jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Anja Sønstevold

Anja Sønstevold (født 21. juni 1992 i Oslo) er en norsk fotballspiller fra Ammerud i Oslo som spiller for Inter i Serie A. 


== Klubbkarriere ==


==== Kolbotn (2009–2014) ====
Etter å ha imponert i 1. divisjon for Linderud-Grei som 16-åring, ble hun før 2009-sesongen hentet til Kolbotn i Toppserien. Mannen som hentet henne var trener Dan Eggen som hadde vært hennes lærer på Wang Toppidrett året før. Hun ble ansett som en svært anvendelig spiller og ble brukt både i forsvar og på midtbanen. Hun ble etterhvert en ledende spiller i laget og kaptein i Kolbotn. 


==== LSK Kvinner (2015–2020) ====
Etter seks sesonger i Kolbotn signerte hun for regjerende seriemester LSK Kvinner før 2015-sesongen. Hun ble etterhvert mer og mer sentral i LSK-laget og var med å vinne serien fem ganger på rad fra 2015 til 2019, og cupen fire ganger i 2015, 2016, 2018 og 2019. Før 2020-sesongen ble hun utnevnt til ny kaptein i LSK Kvinner.


==== FC Fleury 91 (2020–2021) ====
5. juni 2020 ble det kjent at hun var klar for sitt første utenlandsopphold og hadde signert for FC Fleury 91. Oppholdet i den franske klubben ble ikke som hun hadde sett for seg, hun startet med å pådra seg en strekk som skulle skape problemer. Det medisinske apparatet i klubben holdt ikke så høyt nivå, og de slet med å finne ut hva som var skaden. I syv måneder slet hun med skader før hun var tilbake på banen. Men tiden i klubben videre ble heller ingen opptur. Manglende profesjonalitet, ledere som nektet å høre på spillerne og straffetrening etter tap var med på å bidra til at Sønstevold fikk nok og valgte å avbryte kontrakten med klubben.


==== Inter (2021–) ====
I august 2021 signerte hun for italienske Inter etter å ha blitt overbevist av trener Rita Guarino, som tidligere hadde vunnet fire serietitler med Juventus. Hun ble raskt en sentral spiller i laget, og i mars 2022 forlenget hun kontrakten fram til sommeren 2024.


== Landslagskarriere ==
Sønstevold har landskamper for J15, J16, J17, J19, U20, U23 og A-landslaget.
Hun debuterte for A-landslaget mot Spania på La Manga, 14. januar 2014.Hun var i Norges tropp til VM i Canada 2015 og til EM i Nederland 2017. Hun ble tatt ut til EM i England 2022.


== Meritter ==


==== Med LSK Kvinner ====
Toppserien: 2015, 2016, 2017, 2018, 2019Norgesmesterskapet: 2015, 2016, 2018, 2019


== Annet ==
Hun er utdannet journalist fra Høgskolen i Oslo og Akershus.Da Sønstevolds moderklubb SF Grei åpnet sin nye fotballhall i 2022, fikk hun en garderobe oppkalt etter seg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anja Sønstevold – FIFA 
(en) Anja Sønstevold – UEFA 
(en) Anja Sønstevold – Soccerway 
(no) Anja Sønstevold – Norges Fotballforbund 
(de) Anja Sønstevold – Soccerdonna 
(en) Anja Sønstevold – FBref
Hoffkonserten

Hoffkonserten, (originaltittel: Das Hofkonzert) er en tysk historisk romantisk komedie fra 1936 regissert av Douglas Sirk, kreditert som Ditlef Sierck.


== Handling ==
I et lite fyrstedømme kalt Immendingen i Tyskland i 1847 står en årlig konsert ved palasset i fare for å bli avlyst, fordi hoff-sangerinne Tamara Pinelli har mistet stemmen på grunn av et knust hjerte. Prinsen sender bud til München etter en kjent sanger ved navn Belotti, for å erstatte Pinelli. Samtidig ankommer den unge Christine Holm til fyrstedømmet. Hennes mor er nylig død, og hun leter etter faren sin - som møtte moren mange år tidligere i Immendingern. Ved grensen møter Christine en grensevakt, løytnant Walter von Arnegg - som umiddelbart blir forelsket i henne. Når Christine blir beskyldt for å være en prostituert, forsvarer Walter henne og later som han er hennes forlovede for å beskytte hennes ære. Walter og Christine blir etter hvert forelsket.
Christine har tatt med seg et dikt til Immendingen, som moren hennes alltid hadde med seg som det eneste minnet etter Christines far. Christine sporer diktets opprinnelse til en fattig dikter som heter Knips. Christine besøker Knips i leiligheten sin og forteller ham om letingen. Knips forteller Christine at moren en gang var sanger ved det kongelige hoffet. Han vet at faren til Christine var en høytstående mann fra det kongelige hoffet. Før Christine kan undersøke nærmere, blir hun utvist fra fyrstedømmet av statsråd von Arnegg, som vil avslutte sønnens forhold til henne.


