jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Fredløs i skogen

Fredløs i skogen er en norsk svart-hvitt familiefilm fra 1959 i regi av Richard W. Larsson.


== Handling ==
Småjentene Kjersti og Mari er på tur i skogen med sin hund. Samtidig jages en tyv som har stjålet sauer. Jentene trekkes inn i viderverdigheter.


== Rolleliste ==
Kjersti Larsson – Kjersti
Mari Larsson - Mari
Trygve Apland – Saueeier
Rolf Walter Kjærsdalen – Sauetyv
Johan Fredriksen
Jens Bolling - Forteller


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fredløs i skogen på Internet Movie Database 
(no) Fredløs i skogen hos Filmfront
Slaget ved Cremona

Slaget ved Cremona var et slags i den spanske arvefølhgekrigen som fant sted 1. februar 1702 mellom Frankrike og Østerrike. 
Fem måneder etter å ha drevet franskmennene tilbake i slaget ved Chieri (Chiari) i Lombardia, tok Eugene av Savoie tilbake offensiven, og bevegelsene vestover med den østerrikske arméen til Leopold I av Det tysk-romerske riket til Cremona ved ̠ [
Po]. Den 1. februar 1702 gikk Eugene til angrep  om natten og kom helt overraskende på den franske garnisonen under marskalk François de Neufville, Duc de Velleroi. 
Planen var en infiltrering i commando-stil ledet av Eugene av Savoie selv, og en større styrke under Charles Thomas de Lorraine-Vaudemont, som tok porten ved Po. 
Eugene av Savoie stormet byen og tok Duc de Villeroi til fange. Østerrikerne tok også andre høytsttående fransk offiserer, og 1 000 franske soldater mistete livet i angrepet mange av dem mens de sov. 
Planen ble derimot ikke like så suksessrik som planlagt, siden styrken under Vaudemont ble forseinket av det vanskelige terrenget og kom frem senere enn planlagt. De var for sene til å overraske ʽcitadellet i Cremona, og en viktig bro ble sprengt i stykke av forsvarerne. Citadellet holdt ut på grunn av tappert forsvar ved Po-porten av en irsk brigade. En fransk armé kom til støtte til Cremona og Eugene måtte trekke seg tilbake. 
Villeroi ble etterfulgt av Vendôme.


== Kilder ==
Eggenberger, David.  A Dictionary of Battles (New York: Thomas Y. Crowell, 1967), p. 110
Temba. Kapp-Kapp-Kairo

Temba. Kapp-Kapp-Kairo er en norsk dokumentarfilm fra 1958, i regi av Gunnar Melle, som også hadde fotografert, klippet og produsert filmen, og  lest inn kommentarene.


== Innhold ==
Åpningen av Nordkapp-veien gjorde det mulig å kjøre fra Europas nordligste punkt til Afrikas sydspiss. Filmen skildrer en reise med bil fra Nordkapp til Afrikas sydspiss og opp igjen til Kairo. Den er en reportasje fra 1950-tallets Afrika slik Melle opplevde verdensdelen under reisens gang. Gunnar Melle tilbakela en strekning på 54 000 km og besøkte 40 land i løpet av reisen.


== Referanser ==
Outback

For den australske filmen, se Nattens jegere.Outback er et begrep som viser til Australias enorme, fjerntliggende og tørre indre. «The outback» brukes vanligvis om steder som relativt sett er mer fjerntliggende enn områdene som kalles «the bush», som på folkemunne viser til hvilket som helst område utenfor de store byområdene.


== Historie ==
Den tidligste europeiske utforskningen av Australias indre var sporadisk, ettersom fokus var på de tilgjengelige og fruktbare områdene ved kysten. De første som klarte å gjennomføre en vellykket kryssing av Blue Mountains vest for Sydney var en ekspedisjon ledet av Gregory Blaxland i 1813, 25 år etter at kolonien ble etablert. Senere forsøkte mange å følge elvene som rant mot vest for å finne et «innlandshav», men alle elvene viste seg å renne til Murray og Darling, som snur sørover. Fra 1858 til 1861 ledet John McDouall Stuart seks ekspedisjoner nordover fra Adelaide, noe som kulminerte med at de nådde nordkysten av Australia.
Telegrafledningen Overland Telegraph ble bygget på 1870-tallet langs ruten som ble brukt av Stuart, som hadde funnet tilstrekkelig med vann for å forsyne de nødvendige stasjonene langs ledningen.
Utforskningen av outback fortsatte fram til 1950-tallet, da Len Beadell utforsket og gransket området, samt bygde mange veier for kjernefysiske våpentester ved Emu Field og Maralinga og rakettester ved Woomera Prohibited Area. Området utforskes fremdeles med henblikk på å finne mineralforekomster.
Begrepet «outback» i trykt form ble første gang brukt i Australia i 1869, og forfatteren viste helt klart til «vest for Wagga Wagga», en by i delstaten New South Wales.


