slekten er bare kjent fra Tanzania.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Morimopsini Lacordaire, 1869
Slekten Mycerinodes Kolbe, 1894
Mycerinodes lettowvorbecki Kriesche, 1926
Mycerinodes puerilis Kolbe, 1894
Mycerinodes uluguruensis Breuning, 1975


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 31. mai 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Mycerinodes i Encyclopedia of Life 
(en) Mycerinodes i Global Biodiversity Information Facility 
Mycerinodes – detaljert informasjon på Wikispecies
Ischiocentra

Ischiocentra er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, brunlige trebukker. Dekkvingene har markerte, mer eller mindre rettvinklede "skuldre". Antennene er lengre enn kroppen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra Costa Rica i nord til det sørlige Brasil i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Onciderini J. Thomson, 1860
Slekten Ischiocentra Thomson, 1860
Ischiocentra clavata Thomson, 1860
Ischiocentra diringshofeni Lane, 1956
Ischiocentra disjuncta Martins & Galileo, 1990
Ischiocentra hebes (Thomson, 1868)
Ischiocentra monteverdensis Giesbert, 1984
Ischiocentra nobilitata Thomson, 1868
Ischiocentra punctata Martins & Galileo, 2005
Ischiocentra quadrisignata Thomson, 1868
Ischiocentra stockwelli Giesbert, 1984


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Ischiocentra i Encyclopedia of Life 
(en) Ischiocentra i Global Biodiversity Information Facility 
Ischiocentra – detaljert informasjon på Wikispecies
Gymnostylus

Gymnostolus er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore, brunsvarte trebukker med brungule eller oransje tegninger. Kroppsformen er sylindrisk.


== Levevis ==
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sentral-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Pachystolini Aurivillius, 1922
Slekten Gymnostylus Aurivillius, 1916
Gymnostylus latifrons Breuning, 1970
Gymnostylus signatus Aurivillius, 1916


== Kilder ==
Longicorn ID - Neopachystolini
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 10. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Gymnostylus i Encyclopedia of Life 
(en) Gymnostylus i Global Biodiversity Information Facility 
Gymnostylus – detaljert informasjon på Wikispecies
Hexatricha

Hexatricha er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En liten, brun trebukk. Antennene er omtrent så lange som kroppen, med en brem av tettsittende hår på innersiden. Dekkvingene er ovale uten markerte "skuldre". Beina er forholdsvis korte og kraftige.


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.


== Utbredelse ==
Arten lever på New Zealand.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Parmenini Mulsant, 1839
Slekten Hexatricha Lacordaire, 1869
Hexatricha pulverulenta (Westwood, 1845)


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 23. april 2016 hos Wayback Machine.
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
(en) Hexatricha i Encyclopedia of Life 
(en) Hexatricha i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Hexatricha – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hexatricha – detaljert informasjon på Wikispecies
Neocerambyx

Neocerambyx er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter noen av de største artene i den store gruppen tømmerbukker (Cerambycinae).


== Utseende ==
Middelsstore til store (opptil 80 millimeter), slanke, mørke trebukker. Oversiden har en silkeaktig overflate. Antennene er lengre enn kroppen hos hannene, omtrent så lange som kroppen hos hunnene, særlig de innerste leddene er vanligvis kraftige og noe fortykkede. Antennene kan ha pigger på hvert ledd eller være kamformede. Pronotum er tydelig smalere enn dekkvingene, gjerne noe knudrete eller tverr-rynket. Dekkvingene er jevnt tilsmalnende bakover. Beina er forholdsvis lange.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Cerambycini Latreille, 1804
Slekten Neocerambyx J. Thomson, 1860
Neocerambyx bakboensis Miroshnikov, 2018
Neocerambyx elenae Lazarev, 2019
Neocerambyx gigas J. Thomson, 1878 - nå overført til slekten Bulbocerambyx
Neocerambyx grandis Gahan, 1891 - nå overført til slekten Bulbocerambyx
Neocerambyx guangxiensis Zhu, Lafei & Li, 2020
Neocerambyx katarinae Holzschuh, 2009 - nå overført til slekten Bulbocerambyx
Neocerambyx luzonicus Hüdepohl, 1987
Neocerambyx luzonicus luzonicus Hüdepohl, 1987
Neocerambyx luzonicus pseudoparis Hüdepohl, 1990
Neocerambyx mandarinus Gressitt, 1951
Neocerambyx oenochrous (Fairmaire, 1889)
Neocerambyx opulentus Holzschuh, 1998
Neocerambyx paris (Wiedemann, 1821)
Neocerambyx pellitus (Breuning & Itzinger, 1943)
Neocerambyx pubescens Fisher, 1938
Neocerambyx raddei Blessig & Solsky, 1872
Neocerambyx taiwanensis Hayashi, 1992
Neocerambyx vitalisi Pic, 1923 - nå overført til slekten Bulbocerambyx