== Medvirkende ==
Marta Eggerth: Christine Holm alias Sängerin Belotti
Johannes Heesters: Leutnant Walter von Arnegg
Herbert Hübner: Staatsminister von Arnegg
Otto Tressler: Landesfürst Serenissimus
Rudolf Klein-Rogge: Oberst Flumms
Flockina von Platen: Gräfin Hadersdorff
Ernst Waldow: Damenwäschevertreter von Zunder
Hans Richter: Gefreiter Veit
Ingeborg von Kusserow: Zofe Babette
Kurt Meisel: Leutnant Florian Schwälble
Alfred Abel: Dichter Knips


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hoffkonserten på Internet Movie Database 
(sv) Hoffkonserten i Svensk Filmdatabas 
(nl) Hoffkonserten på MovieMeter 
(en) Hoffkonserten på AllMovie 
(en) Hoffkonserten på Turner Classic Movies
Marta Eggerth

Marta Eggerth (født 17. april 1912 i Budapest, død 26. desember 2013) var en ungarsk-amerikansk skuespiller og operasangerinne.
Hun var gift med Jan Kiepura (1902–1966).


== Filmografi ==
1930 Csak egy kislány van a világon
1931 Die Bräutigamswitwe
1931 Trara um Liebe
1931 Der Draufgänger
1931 Eine Nacht im Grandhotel
1932 Moderne Mitgift
1932 Es war einmal ein Walzer
1932 Where Is This Lady?
1932 Der Frauendiplomat
1932 Ein Lied, ein Kuß, ein Mädel
1932 Traum von Schönbrunn
1932 Das Blaue vom Himmel
1933 Kaiserwalzer
1933 Die Blume von Hawaii
1933 Der Zarewitsch
1934 Mein Herz ruft nach dir
1934 Csardasfyrstinnen (Die Czardasfürstin)
1934 Unfinished Symphony
1934 Der er savn i mine sanger (Leise flehen meine Lieder)
1934 Mon cœur t'appelle
1934 Ihr größter Erfolg
1935 The Divine Spark
1935 Die Blonde Carmen
1935 Kjærlighetens høysang (Casta diva)
1935 Ungarske netter (Die Ganze Welt dreht sich um Liebe)
1936 La Chanson du souvenir
1936 Slottet i Flandern (Das Schloß in Flandern)
1936 Hvor lerken synger (Wo die Lerche singt)
1936 Hoffkonserten (Das Hofkonzert)
1937 |Zauber der Bohème
1938 Sigøinersangen (Immer wenn ich glücklich bin..!)
1942 Toner i toppform (For Me and My Gal)
1943 Presenting Lily Mars
1947 Addio Mimí!
1949 Valse brillante
1952 Das Land des Lächelns
1957 Frühling in Berlin


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marta Eggerth på Internet Movie Database 
(sv) Marta Eggerth i Svensk Filmdatabas 
(da) Marta Eggerth på Filmdatabasen 
(fr) Marta Eggerth på Allociné 
(en) Marta Eggerth på AllMovie 
(en) Marta Eggerth hos Rotten Tomatoes 
(en) Marta Eggerth hos The Movie Database 
(en) Marta Eggerth hos Internet Broadway Database
Odontolabis latipennis

Odontolabis latipennis er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En stor til meget stor (hannen 41-79 millimeter), kraftig, blank, mørkbrun til svart hjortebille. Hannen har stort hode og forstørrede kjever, disse er vanligvis korte og brede, krumme med en tann ved roten og kraftige tenner i spissen. Hodet har en liten, fremoverrettet tann bak fasettøynene. Panne er jevnt rundet innskåret foran, forkanten buler opp litt over hvert antennefeste. Pronotum hat markerte bakhjørner, men ingen påfallende innsnevring bak. Dekkvingene er blanke, noe hvelvede, bredest bak roten. Beina er svarte. Hunnen er bredere og svært blank, kullsvart, uten forstørrede kjever, hodet med et rundet utskudd under fasettøynene.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i råtne trestammer.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt fra Malaysia i vest til Molukkene i øst.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Odontolabini
Slekten Odontolabis Hope, 1842 – 44 arter
Odontolabis latipennis (Hope & Westwood, 1845)
Odontolabis latipennis fratella Leuthner, 1885 - Filippinene, noen ganger regnet som en egen art
Odontolabis latipennis latipennis (Hope & Westwood, 1845) - Malaysia, Sumatra og Borneo
Odontolabis latipennis planiceps Didier, 1930 - Molukkene


