jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Motorveier i Bosnia og Hercegovina

Motorveiene og motortrafikkveiene i Bosnia og Hercegovina er av relativ ny dato. I 2002 og 2009 ble deler av motorveien A1 åpnet, i 2011 motorveistrekningen Gradiska - Banja Luka.
Motorveiene har veinummer med prefikset A og motortrafikkveier prefikset B. På grunn av politiske problemer mellom Føderasjonen Bosnia-Hercegovina og Republika Srpska har det vært vanskelig å organisere felles nummerering. De ​​fleste motorveiene i Republika Srpska har ennå ikke fått nummer.


== Autosnelwegen ==


== Expreswegen ==


== Eksterne lenker ==
(en) Motorways in Bosnia and Herzegovina – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Pogonocherini

Pogonocherini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Stort sett små, grå- eller brunspraglete trebukker. Disse artene er gjerne kamuflasjefargede. Antennene er nokså kraftige, gjerne lengre enn kroppen. Pronotum har en pigg på den rundede sidekanten. Dekkvingene ender gjerne i en pigg bak.


== Levevis ==
Larvene inne i små greiner og kvister.


== Utbredelse ==


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Pogonocherini Mulsant, 1839
Slekten Alphomorphus Linsley, 1935
Slekten Callipogonius Linsley, 1935
Slekten Cristhybolasius Breuning, 1959 - kan også plasseres i Desmiphorini
Slekten Ecteneolus Bates, 1885
Slekten Ecyrus LeConte, 1852
Slekten Estoloderces Melzer, 1928
Slekten Exocentrus Dejean, 1835 - ca. 375 arter, kan også plasseres i Acanthocinini
Slekten Hybolasiellus Breuning, 1959
Slekten Hybolasiopsis Breuning, 1959
Slekten Hybolasius Bates, 1874
Slekten Hypomia Thomson, 1868
Slekten Lophopogonius Linsley, 1935
Slekten Lypsimena Haldeman, 1847
Slekten Parahybolasius Breuning, 1982
Slekten Pogonocherus Dejean, 1821  – fire arter i Norge:
Pogonocherus caroli Mulsant, 1863 – bare i sørøstlige Sverige i Norden
Furugreinbukk, Pogonocherus decoratus Fairmaire, 1855
Bargreinbukk, Pogonocherus fasciculatus (De Geer, 1775)
Stor løvgreinbukk, Pogonocherus hispidulus (Piller & Mitterpacher, 1783)
Liten løvgreinbukk, Pogonocherus hispidus (Linnaeus, 1758)
Slekten Poliaenus Bates, 1880
Slekten Polyacanthia Montrouzier, 1861
Slekten Pygmaeopsis Schaeffer, 1908
Slekten Soluta Lacordaire, 1872
Slekten Spinohybolasius Breuning, 1959
Slekten Zaplous LeConte, 1878


== Kilder ==
Danilevsky, M.L. 2006. Systematic List of Longicorn Beetles (Coleoptera, Cerambycoidea) of Europe. [1]
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
(no) Pogonocherini hos Artsdatabanken 
(sv) Pogonocherini hos Dyntaxa 
(en) Pogonocherini hos ITIS 
(en) Pogonocherini hos NCBI 
(en) Kategori:Pogonocherini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pogonocherini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Hoskovec, M. og Rezek, M. Cerambycidae. Longicorn Beetles of the West Palaearctic Region. Stort fotogalleri med bilder av ca. 600 arter.
Kjernelinje

Kjernelinjen eller løpsaksen på et skytevåpen er aksen som går gjennom løpets senter. I et riflet løp vil prosjektilet spinne rundt kjernelinjen idet det går gjennom løpet.


