jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tuve Nielsen

Tuve Nielsen (født ca. 1400–05 i Viborg, død 1472) var erkebiskop i Lunds stift fra 1443 til sin død. 


== Karriere ==
Tuve Nielsen studerte i Erfurt hvor han ble immatrikulert i 1426, magister i 1428, dr. theol. i 1439 hvoretter han vinteren samme år frem til 1440 bekledde posten som universitetets rektor. I 1439 nevnes han også som kannik i Lund og Ribe. Etter sin hjemkomst fra utlandet ble han erkedegn i Lund og ble den 7. juni 1443 valgt til erkebiskop 8 dager etter forgjengeren Hans Laxmands død. I denne egenskap kom han til blant andre å krone Christian I i 1449.
Som riksrådet førstemann opptrådte han hyppig i det offentlig liv, særlig i de mange forliksmøtene med svenskene. Han deltok i forsvaret av Lund domkirke og Erkebispegården da Karl Knutsson Bonde angrep Skåne. Han lot senere utføre byggearbeider i Lund og på Helsingborg slott. 


== Liksten ==
Tuve Nielsen døde i 1472 og ble etterfulgt av Jens Brostrup. I Lund domkirkes krypt ses en liksten med Tuve Nielsens portrett som biskop med mitra og bispestav. Han holder høyre hånd løftet til velsignelse. Ved hans føtter ses en fleur-de-lis eller lilje. Da han som erkebiskop førte en lilje som våpenmerke i sitt segl, tilhørte han muligvs slekten Juul.


== Referanser ==
Tjøme skatepark

Tjøme skatepark er en utendørs skatepark på ca. 2 000 m2 i Færder kommune. Parken har Europas største vert-ramp, flere miniramps, microramp, bowls og en street-del. Parken holder høy kvalitet og den bygges jevnlig ut og vedlikeholdes hvert år. Alle elementene, foruten bowlen i betong, er utstyrt med skatelite-plater.
Parken drives av Tjøme skateklubb, mens tomten eies avkommunen. Parken ligger ved Haugsjordet og adressen er Pytterønningen 2, 3145 Tjøme.


== Historie ==
Opprinnelig ble parken bygget i 2010. Den store vertrampen kom i 2012 og samme år ble det lagt ny asfalt på plassen. Året etter, i 2013, fikk hele parken skatelite-plater. I 2014 bygde man ut vertrampen fra 10 til 20 meters bredde og øket vert-delen med 50 cm. I 2015 kom betong-bowlen på plass. I 2016 ble minirampen utbygd med ny, høy del og ble 6 meter bredere.
Parken blir stadig oftere omtalt internasjonalt, mye grunnet arrangementet Tjøme skategalla som holdes en gang i året. I et intervju fra 2015 rangerer California-baserte Rich Lopez Tjøme skatepark på andreplass rett foran "Tony's Ramp" (Tony Hawk).


== Innhold ==


=== Street ===
Street-delen er ca. 700 m2 asfaltdekke og inneholder flere elementer som quarter-pipes, rails og curbs i forskjellige fasonger.


=== Bowl ===
Bowlen er laget i betong og har en størrelse på ca. 300 m2. Høyden varierer mellom 1,30 og 1,90 meter.


=== Ramps ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tjøme skateparks hjemmesider
Angelo Genocchi

Angelo Genocchi (født 5. mars 1817 i Piacenza i Italia, død 7. mars 1889 i Torino) var en italiensk matematiker, spesialisert innen tallteori. Han arbeidet sammen med Giuseppe Peano.


== Biografi ==
Genocchi studerre ved universitetet i Piacenza, først jus, men også noen enkelte kurs i matematikk som interesserte haom. Hans interesse for jus var svak, og han var muligens akademisk begavet, men han var en ussel debattant. Han ble, uten å ha søkt, tilbudt jusprofessoratet ved Piacenzas universitet og i mot tjenesten.
Den 6. august 1845 bosatte Genocchi seg i Torino, der han gjenopptok sine studier i matematikk. Etter en stund begynte han også å undervise. I 1859 lyktes hans kolleger ved universitetet å overtale ham å delta i konkurransen om professoratetn i algebra og komplementær geometri. Året deretter så fikk han professoratet i høyere analyse. I 1862 ble han professor i infinitesimalanalyse.
Angelo var mest aktiv innen tallteori og publiserte mellom år 1851 og 1886 176 artikler.
Mellom 1881 og 1882 hadde han Giuseppe Peano som assistent. Under sin semesterpause i 1882 skadet Angelo sin kneskål såpass meget at han ikke kunde ivareta sin undervisning, og Peano fikk overta. Etter år 1883, da hans kne var blitt bedre, gjenopptok han sin undervisning, men fikk kort deretter avbryte idet han atter syknet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
O'Connor, John J., & Robertson, Edmund F., «"Angelo Genocchi"». Besøkt 14. august 2012. , MacTutor History of Mathematics archive, University of St Andrews.
Kirkebok for Andebu 1623–1738