== Kilder ==
Oversikt over artene


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri over artene, foto: Benjamin Harink
Bildegalleri
(en) Odontolabis latipennis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Odontolabis latipennis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Odontolabis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Odontolabis leuthneri

Odontolabis leuthneri er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En stor til meget stor (hannen 39-78 millimeter), kraftig, svart hjortebille. Hannen har stort hode og forstørrede kjever, disse kan være lange og krumme eller korte og brede. Hodet har en liten, fremoverrettet tann bak fasettøynene. Pannen er jevnt rundet innskåret foran, med et bredt, firkantet framspring i midten. Det er ikke noen tann bak fasettøyet. Pronotum er rundet uten markerte bakhjørner eller påfallende innskjæring bak. Dekkvingene er blanke, noe hvelvede, bredest bak roten. Beina er svarte. Hunnen er bredere, kullsvart, uten forstørrede kjever, hodet med et rundet utskudd under fasettøynene, hode og forkropp kraftig punkterte og litt matte.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i råtne trestammer.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på Borneo. Den skal også være funnet på det asiatiske fastlandet, men dette er usikkert.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Odontolabini
Slekten Odontolabis Hope, 1842 – 44 arter
Odontolabis leuthneri Boileau, 1897


== Kilder ==
Oversikt over artene


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri over artene, foto: Benjamin Harink
Bildegalleri
(en) Odontolabis leuthneri i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Odontolabis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kvinnen og skjebnen

Kvinnen og skjebnen (tysk tittel: Manolescu - Der König der Hochstapler, også vist i Norge under tittelen Manolescu) er en tysk stumfilm-drama fra 1929 regissert av Viktor Tourjansky med Ivan Mosjukin og Brigitte Helm i hovedrollene. Handlingen er løst inspirert av bedriftene til den virkelige rumenske svindleren Georges Manolescu.


== Handling ==
George Manolesou reiser til Monte Carlo og treffer den mystiske kvinnen Cleo på toget. De blir et par, og George utvikler seg til en slu svindler for å skaffe henne luksus. Så blir han nesten slått ihjel av Cleos venn Jack. På sykehuset blir han pleiet av søster Jeannette, forelsker seg i henne, og bestemmer seg for å leve et bedre liv. Den sjalu Cleo angir ham til politiet, og han blir satt i fengsel. Cleo får ingen glede av det hun har gjort, for Jack ber henne ryke og reise etter å ha fått vite om hennes forræderi.


== Rolleliste ==
Ivan Mosjukin – Georges Manolescu
Brigitte Helm – Cleo
Heinrich George – Jack
Dita Parlo – Jeanette


== Se også ==
Manolescus Memoiren (1920)


== Referanser ==
Aking under Vinter-OL for ungdom 2012 – Dobbel gutter

Aking dobbel for gutter (par) under Vinter-OL for ungdom 2012 ble arrangert 16. januar 2012, i Kunsteisbahn Bob-Rodel Igls i Innsbruck i Østerrike.
22 utøvere fra 11 land deltok. 


== Resultater ==


== Kilder ==
Resultater Dobbel
Aking under Vinter-OL for ungdom 2012 – Stafett

Stafett for mikslag under Vinter-OL for ungdom 2012 ble arrangert 17. januar 2012, i Kunsteisbahn Bob-Rodel Igls i Innsbruck i Østerrike.
44 utøvere fra 11 land deltok. 


== Resultater ==


== Kilder ==
Resultater stafett
Odontolabis lowei

Odontolabis lowei er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En stor (hannen 32-65 millimeter), bred og kraftig, svart hjortebille. Pronotums sider og bakkant er oransje, dekkvingene brungule med svart rot. Hannen har stort hode og forstørrede kjever, disse kan være lange og krumme eller korte og brede. Hos hanner med lange kjever er disse sigdformede med en enkelt, butt, i spissen kløvet tann litt utenfor midten. Pronotum er rundet uten markerte bakhjørner, kraftig inbnskåret ved roten. Dekkvingene er blanke, noe hvelvede, bredest bak roten. Beina er svarte. Hunnen er bredere, dekkvingene har en bred, svart kile i midten, uten forstørrede kjever, hodet med et rundet utskudd under fasettøynene, hode og forkropp kraftig punkterte og litt matte.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i råtne trestammer.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på Borneo.


