jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ellingard

Ellingard Gruppen AS (morselskap) med datterselskapene Murmester Rolf Holm AS, Ellingard Naturstein AS, Ellingard Collection AS, Respo Terrazzo AS og Ellingard Monument AS utgjør Ellingard-konsernet.
Konsernets ledergruppe består av konsernsjef Pål Smith, aksjonær Karstein Ellinggard og de daglige lederne i de fem datterselskapene.
Ellingard Gruppen er Norges største leverandører innen mur & flis, naturstein og terrazzo og utfører oppdrag over hele landet. Konsernet har egen innkjøpsorganisasjon som handler direkte fra produsenter over hele verden.
Hovedkontoret, lager, butikk og verksted ligger i Østre Aker vei 103, Oslo. I tillegg har Ellingard Gruppen eget lager og verksted i Verpetveien 52 på Vestby utenfor Oslo. Konsernet hadde rundt 100 ansatte i 2015.


== Historie ==
1905 - Steinhuggervirksomheten etableres på Eide.
1986 - Karstein Ellinggard starter opp virksomheten i Oslo.
1992 - Ellingard kjøpte eiendommen Storveien 12, Oslo (videresolgt i 2003).
1996 - Hele virksomheten samles i Oslo med Pål Smith som leder.
1996 - Ellingard Naturstein AS blir den ledende leverandøren av naturstein i Norge.
2004 - Ellingard kjøper tomt og innredet brakkeløsning som kontor på Alnabru.
2006 - Tomten på Alnabru selges.
2006 - Ellingard kjøper eiendommen Østre Aker vei 103 i Oslo
2006 - Ellingard kjøper 5 måls tomt på Vestby i Akershus
2007 - Ellingard tar Østre Aker vei 103 i Oslo i bruk som sitt hovedkontor.
2007 - Lidenskapen til varige materialer leder til kjøp av den ærverdige Murmester Rolf Holm AS, som ble etablert i 1945.
2010 - Ellingard Collection AS skilles ut som eget selskap for å oppnå bedre logistikk og komme tettere inn på de internasjonale steinmarkeder.
2010 - Ellingard Collection starer opp egen butikk rettet mot kunder i bransje- og privatmarkedene.
2013 - Steinhuggervirksomheten Ellingard Monument AS skilles ut som eget selskap.
2013 - Ellingard Gruppen AS etableres som konsernets morselskap
2013 - Respo Terrazzo AS, etablert i 1975 kjøpes for å utnytte synergier med Ellingards øvrige virksomhet.


== Referanser ==
Terrazzo

Terrazzo er tradisjonelt sett en type betong som består av sement, vann, knust naturstein og som regel også pigment. Overflaten på den herdede overflaten slipes slik at mosaikken dannes. Uten avbrudd kan den støpte, slipte og jevne overflaten strekke seg ut uendelig langt. Den kalles også sementmosaikk, kunstbetong eller kunststein. Terrazzo kan man også få som fliser i ulike formater. Benyttes gjerne i bygg hvor det er hard belastning og man samtidig ønsker en tidløs og lettstelt overflate, som ved kjøpesentre, vestibyler, trapperom, terminaler etc.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Terrazzo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sōkauniversitetet

Sōkauniversitetet (japansk: 創価大学), forkortet Sodai (創大) er et privat elite-universitet som befinner seg i Hachiōji, Tokyo. Det ble åpnet i 1971 for lavere grads studenter, mens skolen for høyere grads studenter åpnet i 1975. Universitetet ble grunnlagt  av Daisaku Ikeda, den tredje presidenten i nichirenbuddhistiske organisasjonen Sōka Gakkai.
Siden grunnleggelsen, har mer enn 50 000 studenter fullført sin utdannelse ved universitetet. Det har 8 fakulteter og 8 143 studenter per 3. mai 2015.


== Referanser ==
Sven Vintappares torg

Sven Vintappares torg er et lite torg i Gamla stan i Stockholm. Plassen ble anlagt på slutten av 1700-tallet, da den ble brukt som snuplass for brannkorpsets hestevogner. Plassen ligger mellom kvartalene Alcmene og Amphitryon, og var frem til 2002 navnløs.