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter Arkivert 14. august 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Neocerambyx i Encyclopedia of Life 
(en) Neocerambyx i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Neocerambyx hos NCBI 
(en) Kategori:Neocerambyx – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Neocerambyx – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Neocerambyx – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hoplocerambyx

Hoplocerambyx er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore til store (opptil 80 millimeter), slanke, svarte trebukker med lange, kraftige antenner. Oversiden er gjerne læraktig rynkete og foholdsvis blank. Antennene er lengre enn kroppen hos hannene, omtrent så lange som kroppen hos hunnene, særlig de innerste leddene er vanligvis kraftige og noe fortykkede. Antennene kan ha pigger på hvert ledd eller være kamformede. Pronotum er tydelig smalere enn dekkvingene, gjerne noe knudrete eller tverr-rynket. Dekkvingene er jevnt tilsmalnende bakover. Beina er forholdsvis lange.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt over det meste av den gamle verden og også i Sør- og Mellom-Amerika, men mangler i Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Cerambycini Latreille, 1804
Slekten Hoplocerambyx J. Thomson, 1864
Hoplocerambyx abnormis  Schwarzer, 1931 - Papua Ny-Guinea
Hoplocerambyx aramis  Thomson, 1865 - Vest-Malaysia, Singapore
Hoplocerambyx nitidus  Thomson, 1865 - Papua Ny-Guinea, Buru
Hoplocerambyx severus  Pascoe, 1869 - Papua Ny-Guinea, Waigiou
Hoplocerambyx spinicornis  (Newman, 1842 ) - vidt utbredt fra Afghanistan til Filippinene


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter Arkivert 14. august 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Hoplocerambyx i Encyclopedia of Life 
(en) Hoplocerambyx i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hoplocerambyx hos NCBI 
(en) Kategori:Hoplocerambyx – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hoplocerambyx – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Hoplocerambyx – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Voss-Stalheim-Gudvangen Automobillag

A/S Voss-Stalheim-Gudvangen Automobillag (VSG) var et rutebilselskap som ble etablert i 1911 med hovedsete i Voss.


== Tidlig fase ==
Selskapet var en sammenslutning av flere lokale rutebilselskaper og rutebileiere. Ved oppstarten hadde selskapet bilruter Voss-Stalheim, Voss-Granvin og Voss-Ulvik. Det var først og fremst turistkjøring om sommersesongen som var grunnlaget for selskapet i tidlig fase. Vinterkjøring tok først til på 1920-tallet. 
Andre verdenskrig kom til å svekke selskapet sterkt. Under krigshandlingene i 1940 ble alle de 25 vognene selskapet hadde ødelagt. Selskapets arkiv ble også ødelagt i brannen i 1940. Trass i dette maktet selskapet å skaffe tre busser til å drive ruter under krigen.


== Oppbygging etter krigen ==
I 1954 hadde selskapet 18 vogner i bruk, og 18 sjåfører i tjeneste. I tillegg var det tre personer i administrasjon og en fast verkstedmedarbeider. 
Det var nå ruter Voss-Stalheim-Gudvangen, Voss-Rong, Voss-Ulvik, Voss-Eimstad og Voss-Myrkdalen. 
I 1950 hadde selskapet fått bygd et sentralanlegg ved Voss sentrum, med plass til administrasjon, verksted, sjåførrom m.m.


