jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nous les amoureux

«Nous les amoureux» (norsk: vi, de elskende) er en franskspråklig sang som vant Eurovision Song Contest 1961 for Luxembourg. Sangen ble fremført av den franske smørsangeren Jean-Claude Pascal, og den er komponert av Jacques Datin med tekst av Maurice Vidalin. Teksten omhandler kjærligheten mellom to mennesker, en kjærlighet som blir fordømt av samfunnet rundt. Teksten har senere blitt hevdet å handle om homofil kjærlighet.


== Eurovision Song Contest ==
Den luxembourgske kringkasteren CLT valgte «Nous les amoureux» til å representere landet i Eurovision Song Contest 1961 som ble arrangert i Cannes i Frankrike 18. mars. Tross at sangen representerte Luxembourg, var det et helfransk bidrag som stilte på scenen i Cannes. Sangeren Jean-Claude Pascal var fransk, det samme var begge låtskriverne.
I finalen var «Nous les amoureux» det 14. bidraget ut på scenen av 16 deltakere. I likhet med de to foregående årene tok Storbritannia også denne gang en tidlig ledelse – god hjulpet av Luxembourg selv, som ga Storbritannia 8 av sine 10 stemmer. Mot slutten av avstemningen hentet imidlertid Luxembourg inn Storbritannias forsprang og vant konkurransen med 31 stemmer, 7 stemmer foran Storbritannias «Are You Sure?».


== Listeplasseringer ==
Før konkurransen omtalte kritikerne syrlig «Nous les amoureux» som en «god natt-sang». Den ble heller ingen stor salgsmessig suksess etter konkurransen og havnet bare på singellistene i Frankrike og belgiske Vallonia. I Frankrike nådde den en sjetteplass som høyeste notering, og i Vallonia en 21. plass.

Andreplassen, britiske «Are You Sure?», ble en langt større kommersiell suksess og gikk inn på hitlistene i flere europeiske land. I Norge toppet den den offisielle singellisten, og hjemme i Storbritannia nådde den en andreplass. «Nous les amoureux», derimot, kom ikke inn på singellistene hverken i Norge eller Storbritannia.


== Skjult budskap ==
Teksten handler om kjærligheten mellom to mennesker, en kjærlighet som ikke blir akseptert av samfunnet rundt dem. Folk snakker om dem og prøver å skille de to elskerne. Men solen skinner for dem, og de hviler ved Guds knær. Gud ga dem også retten til å være lykkelige og glade sammen.

Vi, de elskende – de ønsker å skille ossDe vil forsøke å hindre oss i å være lykkeligeVi, de elskende – det virker som om det er helvetesom ser på oss, eller jernet eller ilden

Det har blitt spekulert på om teksten omhandler homofil kjærlighet, noe Jean-Claude Pascal senere bekreftet. Homofili ble fremdeles sett ned på i de fleste land i 1961, og dermed fikk Maurice Vidalins tekst dobbelt betydning – selv om de fleste neppe oppfattet det skjulte budskapet i 1961.


== Referanser ==
Europavei 16 (Hedmark)

Europavei 16 i Hedmark går mellom Dyståa grense mot Akershus i Sør-Odal, og grensen mot Sverige ved Riksåsen i Kongsvinger.


== Historikk ==
Strekningen gjennom Hedmark ble opprettet 2012 da E16 ble forlenget til Gävle i Sverige. Til da var strekningen mellom fylkesgrensen mot Akershus og Kongsvinger sentrum del av riksvei 2. Strekningen videre til grensen mot Sverige var riksvei 200. Tidligere var strekningen mellom Øyermoen vegkryss og Riksåsen skilteet riksvei 204.Delstrekningen Slomarka–Kongsvinger (16,5 km) på den nye motortrafikkveien Kløfta - Kongsvinger åpnet 27. november 2014.