Kirkebok for Andebu 1623–1738 er Norges eldste kirkebok. Den er en del av Norges dokumentarv, et register over de viktigste dokumentene i norsk historie. Det er en nasjonal utgave av UNESCOs Verdensminne-program (Memory of the World). Boka er delt i to hoveddeler, om dåp og begravelse, og er kronologisk fra 1623 til 1738. I delen om dåp står farens navn først, så barnets. Boka var ført felles for hele prestegjeldet med soknene Andebu, Kodal og Høyjord.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Kirkebok for Andebu 1623-1738, faksimileutgave, Digitalarkivet
Timothy Fosu-Mensah

Evans Timothy Fosu «Tim» Fosu-Mensah (født 2. januar 1998) er en nederlandsk fotballspiller som spiller for den tyske klubben Bayer Leverkusen.Han er en allsidig spiller som benyttes både som defensiv midtbanespiller, midtstopper og back.Fosu-Mensah startet sin fotballkarriere hos Ajax før han flyttet til England i 2014. Han har spilt på forskjellige posisjoner for Manchester Uniteds ungdomslag, blant annet midtstopper, back og sentral midtbane. Han debuterte som profesjonell som venstreback 28. februar 2016 da han kom inn som innbytter for Marcos Rojo i det 55. minuttet i hjemmekampen mot Arsenal, en kamp Manchester United vant 3-2.


== Statistikk ==
oppdatert per 22. mai 2016


== Meritter ==


=== Manchester United ===
FA-cupen: 2015/16
Europaligaen: (1) 2016/17


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Timothy Fosu-Mensah – UEFA 
(fr) Timothy Fosu-Mensah – LÉquipe 
(en) Timothy Fosu-Mensah – Transfermarkt 
(en) Timothy Fosu-Mensah – national-football-teams.com 
(en) Timothy Fosu-Mensah – WorldFootball.net 
(en) Timothy Fosu-Mensah – Soccerbase.com 
(en) Timothy Fosu-Mensah – FootballDatabase.eu 
(en) Timothy Fosu-Mensah – Soccerway 
(en) Timothy Fosu-Mensah – EU-Football.info 
(de) Timothy Fosu-Mensah – Tysklands fotballforbund 
Timothy Fosu-Mensahs spillerprofil på ManUtd.com
Timothy Fosu-Mensahs spillerprofil for Nederland på OnsOranje.nl
Timothy Fosu-Mensahs spillerprofil for Manchester United på Stretfordend.co.uk
Landkreis Darmstadt-Dieburg

Landkreis Darmstadt-Dieburg er en landkreis i Regierungsbezirk Darmstadt, i den tyske delstaten Hessen.
Kretsen er kjent for Messelgruven som står på UNESCOs verdensarvliste siden 1995. Gruven er rik på subtropiske og tropiske fossiler av dyr og planter. 
Kretsen ble opprettet 1. januar 1977 gjennom den hessiske forvaltningsreformen.


== Byer og kommuner ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Landkreis Darmstadt-Dieburg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Liste over ordførere i Fillan

Liste over ordførere i Fillan. Fillan (med Sandstad) ble utskilt fra Hitra som egen kommune i 1886. Kommunen ble delt mellom Fillan og Sandstad i 1914, og slått sammen med Hitra og Kvenvær til den nye kommunen Hitra i 1964.