== Historie ==
Torget er begrenset i sør av Didrik Ficks gränd og i nord av Sven Vintappares gränd. Fra sistnevnte fikk plassen navnet. «Sven» viser trolig til vintapperen Sven Staffansson. Han er nevnt i Stockholms tänkeböcker i forbindelse med eiendomshandler og var grunneier i Alcmene-kvartalet.
Torget ble bygget etter et forslag av byarkitekt Johan Eberhard Carlberg (1683-1773), for å opprette plasser i byen hvor brannvesenet kunne snu med hest og vogn uten å spenne fra vognene. Tiltaket skulle lette brannslukking og gi bedre tilgjengelighet i de trange smugene, og dermed bedre brannsikkerheten på Stadsholmen.
Den lille snuplassen ble opprettet ved riving av den midtre eiendommen. Det var et hus fra 1500-tallet der kong Erik XIVs rådgiver Jöran Persson hadde bodd i 1560-årene. Det nye torget delte Alcmene-kvartalet i to. Den nordlige delen fikk senere det nye navnet Amphitryon-kvartalet mens den sørlige har beholdt sitt opprinnelige navn. Lignende snuplasser ble også opprettet i nærheten av Gåstorget så vel som på Tyska brunnsplan og på Brända tomten. Plassen er ikke tegnet inn på Peter Tillaeus' kart fra 1733 og ikke på Jonas Brolins kart fra 1771. Ved torget ligger Hotel Sven Vintappare.


== Kilder ==
Stahre, Nils-Gustaf; Fogelström, Per Anders (1986). Stockholms gatunamn: innerstaden. Monografier utgivna av Stockholms stad (opptrykk av del av 1. opplag). Stockholm: Liber/Allmänna förlaget, Side 58, Libris 7269073. ISBN 91-38-90777-1
Hasselblad, Björn; Lindström, Frans (1979). Stockholmskvarter: vad kvartersnamnen berättar. Stockholm: Almqvist & Wiksell / Geber. Side 12. Libris 7219146. ISBN 91-20-06252-4
Peter Tillaeus' kart fra 1733
Jonas Brolins kart fra 1771
Årets fugl

Årets fugl er en årlig norsk begivenhet i regi av BirdLife Norge (tidligere Norsk Ornitologisk Forening), der organisasjonen velger ut en fugleart som får spesielt fokus for det året den representerer. Begivenheten har pågått siden 1992 og valg av art foregår etter forhåndsdefinerte kriterier, som at fuglen som velges «bør være mulig å treffe på i størstedelen av landet».
Hvor mye fokus den enkelte valgte arten blir gitt kan imidlertid variere noe, men det er vanlig at den får en artikkel i faglitterære tidsskriftet Vår Fuglefauna og en informasjonskampanje overfor media. Vanligvis går det også ut en oppfordring til de lokale avdelingene i BirdLife Norge om å drive hekkefugltakseringer. Neste års «Årets fugl» velges gjerne på forvinteren året før.
Ærfugl (Somateria mollissima) fikk i 1992 æren av å være første art som ble valgt til «Årets fugl» i Norge. Vipe (Vanellus vanellus) er hittil eneste art som har blitt valgt til «Årets fugl» to ganger, først for 1994 og deretter igjen for 2012. Dette ble begrunnet slik: 
Det er stor bekymring for utviklingen i vipebestanden blant NOFs medlemmer, og hensikten med et nytt år med vipe som Årets Fugl er blant annet å undersøke bestandsutviklingen siden 1994
.


== Årets fugler ==

Artiklene om artene kan leses på BirdLife Norges hjemmeside (lenke nederst på denne siden). Artiklene under er i regi av Wikipedia.

1992 Ærfugl
1993 Jaktfalk
1994 Vipe
1995 Låvesvale
1996 Svarthvit fluesnapper
1997 Fossekall
1998 Hønsehauk
1999 Kråke
2000 Linerle
2001 Stær
2002 Fiskemåke
2003 Gråspurv
2004 Lirype
2005 Sanglerke
2006 Terne
2007 Gjøk
2008 Hubro
2009 Brushane
2010 Sandsvale
2011 Hettemåke
2012 Vipe (andre gang)
2013 Lomvi
2014 Fjellvåk
2015 Havelle
2016 Gravand
2017 Taksvale
2018 Tjeld
2019 Storspove
2020 Lappspurv
2021 Gulspurv
2022 Rødstilk


== Eksterne lenker ==
«Årets fugl», BirdLife Norge (tidligere Norsk Ornitologisk Forening)
O-fuda

O-fuda (japansk: 御札 eller お札) er en amulett eller en talisman (護符, gofu; også kalt 神符, shinpu) for husholdninger, som blir utgitt av et Shintotempel, og som henges i huset for beskyttelse. Den er laget ved å skrive inn navnet på en kami og navnet på Shintotempelet som den representerer. Amuletten kan være av papir, tre, klær eller metall.