== Kommuner og knutepunkter ==
Fortsetter som europavei 16 (Akershus)


=== Hedmark fylke ===


=== Innlandet fylke ===

 Sør-OdalOslovegen 

 Motortrafikkvei (fire felt, 14 km)

 Kongsvinger

Finnskogvegen 

Torsbyvegen 


== Referanser ==
Byro kraftverk

Byro kraftverk er et vannkraftverk på Måge ved Sørfjorden i Ullensvang kommune i Vestland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 488 meter i Byro.
Installert effekt er 3,2 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 9,4 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Småkraft
Antonina Miljukova

Antonina Ivanovna Miljukova (russisk: Антонина Ивановна Милюкова;  Tsjaikovskaja; født 23. juni 1848, død 16. februar 1917) var Pjotr Tsjajkovskijs hustru. De ble gift juli 1877, men bodde atskilt fra rundt september samme år.
Miljukova ble født inn i en familie som tilhørte den russiske arveadelen. Foreldrene ble separert i 1851 og Antonina vokste opp i et uheldig emosjonelt miljø.Miljukova studerte en kort stund ved Konservatoriet i Moskva, og siden Tsjajkovskij var en av lærerne kan hun ha møtt ham der. Våren 1877 sendte hun flere brev med kjærlighetserklæringer til ham. Han fikk sympati for det fortvilte ropet og fridde i juni 1877. En viktig grunn var nok at han ønsket å stagge ryktene om at han var homofil. Bryllupet ble gjennomført i all hast 18. juli 1877.Tsjaikovskij innså fort at han hadde gjort et fryktelig feiltrinn og fra september 1877 så de hverandre knapt igjen. Mellom 1878 og 1880 forsøkte han flere ganger å ta ut skilsmisse, men Miljukova nektet og han gav tilslutt opp forsøkene.I 1880 flyttet Milukova sammen med juristen Aleksandr Sjlykov. Mellom 1881 og 1884 fikk de tre barn sammen. På grunn av foreldrenes helsetilstand ble barna sendt på barnehjem. Alle tre døde i tidlig barndom.Miljukova overlevde Tsjajkovskij med 24 år. Kort tid etter hans død begynte hun å vise tegn på alvorlig psykisk lidelse og de 20 siste årene tilbrakte hun på psykiatriske institusjoner, finansiert av midler Tsjajkovskij hadde testamentert henne.I den britiske filmen The Music Lovers (1971) framstilles Miljukova (Glenda Jackson) som en hysterisk og løsaktig kvinne.


== Referanser ==
Walter Scharf

Walter Scharf (født 1. august 1910 i New York i New York, død 24. februar 2003 i Brentwood i Los Angeles) var en amerikansk filmkomponist.Scharf begynte å arbeide i Hollywood i 1933 og jobbet blant annet for Al Jolson hos Warner Bros., Alice Faye hos 20th Century Fox og Bing Crosby hos Paramount Pictures. Han arrangerte originalversjonen av Irving Berlins «White Christmas» for filmen Holiday Inn og fra  1942 til 1946 var han musikksjef hos Republic Pictures.
I løpet av karrièren ble han nominert til ti Oscar-priser for Mercy Island (1941), Johnny Doughboy (1942), In Old Oklahoma (1943), Hit Parade of 1943 (1943), Stillehavets helter (1944), Brazil (1944), Hans Christian Andersen (1952), Funny Girl (1968), Charlie og sjokoladefabrikken (1971) og Ben (1972). For sistnevnte film ble han nominert til Oscar for beste sang for Michael Jackson-låten «Ben», som han også vant en Golden Globe for.I begynnelsen av 1960-årene begynte han å samarbeide med filmregissøren Harold Lloyd. Han jobbet også med tre filmer hvor Elvis Presley hadde hovedrollen og komponerte musikken til Walking Tall (1973) og filmens to oppfølgere Walking Tall Part 2 (1975) og Walking Tall: Final Chapter (1977).
Scharf har også vunnet Emmy-prisen for en TV-spesial han gjorde for National Geographic.