== Næringsliv ==

På grunn av sin størrelse har området stor verdi som beiteland for sauer og kveg, og dette er en betydelig næring i store deler av «the outback». I nyere tid har også turismen blitt betydelig. Gruvedrift er også en svært viktig næringsvei i dette enorme og tynt befolkede området. Ettersom det ikke har vært hverken fjelldannelse eller isbreer siden perm (i mange områder siden kambrium), så er området svært rikt på jern, aluminium, mangan og uran, og også store forekomster av gull, nikkel, bly og sink. Blant de største gruvene og gruveområdene i outback er opalfeltene ved Coober Pedy, Lightning Ridge og White Cliffs, metaller ved Broken Hill, Tennant Creek, Olympic Dam og Challenger Mine. I Vest-Australia er Argyle diamantgruve i Kimberley verdens største produsent av naturlige diamanter. I Pilbara-regionen utvinnes storparten av Australias jernmalm og området har også en av verdens største mangangruver.


== Helsevesen ==

Royal Flying Doctor Service startet i 1928 og hjelper mennesker som bor i Australias outback. I tidligere tider betød sykdom og alvorlige skader ofte døden på grunn av mangel på skikkelige medisinske fasiliteter og utdannet personell.


== Referanser ==
Alfa Romeo MiTo

Alfa Romeo MiTo (2008–18) er en liten tredørs småbil (B-segmentet) fra italienske Alfa Romeo.
Den ble et av de siste designprosjektene utført ved Centro Stile i Arese ved Milano, før eieren, Fiat, flyttet designhuset til Torino og virksomheten i Arese opphørte. Mito bygges på Fiats "small"-plattform i Torino på Mirafiori-fabrikkene til Fiat (som siden 1986 har eid Alfa Romeo). Navnet "MiTo" er en forkortelse for Milano-Torino.
Motorene var 1,4-liters bensin og 1,3- og 1,6-liters diesel. Toppmodellen, Quadrifoglio Verde (QV), har en 170-hesters motor, som også brukes i Maserati edition (100 bygd; Fiat eier også Maserati). MiTo fikk i 2011 start & stopp-teknologi, og ble den første utrustet med Fiats nye automatgir med dobbeltclutch (som Alfa kalte TCT for Twin Clutch Tech). I 2014 kom små kosmetiske endringer, samt Fiats to-sylindrete 0,9-liter Twin-air bensinmotor på 105 hk.

		
		


== Referanser ==
Orient (film)

Orient er en norsk dokumentarfilm fra 1960, i regi av Arne Hverven. Kommentarene blir lest av Jan Frydenlund og Sigurd Tønsberg.


== Innhold ==
Filmen skildrer Asia og ble blant annet spilt inn på Bali, Egypt, Israel, Japan, Jordan, Kashmir, Taj Mahal i India og i Pakistan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Orient på Internet Movie Database 
(no) Orient i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Orient hos Filmfront
Bøkkerveien (Oslo)

Bøkkerveien er en vei på Hasle i bydel Grünerløkka i Oslo. Den går nordøstover fra Haslevangen i den tidligere Anders Windsvolds veis løp, og dreier mot vest-nordvest langs Alnabanen på nordsiden mellom det tidligere anlegget til Arcus. Veien munner ut i Peter Møllers vei.
Veinavnet ble vedtatt i 2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Oslo byleksikon
Raidet mot Cartagena i 1697

Raidet mot Cartagena var et angrep av franskmennene på festningsbyen Cartagena i Colombia den 6. mai 1697, som en del av niårskrigen.