== Litteratur ==
Nelson, Andrew N., Japanese-English Character Dictionary, Charles E. Tuttle Company: Publishers, Tokyo 1999, ISBN 4-8053-0574-6
Masuda Koh, Kenkyusha's New Japanese-English Dictionary, Kenkyusha Limited, Tokyo 1991, ISBN 4-7674-2015-6
Not While I’m Around

«Not While I'm Around» er en låt fra Stephen Sondheims musikal Sweeney Todd. Det er en duett mellom unggutten Tobias Ragg og Mrs. Lovett. Sweeney Todd hadde urpremiere på Broadway i 1979, og har senere også blitt vist i Norge.
Sangen har blitt sunget av en rekke skuespillere og artister, blant annet av Ken Jennings og Angela Lansbury (for urpremieren i 1979) og Helena Bonham Carter og Edward Sanders (for filmen Sweeney Todd – Demonbarbereren fra Fleet Street fra 2007). Sangeren Barbra Streisand spilte også inn en versjon av låten for studioalbumet The Broadway Album i 1985. Sangen ble sunget av Blaine Anderson (Darren Criss) i musikalserien Glee, etter at kjæresten Kurt (Chris Colfer) blir slått bevisstløs.


== Bruk i musikalen ==
Fru Lovett ansetter den hjemløse guttungen Tobias i kjøttpaibutikken hun eier. Tobias er skeptisk til Sweeney Todd som fru Lovett har forelsket seg i, og sverger med denne sangen å beskytte henne. Hun er som en morsfigur for han, men det viser seg senere at hun kanskje ikke var like snill som Tobias først trodde.


== Anmeldelser ==
Variety kalte låten «øm og hjemsøkende» og skrev at Tobias «for et øyeblikk blir [fru Lovetts] surrogatsønn». Rolling Stone anmeldte filmen i 2007 og skrev at Helena Bonham Carter «gir frysninger i «Not While I'm Around», en hengivenhetens ballade som hun synger til sin unge elev Toby før hun dreper ham».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Full sangtekst til denne sangen hos MetroLyrics (versjonen til Barbra Streisand)
Ingeborg Steffens

Ingeborg Steffens (født 3. oktober 1907 i Kristiania, nåværende Oslo, død 27. april 1982) var en norsk skuespiller.Hun var engasjert ved Det Nye Teater 1930–1947. Steffens filmdebuterte i 1951 i Astrid Henning-Jensens Kranes konditori og medvirket deretter i  Ukjent mann (1951) og Andrine og Kjell (1952).Steffens var datter av generalmajor William Steffens (1880–1964) og Anette Eger (1884–1944). Hun var gift med skuespilleren Georg Richter i hans første ekteskap.


== Filmografi ==
1951 – Kranes konditori
1951 – Ukjent mann
1952 – Andrine og Kjell


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ingeborg Steffens i Scenewebarkivet
(en) Ingeborg Steffens på Internet Movie Database 
(no) Ingeborg Steffens hos Sceneweb 
(en) Ingeborg Steffens hos The Movie Database
Pavel Vrba

Pavel Vrba (født 6. desember 1963) er en tsjekkisk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for Baník Ostrava.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pavel Vrba – UEFA 
(en) Pavel Vrba – Transfermarkt 
(en) Pavel Vrba – Transfermarkt (manager) 
(en) Pavel Vrba – WorldFootball.net 
(en) Pavel Vrba – Soccerbase.com (manager) 
(en) Pavel Vrba – FootballDatabase.eu 
(en) Pavel Vrba – Soccerway 
(en) Pavel Vrba – PlaymakerStats.com (manager)
Ungdommens ret

Ungdommens ret (dansk: Ungdommens Ret) er et kort dansk stumfilmdrama fra 1911 i regi av Robert Dinesen. Manuset ble skrevet av Alfred Kjerulf. Norskfødte Else Frölich spiller rollen som frk. Engelke.


