jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kim Cheong-yong

Kim Cheong-yong (født 1. januar 1997) er en sørkoreansk skytter som konkurrerer i pistolskyting. 
Han har ingen større internasjonale seniorresultater, men tok blant annet sølv under Sommer-OL for ungdom 2014. 


== Eksterne lenker ==
(en) Kim Cheong-yong – Olympedia 
(en) Kim Cheong-yong – ISSF
Solaris (roman)

Solaris er en science fiction-roman av den polske forfatteren Stanisław Lem utgitt 1961 og i norsk oversettelse ved Hans Braarvig og Olav Ihlen Sopp 1974 via den tyske oversettelsen fra 1972.


== Handling ==
Menneskeheten treffer en utenomjordisk intelligens i form av det tenkende havet på planeten Solaris. Forskere har gjort observasjoner som tyder på at bevegelsesmønstre er gjort med en hensikt og ikke bare er styrt av naturlover, men livsformen er så fremmed fra dem man kjenner fra før at det er vanskelig å slå endelig fast. Protagonisten i fortellingen, en psykolog ved navn Kris Kelvin, blir sendt til en romstasjon i bane om planeten. Det har vært et selvmord på romstasjonen, og de andre forskerne er også i psykisk ubalanse. Det virker som planeten leser tankene til menneskene, og prøver å kommunisere med dem ved hjelp av å legemliggjøre minnene deres. Kelvin befinner seg etter hvert overfor sin avdøde kone. Det fører til filosofiske og psykologiske overveielser hos ham.


== Filmatiseringer ==
Boken er filmatisert minst tre ganger:

Solaris, TV-film av Boris Nirenburg i 1968
Solaris, en spillefilm av Andrej Tarkovskij i 1972
Solaris, en spillefilm av Steven Soderbergh i 2002


== Referanser ==
Nicholson Peninsula

Nicholson Peninsula er en bred, isdekt halvøy om lag 28 km lang, mellom Couzens Bay og Mattersonfjorden på vestsiden av Rossisen. Den ble navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter kaptein M.W. Nicholson i U.S. Navy som var stabssjef under Operasjon Deepfreeze 1964.
Salomobassengene

Salomobassengene (arabisk بركة السلطان سليمان القانوني, Birkat AS-Sultan Suleiman al-Kanuni; hebraisk skrift בריכות שלמה, Breichot Shlomo) ligger sør på den sentrale Vestbredden, like sør for den palestinske landsbyen al-Khader og rundt 5 km sørvest for Betlehem 


== Beeskrivelse ==

Bassengene består av tre åpne cisterner, hver et rettlinjet basseng det ene 6 meter over det neste. De får vann fra en undergrunnskilde. Hvert basseng er over 100 meter langt, 65 meter bredt og 10 meter dype og har en samlet vannkapasitet på 200 millioner liter. Bassengene har derfor spilt en viktig rolle for vannforsyningen i området i mange hundreår.
Bassengene er blitt tilskrevet den velståande tiden til kong Salomo (950 f.Kr.) som nevnt i Predikernes bok og også nevnt i Bibelen som bygget disse bassengene for konene sine, som han visstnok hadde tusen av, slik at de kunne bade der.
Disse bassengene var en del av vannforsyningen til Jerusalem i oldtida. De ble reparerte av Pontius Pilatus. Herodes den store (30 f.Kr) fikk tilført vann fra bassengene via akvedukter til Herodion og trolig også til Jerusalem. Under tyrkerane ble vann fra disse bassengene ført til Jerusalem i 100 mm (4 ") tykke rør lagt i 1902. Under det andre bassenget er en pumpestasjon som førte vannet til gamlebyen i Jerusalem. Disse rørene erstattet de to eldgamle akveduktene. Det er ingen tvil om at de både romerne og sarasenarane brukte de og det er mulig at romerne forstørret reservoarene eller restaurerte de. I dag blir vannet bare brukt av innbyggerne som bor like ved.