== Se også ==
Kommunestyrevalg i Fillan kommune


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Māhayānasūtrālaṃkārakārikā

Mahāyānasūtrālamkārakārikā (kinesisk: 大乘庄严经论), ordrett prydingen av mahāyānasūtrāene, er et verk tilhørende mahayana-buddhismen, som er tilskrevet Maitreyanātha og Asanga.
Teksten presenterer mahāyāna-veien sett fra et Yogacara-perspektiv.
Det består av 22 kapitler og totalt 800 vers og viser betydelig likhet i arrangement og innhold med Bodhisattvabhūmiśāstra, selv om første kapittel viser en autentisitet som er unikt for dette verket.
Verket finnes både på sanskrit, såvel som i oversettelser til tibetansk, kinesisk og mongolsk.
Abhidharmakośakārikā

Abhidharmakośakārikā, eller «vers om abidharmas skattkammer», er en nøkkeltekst om Abhidharma som ble skrevet i sanskrit vers av Vasubandhu i det 4. eller det 5. århundre. Den summerer læresetningene til Sarvastivada i 8 kapitler med 600 vers. Teksten ha blitt respektert og brukt av ulike skoler innenfor buddhismen i India, Tibet og Øst-Asia.


== Referanser ==
Jeg, Daniel Blake

Jeg, Daniel Blake (originaltittel I, Daniel Blake) er en britisk dramafilm fra 2016 regissert av Ken Loach. Hovedrollen som Daniel Blake spilles av Dave Johns.
Filmen vant Gullpalmen under filmfestivalen i Cannes i 2016.Filmen har blitt beskrevet som et rasende oppgjør med David Camerons Storbritannia, sett gjennom den stadig mer frustrerte snekkeren Daniel. Han er for syk til å jobbe, men ikke syk nok til å få trygd, og faller gjennom i et aggressivt effektivisert system som er uinteressert i enkeltmennesker.


== Handling ==
Daniel Blake, en 59 år gammel enkemann og snekker fra Newcastle, har nylig overlevd et alvorlig hjerteinfarkt. Selv om legen hans ikke har tillatt ham å gå tilbake til jobb, anses Daniel som skikket til å gjøre dette etter en arbeidsevne-vurdering fra staten - og han blir nektet ytterligere økonomisk støtte fra myndighetene. Daniel blir frustrert over å høre at hans egen doktor aldri ble kontaktet angående denne avgjørelsen og sender derfor inn en klage, en prosess han synes blir veldig komplisert fordi han må fylle ut skjemaer over internett og ikke er særlig datakyndig.
Daniel blir venn med en alenemor som heter Katie, etter at hun blir straffet for å komme for sent til et jobb-senter for arbeidssøkere. Katie og barna hennes har nettopp flyttet til Newcastle, fra et krisesenter for hjemløse i London. Daniel forsøker å hjelpe familien ved å reparere forskjellige gjenstander, lære dem å varme opp rom uten elektrisitet, eller lage leketøy til barna. Under et besøk til et matsentral bryter Katie sammen gråtende, etter å ha blitt overveldet av sult på grunn av å mate barna hennes i stedet for seg selv. Etter at hun blir tatt for butikk-tyveri, tilbyr en sikkerhetsvakt henne i all hemmelighet å begynne som prostituert. Daniel overrasker henne på bordellet, hvor hun går på jobb og ber henne om å gi opp dette arbeidet, men hun insisterer gråtende på at hun ikke har noen annen måte å forsørge barna sine på.
Som en betingelse for å fortsette få velferdsytelser må Daniel fortsette å søke arbeid. Men han nekter å arbeide på et hage-senter, fordi legen hans ikke vil tillate Daniel å ta alt for fysisk krevende arbeid. Daniel selger det meste av eiendelene sine, for å skaffe penger. Men han blir trukket ut av depresjonen sin av Katies datter, Daisy, som bringer ham et hjemmelaget måltid for å gjengjelde ham for hans tidligere godhet. Men Daniel føler seg sviktet av det britiske velferdssystemet.


== Skuespillere ==
Dave Johns som Daniel Blake
Hayley Squires som Katie Morgan
Briana Shann som Daisy Morgan
Dylan McKiernan som Dylan Morgan
Kate Rutter som Ann.
Sharon Percy som Sheila
Kema Sikazwe som China
Steven Richens som Piper
Gavin Webster som Joe


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jeg, Daniel Blake på Internet Movie Database 
(no) Jeg, Daniel Blake hos Filmfront 
(sv) Jeg, Daniel Blake i Svensk Filmdatabas 
(da) Jeg, Daniel Blake i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Jeg, Daniel Blake på Allociné 
(nl) Jeg, Daniel Blake på MovieMeter 
(en) Jeg, Daniel Blake på AllMovie 
(en) Jeg, Daniel Blake på Turner Classic Movies 
(en) Jeg, Daniel Blake på Rotten Tomatoes 
(en) Jeg, Daniel Blake på Metacritic
Mircea Șeptilici

Mircea Șeptilici (født 2. august 1912 i București, død 1989 i Montréal) var en rumensk skuespiller.