== Filmografi (utvalg) ==
1972 – Rottene tar hevn
1971 – Charlie og sjokoladefabrikken
1968 – Funny Girl
1964 – Uten kjærlighet
1963 – Professor Tullball
1961 – Lomma full av flaks
1957 – Nattens glade syndere
1952 – Hans Christian Andersen
1951 – To billetter til Broadway
1948 – Casbah - Den forbudte by
1945 – Earl Carroll Vanities
1944 – Brazil
1944 – Stillehavets helter
1943 – In Old Oklahoma
1943 – Johnny Doughboy
1943 – Hit Parade of * 1943
1941 – Mercy Island
1941 – Sis Hopkins
1941 – Las Vegas Nights
1941 – Hit Parade of 1941
1937 – På glattisen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Walter Scharf på Internet Movie Database 
(sv) Walter Scharf i Svensk Filmdatabas 
(da) Walter Scharf på Filmdatabasen 
(da) Walter Scharf på Scope 
(en) Walter Scharf på AllMovie 
(en) Walter Scharf hos Turner Classic Movies 
(en) Walter Scharf hos The Movie Database 
(en) Walter Scharf hos Internet Broadway Database 
(en) Walter Scharf på Discogs 
(en) Walter Scharf på MusicBrainz 
(en) Walter Scharf på AllMusic
Kvitno kraftverk

Kvitno kraftverk er et vannkraftverk ved Sørfjorden i Ullensvang kommune i Vestland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 390 meter.
Installert effekt er 9 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 32,5 GWh.
Kvitno Kraft AS eies 100% av Forte Energy Norway AS. Forte Energy Norway AS er igjen eid 66% av Forte Vannkraft AS og 34% Cloudberry Clean Energy ASA.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Forte vannkraft - våre kraftverk
Cloudberry
Babcock Mission Critical Services Onshore

Babcock Mission Critical Services Onshore, tidligere Bond Air Services, er den største operatøren av luftambulansetjeneste i Storbritannia. De yter også tjenester til politiet, offshore vindmølleparker og olje-og gassindustrien. Babcock har en blandet flåte av lette tomotors helikoptre spesialtilpasset til å utføre bestemte og spesialiserte oppgaver. Det opererer fra 22 baser rundt om i Storbritannia og Irland. Den har to store vedlikeholdbaser, i Staverton og Glasgow.
Babcock Mission Critical Services hovedkvarter ligger på Gloucestershire Airport, Staverton, Gloucestershire, hvor den også har sin flygesimulator.
Babcock gir også spesialtilpassede tjenester fra denne basen. I 2014 var de engasjert av politiets helikoptertjeneste (NPAS) til å oppgradere syv politihelikoptre med nye varmesøkende kamera og andre systemer og teknologier.
I 2015 fikk Babcock Storbritannias første Eurocopter EC145, bestilt spesielt for bruk ved East Anglian Air Ambulance. De har siden fått ytterligere to EC 145 for Scottish Ambulance Service. Et fjerde skal operere for East Anglian Air Ambulance (veldedighet) i 2016.


== Kunder ==
Babcock opererer 23 helikoptre, inkludert 18 luftambulanse helikoptre fra 22 baser rundt om i Storbritannia og i Irland. De yter helikopter tjenester for 10 frivillige organisasjoner og Scottish Ambulance Service. De opererer også helikopter for det skotske politiet og gir også helikopterstøtte til fornybar energi-bransjen.


== Tjenester ==
Babcock arbeider i partnerskap med kunder og flyprodusenter.
Selskapets helikoptre er spesiatilpasset alle tenkelige oppdrag, fra transport av spedbarn i kuvøser til å operere med vedlikehold av strømførende høyspentledninger.
Selskapets treningsanlegg omfatter en EC135 simulator


== Prins William ==
I 2014 ble det annonsert at Prins William, Hertug av Cambridge ville ta på seg en heltids-stilling som pilot i Babcock Bond Air Services på Cambridge Airport. Selv om prinsen er en kvalifisert militær pilot i stand til å operere som Sea King kaptein, måtte William ta et sivilt pilotsertifikat og videreutdanning før han kunne begynne å fly for East Anglican Air Ambulance. Hertugen startet operativ tjeneste 13. juli 2015. Hans lønn går til de frivillige organisasjoner.