== Kilder ==
Bromiley Geoffrey W (1995). The International Standard Bibelen Encyclopedia: E-J Wm. B. Eerdmans Publishing, ISBN 0-8028-3782-4
Bussow, Johann. Hamidian Palestina: Politics and Society i distrikt of Jerusalem 1872-1908. BRILL. ISBN 9004205691. , Bussow, Johann. Hamidian Palestina: Politics and Society i distrikt of Jerusalem 1872-1908. BRILL. ISBN 9004205691.  Bussow, Johann. Hamidian Palestina: Politics and Society i distrikt of Jerusalem 1872-1908. BRILL. ISBN 9004205691. 
Flavius, Josefus Antiquities
Murphy-O'Connor, Jerome (2008) The Holy Land: An Oxford Archaeological Guide from Earliest Times to 1700 Oxford University Press US,
Diofantiske approksimasjoner

Diofantiske approksimasjoner, oppkalt etter Diofantos, er et delområde av tallteori som studerer approksimeringen av reelle tall med rasjonelle tall. 
Det første problemet er å vite hvor nøyaktig et gitt tall kan approksimeres med rasjonelle tall. En brøk a/b er en bra approksimsjion av det reella tallet α om den absolutte verdi av deres differanse ikke kan minskes ved å erstatte a/b med en annen brøk med mindre nærhet. Problemet ble løst på 1700-tallet ved hjelp av kjedebrøk.  
Diofantisk approksimasjon er nært relatert til transcendensteori. Diofantisk approksimasjion kan også benyttes i studiet av diofantiske ligninger.


== Litteratur ==
Bugeaud, Yann (2012). Distribution modulo one and Diophantine approximation. Cambridge Tracts in Mathematics. 193. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-11169-0. Zbl pre06066616. 
J.W.S. Cassels (1957). An introduction to Diophantine approximation. Cambridge Tracts in Mathematics and Mathematical Physics. 45. Cambridge University Press. 
Khinchin, A. Ya. (1997) [1964]. Continued Fractions. Dover. ISBN 0-486-69630-8. 
Kleinbock, D.Y.; Margulis, G.A. (1998). «Flows on homogeneous spaces and Diophantine approximation on manifolds». Ann. Math. 148 (1): 339–360. JSTOR 120997. MR 1652916. Zbl 0922.11061. doi:10.2307/120997. 
Lang, Serge (1995). Introduction to Diophantine Approximations (New expanded utg.). Springer-Verlag. ISBN 0-387-94456-7. Zbl 0826.11030. 
Margulis, G.A. (2002). «Diophantine approximation, lattices and flows on homogeneous spaces».  I Wüstholz, Gisbert. A panorama of number theory or the view from Baker's garden (Zürich, 1999). Cambridge: Cambridge University Press. s. 280–310. ISBN 0-521-80799-9. MR 1975458. 
Schmidt, Wolfgang M. (1980). Diophantine approximation. Lecture Notes in Mathematics. 785 (1996 utg.). Berlin-Heidelberg-New York: Springer-Verlag. ISBN 3-540-09762-7. Zbl 0421.10019. 
Schmidt, Wolfgang M. (1996). Diophantine approximations and Diophantine equations. Lecture Notes in Mathematics. 1467 (2nd utg.). Springer-Verlag. ISBN 3-540-54058-X. Zbl 0754.11020. 
Sprindzhuk, Vladimir G. (1979). Metric theory of Diophantine approximations. Scripta Series in Mathematics. Transl. from the Russian and ed. by Richard A. Silverman. With a foreword by Donald J. Newman. John Wiley & Sons. ISBN 0-470-26706-2. MR 0548467. Zbl 0482.10047.
Salvadora persica