== Biografi ==
I 1933 utga han en diktsamling kalt An din patru primăveri, mens han var elev ved «Matei Basarab»-gymnaset i București. Boken var en nyutgivelse av en bok som han hadde utgitt på «Pavel Suru»-forlaget i București under pseudonymet Mihai Novac i 1932.I 1937 fullførte han Teaterhøyskolen i București.
Mellom 1948 og 1956 satt han i fengsel etter å ha blitt anklaget for antikommunisme fordi han hadde vært medlem av den såkalte «gruppen av flyktinger fra Tămădău».
I 1967 fikk han Fortjenesteordenen for kunst 4. klasse for spesielle fortjenester i teaterkunsten.I 1980-årene emigrerte han til Canada og bosatte seg i Montreal, der han døde i 1989.


== Filmografi ==
Valurile Dunării (1959)
Telegrame (1959)
Porto-Franco (1961)
Cerul n-are gratii (1962)
Celebrul 702 (1962)
La patru pași de infinit (1964)
Calea Victoriei sau cheia visurilor (1965) (etter Cezar Petrescu sin roman)
Secția corecțională (1970) - TV-film
Cireșarii (1972) - serial TV
Aventuri la Marea Neagră (1972)
Agentul straniu (1974)
Premiera (1976)
Avocatul (1976) - TV-film
Marele singuratic (1977)
Regăsire (1977)
Jucătorii de cărți (1977) - TV-film
Ultima noapte de dragoste (1980)
Banchetul (1980) - TV-film
Detașamentul 'Concordia'  (1980)
Vodevilul (1980) - TV-film
Șantaj (1982)


== Manusforfatter ==
3. akt i dramaet Insula av Mihail Sebastian, som døde i en bilulykke den 29. mai 1945, et stykke som hadde premiere den 17. september 1947, ved Byteatret i București, regissert av Mircea Șeptilici.
Ulise ... și coincidențele (Komedie i to akter av Mircea Șeptilici og Gh. Dumbrăveanu). Premieren var den 9. oktober 1969.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mircea Șeptilici på Internet Movie Database 
(en) Mircea Șeptilici hos The Movie Database
Argiletum

Argiletum var i oldtidens Roma veien som strakk seg mellom Forum Romanum og den tett befolkede bydelen Subura mot nordøst.


== Navn ==
Marcus Terentius Varro hevdet at navnet argiletum hadde noe å gjøre med navnet til en gresk kjeltring.


== Historie ==
Ifølge den romerske historiker Livius bygde den andre romerske kongen Numa Pompilius et tempel til guden Janus Geminus, Janustemplet, ved enden av Argiletum (ad infimum Argiletum). Templet fungerte antagelig som et overbygg til en bro over en mindre bekk.Da den opprinnelig gikk mellom Comitium og Basilica Aemilia ble Argiletum til slutt absorbert i konstruksjonen av keiserforumet fra Julius Cæsars tid. Grunnet dette var Argiletums grenser definert forskjellig opp gjennom tiden.Innen Martialis' bortgang (omtrent 103 e.Kr.) hadde Argiletum blitt et lurvete område fylt med vertshus og bordeller.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Iddeng, Jon W.: Romerrikets historie - republikkens vekst og fall. Dreyers forlag, Oslo 2014. ISBN 978-82-8265-112-7
Tullus Hostilius

Tullus Hostilius var en mytisk romersk konge, og ifølge romersk tradisjon den tredje i rekkefølgen av konger. I sin regjering tradisjonelt plassert fra 673–642 f.Kr. skal han ifølge overleveringene ha gått til krig mot Alba Longa, og i en senere krig mot byen skal han ha henrettet albanerlederen Mettius Fufetius ved å knytte hans armer og ben til fire hester og få dem til å rive ham i stykker. Hostilius skal også ha jevnet Alba Longa med jorda, og innlemmet befolkningen i Roma. Han skal etter sigende ha blitt drept etter et lyn sent av guden Jupiter selv slo ned i hans hjem, etter at han hadde forsømt gudene og kulten.Senatsbygget Curia Hostilia skal ha vært konstruert og oppkalt etter ham.Historisiteten til de fire første kongene av Roma er omdiskutert, og mange historikere anser de som utelukkende mytiske skikkelser.