== Hendelse ==
Den 29. november 2013 havarerte et helikopter på taket til en pub i Glasgow. Tre personer ombord omkom og syv i bygningen ble drept. Helikopteret utførte oppdrag for det skotske politiet.


== Referanser ==
Den selvoppstående opprinnelige oppmerksomhet

Den selvoppstående opprinnelige oppmerksomhet (tibetansk: རིག་པ་རང་ཤར; THL: rigpa rangshar; wylie: rig pa rang shar; rekonstruert sanskrit: svotthavidyā; devanagari: स्वोत्थविद्या​) er en tantrisk tekst innenfor tibetansk buddhisme. Teksten er en av de 17 tantraer som utgjør den fjerde og siste seksjon av menngagdé. Menngagdé er den tredje og mest avanserte delen av dzogchen, som igjen er en av tre inndelinger av de indre tantraer i den tibetanske tekstsamlingen Nyingma Gyubum. Nyingma er den eldste av de fire retninger i tibetansk buddhisme.


== Eksterne lenker ==
Rig pa rang shar chen po'i rgyud @ Wikisource i Wylie
Rig pa rang shar chen po'i rgyud @ Wikisource i Uchen (tibetansk skrift), Unicode
Cobham Air Routes

Cobham Air Routes var et britisk flyselskap fra 1930-tallet. Det ble stiftet i 1935 for å drive en flyvninger mellom Croydon, og Channel Islands. Etter tapet av et fly i en fatal ulykke flyselskapet ble solgt til Olley Air Services.


== Historie ==
Cobham Air Routes Limited ble stiftet 3. mai 1935 av Sir Alan Cobham til å utføre flyvninger mellom Croydon, og Guernsey. Det startet en to ganger daglig rute 6. mai 1935. Den første strekningen fra Croydon til Bournemouth via Portsmouth ble fløyet med en Airspeed Courier. Bournemouth til Guernsey-strekningen ble fløyet med en seks-seters Westland Wessex. Etter et havari med Wessex-flyet 3. juli 1935 besluttet Cobham å trekke seg fra flyvirksomheten og selge selskapet til Olley Air Services.


== Ulykker og hendelser ==
Den 3. juli 1935 styrtet selskapets tre-motors Westland Wessex G-ADEW i Den engelske kanal nær The Needles. Piloten omkom, men passasjeren klarte å komme seg ut av vraket .. Flyet var underveis fra Guernsey til Bournemouth da det oppstod feil på styrbord motor. I 25 til 30 minutter fortsatte flyet på to motorer, men da sviktet først den ene, så den andre av de to gjenværende motorer, og flyet styrtet i havet.. Passasjeren ble plukket opp etter to timer av fergen «Stanmore». Flyveren ble aldri funnet. En undersøkelse konkluderte med at piloten hadde tatt en «unødvendig, men ikke helt uforsvarlig risiko» ved å fortsette på to motorer, og han skal ha vurdert å snu mot den franske kysten.


== Flåten ==
Airspeed  Courier
Westland Wessex (3)


== Minnes på frimerke ==
I 1973 utstedte Guernsey Post Office et 3-pence frimerke med  Wessex G-ADEW som motiv, som en representant for de tre andre flyene som ble brukt av Cobham på flyvninger til Kanaløyene for å feire 50 år med kommersiell flyvirksomhet til øyene.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Cluett, Douglas, Nash, Joanna, Learmont, Bob: Croydon Air Port 1928 - 1938. Utgiver: Borough of Sutton Libraries and Art Services ISBN,=0-9503224 8 2
Un premier amour

«Un premier amour» (norsk oversettelse: en første kjærlighet) er en sang som vant Eurovision Song Contest 1962 for Frankrike. Den ble sunget av Isabelle Aubret og er komponert av Claude Henri Vic, mens Roland Valande har skrevet teksten. Sangen er i chansonstil, en sjanger som dominerte konkurransens første år. Dette ble imidlertid siste gang på mange år at en klassisk, franskspråklig chanson vant Eurovision Song Contest. 