== Sikte- til kjernelinje-avstand ==
 
Sikte- til kjernelinje-avstanden er hvor høyt over løpets senter siktene sitter. Som regel er det ønskelig at siktene er nærest mulig løpet, siden stor høydeforskjell vil føre til at man må justere siktemidlene mye mellom forskjellige innskytinger på korte hold. Et skytevåpen med liten avstand fra sikte- til kjernelinje vil kreve mindre siktejusteringer mellom forskjellige innskytinger på korte hold. På lengre skuddhold vil imidlertid avstanden fra sikte- til kjernlinjen ha mindre å si, ettersom påvirkningen av tyngdekraften på prosjektilet har blitt så stor at høydeforskjellen i siktene totalt sett vil ha mindre å si. Vinkelen siktet må justeres på lengre avstander vil derfor bli tilnærmet lik for to like våpen med forskjellig høyde på kikkertene.
Sikte- til kjernelinje-avstanden er en viktig variabel når man skal utforme en klikktabell, særlig for korte avstander.
Tradisjonelle jaktrifler har vanligvis det optiske senteret omtrent 38 mm over løpets senter, mens AR-rifler og moderne sylinderlåsrifler vanligvis har det optiske senteret omtrent 68 mm over løpets senter.På rifler med picatinnyskinne kan avstanden fra løpets akse til den optiske aksen deles inn i: Avstanden fra løpets akse til toppen av picatinnyskinnen, og videre fra toppen av picatinnyskinnen til senter av kikkertens retikkel (se kikkertmontasje). For eksempel har en AR-rifle standard avstand fra løpets senter til toppen av picatinnyskinnen på omtrent 30.8 mm (1.211 tommer). Høyden til selve montasjen («byggehøyde») kan da måles videre fra toppen av picatinnyskinnen til senteret i kikkertsiktet. Høyde på montasjer varierer, men ligger typisk mellom 36 mm til 38 mm (høyere og lavere montasjer er også tilgjengelig). Samlet gir dette en AR-rifle med kikkertsikte en typisk avstand fra løpsaksen til den optiske aksen på 67-69 mm.


== Rekylkontroll ==
 
Særlig på pistoler fører rekylen fra den avfyrte patronen (samt sleidebevegelsen etterpå) til at løpet vil vippes oppover etter hvert skudd, og hvor høyt kjernelinjen sitter i forhold til håndleddet vil derfor påvirke graden av munningsvipp. En lav kjernelinje fører til at rekylen går mer rett inn i hånden, og gir derfor mindre munningsvipp. Andre ting som påvirker munningsvipp og følt rekyl er for eksempel tyngden på rammen og tilpasning av rekylfjærer.
I ISSF-banepistol samt i det nasjonale baneprogrammet hurtigpistol må løpskjernen ligge over huden mellom tommel og pekefinger, såkalt positiv «positiv kjernelinje». I feltskyting med pistol er det tillatt med negativ kjernelinje.


== Se også ==
Siktelinje
Kikkertsikte
Klikktabell


== Referanser ==
Browning BAR

Denne artikkelen handler om den selvladende jaktriflen. For automatgeværet, se M1918 Browning Automatic Rifle.
Browning BAR er en gassoperert, selvladende rifle produsert av Browning Arms Company. Riflen må ikke forveksles med den militære M1918-riflen, som har et helt annet design med helt egne deler, men som også blir referert til som BAR.
Anatolij Lunatsjarskij

Anatolij Vasiljevitsj Lunatsjarskij (russisk: Анато́лий Васи́льевич Лунача́рский, født 1875 i Poltava, død 1933 i Menton i Frankrike) var en sovjetisk politiker og forfatter. 
Lunartsjarskij var fra sitt 17. år aktiv i det russiske sosialdemokratiske parti og sluttet seg i 1904 til bolsjevikfraksjonen. Da han i 1909 forsøkte å utvikle den marxistiske læren fra den idealistiske filosofis standpunkt og samtidig sammen med Maksim Gorkij og andre forsøkte å grunnlegge en ateistisk religion, hvis innerste vesen skulle være «dyrkelsen av menneskehetens ypperste egenskaper», ble han angrepet av Lenin og isolert fra bolsjevikpartiet. 
I 1917 slutten han seg definitivt til bolsjevikpartiet og ble folkekommissar for undervisningsvesenet.
Som folkekommissar for undervisningsvesenet 1917–1929 forsøkte Lunatsjarskij å bygge broer mellom marxismen og forskerverdenen på den ene side, til kulturpersonligheter fra tiden før oktoberrevolusjonen.
Han skrev en mengde artikler om litteratur, teater, musikk, maleri og lignende, og en rekke teaterstykker. Blant hans verker kan nevnes Faust og byen (1918), Oliver Cromwell (1920) og Foma Kampanella (1922). Etter den andre verdenskrigs slutt i 1945 ble Lunatsjarskijs stykke Den befridde Don Quijote (1925) på Volkstheater i Wien.
I 1933 ble han utnevnt til ambassadør i Spania, men døde på vei til Madrid. Samme år brente nasjonalsosialister Anatolij Lunatsjarskijs kulturpolitiske skrift om arbeiderklassens kulturoppgaver, sammen med den tyske utgave av hans teaterstykke Der befreite Don Quichote i de landsomfattende bokbålene i Nazityskland.