Salvadora persica er en eviggrønn busk eller et lite tre i den lille familien Salvadoraceae. 
Den blir 6–7 m høy. Stammen er opprett og rikt forgrenet, og planten har en vid krone. Bladene er avlange eller nesten runde, 3 cm brede og 7 cm lange; de sitter parvis motsatte. Blomstene er små, gulgrønne og sitter i opptil 10 cm lange blomsterstander. Frukten er kjøttfull, 5–10 mm i diameter og rosa til fiolett når den er moden. Den inneholder ett frø.
Salvadora persica finnes på mange ulike voksesteder, som tornekratt, langs elver i ørkener og på savanner. Den foretrekker steder der grunnvann er tilgjengelig, men kan da klare seg selv på steder med årsnedbør lavere enn 200 mm. Den tåler mye salt i jorda og kan vokse langs havstrender og på steder i innlandet der salt felles ut. Åmene til flere sommerfuglarter i slektene Belenois, Colotis og Eronia lever på denne busken.
Arten er utbredt i det meste av Afrika utenom de tropiske regnskogene. Den finnes også på Den arabiske halvøy, sør i Iran og i Pakistan, India og Sri Lanka. Utbredelsen har nordlige utposter i Jordandalen.
Salvadora persica er mest kjent for at røtter og tynne greiner lenge har blitt brukt som tannbørster, spesielt av muslimer i India, Arabia og Afrika. Stoffer i bark og ved skal forebygge karies og hjelpe mot andre tann- og munnproblemer. Planten er også brukt mot andre sykdommer, blant annet gonoré og revmatisme. Frukten har en søt, aromatisk smak og spises rå, kokt eller tørket.


== Litteratur ==

«Salvadora persica» (PDF). World Agroforestry Centre. Besøkt 18. mars 2016. 
«Salvadora persica». Flora of Israel Online. Besøkt 18. mars 2016. 
«Salvadora persica». Butterflies of India. Besøkt 18. mars 2016. 
G.S. Robinson m.fl. (2010). «HOSTS - a Database of the World's Lepidopteran Hostplants». Natural History Museum. Besøkt 10. oktober 2022. 


== Eksterne lenker ==
(en) Salvadora persica i Encyclopedia of Life 
(en) Salvadora persica i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Salvadora persica hos NCBI 
(en) Salvadora persica hos The International Plant Names Index 
(en) Salvadora persica hos Tropicos 
(en) Kategori:Salvadora persica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Salvadora persica – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Salvadora persica – detaljert informasjon på Wikispecies
Mount Talmadge

Mount Talmadge er et fjell (2 395 moh.) som reiser seg over de bratte klippene på vestsiden av Koettlitz Neve, seks kilometer sør for Fisher Bastion i Antarktis. Det ble navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) i 1994 etter John B. Talmadge, leder for koordinering- og informasjonsavdelingen til polaravdelinga i National Science Foundation (NSF) 1984–95.


== Referanser ==
Île aux Cygnes

Île aux Cygnes (Svaneøya) er ei liten øy i Seinen i Paris i Frankrike. Øya er kunstig. Den ble bygd i 1825. Øya må ikke forveksles med den tidligere Île aux Cygnes, som den har fått navn etter. Den tidligere øya var forbundet med Champ de Mars på slutten av 1700-tallet.
Den smale øya er 850 meter lang og 11 meter på det bredeste. En gangvei, kalt l'allée des Cygnes går langs hele øya.
Metrostasjonen Passy ligger under øya. Tre broer går over øya: Pont de Grenelle, Pont Rouelle og Pont de Bir-Hakeim.
Den meste kjente attraksjonen på øya er en mindre kopi av Frihetsgudinnen, som står «ansikt til ansikt» med den større utgaven i New York City. Denne staturen ble reist 15. november 1889 (tre år etter New York-utgaven), og ble gitt av USA i forbindelse med hundreårmarkeringen av Den franske revolusjonen. Hun sto opprinnelig mot øst og Eiffeltårnet, men ble snudd mot vest i 1937 for verdensutstillingen i Paris det året.