== Eurovision Song Contest ==
Sangen og Aubret ble valgt internt av den franske kringkasteren RTF til å representerte landet i Eurovision Song Contest i Luxembourg 18. mars 1962. «Un premier amour» var det niende bidraget ut på scenen av seksten deltakere – rett før Norge og Inger Jacobsen med «Kom sol, kom regn». 
I avstemningen tok Frankrike raskt ledelsen, og «Un premier amour» vant til slutt en soleklar seier med 26 poeng – dobbelt så mange poeng som andreplassen. Den norske juryen hadde også sangen som sin favoritt.Dette var tredje gang Frankrike vant Eurovision Song Contest, og det var tredje år på rad at en franskspråklig melodi vant konkurransen. Den franske dominansen dette året var overveldende, for også andre- og tredjeplassen var franskspråklige ballader. 1962 satte imidlertid den franske dominansen på pause, og først i 1969 skulle en klassisk fransk chanson vinne igjen. Isabelle Aubret kom for øvrig tilbake i konkurransen i 1968, da hun sang Frankrike inn til en tredjeplass med «La source».


== Sangen ==
I likhet med vinneren året før, ble ikke «Un premier amour» noen stor salgssuksess i Europa. Sangen kom bare inn på den franske og den vallonske singellisten. I Frankrike nådde den en 14. plass som høyeste notering, og i Vallonia en 16. plass.I teksten minnes sangeren sin første kjærlighet, den kjærligheten som du aldri glemmer, og som du prøver å få oppleve igjen. Sangeren lurer også på hva som har skjedd med hennes første kjæreste etter at de gikk fra hverandre.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Den selvfrigjørende opprinnelige oppmerksomhet

Den selvfrigjørende opprinnelige oppmerksomhet (tibetansk: རིག་པ་རང་གྲོལ; THL: rigpa rangdrol: wylie: rig pa rang grol; rekonstruert sanskrit: svamuktividyā; devanagari: स्वमुक्तिविद्या) er en tantrisk tekst innenfor tibetansk buddhisme. Teksten er en av de 17 tantraer som utgjør den fjerde og siste seksjon av menngagdé. Menngagdé er den tredje og mest avanserte delen av dzogchen, som igjen er en av tre inndelinger av de indre tantraer i den tibetanske tekstsamlingen Nyingma Gyubum. Nyingma er den eldste av de fire retninger i tibetansk buddhisme.


== Eksterne lenker ==
Rig pa rang grol chen po thams cad 'grol ba'i rgyud @ Wikisource i Wylie
ཪིག་པ་རང་གྲོལ་ཆེན་པོ་ཐམས་ཅད་འགྲོལ་བའི་རྒྱུད @ Wikisource i Uchen (tibetansk skrift), Unicode
Petard

Petard eller petarde (fra fransk pétard, av péter, egentlig fjerte, smelle, av latin pedere, fjerte) er en metallbeholder fyldt med krutt, et sprengmiddel som tidligere ble brukt for å  sprenger porter og murer med ved beleiringer av festninger og byer. De som håndterte dem ble kalt petardører.
På noen språk, som på russisk, benyttes ordet i moderne tid om kinaputter.