== Systematisk inndeling ==
Arten plasseres ofte som en underart av Odontolabis sommeri.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Odontolabini
Slekten Odontolabis Hope, 1842 – 44 arter
Odontolabis lowei Parry, 1873


== Kilder ==
Oversikt over artene


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri over artene, foto: Benjamin Harink
Bildegalleri
(en) Odontolabis lowei i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Odontolabis lowei – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Odontolabis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
NSB type 47

NHJ litra H var en serie på tre damplokomotiver, nummer 96, 97 og 98, med akselrekkefølge 1'D-3 bygget av Borsig i Berlin for Norsk Hoved-Jernbane (NHJ) mellom 1910 og 1912.
De ble benevnt NHJ litra B fra 1923, og fra 1926 NSB type 47 etter de ble overtatt av NSB sammen med resten av materiellet på Hovedbanen.
Lokomotivene var bygget for å gå i tyngre godstog på Hovedbanen og i Brynsbakken. De var en videreutvikling av NSB type 19 og fikk 14,3 tonns akseltrykk, hastighet på 50 km/t og overheter. Maskinene var ikke helt vellykket, men gikk i Oslo distrikt fram til 1954 da nr. 96 ble utrangert mens nr. 97 og 98 i 1952 og 1953 ble overført til Vestfoldbanens godstog og gikk der fram til elektrifiseringen i 1957.


== Se også ==
Liste over damplokomotiver hos Norsk Hoved-Jernbane


== Litteratur ==
Bjerke, Thor; Hansen, Trond B.; Johansson, Erik W.; Sando, Svein E. (1987). Damplokomotiver i Norge. Norsk Jernbaneklubb. s. 108–109. ISBN 82-90286-09-0. 


== Eksterne lenker ==
Type 47 – NJK Materielldatabasen
Reidar Andersen (biolog)

Reidar Andersen (født 1953 i Namsos) er en norsk biolog. Han er direktør ved NTNU Vitenskapsmuseet i Trondheim.
Andersens forskningsområder er økologi, populasjonsdynamikk, klauvdyr, rovdyr og paleozoologi. Han ble cand. mag. ved Universitetet i Oslo i 1981, og dr. scient. i biologi ved Universitetet i Trondheim i 1989, med avhandlingen Interactions between a generalist herbivore, the moose Alces alces, and its winter food resources : a study of behavioural variation. 
Han har vært forsker ved Norsk institutt for naturforskning (NINA) i to perioder: 1981–1993 og 1994–1997 (seniorforsker).
Fra 1997 til 2009 var han professor ved NTNU, først ved Institutt for biologi (1997–2004), deretter ved Vitenskapsmuseet (2005–2009).
I 2009 ansatte Miljøverndepartementet ham som direktør ved Statens naturoppsyn.Fra 1. august 2013 er han museumsdirektør ved NTNU Vitenskapsmuseet. Han etterfulgte Axel Christophersen.


== Bibliografi ==
(no) Publikasjoner av Reidar Andersen (biolog) i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Reidar Andersen (biolog) i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin


== Medlemskap og verv ==
Medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab (DKNVS).
Styremedlem, DKNVS.
Styremedlem, Centre for Biodiversity Dynamics, NTNU.
Styremedlem, Nasjonalt pilegrimssenter (oppnevnt av Klima- og miljødepartementet).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Andersens profilside, NTNU
NSB type 46

NHJ litra A1 var en serie på to damplokomotiver, nummer 15 og 16, med akselrekkefølge 2'C-12' bygget av Baldwin Locomotive Works i Philadelphia, USA i 1919 for Norsk Hoved-Jernbane (NHJ). De ble benevnt NSB type 46a fra 1926 etter at de ble overtatt av NSB sammen med resten av materiellet på Hovedbanen.
Typen hadde omtrent samme dimensjoner som litra A, men var en tvers gjennom amerikansk konstruksjon. Maskinene var slitesterke og hadde en hastighet på 70 km/t, men med en lite vellykket konstruksjon. Driften ble derfor tidlig begrenset til et minimum. Typen forble i Oslo distrikt, men nr. 16 ble overført til Trondheim i 1947 og der hensatt året etter. Nr. 15 ble hensatt i Oslo i 1953.