== I rollene ==
Valdemar Psilander - Hoffjegermester Søtoft
Zanny Petersen - Else, hoffjegermesterens datter
Else Frölich - Frk. Engelke, Elses selskapsdame
Robert Dinesen - Ove Søtoft, hoffjegermesterens sønn
Einar Zangenberg - Kammerjunker von Plessen
Aage Hertel
Axel Boesen
Otto Lagoni
Ella la Cour
Axel Mattsson
Birger von Cotta-Schønberg


== Merknad ==
Et lite klipp på 2:56 min. kan ses i DFIs filmdatabase.


== Eksterne lenker ==
Ungdommens Ret i DFIs filmdatabase
Hans vanskeligste rolle

Hans vanskeligste rolle er et kort dansk stumfilmdrama fra 1913 regissert av August Blom. Norskfødte Else Frölich spiller den kvinnelige hovedrollen som komtesse Linda.


== Rolleliste ==
Else Frölich – komtesse Linda
Ferdinand Bonn – Kurt Barner, skuespiller
Robert Dinesen – grev von Pfalz
Henny Lauritzen – grevinne Bernburg, komtessens mor
Anton Gambetta Salmson – grev Bernburg, komtessens far
Alma Hinding
Frederik Buch
Frederik Jacobsen
Axel Boesen
Agnes Lorentzen
Ingeborg Olsen
Zanny Petersen


== Eksterne lenker ==
(en) Hans vanskeligste rolle på Internet Movie Database 
(da) Hans vanskeligste rolle i Danmark Nationale Filminstitut
Harald Aimarsen

Harald Aimarsen (født 9. juni 1881 i Kristiania, nåværende Oslo, død 5. januar 1961) var en norsk skuespiller. Han var blant annet virksom ved Det Nye Teater i Oslo og spilte i flere filmer mellom 1919 og sin død.


== Filmografi ==

1919 – Synnöve Solbakken

1934 – Synnöve Solbakken

1938 – Bør Børson Jr.

1941 – Den forsvundne pølsemaker

1943 – Den nye lægen

1946 – Englandsfarere

1947 – Sankt Hans fest

1949 – Gategutter

1951 – Kranes konditori

1952 – Andrine og Kjell

1952 – Trine!

1954 – Kasserer Jensen

1955 – Det brenner i natt

1955 – Trost i taklampa

1955 – Barn av solen

1956 – Kvinnens plass

1957 – På slaget åtte

1958 – Bustenskjold

1959 – Herren og hans tjenere

1960 – Millionær for en aften

1961 – I faresonen

1961 – Bussen

1961 – Hans Nielsen Hauge


== Fjernsynsteatret ==
1960: Ungen
1961: Går ut i kveld


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Harald Aimarsen på Internet Movie Database 
(no) Harald Aimarsen hos Sceneweb 
(sv) Harald Aimarsen i Svensk Filmdatabas 
(en) Harald Aimarsen hos The Movie Database Harald Aimarsen i Scenewebarkivet
Johan Koa

Johan Koa (født 5. januar 1867, død 13. juni 1940) var gårdbruker på gården Koa i Inderøy og ordfører i Røra kommune 1917–1934. Han representerte Venstre. Med 18 års tjeneste var han den lengstsittende ordføreren i Røra kommunes 55 årige historie. 
Johan Koa satt i det første kommunestyret for Røra, som ble konstituert i desember 1906, og han var varaordfører fra 1912. Han var også styremedlem i Inderøy Sparebank, og medlem av rådet for avisen Inntrøndelagen.Faren Tørres Olsen (1814-1868) døde før Johan var fylt 2 år, og ved folketellingen i 1875 står Johan som eier av gården Koa. Moren Maren Johansdatter (1828-1910) giftet seg igjen med Tørres' bror Iver Olsen (1820-190?). Johan tok over drifta av gården i 1895. Han gikk på Statens Skogskole Steinkjer 1885–86.Johan Koa var ugift og barnløs. Søsteren Tale var også ugift og var husbestyrer hos broren. Søsteren Berntine gifter seg med Elisæus Bragstad på Sandvollan. Hun ble mor til ordfører Sivert Bragstad, og svigerinne til folkehøgskolerektor og ordfører i Sparbu Johannes Bragstad, jurist og ordfører i Levanger Peder Martin Bragstad, fylkeslege Kristian Bragstad og elektroteknikkprofessor Ole Sivert Bragstad. Sivert overtok gården Koa.