== Sluttfase og avvikling ==
VSG ble fra 1. januar 1978 slått sammen med Bergen-Hardanger Billag AS og Bergen-Dale-Voss Billag AS. Det nye selskapet fikk navnet Bergen-Hardanger-Voss Billag A/S (BHV). 


== Litteratur ==
Sundal, A. G. (1954). Norges rutebileieres forbund, Avdeling Bergen og Hordaland gjennom 25 år. Bergen: NRF.


== Referanser ==
MBDA

MBDA er en europeisk utvikler og produsert av missiler. Det ble grunnlagt som en fusjon av franske Aérospatiale-Matra Missiles (av EADS, nå Airbus Group), italienske Alenia Marconi Systems (av Finmeccanica) og britiske Matra BAe Dynamics (av BAE Systems) i desember 2001. Selskapet er eiet av moderselskapet til grunnleggerne: Airbus, Finmeccanica og BAE Systems.
Forhistorien til MBDA var joint-venture-selskapet Euromissile. Daværende Bölkow (tysk firma) og Nord Aviation (fransk firma, utvikleren av Exocet), samarbeidet for å erstatte det eldre SS.11-panservernmissilet som var i bruk i begge land med det som ble missilet Euromissile HOT. Et par år senere fusjonerte Bölkow inn i MBB mens Nord Aviation fusjonerte inn i Aérospatiale. Disse to firmaene dannet så senere selskapet Euromissile for å utvikle og produsere missilene MILAN, Roland og HOT. Aérospatiale og MBB (gjennom sitt moderselskap DASA) fusjonerte til EADS i år 2000.
I 2015 hadde selskapet 10,000 ansatte. Samme år hadde gjennomførte selskapet ordrer for 5,2 milliarder euro og hadde en ordrebok på 15,1 mrd euro. MBDA jobber med over 90 lands militære styrker globalt.


== Produkter ==
Luft-til-luft-missiler:
ASRAAM - kort distanse, IR guided
Meteor
MICA - IR og radar guided version (kan også brukes som luftvernmissil)
Luftvernmissiler:
Mistral (kan også brukes som luft-til-luft-missiler)
Eurosam Aster - medium (Aster 15) og long range (Aster 30)
LFK NG (sammen med Diehl BGT Defence)
Aspide
Rapier
Sea Wolf
CAMM
Luft-til-bakke-missiler:
Apache
Brimstone
Storm Shadow/SCALP-EG
AS-30L
PGM 500 and PGM 2000 guidede missiler
ASMPA - Fansk atomvåpen missil
Laser-Guided Zuni
Diamond Back range extension kit for SDB
Viper Strike
Sjømålsmissiler:
Exocet
Otomat/Teseo
Sea Eagle
Marte
FASGW(H)/ANL
Panservernmissiler:
MILAN
PARS 3 LR - long range (sammen med Diehl BGT Defence)
ERYX - kort distanse
HOT
Missile Moyenne Portée (MMP)
Systemer
Spada
Eurosam SAMP/T
PAAMS missile system comprising:
UKAMS   PAAMS(S)
Eurosam PAAMS(E)
Eurosam SAAM-IT
Eurosam SAAM-FR
MEADS
Next Generation Multiple Warhead System


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Chamberlain of London

Chamberlain of London er et embete som kan dateres tilbake til minst 1237. Opprinnelig var han ansvarlig for innsamling og fordeling av inntekter i City of London og oppnevnt av Kronen. Han ble tradisjonelt oppnevnt på midtsommerdagen, og kunne ikke fjernes med mindre det forelå noen stor klagesak mot ham.I 1590 fikk Chamberlain i oppdrag å innkreve lokale avgifter på varer som selges i byen.I dag har embetet en fortsatt viktig funksjon, mest et seremonielt  ansvar, herunder administrasjon og tildeling av Londons nøkler.Nåværende Chamberlain er (per 2016) Peter Kane, den 80. Chamberlain i et kontinuerlig embete som kan  dateres tilbake til 1237.