== Referanser ==
Pölsa

Pölsa, tidligere også kalt lungemos, er en svensk matrett som består av malt eller finhakket kokt kjøtt, innmat av noe slag (f.eks. lever og hjerte), løk, byggryn og krydder som peper og merian. Alt dette blir kokt sammen i kraften fra kjøttkokingen og servert med poteter og syltede rødbeter, og noen steder også med stekt egg.
Ferdiglaget pölsa i glass eller på tube finnes i salg som «norrländsk pölsa».


== Andre betydninger ==
I Skåne, som fram til 1600-tallet var en del av Danmark, blir ordet «pölsa» gjerne brukt i betydningen pølse.


== Se også ==
Lungemos
Haggis
Giovanni Peak

Giovanni Peak er et fjell med en høyde på om lag  500 moh ved sørenden av Debussy Heights, over Mozart forlandsbre nord på Aleksanderøya i Antarktis.
Det ble først kartlagt etter flyfoto tatt av Ronne antarktiske forskingsekspedisjon (RARE), 1947–48, av Searle fra Falkland Islands Dependencies Survey (FIDS) i 1960. Det ble navnsatt av United Kingdom Antarctic Place-Names Committee (UK-APC) i forbindelse med Mozart-forlandsbre etter Mozart-operaen Don Giovanni, komponert den 29. oktober 1787. Giovanni Peak har antagelig tilsluttet den nærliggende Figaro Nunatak, siden begge landformene er oppkalt etter operaer komponert av Wolfgang Amadeus Mozart og begge har om lag samme høyde.


== Se også ==
Saint George Peak
Lamina Peak
Landers Peaks


== Referanser ==
Lori Robinson

Lori Jean Robinson (født 1959) er en amerikansk offiser. Hun er general i United States Air Force og sjef for kommandoen Pacific Air Forces samt luftkomponentsjef i U.S. Pacific Command.
Robinson kom inn i flyvåpenet i 1982 gjennom reserveoffisersutdannelsen ROTC ved University of New Hampshire.
Stopford Peak

Stopford Peak er et fjell, 495 moh, på østsiden av Hoseason Island og er det høyeste punktet på øya i Det antarktiske arkipel. Den ble først grovt kartlagt og  fikk navnet «Cape Stopford» av Henry Foster i 1829 etter admiral sir Robert Stopford (1768–1847), øverstkommanderende ved Portsmouth, 1827–30, der skipet til Foster, «Chanticleer», ble utrustet for reisen. Det mest dominerende innslaget på østsiden av Hoseason Island er dette fjellet som stiger bratt opp fra sjøen.
DeWaldbreen

DeWaldbreen er en isbre som er om lag ni kilometer lang som flyter på nordøstsiden av Bramble Peak i Victory Mountains i Antarktis. Isbreen flyter nordvestover til den flyter sammen med enden av Lensenbreen hvor begge møter den større Pearl Harbor-breen. Den ble kartlagt av U.S. Geological Survey etter landmålinger og flyfoto tatt av U.S. Navy i 1960–62, og navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names etter løytnant Bruce F. DeWald i U.S. Navy, en flyfotograf ved McMurdo-basen vinteren 1963 og 1966 og værvarsler samme sted i løpet av somrene i 1972–73 og 1973–74.


== Referanser ==
Aagoth Storvik

Aagoth Storvik (født 1961) er en norsk sosiolog og professor ved Oslomet – storbyuniversitetet. Hun forsker på kjønn i arbeidsliv og næringsliv, rekruttering, profesjon og ledelse. Der Spiegel skrev om dette i 2010.Hun er sosiolog, dr.polit. og arbeidet tidligere ved Institutt for samfunnsforskning.