== Navn ==
Hostilius betyr «fremmed» eller «fiendtlig», jamfør det beslektede engelske ordet hostility – «fiendtlighet», «fiendskap». Hans navn virker knyttet til hans regjering, da han fremstår som en krigerkonge.


== Historie ==

Tullus Hostilius skal ha etterfulgt kongen Numa Pompilius, og ble med det den tredje romerske konge. Livius hevdet at han følte at samfunnet ble svekket av rolig liv, og lette dermed etter å starte nye kriger.
Ikke lenge etter sin tiltredelse erklærte romerne krig mot byen Alba Longa, en krig som, etter en lengre stillingskrig, skulle avgjøres ved at et sett trillinger skulle duellere til døden ved sverd. En avtale mellom byene sa dermed at vinneren skulle herske over den tapende parts by i fred og ro. Horatiene (Horatii) fra Roma og curiatene (Curiatii) fra Alba Longa møttes i kamp, og etter at to av de romerske brødrene døde begynte den siste gjenlevende broren å løpe; med dette utmattet han og beseiret de sårede albanerbrødrene én etter én.Selv om dette bekreftet romersk herredømme over Alba Longa underkastet ikke albanerne seg helt, og deres leder Mettius forsøkte seg på en form for dobbeltspill i en ny krig mot Veii og Fidenae. Tradisjonen forteller da at Tullus fikk Alba jevnet med jorden, og flyttet befolkningen til Roma – noe som fordoblet Romas befolkning. Tullus henrettet også Mettius ved å binde hans armer og ben til fire hester og lot de rive ham i stykker – ifølge Livius den siste gangen denne straffemetoden ble brukt. De fremste slektene fra Alba Longa ble innlemmet i senatet, blant annet julierne, og senatsbygget Curia Hostilia ble konstruert av og oppkalt etter ham.Hostilius ble ifølge tradisjonen etterfulgt av Ancus Marcius, angivelig Numa Pompilius' barnebarn, som ble valgt for å ta bedre vare på gudene enn Hostilius hadde gjort.


== Se også ==
Hostilia (gens)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Iddeng, Jon W.: Romerrikets historie - republikkens vekst og fall. Dreyers forlag, Oslo 2014. ISBN 978-82-8265-112-7
TAIPED

Tamio Axiopehisis Idiotikis Periousias tou Dimosiou (TAIPED), gresk Ταμείο Αξιοποίησης Ιδιωτικής Περιουσίας του Δημοσίου (ΤΑΙΠΕΔ), er et gresk statlig fond som ble opprettet i kjølvannet av Hellas' gjeldskrise. Det er et sentralt initiativ for å tiltrekke direkteinvesteringer i infrastruktur, energi, fast eiendom og andre områder.TAIPED har tatt eierskap til en rekke greske statlige selskaper og forvaltningsbedrifter med sikte på privatisering.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettside
5 kjekke jenter

5 kjekke jenter (dansk: Fem raske Piger) er en dansk filmkomedie fra 1933 regissert av A.W. Sandberg. Svend Rindom og Paul Sarauw skrev manuset. De norske tvillingsøstrene Nanna Stenersen og Vesla Stenersen spiller søstrene Irene og Maud From.


== Handling ==
De fem søstrene Annie, Karin, Grace, Irene og Maud er født og oppvokst i USA, men deres nå avdøde mor var dansk. Da hun i sin tid reiste bort med en musiker og giftet seg med ham, regnet familien - som var én av Danmarks mest ansette godseierslekter - det som en skandale.  Moren har bedt jentene om å oppsøke hennes bror på godset.


== Medvirkende ==
Karina Bell - Annie From
Marguerite Viby - Karin From
Tove Wallenstrøm - Grace From
Nanna Stenersen - Irene From
Vesla Stenersen - Maud From
Frederik Jensen - Steen
Jonna Neiiendam - Agatha Steen
Albrecht Schmidt
Erling Schroeder - Jørgen Steen
Angelo Bruun - Sigurd
Eigil Reimers - Knud
Helmuth Larsen -Richard
Per Gundmann - Willy
Carl Fisher - Jeppe
Arthur Jensen - Pjevs
Holger-Madsen
Bjarne Forchhammer - Frantz
Bjørn Spiro - Påtrengende mann
Poul Reichhardt - Mann som bærer køye