== Beskrivelse ==
I 1695 hadde den franske marinen blitt svekket så pass at den ikke lenger kunne møte den engelske og nederlandske marinen i et åpent sjøslag, og derfor gikk over til kapervirksomhet eller handelskrig. Baron Bernard Desjean de Pointis, som var aktiv i Karibia fra starten av krigen, klarte å overbevise kong Ludvig XIV av Frankrike om å prøve et dristig angrep på den rikeste byen i regionen, ʽCartagena, i dagens Colombia.
Han fikk kommando over en flåte på syv skip, tre fregatter og noen mindre fartøy. Skvadronen dro fra Brest i Frankrike, den 7. januar 1697, og nådde frem til Saint-Domingue i Vestindia den 3. mars. Pointis ba om støtte fra guvernør Jean du Casse, som bare motvillig ga ham støtte, siden han foretrakk et angrep på Portbelo. En måned senere, med en flåte med 1 200 soldater og 650 sjørøvere, nådde han frem til Cartagena.
Det kjente spanske forsvarsverkene var ikke det den en gang hadde vært og Pointis erobret begge festningene som forsvarte Cartagena forholdsvis lett, og mistet bare 60 mann. Mellom 6. og 24. mai plyndret franskmennene byen, og tok et krigsutbytte som var verdt mellom ti og tyve millioner livres.
Pointis seilte så direkte tilbake til Frankrike og lurte de allierte sjørøverne som hadde fått løfte om å dele potten. Rasende vendte sjørøverne tilbake og plyndret byen en gang til, denne gangen uhindret av de franske soldatene. Det ble en orgie i voldtekt, utpressing og mord. 


== Ettervirkning ==
På reisen tilbake til Frankrike klarte Pointis å unngå den engelske admiral John Nevell, som hadde sendt skvadronen sin fra Cádiz i Spania for å forfølge den franske kaperen. Etter tre dager klarte Nevell bare å ta ett skip. Uheldigvis for ham var dette et sykehusskip angrepet av gul feber, som nå spredte seg til den engelske og nederlandske flåten. Sykdommen tok livet av 1 300 engelske sjømenn, seks kapteiner og admiral Nevell selv. Bare en kaptein på den nederlandske flåten overlevde. 
Franskmennene kom ikke fra det uskadet, siden den gule feberen hadde spredt seg i flåten deres også, og tok livet av flere hundre sjømenn. Pointis kom seg likevel tilbake til Frankrike og ga Ludvig XIV hans del på to million livres.  Resten av skatten gjorde Pointis til en umåtelig rik mann. 
Han ga ut Relation de l'expédition de Carthagène faite par leser François en 1697 i Amsterdam året etter. 


== Kilder ==
Lynn, John A. The Wars of Louis XIV: 1667–1714. Longman, (1999). ISBN 0-582-05629-2
Roger N.A.M. The Command of the Ocean: A Naval History of Britain 1649–1815, Penguin Group, (2006). ISBN 0-141-02690-1
Channel Country

Channel Country er en region i outback Australia som hovedsakelig ligger i delstaten Queensland men også i deler av Sør-Australia, Nordterritoriet og New South Wales. Navnet kommer av de mange sammenflettede elveleiene som krysser regionen. Channel Country har et areal på drøyt 300 000 km².Channel Country har et tørt landskap med en rekke gamle elvesletter fra elver som kun renner periodisk. De viktigste elvene er Georgina, Cooper Creek og Diamantina. Når det faller tilstrekkelig med regn i elvenes nedbørfelt renner de inn i Eyresjøen i Sør-Australia. I de fleste årene blir imidlertid flomvannet absorbert av jordsmonnet eller fordamper.

Klimaet i Channel Country er tørt med svært varme somre og korte, tørre vintre. Nedbøren er uforutsigbar. Gjennomsnittlig årsnedbør (1890–2005) er 168 mm. Men flommene i de store elvene, forårsaket av nedbør lenger nord og øst, produserer en betydelig, noen ganger fenomenal, vekst av beite, ofte uten at det har falt regn i området. Vegetasjonen er hovedsakelig Mitchell-gress, gidgee og spinifex.
Den viktigste bruken av land er til beiteland for kveg, og 91% av hele Channel Country brukes til beite.De viktigste tettstedene i området er Birdsville, Windorah og Innaminka. Andre bosetninger er Betoota og Bedourie. Channel Country er en del av Eyresjøens tilsigsfelt. Lenger mot øst ligger det mindre tørre Maranoa-distriktet. Flere viktige fugleområder ligger i Channel Country, blant annet Lake Yamma Yamma og Lake Machattie Area.
Channel Country er åsted for de fleste observasjonene av Min Min-lys.