== Referanser ==
Leonid Slutskij (fotballspiller)

Leonid Viktorovitsj Slutskij (født 4. mai 1971) er en russisk tidligere fotballspiller og trener som er hovedtrener for FK Rubin Kazan.Den 3. desember gikk han av som manager for Hull City AFC.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Leonid Viktorovich Slutsky – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Leonid Slutsky – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Leonid Slutsky – Transfermarkt (manager) 
(en) Leonid Slutsky – WorldFootball.net 
(en) Leonid Slutsky – Soccerway 
(en) Leonid Slutsky – PlaymakerStats.com
Anghel Iordănescu

Anghel Iordănescu (født 4. mai 1950) er en rumensk tidligere fotballspiller og fotballtrener. 
Fra 2008 til 2012 var han medlem av Romanias Senat, først som medlem av Det sosialdemokratiske partiet, og fra 2011 som uavhengig.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Anghel Iordănescu – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Anghel Iordănescu – FIFA 
(en) Anghel Iordănescu – UEFA 
(en) Anghel Iordănescu – Transfermarkt 
(en) Anghel Iordănescu – national-football-teams.com 
(en) Anghel Iordănescu – FootballDatabase.eu 
(en) Anghel Iordănescu – EU-Football.info 
(en) Anghel Iordănescu – EU-Football.info (manager)
Rännarbanan (gangtunnel)

Rännarbanan er en gangtunnel mellom Riksdagshuset i Stockholm på Helgeandsholmen og Kanslihuset på Stadsholmen i Gamla stan, som delvis går under Stallbron.
I forbindelse med ombygging av Riksdagen ble Stallbron komplettert med en innglasset gangbro der allmenheten ikke har adgang. Det opprinnelige konkurranseforslaget for renovering av Riksdagen, utarbeidet av AOS Arkitekter, foreslo en klimabeskyttet høy bro over Stallkanalen som ga en direkte forbindelse mellom Kansellihuset og plenumssalen i Riksdagen. En høy bro i dette bevaringsverdige miljøet møtte mye motstand, og i den etterfølgende behandling ble broforslaget sløyfet, og erstattet med den nåværende forbindelse, tegnet av arkitekt Torbjörn Olsson. Endringen medførte en anslått økning av gangtiden fra riksdagsmedlemmenes kontorer til plenumsalen med omtrent ett minutt.
Navnet kommer fra en riksdagsledamot som ränner (løper) mellom kontorene i Kanslihuset i Gamla stan og plenumssalen på Helgeandsholmen. Når riksdagsmedlemmene skal ned for å avgi stemme ringes det med en klokke som høres over hele Riksdagen, og de har da de seks minutter til å komme seg på plass.
Navnet kommer fra den historiske Beridarebanan på Norrmalm.


== Kilder ==
Dymling, Claes, red. (1983). Riksdagens Hus. Stockholm: Byggförlaget. ISBN 91-85194-48-4. , s. 66-68
Jason Gould

Jason Emanuel Gould (født 29. desember 1966 i New York) er en amerikansk skuespiller, forfatter og regissør. Gould er sønnen til sangartisten og skuespilleren Barbra Streisand og skuespilleren Elliott Gould. Han sang duetten «How Deep Is the Ocean» med Streisand til albumet hennes Partners i 2014.
Gould har medvirket i flere filmer, men har arbeidet mest bak kamera. Han kom ut som homofil i 1991.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Jason Gould – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jason Gould på Internet Movie Database 
(sv) Jason Gould i Svensk Filmdatabas 
(da) Jason Gould på Scope 
(fr) Jason Gould på Allociné 
(en) Jason Gould på AllMovie 
(en) Jason Gould hos The Movie Database 
(en) Jason Gould på Discogs 
(en) Jason Gould på MusicBrainz 
(en) Jason Gould på AllMusic
Gianni De Biasi

Giovanni «Gianni» De Biasi  (albansk: Xhani De Biazi; født 16. juni 1956 i Sarmede) er en italiensk-albansk tidligere fotballspiller og fotballtrener. Han var trener for Albania fra 2011 til 2017. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Gianni De Biasi – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Gianni De Biasi – FIFA 
(en) Gianni De Biasi – Transfermarkt 
(en) Gianni De Biasi – Transfermarkt (manager) 
(en) Gianni De Biasi – WorldFootball.net 
(en) Gianni De Biasi – FootballDatabase.eu 
(de) Gianni De Biasi – fussballdaten.de
Strand I kraftverk