== Se også ==
Liste over damplokomotiver hos Norsk Hoved-Jernbane


== Litteratur ==
Bjerke, Thor; Hansen, Trond B.; Johansson, Erik W.; Sando, Svein E. (1987). Damplokomotiver i Norge. Norsk Jernbaneklubb. s. 112–113. ISBN 82-90286-09-0. 


== Eksterne lenker ==
Type 46 – NJK Materielldatabasen
Type 46 – Jernbane.net
Storelva (Båtsfjord)

Storelva (nordsamisk: Orošjohka) er ei elv i Båtsfjord kommune i Finnmark. Den har utspring på Båtsfjordfjellet, hvor den som Námmejohka renner mot sørvest ned til Storvatnet. Fra Storvatnet renner Storelva først mot nordvest, senere nord, og renner gjennom Båtsfjorddalen til den munner ut i pollen Straumsnesvatnet innerst i Båtsfjorden. Storelva er 15,6 kilometer lang, men regnet fra sideelva Anneelvas utspring på fjellvidda Basečearru i vest har vassdraget en lengde på 16,7 kilometer.


== Referanser ==
Emily Glaister

Emily Glaister (født 2002) er en norsk skuespiller som har spilt i flere TV-serier og spillefilmer. Hun er fra Groruddalen i Oslo.Hun begynte som barneskuespiller, og fikk flere roller på TV og film opp gjennom ungdomsårene.
Hun har erfaring fra både barneteater og barnekoret småfolk. Glaister har vært med i telle-korpset (2010) på NRK, og ulike reklamefilmer. Hun hadde hovedrollen i kortfilmen Pigs and Aspic (2013) og var statist i spillefilmen 90 minutter. 
Glaister hadde en av hovedrollene i filmen Doktor Proktors prompepulver (2014) og i etterfølgeren Doktor Proktors tidsbadekar.I 2015 medvirket hun også i en oppdragsfilm som inngikk i en opplysningskampanje initiert av Stine Sofies Stiftelse. Hun hadde hovedrollen i kortfilmen The animal (Dyret)  i 2018 regissert av Ole Sebastian Kåss.I 2019 spilte hun en gjennomgående birolle som Jemma i NRKs TV-dramaserie Magnus. Hun hadde en sentral birolle som Sara i spillefilmen Alle utlendinger har lukka gardiner, som hadde kinopremiere i 2020. I et intervju i anledning denne filmen fremhevet Glaister at hun er fra samme miljø som filmens handling var hentet fra.Hun medvirket i kortfilmen Vill ni åka mera? som er basert på en roman av Selma Lønning Aarø. Kortfilmen er regissert av Henrik Martin Dahlsbakken og Benjamin Helstad.


== Filmografi ==
2010 Tellekorpset (NRK barne-TV)
2013 Pigs and Aspic (kortfilm)
2014 Doktor Proktors prompepulver (spillefilm)
2015 Doktor Proktors tidsbadekar (spillefilm)
2018 Dyret (kortfilm)
2019 Magnus (dramaserie, NRK)
2020 Alle utlendinger har lukka gardiner (spillefilm)
2021 Vill ni åka mera? (kortfilm)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Emily Glaister på Internet Movie Database 
(en) Emily Glaister hos The Movie Database
Henrik Hildre

Henrik Hildre (født 28. august 1990 på Nesodden) er en tidligere programleder og youtuber som nå jobber som redaktør for Donald Pocket. Han jobbet tidligere i NRK som programleder NRK FlippKlipp fra 2015 til 2018 sammen med Jonas Lihaug Fredriksen, og senere i NRK 4ETG, en YouTube-satsing fra NRK P3, sammen med Jonas Lihaug Fredriksen, Henrik Farley og Martha Leivestad. Jonas og Henrik hadde også en uavhengig YouTube-kanal og en podcast. Duoen vant i 2016 bransjeprisen Gullsnutten i kategorien «Årets Youtuber». Han var også programleder for kultklassikeren «Jonas og Henrik».


== Utdannelse ==
Bachelor-grad i fotografi fra Falmouth University, fem semestre i økonomi og administrasjon fra Handelshøyskolen BI.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henrik Hildre – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Henrik Hildre på Internet Movie Database
Robert Menasse

Robert Menasse (født 21. juni 1954 i Wien) er en østerriksk forfatter.
Menasse studerte germanistikk, filosofi og statsvitenskap i Wien, Salzburg og Messina. Han har undervist i østerriksk litteratur ved universitetet i São Paulo og vendte tilbake til Wien i 1988. Menasse har utgitt blant annet romaner og essays.