== Referanser ==
Myanmars ambassade i Oslo

Myanmars ambassade i Oslo er Myanmars (Burmas) diplomatiske representasjon i Norge. Per 2020 har ambassaden adresse Nedre Vollgate 4. Bygningen er en forretningsgård tegnet av F.S. Platou og oppført i 1939.
Myanmar har hatt ambassade i Oslo siden 2015 og holdt først til i en leiegård i Cort Adelers gate 16 med en blanding av leiligheter og næringslokaler.
Norge åpnet ambassade i Yangon i 2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Oslo Diplomatic List på UDs nettside Diplomatiske forbindelser
Utenriksdepartementet om bilaterale forbindelser mellom Myanmar og Norge
Embassypages.com om ambassaden
Wetarfikenfugl

Wetarfikenfugl (Sphecotheres hypoleucus) er en art i slekten fikenfugler (Sphecotheres), som hører hjemme i pirolfamilien og er spurvefugler.
Arten er tropisk og endemisk for øya Wetar i De små Sundaøyer, Indonesia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Wetarfikenfugl i Encyclopedia of Life 
(en) Wetarfikenfugl i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Wetarfikenfugl hos Artsdatabanken 
(en) Wetarfikenfugl hos ITIS 
(en) Wetarfikenfugl hos NCBI 
(en) Kategori:Sphecotheres hypoleucus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sphecotheres hypoleucus – detaljert informasjon på Wikispecies
Grønnfikenfugl

Grønnfikenfugl (Sphecotheres viridis) er en art i slekten fikenfugler (Sphecotheres), som hører hjemme i pirolfamilien og er spurvefugler.
Arten er tropisk og endemisk for øyene Timor og Roti i De små Sundaøyer, Indonesia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Grønnfikenfugl i Encyclopedia of Life 
(en) Grønnfikenfugl i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Grønnfikenfugl hos Artsdatabanken 
(en) Grønnfikenfugl hos ITIS 
(en) Grønnfikenfugl hos NCBI 
(en) Kategori:Sphecotheres viridis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sphecotheres viridis – detaljert informasjon på Wikispecies
Australfikenfugl

Australfikenfugl (Sphecotheres vieilloti) er en art i slekten fikenfugler (Sphecotheres), som hører hjemme i pirolfamilien og er spurvefugler.


== Beskrivelse ==

Australfikenfuglen måler cirka 27–29·5 cm og veier omkring 97–146 g. Underartene varierer en del i pigmenteringen, hovedsakelig mellom gul, gulgrønn og olivengrønn. Hunnene er mer uanselig pigmentert og har lys underside med spetter i brystet og buken.


== Habitat ==
Distribusjonen av arten er nært tilknyttet tilgangen på frukt, spesielt fiken (Ficus). Fuglene trives i tilknytning til variert tropisk jungel, med store trær og nærhet til elvene. Dette inkluderer lommer og utkantstrøk av tropisk regnskog, monsunskog, eukalyptusskog og sekundærskog i kystsonen, men også kokosplantasjer, savanner, urbane parker og private hager inngår i habitatet. På Ny-Guinea finner man arten i høyder på opp mot 500 moh.


== Underarter og utbredelse ==
Arten er tropisk og endemisk for Papua-Australia.
S. v. cucullatus Rosenberg, 1866, endemisk for Kaiøyene (utenfor sørvestkysten av Ny-Guinea)
S. v. salvadorii Sharpe, 1877, endemisk for det sørøstre Ny-Guinea
S. v. ashbyi Mathews, 1912, endemisk for Nord-Australia
S. v. flaviventris Gould, 1850, endemisk for Torresstredet og Nordøst-Australia (Kapp York-halvøya og Queensland)
S. v. vieilloti Vigors and Horsfield, 1827, (nominatformen) endemisk for Øst-Australia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) australfikenfugl i Global Biodiversity Information Facility 
(no) australfikenfugl hos Artsdatabanken 
(en) australfikenfugl hos ITIS 
(en) australfikenfugl hos NCBI 
(en) Kategori:Sphecotheres vieilloti – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sphecotheres vieilloti – detaljert informasjon på Wikispecies
Alfa Romeo 4C

Alfa Romeo 4C (2013–20) er en 2-seters sportsbil fra italienske Alfa Romeo. Navnet betyr 4 sylindre (4 cilindri); Alfa har også Alfa Romeo 6C og Alfa Romeo 8C.
4C er tegnet av Alfas egen Lorenzo Ramaciotti (født 1948) og bygges på Maseratis fabrikker i Modena (både Alfa og Maserati er eid av samme konsern, Fiat). Den er bakhjulsdrevet, veier rundt 900 kilo og har en 1.75 liters TBi (turbo benzina iniezione) på rundt 240 hk.  4C spider har avtagbart tak og ble først vist i 2014. Etter Alfa Romeo 8C Competizione ble 4C den første masseproduserte  Alfa solgt ny i USA på over tjue år. 4C selges også i Norge til en startpris i 2014 på 750 000 kroner.Den sluttes å selge i 2020.