== Bibliografi ==
Profesjon og ledelse, sammen med Erik Døving og Beate Elstad (Fagbokforlaget, 2016) ISBN 978-82-450-1697-0
Makt og demokrati i arbeidslivet, sammen med Engelstad, Svalund, og Hagen, Gyldendal, 2003 (Maktutredningen) ISBN 9788205315785
Storvik, A. E., & Schøne, P. (2008). In search of the glass ceiling: gender and recruitment to management in Norway's state bureaucracy. The British Journal of Sociology, 59(4), 729-755.
Storvik, A. E. (2006). Glasstaket–metafor med utilsiktede virkninger? Kjønn, ledelse og rekruttering i staten. Sosiologisk tidsskrift, 14(03), 219-253.
Skikk og bruk på legekontoret : en studie av legers selvpresentasjon og deres relasjoner til pasientene. Avhandling dr.polit., Universitetet i Oslo, 1997. ISBN 8299426502


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Google Scholar
Steffen Rasmussen

Steffen Bjørnebo Rasmussen (født 30. september 1982) er en dansk tidligere fotballspiller.
18. mars 2016 scoret han 2-2 målet på overtid i 2. omgang for AGF Fodbold mot AaB Fodbold.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Steffen Rasmussen – FIFA 
(en) Steffen Rasmussen – Transfermarkt 
(en) Steffen Rasmussen – national-football-teams.com 
(en) Steffen Rasmussen – FootballDatabase.eu 
(en) Steffen Rasmussen – Soccerway 
(da) Steffen Rasmussen – Dansk Boldspil-Union 
(en) Steffen Rasmussen – FBref
Olaf Stapledon

William Olaf Stapledon (født 10. mai 1886 i Seacombe i Wallasey på Wirralhalvøya i Cheshire, død 6. september 1950 i Caldy i Cheshire) var en britisk filosof og science fictionforfatter. Han fikk sin doktorgrad i filosofi og psykologi ved University of Liverpool  og publiserte i 1929 «A Modern Theory of Ethics» i tidsskriftet Philosophy volume 4, issue 15, juli 1929, utgitt av Cambridge University Press.
Gjennom utgivelser som romanene Last and First Men: A Story of the Near and Far Future (1930) og Star Maker (1937) har Stapledon introdusert en rekke ideer, emner og konsepter til science fiction-genren.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Olaf Stapledon på Internet Movie Database
Bowers forlandsbre

Bowers forlandsbre er en forlandsbre på kysten av Victoria Land som dekker rundt 100 kvadratkilometer og som ligger like sør for New Harbour. 
Den flyter sammen på sørsiden med Bluebreen og ble oppdaget av Discovery-ekspedisjonen, men ikke navngitt før Terra Nova-ekspedisjonen, da Thomas Griffith Taylor som navngav den etter løytnant Henry R. Bowers, som forsvant med Robert F. Scott på tilbaketuren fra Sydpolen.
Mackaybreen

Mackaybreen er en stor isbre i Antarktis som heller ned østover fra polarplatået mellom Convoy Range og Clare Range til den sørlige delen av Granite Harbour i Ross Dependency, New Zealands kravområde i Antarktis.Den ble oppdaget av South Magnetic Pole Party på Nimrod-ekspedisjonen (1907–09) og oppkalt etter Alistair F. Mackay, et medlem av gruppen.Mackay bretunge er en bretunge fra Mackaybreen som stikker ut i Granite Harbour. Den ble først kartlagt under Terra Nova-ekspedisjonen (1910–13) og navnsatt i forbindelse med Mackaybreen.


== Referanser ==
Athens sporveisnett

Athens sporveier er det moderne offentlige sporvognstilbudet i Athen, Hellas. Det er eid og opereres av Urban Rail Transport (STASY) S.A. (Gresk: ΣΤΑΣΥ Α.E.).
STASY opererer en flåte på 35 Sirio sporvogner, som betjener tre linjer  med 48 holdeplasser. Sporveisnettet omfatter en total lengde på 27 km, og dekker ti av Athens forsteder. Linjenettet går fra Syntagmaplassen til den sydvestlige forstaden Palaio Faliro hvor linjen deles i to grener; den første går langs Athens kystlinje mot den sydlige forstaden Voula, mens den andre går mot Pireusdistriktet Neo Faliro. Linjenettet dekker mesteparten av Saroniabuktas kyslinje. Athens STASY sporvogner frakter daglig 65 000 passasjerer og har 345 ansatte.