== Litteratur ==
Arbetarklassens kulturuppgifter (Stockholm: Fram, 1920) 44 s.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anatoliy Lunacharskiy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Anatolij Lunatsjarskij på Internet Movie Database 
(en) Anatolij Lunatsjarskij hos The Movie Database
Filosofiåret 1904

Filosofiåret 1904 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1904.


== Hendelser ==


== Publiseringer ==


== Fødsler ==
29. januar – Arnold Gehlen, tysk konservativ filosof, sosiolog og antropolog (død 1976)
22. april - María Zambrano, spansk essayist og filosof (død 1991)
3. mai – Roberto Agramonte, kubansk filosof, sosiolog og politiker (død 1995)
4. mai – Josef Pieper, tysk katolsk filosof (død 1997)
4. juni - Georges Canguilhem, fransk filosof og erkjennelsesteoretiker (død 1995)
8. juni - Eric Weil, tysk filosof (død 1977)
10. september - Max Shachtman, filosof fra USA (død 1972)
12. september - John Wisdom, engelsk filosof (død 1993)
4. desember - Guido Calogero, italiensk filosof, essayist og politiker  (død 1986)
Cleto Carbonara, italiensk filosof (død 1998)


== Dødsfall ==
12. februar – Antonio Labriola, italiensk marxistisk filosof og forfatter (født 1843)
17. februar - Boris Tsjitsjerin, russisk filosof (født 1828)
22. februar - Leslie Stephen, britisk litteraturkritiker, filosof og fjellklatrer (født 1832)
13. mai – Gabriel Tarde, fransk filosof, sosiolog og jurist (født 1843)
18. juli - Sami Frashëri, albansk forfatter, filosof og dramatiker (født 1850)
4. august - Christoph von Sigwart, tysk filosof (født 1830)
24. august - Julius Bergmann, tysk filosof (født 1839)
8. oktober - Gustav Ratzenhofer, østerriksk offiser, filosof og sosiolog (født 1842)
19. desember - Ernst Hallier, tysk botaniker og filosof (født 1831)
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==
Benjamin Millepied

Benjamin Millepied (født 10. juni 1977) er en fransk danser og koreograf som er kjent for sitt arbeid i filmen Black Swan hvor han spilte en rolle og var koreograf. Millepied blir ny direktør for Paris Opera Ballet, som starter i september 2014.Han er gift med Oscar-vinnende skuespiller Natalie Portman, og de har ett barn sammen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Benjamin Millepied – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Benjamin Millepied på Internet Movie Database 
(sv) Benjamin Millepied i Svensk Filmdatabas 
(da) Benjamin Millepied på Scope 
(fr) Benjamin Millepied på Allociné 
(en) Benjamin Millepied på AllMovie 
(en) Benjamin Millepied hos The Movie Database
Ågotnes idrettsanlegg

Ågotnes idrettsanlegg er et idrettsanlegg som ligger i tettstedet Ågotnes på øyen Sotra i Vestland fylke. Anlegget ligger rett mellom Ågotnes skule og Tranevågen ungdomsskule. Etter at Nest Sotra rykket opp til 1. divisjon høst 2013, ble det i perioden 2013/2014 foretatt
en større oppgradering og rehabilitering av hele anlegget.
Det er hjemmebanen til Nordre Fjell Allianseidrettslag og Øygarden Fotballklubb, tidligere Nest-Sotra Fotball.


== Referanser ==
Sagbakken stadion

Sagbakken stadion er et fotballstadion i Mo i Rana på Helgeland i Nordland. Stadionet befinner seg i Ranenget, og ble åpnet 18. august 2009 og har kapasitet til rundt 1600 tilskuere.
Stadionet har rommet rommet mange lokale arrangementer som fotballskoler etc.
Stadionet brukes av de lokale fotballklubbene Mo Idrettslag, Bossmo & Ytteren Idrettslag og Stålkameratene. 
i nyere tider brukes den i tillegg av den nystiftede klubben Rana FK og forøvrig av resten av klubbene i byen. Sagbakken stadion er Rana FK sin hjemmebane.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Torkild Veraas: Anlegg i særklasse, Norsk fotballkrets, 21. august 2009
La Mosca Tsé-Tsé

La Mosca Tse-Tse, også kjent som La Mosca eller Indio Solari, er en argentinsk ska-gruppe som ble danna i 1995. Gruppas er mest kjent for Para no verte más, som ble en verdenshit i 2000.