		
		


== Referanser ==
Raidet mot Le Havre

Raidet mot Le Havre var et to dager langt bombardement av den franske havnebyen Le Havre tidlig i juli 1759. Bombardementet ble utført av Royal Navy under George Rodney under Syvårskrigen. De oppnådde målet med å ødelegge mange av invasjonsskipene som var samlet der for den planlagte franske invasjonen av Storbritannia.


== Kilder ==
Russell Frank Weigley, The age of battles, s. 226 McLynn, Frank. 1759: The Year Britain Became Master of the World
De forente arabiske emiraters ambassade i Oslo

De forente arabiske emiraters ambassade i Oslo er De forente arabiske emiraters diplomatiske representasjon i Norge, i Bygdøy allé 78.
Bygningen som ambassaden holder til i, ble opprinnelig oppført som ambassade for den sveitsiske stat i 1985, men den sveitsiske ambassaden ble omlokalisert i 2014.
Ambassadør fra 19. januar 2023 er Fatema AlMazroue.Norge har hatt ambassade i Abu Dhabi siden 1994.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Oslo Diplomatic List på UDs nettside Diplomatiske forbindelser
Embassypages.com om ambassaden
Bilaterale forbindelser (på ambassadens nettsted)
Fiat Multipla

Fiat Multipla (1998–2010) er fem-dørs familiebil fra italienske Fiat.
Den er basert på Fiat Bravo og er en såkalt MPV (flerbruksbil) som kan huse mange passasjerer såvel som mye bagasje og muligheter for å ta ut seter etter behov.

Se også Fiat 600 Multipla (1955), den hadde seks seter i en ganske liten bil.Multipla hadde 1.6 liter motor på 103 hk, 1.9 liter diesel på opptil 120 hk og en som også gikk på gass.  Man satt tre foran og tre bak.  Multipla II i 2004 hadde nytt utseende, men var ellers mye det samme.

		
		
		
		


== Referanser ==
Fiat Tipo (2015)

Se Fiat Tipo for en tidligere modell med samme navnFiat Tipo (2016–) er en familiebil fra italienske Fiat som overtar for Fiat Bravo. Tipo er første resultat av Fiats Ægea-prosjekt rettet mot EMEA.
Tipo betyr "type" og er tegnet av Fiat selv, men bygd ved Tofaş-fabrikken i Bursa i nordvestlige Tyrkia der den selges som Fiat Ægea.  Tipo har 1.4 liters bensinmotor på 95 eller 120 hk (med turbo), 1.6 liters bensin/gass og 1.3 og 1.6 liters diesel.  Den fås også som kombi og stasjonsvogn, utgaver som fra 2017 ble solgt i Norge.

		


== Referanser ==
Tolfa

Tolfa er en småby og kommune i storbyområdet Roma hovedstad. Den ligger i regionen Lazio i det sentrale Italia, ikke langt fra Civitavecchia. Den er sentrum for Monti della Tolfa, en gruppe utdødde vulkaner mellom Civitavecchia og Braccianersjøen.


== Historie ==
Middelalderbyen lå innenfor Viterbos innflytelsesområde og ble del av Kirkestaten. Først ble den gitt til Capocci-familien å styre, og deretter til de romerske adelsmenn Ludovico og Pietro Frangipani som stod for byggingen av bymur. Tolfa fikk brått en større betydning etter at man i 1461 fant rike forekomster av alunitt der. Fra alunitt kommer alun, og dette stoffet kan brukes ved fargesetting av tekstiler. Dermed kom Tulfa under direkte romersk kontroll, etter noen sammenstøt med slekten Frangipani. Det apostoliske kammer sikret seg kontroll med byen som var blitt en slik viktig råvareprodusent for noe som spilte en vesentlig rolle i senmiddelaldersk og tidligmoderne italiensk økonomi.
Før dette funnet var det bare mulig å skaffe seg alun ved å importere det fra Østen, slik at osmanene og deres handelspartnere venetianerne profitterte stort på etterspørselen. Pavedømmet hadde nå plutselig monopol på alun. Pave Pius II gav Medicislekten enerett på distribusjonen, under den forutsetning at inntekten fra monopolet skulle komme den kristne sak (res publica) til gagn, etter som den vantro tyrk, ansporet av sine fremganger, truet selve kristendommen. Senere ble monopolet for utvinning av alun ved Tolfa overdratt som en pavelig skjenkelse til Agostino Chigi.
I 1530 gav pave Klemens VII kommunestatus til Tolfa, som da hadde vokst ut over sine middelalderske murer. Også senere fortsatte Tolfa å ha alun-utvinningen som sin økonomiske ryggrad. Nær selve gruven ble det bygget en landsby for arbeiderne, Allumiere. Den ble autonom comune i 1826.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Tolfa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Archeological sites
EDHEC Business School