== Historie ==


=== Det gamle linjenettet (1908-1960) ===
Operasjonene begynte i 1882 med hestetrukne sporvogner. Etter 1908 ble denne linjen med meterspor elektrifisert og ble etterhvert utvidet og omfattet til slutt 21 linjer.
Det opprinnelige nettet ble nedlagt i 1960 og erstattet med trolleybusser og miljøvennlige busser. Det ble i denne perioden anlagt en linje med normalspor frem til havnebyen Pireus. Denne ble anlagt og drevet av Hellenic Electric Railways.


=== Moderne sporvognsdrift ===

I mars  2001 ble Tram S.A. establert som et offentlig transportselskap under oppsyn av Ministry of Transport and Communications som et selskap under Attiko Metro S.A., et statlig selskap som administrerer Athens metrosystem. Selskapet startet med å anlegge nye linjer tidlig i 2002, og ble operative i juli 2004, noen få uker før Sommer-OL i Athen. Byggingen ble finansiert av Third European Regional Development Fund og greske statlige midler.I mars 2011 vedtok den greske regjeringen en lov som gjorde at ISAP og Athens sporveier ble overtatt av Athens Metro Operations Company (AMEL). Det nye selskapet fikk navnet  "STASY S.A." (Gresk:ΣΤΑΣΥ Α.Ε.) og var underlagt OASA S.A. Sammenslutningen ble  offisielt annonsert den 10. juni 2011.


== Billettering ==
Ved enkelte stasjonen er det billettluker, ellers selges billetter fra automater som finnes på alle stasjoner.En kjøpt billett er gyldig i 70 minutter og kan i dette tidsrommet brukes for flere turer, også på andre offentlige transportmidler, inkludert Athens metro, busser, trolleybusser og suburban railway (mellom Pireus, Magoula og Koropi, men ikke til flyplassen). Passasjerer må stemple billetten før de går ombord. Det er hyppige kontroller. Billettprisen er 1,20 Euro.Det finnes dagsbilletter såvel som månedskort og ukekort som kan brukes på alle offentlige transportmidler i Athen.. Passasjerer som blir tatt uten gyldig billett blir ilagt en bot som tilsvarer 60 enkeltbilletter.Barn under 6 år, handikappede og militært personell i uniform reiser gratis.


== Ruter og holdeplasser ==
Rutene har fått navn etter gamle grekere: Thukydid, Aristoteles og Platon. Sporvognene er i drift fra frem på morgenen til midnatt alle dager.


=== Utvidelsesplaner ===
Det foreligger planer om en forlengelse til havnebyen Pireus. Denne vil omfatte 12 nye holdeplasser og øker spornettet med 5,4 km


== Se også ==
Kollektivtrafikk i Athen


== Referanser ==
Krascheninnikovia ceratoides

Krascheninnikovia ceratoides er en liten busk i amarantfamilien. Den blir 30–100 cm høy og er hårete. Bladene er avlange til linjeformede, 10–25 mm lange og 2,5–10 mm brede. Blomstene er små og sitter i aks i bladhjørnene. Frukten er firkantet med to horn og er sammenvokst med forbladene. 
Planten er hovedsakelig utbredt på steppene i Asia og lengst øst i Europa. Mer spredte forekomster finnes i Østerrike, Ungarn, Tsjekkia, Spania og Marokko. De vestlige utpostene kan være relikter fra en mer sammenhengende utbredelse på de kalde steppene i siste istid.