== Illustrasjoner ==

		
		
		


== Eksterne lenker ==
"Petarde" (Ordbog over Det danske Sprog)
Charly Musonda

Charles Musonda Junior (født 15. oktober 1996) er en belgisk fotballspiller som spiller for den spanske klubben Levante.Hans far Charly Musonda sr. er en tidligere landslagsspiller for Zambia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Charly Musonda (footballer, born 1996) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Charly Musonda – UEFA 
(fr) Charly Musonda – LÉquipe 
(en) Charly Musonda – Transfermarkt 
(en) Charly Musonda – WorldFootball.net 
(en) Charly Musonda – Soccerbase.com 
(en) Charly Musonda – FootballDatabase.eu 
(en) Charly Musonda – Soccerway 
(en) Charly Musonda – Belgias fotballforbund 
(en) Charly Musonda – FBref 
(es) Charly Musonda – as.com
Lancaster House

Lancaster House, tidligere kjent som Stafford House eller som York House, ligger i West End i London. Det ligger nær St James's Palace og var tidligere en del av palasset. Det benyttes  for det meste av det britiske utenriksdepartement.
Huset ble påbegynt i 1825 for Fredrik, hertug av York og Albany, sønn til kong Georg III av England og ble til å begynne med kalt York House, men det var langt ifra ferdig da hertugen døde i 1827. Huset ble kjøpt og ferdigbygd av markien av Stafford, George Granville Leveson-Gower, 1. hertug av Sutherland (1758-1833) og var kjent som Stafford House i nærmere ett århundre.
Hertugen og hans sønn George Granville, 2. hertug av Sutherland gjorde seg kjente i London for sine overdådige fester og for sine mange berømte gjester, for eksempel Harriet Beecher Stowe og Giuseppe Garibaldi. Dronning Viktoria skal ha sagt: «I have come from my House to your Palace».I 1912 ble huset kjøpt av William Lever, som skjenket det til staten i 1913.

Konferanser i  Lancaster HouseDe første Lancaster House-konferanser fant sted i 1957 og 1958. Konferansene førte til forbundsstaten Nigerias uavhengighet i 1960.
Den annen serie av Lancaster House-konferanser fant sted i 1960, 1962 og 1963. Konferansene førte til Kenyas uavhengighet i 1963.
Lancaster House-avtalen fra 1979 omdannet Rhodesia (tidligere Sør-Rhodesia) til Zimbabwe, som ble selvstendig i 1980.
Lancaster House-traktatene fra 2010 er to forsvarsavtaler mellom Storbritannia og Frankrike. Etter det britisk-franske toppmøte på Lancaster House underskrev president Nicolas Sarkozy og statsminister David Cameron traktatene den 2. november 2010.


== Litteratur ==
Peter Furtado, Nathaniel Harris, Hazel Harrison, Paul Pettit: The Country Life Book of Castles and Houses in Britain. Newnes Books, Twickenham 1986, ISBN 0-600-56400-2, s. 83.
Parasportgalan 2017

Parasportgalan 2017 var en seremoni der Svenska Parasportförbundet og Sveriges Paralympiska Kommitté kåret og hedret de største idrettsnavnene og -prestasjonene innen paraidrett (handicapidrett) i sportsåret 2016. Gallaen ble arrangert 4. februar 2017, og var første gang denne ble arrangert.


== Kategorier og prisvinnere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Parasport.nu - Samtliga vinnare vid #parasportgalan2017
Gerald Mohr

Gerald Mohr (født 11. juni 1914 i New York i New York, død 9. november 1968 i Södermalm i Stockholm) var en amerikansk skuespiller. 
Mohr studerte ved Dwight Preparatory School i New York, og etter det jobbet han hos CBS Radio. Han ble kjent med Orson Welles og Mercury Theatre gjennom arbeidet med CBS. 
Fra 1954 til 1955 spilte Mohr hovedrollen som Christopher Storm i 41 episoder av Foreign Intrigue. Serien ble spilt inn i Stockholm for amerikansk TV.
Mohr døde i 1968 i Stockholm under innspillingen av Private Entrance. Han er gravlagt på Lidingö kyrkogård i Stockholm.