EDHEC Business School, tidligere Ecole des Hautes Études Commerciales du Nord (forkortet EDHEC), er fransk handelshøyskole med hovedsete i Lille og avdelinger i London, Paris, Nice og Singapore. Skolen ble etablert i 1906. EDHEC ble rangert som den 16ende beste europeiske handelshøyskolen i 2017 av Financial Times. I tillegg er skolens program «MSc in Financial Markets» rangert som det beste programmet i Europa innenfor kategorien «Master in Finance Pre-experience». EDHEC har også et MBA-program rangert som nummer 74 på verdensbasis. Skolens ulike programmer er trippel-akkreditert av internasjonale AMBA, EQUIS, og AACSB. Skolen har bemerkelsesverdige alumni innenfor næringsliv og politikk, deriblant Delphine Arnault (Deputy CEO Louis Vuitton), og Jean-Jacques Goldman (Sanger).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Mate-URL 
(en) EDHEC Business School – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
«Fra Vaterfjord»

«Fra Vaterfjord» er et maleri av kunstneren Gunnar Berg datert til mellom 1886 og 1893. Bildet viser nordlandsbåter i en pause i fisket. I bakgrunnen er flere fjell, hvorav Rulten er det høyeste. I bakgrunnen er et dampskip som trolig kjøper opp fisk for transport sørover. Bildet er malt bare noen få år før Lofotfisket ble mekanisert, så dampskipet kan tolkes som en forutanelse av de store endringene i fisket som var under utvikling.Bildet ble en periode feilaktig kalt «Svolvær havn», på tross av at motivet er fra Vatterfjorden, en sidefjord til Austnesfjorden.


== Referanser ==
Salve Sauegjeter

Salve Sauegjeter er en norsk familiefilm fra 1958, i regi av Eric Heed. Den bygger på Sigbjørn Hølmebakks barnebok med samme navn. Hølmebakk skrev også filmens manus. I titelrollen ses Harald Heide Steen.


== Handling ==
Salve Sauegjeter treffer gutten Kjell. Han er på vei til en utstilling med en sau, som han tror han kan vinne en premie for.


== Rolleliste ==
Harald Heide Steen – Salve, sauegjeter
Øyvind Øyen – Asbjørn, sauegjeter
Magne Ove Larsen 	- Ola, gjetergutt hos Asbjørn
Jan Marthinsen – Kjell
Egil Lorck – Terje, en fjellbonde
Kari Nilsen – Solveig
Odd Grythe
Carl Habel
Gudrun Nilsen


== Sang ==
«Bare vent» (Mel.: Maj Sønstevold, tekst: Odd Grythe). Magne Ove Larsen med orkester Dir.: Maj Sønstevold. Utgitt på 78-platen Philips P-53107-H.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Salve Sauegjeter på Internet Movie Database 
(no) Salve Sauegjeter hos Filmfront
Fiona Kidman

Fiona Judith Kidman (født 26. mars 1940 i Hawera, Taranaki) er en newzealandsk forfatter, bosatt i Wellington. Hun har skrevet dikt, noveller, romaner og skuespill.Debutromanen A Breed of Women (1979) skildrer en kvinne som gjør opprør mot småbykonvensjoner. True Stars (1990) er en politisk roman – utypisk for Kidman, med et engasjert angrep på den høyrepolitikken som ble ført i New Zealand på 80-tallet. Ricochet Baby (1996) skildrer en fødselsdepresjon.Kidman har mottatt New Zealands fortjenstorden (1997), er offiser av Order of the British Empire (1988), Æreslegionen (2009) og Ordre des Arts et des Lettres (2009).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Fiona Kidman – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Fiona Kidman på Internet Movie Database