== Medlemmer ==
Guillermo Novellis (vokal, gitar)
Sergio Cairat (keyboard, kor)
Martín Cardoso (gitar)
Adrian Cionco (bass)
Pablo «Chivia» Tisera (førstetrompet)
Raúl Mendoza (trompet, kor og perkusjon)
Julio Clark (tenorsaks)
Marcelo Lutri (trombone)
Fernando Javier Castro (trommer og perkusjon)
Mariano Balcarce (perkusjon og kor)
Kaotika (vokal)


=== Forhenværende ===
Machi Borean (keyboard og kor)


== Diskografi ==
1998 – Corazones Antárticos
1999 – Vísperas de Carnaval
2001 – Buenos Muchachos
2003 – Tango Latino
2004 – Biszzzes
2008 – El Regreso (La Fiesta Continua)
2011 – Moskids: Grandes Canciones para Chicos


== Eksterne lenker ==
(en) La Mosca Tsé-Tsé – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) La Mosca Tsé-Tsé på Discogs 
(en) La Mosca Tsé-Tsé på MusicBrainz 
(en) La Mosca Tsé-Tsé på Spotify 
(en) La Mosca Tsé-Tsé på Songkick 
(en) La Mosca Tsé-Tsé på Last.fm 
(en) La Mosca Tsé-Tsé på AllMusic 
(en) La Mosca Tsé-Tsé på AllMusic
Anisogammaridae

Anisogammaridae er en av 25 familier i overfamilie Gammaroidea (parvorden Gammaridira, infraorden Gammarida) - innenfor Senticaudata-gruppen av amfipoder. Gruppens arter lever som bentiske bunndyr og kjennes fra Gammaridea-arter på avvikende morfologi i halepartiet. Denne gruppens arter lever i bare ferskvann.


== Gruppens taksonomi ==
Gruppen ble systematisert på ny i 2003. 
En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i  WoRMS-databasen.
Rekke: KREPSDYR (Crustacea) - 67 000 arter
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 725 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Senticaudata - 22 overfamilier, 95 familier Lowry & Myers, 2013
Infraorden Gammarida
Parvorden Crangonyctidira Bousfield, 1973
Parvorden Gammaridira Latreille, 1802
Overfamilie Gammaroidea  Latreille, 1802 (Bousfield, 1977)
Familie  Anisogammaridae  Bousfield, 1977
Slekt Anisogammarus Derzhavin, 1927
Slekt Barrowgammarus Bousfield, 1979
Slekt Carineogammarus Bousfield, 1979
Slekt Eogammarus Birstein, 1933
Slekt Eurypodogammarus Hou, Morino & Li, 2005
Slekt Fuxiana Sket, 2000
Slekt Fuxigammarus Sket & Fiser, 2009
Slekt Jesogammarus Bousfield, 1979
Slekt Locustogammarus Bousfield, 1979
Slekt Ramellogammarus Bousfield, 1979
Slekt Spasskogammarus Bousfield, 1979
Slekt Spinulogammarus Tzvetkova, 1972


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anisogammaridae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Anisogammaridae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Anisogammaridae hos ITIS 
(en) Anisogammaridae hos NCBI 
(en) Kategori:Anisogammaridae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Anisogammaridae – detaljert informasjon på Wikispecies
Kolloidosmotisk trykk

Kolloidosmotisk trykk er det osmotiske trykket som skyldes «partiklene» i et kolloid, f.eks. trykket som utøves av blodproteinene, først og fremst albumin, og som er en forutsetning for at vann holdes inne i kapillærene.
Blodprotein slipper ikke gjennom kapillærenes endothelium, Kolloidosmotisk trykk søker å trekke vann inn i blodkaret. Det kolloidosmotisk trykk kan forstås som en likevekt; siden blodproteinene reduserer permeabiliteten internt, så slippes mindre plasma væske gjennom blodkaret.