== Referanser ==
Hermann Christian Neupert

Hermann Christian Neupert (født 28. juni 1875 i New York, død 6. januar 1941) var en amerikanskfødt norsk fotograf. Han virket i Norge fra cirka 1909; fra begynnelsen av og frem til rundt 1932 i Oslo, og fra 
1920 til 1930 i Drøbak. Neupers var ugift.

Neupert var sønn av Holo Villers Neupert og Jenni Jonsson. Han begynte i farens papirforretning i 1891. I begynnelsen av 1900-årene begynte han å fotografere landskapsbilder, men hadde ikke atelier, bare mørkerom 
i sin leilighet i Cort Adelers gate 32 i Oslo.Han fotograferte for Norges Statsbaner, men leverte også bilder til Mittet & Co.. Neupert var svoger av Ingebrigt Mittet, som brukte dem til sin prospektkortproduksjon. De overtok - sannsynligvis i 1930-årene - hele hans negativsamling. Bortsett fra ca. 200 negativer som firmaet beholdt, ga de senere hele samlingen til Riksantikvaren, som deretter overlot en del til Norsk Teknisk Museum og en del til Norsk Folkemuseum.


== Referanser ==
Massicus

Massicus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Store (opptil 50 millimeter), slanke, mørke trebukker. Oversiden er tett kledt med lysgrå til gulgrå bestøvning bortsett fra en blank midtstripe på pronotum. Antennene er lengre enn kroppen hos hannene, omtrent så lange som kroppen hos hunnene, særlig de innerste leddene er vanligvis kraftige og noe fortykkede. Antennene kan ha pigger på hvert ledd eller være kamformede. Pronotum er tydelig smalere enn dekkvingene, gjerne noe knudrete eller tverr-rynket. Dekkvingene er jevnt tilsmalnende bakover. Beina er forholdsvis lange.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Cerambycini Latreille, 1804
Slekten Massicus Pascoe, 1867
Massicus atratulus Holzschuh, 2018
Massicus dierli Heyrovský, 1976
Massicus fasciatus (Matsushita, 1933)
Massicus fryi Gahan, 1890
Massicus intricatus (Pascoe, 1866)
Massicus ivani Miroshnikov, 2017
Massicus pascoei (Thomson, 1857)
Massicus philippensis Hüdepohl, 1990
Massicus punctulipennis Holzschuh, 2018
Massicus regius Miroshnikov, 2019
Massicus scapulatus Hüdepohl, 1994
Massicus subregularis Schwarzer, 1931
Massicus sufficiens Holzschuh, 2018
Massicus suffusus Gressitt & Rondon, 1970
Massicus taiwanus Makihara & Niisato, 2014
Massicus theresae (Pic, 1946)
Massicus trilineatus (Pic, 1933)
Massicus unicolor Gahan, 1906
Massicus valentinae Miroshnikov, 2017
Massicus venustus (Pascoe, 1859)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter Arkivert 14. august 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Massicus i Encyclopedia of Life 
(en) Massicus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Massicus hos NCBI 
(en) Kategori:Massicus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Massicus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Massicus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Stortuva

Stortuva kan vise til

Stortuva i Vefsn, høyeste topp på Øyfjellet, 818 moh.
Stortuva (Tromsø), fjell ved Breivikeidet i Tromsø, 1109 moh.
Tangutskrift

Tangutskrift (kinesisk: 西夏文, pinyin: xī xià wén) er et logografisk skriftsystem som ble brukt mellom 1036 og 1502 til å skrive det tibetoburmanske språket Tangut i Xixia-riket. Det omfatter 5863 tegn, hvis man ikke tar hensyn til varianter.. Tangutskriften ligner på kinesiske tegn, men metoden til å forme skrifttegnene er signifikant forskjellig fra den som brukes til å forme kinesiske tegn.


== Referanser ==