== Mottakelse ==
Filmen fikk gode anmeldelser i Norge.
Smaalenenes Social-Demokrat skrev: «Frederik Jensen som den snilde og rike onkelen, er hyggelig og slagferdig som alltid, og på slutten er det er par scener hvor man får glimt av hans rike evner som skuespiller.»Bergens Arbeiderblad mente: «Hun er nu engang bedårende Marguerite Viby, frisk og ung og proppende full av liv og lystighet. Frederik Jensen som godseieren er rund og gemytlig som alltid.»Morgenavisen, Bergen skrev: «Publikum lo og brølte avvekslende.»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 5 kjekke jenter på Internet Movie Database 
(sv) 5 kjekke jenter i Svensk Filmdatabas 
(da) 5 kjekke jenter i Danmark Nationale Filminstitut
Mallosia

Mallosia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, mørkbrune trebukker. Antennene er svarte, ganske kraftige, og kortere enn kroppen. Pronotum er tett kledt med gulaktige hår. Dekkvingene er jevnt tilsmalnende bakover, med lyse lengdestriper eller flekker.


== Levevis ==
Larvene lever vanligvis i stammene på storvokste urter.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige Europa, Tyrkia, Midtøsten og østover til India.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Phytoeciini (inkludert Obereini) eller Saperdini
Slekten Mallosia Mulsant, 1863 - 15 arter
Underslekten Anatomallosia Özdikmen & Aytar, 2012
Mallosia nonnigra Özdikmen & Aytar, 2012
Underslekten Eumallosia Danilevsky, 1990
Mallosia armeniaca Pic, 1897
Mallosia brevipes Pic, 1897
Mallosia costata Pic, 1898
Mallosia herminae Reitter, 1890
Mallosia imperatrix Abeille de Perrin, 1885
Underslekten Eusemnosia Özdikmen & Aytar, 2012
Mallosia baiocchii (Sama, 2000)
Mallosia interrupta Pic, 1905
Mallosia mirabilis Faldermann, 1837
Mallosia tristis Reitter, 1888
Underslekten Mallosia Mulsant, 1863
Mallosia graeca (Sturm, 1843)
Underslekten Micromallosia Pic, 1900  - ofte regnet som en egen slekt
Mallosia heinzorum Holzschuh, 1991
Mallosia heydeni (Ganglbauer, 1888)
Mallosia theresae (Pic, 1900)
Underslekten Semnosia K. Daniel, 1904
Mallosia galinae Danilevsky, 1990
Mallosia scovitzii (Faldermann, 1837)
Underslekten Submallosia Özdikmen & Aytar, 2012
Mallosia jakowlewi Semenov, 1895
Mallosia tamashaczi Sama & Székely, 2010


== Kilder ==
Danilevsky, M.L. 2006. Systematic List of Longicorn Beetles (Coleoptera, Cerambycoidea) of Europe. [1]
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 25. juni 2016 hos Wayback Machine.
(en) Mallosia i Encyclopedia of Life 
(en) Mallosia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Mallosia hos Fauna Europaea 
(en) Kategori:Mallosia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mallosia – detaljert informasjon på Wikispecies 
Hoskovec, M. og Rezek, M. Cerambycidae. Longicorn Beetles of the West Palaearctic Region. Stort fotogalleri med bilder av ca. 600 arter.
Dalby stift

Dalby stift ble opprettet i 1060 da Roskilde bispedømme ble delt i tre nye bispedømmer.
Misjonsbiskopen Egino ble leder for Dalbystiftet som besto av det sydlige Skåne og Blekinge. Helligkorskirken i Dalby var domkirke. Biskop Henrik i nabostiftet Lund ble i 1066 etterfulgt av Egino som flyttet til Lund og ble biskop der. Dalby ble samtidig lagt inn under Lund stift.


== Referanser ==
Acridocera

Acridocera er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, sylindriske, grå- og brunspraglete trebukker. Pronotum har en kraftig pigg på siden. Artene er kamuflasjefarget og ligner kvister.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Ekvatorial-Guinea.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Acmocerini J. Thomson, 1864
Slekten Acridocera Jordan, 1903
Acridocera ziczac Jordan, 1903


== Kilder ==
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
(en) Acridocera i Encyclopedia of Life 
(en) Acridocera i Global Biodiversity Information Facility 
Acridocera – detaljert informasjon på Wikispecies