== Norsk oversettelse ==
Utdrivelsen av helvete, originaltittel Die Vertreibung aus der Hölle, Aschehoug, oversatt av Sverre Dahl, ISBN 82-03-20702-2


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Robert Menasse – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Robert Menasse på Internet Movie Database
Storkyrkobrinken 7

Storkyrkobrinken 7 er en bygning i Gamla stan i Stockholm som ble oppført 1873-1876 av Skandinaviska Kreditaktiebolaget. Bygningen ligger på eiendomen Mercurius 12.
Bygningen i tre etasjer ble tegnet av arkitekt Ernst Jacobsson som bankens stockholmshovedkontor. Fasaden i nyrenessanse domineres av de store vindusarkadene i piano nobile. Materialvalget skifter, med hovedpartier av prefabrikerte betongdeler, formpresset tegl, terrakottadetaljer samt polert granitt i søylene. Byggmester var Andreas Gustaf Sällström.
Den store bankhallen var plassert i andre etasje og ble opplyst gjennom de store rundbuede vinduene fra to sider. Bjelkelaget av jernbjelker bæres innvendig av fire par slanke søyler i støpejern. Den øverste etasjen var innredet til kontorlokaler, mens første etasje ble leid ut til butikker, deriblant K.M. Lundberg mellom 1886 og 1901. I den eldre sammenbygde hjørnebygningen mot Västerlånggatan ble det innredet rom for direksjonen og regnskapspersonalet.
1914 stod bankens nye palass ved Gustav Adolfs torg ferdig, og hovedkontoret ble flyttet.
Bygningen ble senere overtatt av staten. I 1922 ble den bygd om for Försvarsdepartementet av arkitekt Victor Fagerström og 1968-1970 for Industridepartementet.
I dag har Riksdagsbiblioteket tilhold i lokalene.


== Bilder ==


== Kilder ==
Andersson, Henrik O.; Bedoire, Fredric (1981). Bankbyggande i Sverige. Stockholm: Liber Förlag. s. 425. ISBN 91-38-05745-X. Libris: 7260267. 


== Eksterne lenker ==
(en) Storkyrkobrinken 7 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tomasz Kędziora

Tomasz Karol Kędziora (født 11. juni 1994) er en polsk fotballspiller som spiller for Lech Poznań, på lån fra den ukrainske klubben Dynamo Kyiv.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Polens bruttotropp til VM i fotball 2018 i Russland.Han ble tatt ut i Polens EM-tropp til EM i fotball 2021.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tomasz Kędziora – UEFA 
(en) Tomasz Kędziora – Transfermarkt 
(en) Tomasz Kędziora – national-football-teams.com 
(en) Tomasz Kędziora – WorldFootball.net 
(en) Tomasz Kędziora – FootballDatabase.eu 
(en) Tomasz Kędziora – Soccerway 
(en) Tomasz Kędziora – EU-Football.info 
(en) Tomasz Kędziora – PlaymakerStats.com 
(en) Tomasz Kędziora – Ukrainas fotballforbund 
(en) Tomasz Kędziora – FBref
Kamil Wilczek

Kamil Wilczek (født 14. januar 1988) er en polsk fotballspiller som spiller for Piast Gliwice.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Polens bruttotropp til VM i fotball 2018 i Russland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kamil Wilczek – UEFA 
(en) Kamil Wilczek – Transfermarkt 
(en) Kamil Wilczek – national-football-teams.com 
(en) Kamil Wilczek – FootballDatabase.eu 
(en) Kamil Wilczek – Soccerway 
(en) Kamil Wilczek – EU-Football.info 
(en) Kamil Wilczek – FBref
Damian Kądzior

Damian Kądzior (født 16. juni 1992) er en polsk fotballspiller som spiller for Piast Gliwice.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Polens bruttotropp til VM i fotball 2018 i Russland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Damian Kądzior – UEFA 
(fr) Damian Kądzior – LÉquipe 
(en) Damian Kądzior – Transfermarkt 
(en) Damian Kądzior – national-football-teams.com 
(en) Damian Kądzior – FootballDatabase.eu 
(en) Damian Kądzior – Soccerway 
(en) Damian Kądzior – EU-Football.info 
(en) Damian Kądzior – Tyrkias fotballforbund 
(en) Damian Kądzior – FBref