== Filmografi (utvalg) ==

1946 – Gilda

1968 – Funny Girl


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gerald Mohr på Internet Movie Database 
(sv) Gerald Mohr i Svensk Filmdatabas 
(da) Gerald Mohr på Filmdatabasen 
(da) Gerald Mohr på Scope 
(fr) Gerald Mohr på Allociné 
(en) Gerald Mohr på AllMovie 
(en) Gerald Mohr hos The Movie Database 
(en) Gerald Mohr hos Behind The Voice Actors 
(en) Gerald Mohr på Discogs 
(en) Gerald Mohr på MusicBrainz
Spencer House

Spencer House er et palé i St. James's i Londons West End.
Paleet ble bygd årene 1756–1766 til John Spencer, 1. jarl Spencer (en forfader til Diana Frances Spencer, prinsesse av Wales (1961–1997)). Gjennom mer enn 100 år var paleet Spencer-familiens bolig i London.
Siden 1948 har Spencer House vært utleid. Den første leier var Christie's auksjoner. I 1986 ble paleet utleid til bankier-familien Rothschild, som bruker huset som hovedkvarter for investeringsselskapet RIT Capital Partners (Rothschild Investment Trust). Spencer House eies av Charles Spencer, 9. jarl Spencer (bror til prinsesse Diana av Wales).


== Eksterne lenker ==
(en) Spencer House – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Offisiell side
Frank Faylen

Frank Faylen (født 8. desember 1905 i St. Louis i Missouri, død 2. august 1985 i Burbank i California) var en amerikansk skuespiller.
Frank Faylen begynte å spille i filmer i 1935 og hadde frem til 1945 mange småroller, som oftest rene statistroller. Fra og med 1946 fikk han større roller i filmer som Livet er vidunderlig og Forspilte dager. Han spilte etter hvert flere forskjellige biroller. Fra 1959 til 1963 hadde han en fast rolle i TV-serien The Many Loves of Dobie Gillis.
Frank Faylen har en stjerne på Hollywood Walk of Fame for fjernsyn ved adressen 6201 Hollywood Blvd.


== Filmografi (utvalg) ==

1941 – Sersjant York

1945 – Forspilte dager

1946 – Livet er vidunderlig

1946 – Hennes egen sønn

1952 – Fast i salen

1968 – Funny Girl


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Frank Faylen på Internet Movie Database 
(sv) Frank Faylen i Svensk Filmdatabas 
(da) Frank Faylen på Scope 
(fr) Frank Faylen på Allociné 
(en) Frank Faylen på AllMovie 
(en) Frank Faylen hos The Movie Database
Mittie Lawrence

Mittie Lawrence (født 1. september 1941) er en amerikansk skuespiller og modell.
Hun vant skjønnhetskonkurransen Miss Bronze California i 1959 og ble etter hvert kjent som ansiktet utad for Steve Allens underholdningsprogram. Lawrence spilte også Fanny Brices personlige assistent i filmmusikalen Funny Girl (1968) og en sykepleier i dramafilmen Night Call Nurses (1972).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mittie Lawrence på Internet Movie Database 
(en) Mittie Lawrence hos The Movie Database
Volvo B30

Volvo B30 er en treliters rekkesekser produsert av Volvo mellom 1968 og 1975. Motoren er i prinsippet en B20 med to ekstra sylindre. Sylinderbor er 88,9 mm og slaglende er 80 mm. B30 ble levert i volvo 164 og terrengbilene c303, c304 og c306.


== Ulike varianter ==
B30A - Forgassermotor med 2 enkle Zenith stromberg forgassere, 130 hk DIN
B30E - Elektronisk innsprøytning, bosch D-jetronik, 160 hk DIN
B30F - Elektronisk innsprøytning, bosch D-jetronik, tilpasset blyfri bensin og utstyrt med katalysator. Tilpasset for det amerikanske markedet som stilte strenge krav til utslipp. Den kom i følgende varianter.
B30F 1972: 160 hk
B30F 1973 - 74: 138 hk
B30F 1975 federal: 130 hk
B30F 1975 california: 125 hk