== Referanser ==
Baikalogammaridae

Baikalogammaridae er en av 25 familier i overfamilie Gammaroidea (parvorden Gammaridira, infraorden Gammarida) - innenfor Senticaudata-gruppen av amfipoder. Gruppens arter lever som bentiske bunndyr og kjennes fra Gammaridea-arter på avvikende morfologi i halepartiet. Denne gruppens ene art (den er monotypisk) lever i bare Bajkalsjøen.


== Gruppens taksonomi ==
Gruppen ble systematisert på ny i 2003. 
En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i  WoRMS-databasen.

Rekke: KREPSDYR (Crustacea) - 67 000 arter
Klasse storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 725 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Senticaudata - 22 overfamilier, 95 familier Lowry & Myers, 2013
Infraorden Gammarida
Parvorden Crangonyctidira Bousfield, 1973
Parvorden Gammaridira Latreille, 1802
Overfamilie Gammaroidea Latreille, 1802 (Bousfield, 1977)
Familie Baikalogammaridae Kamaltynov, 2002
Slekt Baikalogammarus Stebbing, 1899
Baikalogammarus pullus Dybowsky, 1874


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Baikalogammaridae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Baikalogammaridae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Baikalogammaridae hos Artsdatabanken 
(en) Baikalogammaridae hos NCBI 
Baikalogammaridae – detaljert informasjon på Wikispecies
Bathyporeiidae

Bathyporeiidae er en av 25 familier i overfamilie Gammaroidea (parvorden Gammaridira, infraorden Gammarida) - innenfor Senticaudata-gruppen av amfipoder. Gruppens arter lever som bentiske bunndyr og kjennes fra Gammaridea-arter på avvikende morfologi i halepartiet. Denne gruppens arter lever bare i Atlanterhavet. Noen av artene lever også i Norskehavet og i Nordsjøen.


== Gruppens taksonomi ==
Gruppen ble systematisert på ny i 2003. 
En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i  WoRMS-databasen.
Rekke: KREPSDYR (Crustacea) - 67 000 arter
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 725 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Senticaudata - 22 overfamilier, 95 familier Lowry & Myers, 2013
Infraorden Gammarida
Parvorden Crangonyctidira Bousfield, 1973
Parvorden Gammaridira Latreille, 1802
Overfamilie Gammaroidea Latreille, 1802 (Bousfield, 1977)
Familie Bathyporeiidae d'Udekem d'Acoz, 2011
Slekt Amphiporeia Shoemaker, 1929
Amphiporeia gigantea Bousfield, 1973
Amphiporeia lawrenciana Shoemaker, 1929
Amphiporeia virginiana Shoemaker, 1933
Slekt Bathyporeia Lindström, 1855
Bathyporeia borgi d'Udekem d'Acoz & Vader, 2005
Bathyporeia chevreuxi d'Udekem d'Acoz & Vader, 2005
Bathyporeia cunctator d'Udekem d'Acoz & Vader, 2005
Bathyporeia elegans Watkin, 1938
Bathyporeia elkaimi d'Udekem d'Acoz & Menioui, 2004
Bathyporeia gladiura d'Udekem d'Acoz & Vader, 2005
Bathyporeia gracilis Sars, 1891
Bathyporeia griffithsi d'Udekem d'Acoz & Vader, 2005
Bathyporeia guilliamsoniana (Bate, 1857)
Bathyporeia ledoyeri d'Udekem d'Acoz & Menioui, 2004
Bathyporeia leucophthalma Bellan-Santini, 1973
Bathyporeia lindstromi Stebbing, 1906
Bathyporeia megalops Chevreux, 1911
Bathyporeia microceras d'Udekem d'Acoz & Menioui, 2004
Bathyporeia nana Toulmond, 1966
Bathyporeia parkeri Bousfield, 1973
Bathyporeia pelagica (Bate, 1856)
Bathyporeia phaiophthalma Bellan-Santini, 1973
Bathyporeia pilosa Lindström, 1855
Bathyporeia pontica Marcusen, 1867
Bathyporeia pseudopelagica Bellan-Santini & Vader, 1988
Bathyporeia quoddyensis Shoemaker, 1949
Bathyporeia sardoa Bellan-Santini & Vader, 1988
Bathyporeia sarsi Watkin, 1938
Bathyporeia sophiae Bellan-Santini & Vader, 1988
Bathyporeia sunnivae Bellan-Santini & Vader, 1988
Bathyporeia tenuipes Meinert, 1877
Bathyporeia watkini d'Udekem d'Acoz, Echchaoui & Menioui, 2005
Bathyporeia norvegica = Bathyporeia guilliamsoniana (Bate, 1857)
Bathyporeia pilosa (i Russland)= Bathyporeia sarsi Watkin, 1938
Bathyporeia robertsoni = Bathyporeia sarsi Watkin, 1938