== Kilder ==

«Krascheninnikovia ceratoides». Flora of Pakistan. Besøkt 18. mars 2016. 
P. Uotila (2011). «Krascheninnikovia ceratoides». Chenopodiaceae (pro parte majore).  – In: Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 18. mars 2016. 
«Krascheninnikovia». Flora iberica (PDF) (spansk). II. Madrid: RJB/CSIC. s. 515–516. 


== Eksterne lenker ==
(en) Krascheninnikovia ceratoides i Encyclopedia of Life 
(en) Krascheninnikovia ceratoides i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Krascheninnikovia ceratoides hos ITIS 
(en) Krascheninnikovia ceratoides hos NCBI 
(en) Krascheninnikovia ceratoides hos The International Plant Names Index 
(en) Krascheninnikovia ceratoides hos Tropicos 
(en) Kategori:Krascheninnikovia ceratoides – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Krascheninnikovia ceratoides – detaljert informasjon på Wikispecies
Martin Shaw

Martin Shaw (født 1945) er en engelsk skuespiller, kjent fra TV-serier som The Professionals, The Chief, Judge John Deed og Mysterier med George Gently. Han har også spilt på teaterscener og i spillefilmer og vært vert for flere TV-serier, inkludert en serie om fly, Martin Shaw: Aviators (2006).Han har medvirket i over 70 film- og tv-produksjoner, de fleste innen TV.


== Biografi ==
Shaw vokste opp i Birmingham-området. Da han var 18 flyttet han til London for å gå på London Academy of Music and Dramatic Art. Han scenedebuterte 1968 i John Osbornes stykke Se deg om i vrede og debuterte på TV året i forveien. Etter kort tid fikk han en fast rolle i den britiske såpeserien Coronation Street. Han har også spilt rollen som detektiven Adam Dalgliesh i to TV-produksjoner. Mest bemerket har han gjort seg i seriene The Professionals, The Chief, Judge John Deed og Mysterier med George Gently.
Shaw har i hovedsak befattet seg med teater og TV, og i mindre grad film. Av filmer kan en nevne Roman Polańskis versjon av Macbeth (1971), The Golden Voyage of Sinbad (1973) og Attentat ved daggry (1975). 
Shaw har vært gift og skilt tre ganger og har tre barn fra første ekteskap.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Martin Shaw på Internet Movie Database 
(sv) Martin Shaw i Svensk Filmdatabas 
(da) Martin Shaw på Filmdatabasen 
(en) Martin Shaw hos The Movie Database 
(en) Martin Shaw hos Internet Broadway Database
All My Demons Greeting Me as a Friend

All My Demons Greeting Me as a Friend er debutalbumet til den norske sangeren Aurora. Albumet ble utgitt 11. mars 2016 på Decca Records. Albumet ble utgitt i to versjoner; en standardversjon med tolv spor og deluxe-versjon med fem ekstra spor.


== Singler ==
«Runaway» (26. februar 2015)
«Running with the Wolves» (10. juni 2015)
«Murder Song (5, 4, 3, 2, 1)» (25. august 2015)
«Half the World Away» (6. november 2015) – Sangen ble utgitt som en digital nedlasting.
«Conqueror» (16. februar 2016)


== Mottakelse ==
Albumet ble godt mottatt blant flere anmeldere og gikk inn på førsteplass på VG-lista.


== Sporliste ==


== Medvirkende ==
Aurora Aksnes – vokalist
Alf Lund Godbolt – piano
Odd Martin Skålnes – bassgitar, gitar
Magnus Åserud Skylstad – trommer
Selma Frida Stang – synthesizer
Silja Sol – synthesizer, støttevokalist
Ida Myking – støttevokalist


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) All My Demons Greeting Me as a Friend på Discogs 
(en) All My Demons Greeting Me as a Friend på MusicBrainz 
(en) All My Demons Greeting Me as a Friend på Spotify 
(en) All My Demons Greeting Me as a Friend på AllMusic