== Referanser ==


== Eksterne lenker(en) Bathyporeiidae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen ==
(en) Bathyporeiidae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Bathyporeiidae hos Artsdatabanken 
(sv) Bathyporeiidae hos Dyntaxa 
(en) Kategori:Bathyporeiidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bathyporeiidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Behningiellidae

Behningiellidae er en av 25 familier i overfamilie Gammaroidea (parvorden Gammaridira, infraorden Gammarida) - innenfor Senticaudata-gruppen av amfipoder. Gruppens arter lever som bentiske bunndyr og kjennes fra Gammaridea-arter på avvikende morfologi i halepartiet. Denne gruppens arter lever i både ferskvann og i havet i Russland.


== Gruppens taksonomi ==
Gruppen ble systematisert på ny i 2003. 
En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i  WoRMS-databasen.
Rekke: KREPSDYR (Crustacea) - 67 000 arter
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 725 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Senticaudata - 22 overfamilier, 95 familier Lowry & Myers, 2013
Infraorden Gammarida
Parvorden Crangonyctidira Bousfield, 1973
Parvorden Gammaridira Latreille, 1802
Overfamilie Gammaroidea  Latreille, 1802 (Bousfield, 1977)
Familie Behningiellidae  Kamaltynov, 2002
Slekt Behningiella Derzhavin, 1948
Behningiella brachypus Derzhavin, 1948
Slekt Cardiophilus G.O. Sars, 1896
Cardiophilus baeri G.O. Sars, 1896
Cardiophilus marisnigrae Miloslawskaya, 1931 = Cardiophilus miloslavskajae Carausu et al., 1955
Slekt Zernovia Derzhavin, 1948
Zernovia volgensis Derzhavin, 1948


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behningiellidae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Behningiellidae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Behningiellidae hos Artsdatabanken 
(en) Kategori:Behningiellidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Behningiellidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Carinogammaridae

Carinogammaridae er en av 25 familier i overfamilie Gammaroidea (parvorden Gammaridira, infraorden Gammarida) - innenfor Senticaudata-gruppen av amfipoder. Gruppens arter lever som bentiske bunndyr og kjennes fra Gammaridea-arter på avvikende morfologi i halepartiet. Denne gruppens arter lever i bare ferskvann omkring Bajkalsjøen og tilliggende vassdrag..
Familien er monotypisk (2013) med bare en anerkjent art, men det er i tillegg 4-5 arter som muligens hører til familien og dens ene slekt.


== Gruppens taksonomi ==
Gruppen ble systematisert på ny i 2003. 
En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i  WoRMS-databasen.
Rekke: KREPSDYR (Crustacea) - 67 000 arter
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 725 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Senticaudata - 22 overfamilier, 95 familier Lowry & Myers, 2013
Infraorden Gammarida
Parvorden Crangonyctidira Bousfield, 1973
Parvorden Gammaridira Latreille, 1802
Overfamilie Gammaroidea  Latreille, 1802 (Bousfield, 1977)
Familie Carinogammaridae  Tachteev, 2001 = Underfamilie Carinogammarinae Tachteew, 2001
Slekt Carinogammarus Stebbing, 1899 
Carinogammarus cinnamomeus (Dybowsky, 1874)
Carinogammarus mucronatus (Say, 1818) = Gammarus mucronatus Say, 1818
Carinogammarus rhodophthalmus (Dybowsky, 1874) = Asprogammarus rhodophthalmus (Dybowsky, 1874)
Carinogammarus roeselii (Gervais, 1835) = Gammarus roeselii Gervais, 1835
Carinogammarus tiuschovi Derzhavin, 1927 = Eogammarus tiuschovi (Derzhavin, 1927)
Carinogammarus zablotzkii Sowinsky, 1915 = Asprogammarus microphthalmus (Dybowsky, 1874)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Carinogammaridae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Carinogammaridae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Carinogammaridae hos Artsdatabanken