Strand I kraftverk er et vannkraftverk ved Hjartsjåvatnet i Hjartdal kommune i Vestfold og Telemark.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 106 meter i en liten bekk.
Installert effekt er 4 kW. Årsproduksjon er 0,014 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Bergliot Husberg

Bergliot Husberg (født Bergliot Guldbrandsen 25. juni 1884 i Kristiania, nåværende Oslo, død 12. juli 1975 i Stockholm) var en norskfødt svensk skuespiller og sanger. Hun utmerket seg tidlig gjennom opptredener i operetter, før hun senere ble mest kjent som filmskuespiller.


== Familie ==
Bergliot Husberg var datter av kontorbetjent Karl Anton Gulbrandsen og Hilda Dorothea Arnesen. Hun var søster av skuespiller Astri Schwenzen. Hun ble 22. august 1908 gift med operasanger John Fredrik Alexander Husberg.


== Liv og virke ==
I november 1910 gjestet hun Den nationale Scene i rollen som Baronesse Rita i operetten Høstmanøver, som ble oppført 21 ganger, og samme sted spilte hun desember 1910 og januar 1911 i operetten Broder Straubinger, som ble satt opp 10 ganger. I 1913 gjstet hun Tivoli Theater i Kristiania, der hun gestaltet hovedrollen i operetten Dollarprinsessen.Husberg var virksom i filmer i Sverige på 1910-tallet og spilte blant annet Terje Vigens hustru i Victor Sjöströms filmatisering av Henrik Ibsens dikt Terje Vigen.


== Roller i utvalg ==
Baronesse Rita i operetten Høstmanøver av Emmerich Kálmán (Den nationale Scene, 1910)
Oculis i operetten Broder Straubinger (Den nationale Scene, 1910-1911)
Alice i operetten Dollarprinsessen av Leo Fall (Tivoli Theater, 1913)


== Filmografi ==
1912 – Ett hemligt giftermål eller Bekännelsen på dödsbädden
1913 – Naar kjærlighed dør
1913 – Lady Marions sommarflirt
1915 – Det var i maj
1917 – Terje Vigen


== Referanser ==


== Kilder ==
Jensson, Liv (1981). Biografisk skuespillerleksikon. Universitetsforl. s. 79. ISBN 8200056228. 


== Eksterne lenker ==
(en) Bergliot Husberg på Internet Movie Database 
(sv) Bergliot Husberg i Svensk Filmdatabas 
(en) Bergliot Husberg hos The Movie Database
Vladimir Petković

Vladimir Petković (født 15. august 1963) er en bosnisk tidligere fotballspiller og fotballtrener.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Vladimir Petković – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Vladimir Petković – FIFA 
(en) Vladimir Petković – UEFA 
(en) Vladimir Petković – Transfermarkt 
(en) Vladimir Petković – Transfermarkt (manager) 
(en) Vladimir Petković – WorldFootball.net 
(en) Vladimir Petković – FootballDatabase.eu 
(en) Vladimir Petković – PlaymakerStats.com 
(en) Vladimir Petković – PlaymakerStats.com (manager)
Ján Kozák

Ján Kozák (født 17. april 1954) er en slovakisk tidligere fotballspiller og fotballtrener.
Hans sønn er den tidligere fotballspilleren og nåværende treneren for B-laget til ŠK Slovan Bratislava Ján Kozák jr.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ján Kozák – FIFA 
(en) Ján Kozák – UEFA 
(en) Ján Kozák – Transfermarkt 
(en) Ján Kozák – Transfermarkt (manager) 
(en) Ján Kozák – national-football-teams.com 
(en) Ján Kozák – WorldFootball.net 
(en) Ján Kozák – EU-Football.info 
(en) Ján Kozák – FAČR 
(en) Ján Kozák – FBref
Vjatsjeslav Maltsev

Vjatsjeslav Vjatsjeslavovitsj Maltsev (russisk: Вячеслав Вячеславович Мальцев), født 7. juni 1964 i Saratov) er en russisk politiker. Han er medlem i det politisk partiet Parnas. Han vant i mai 2016 Parnas primærvalg.


== Referanser ==
Mykhajlo Fomenko

Mykhaylo Ivanovych Fomenko (ukrainsk:Михайло Іванович Фоменко; født 19. september 1948) er en ukrainsk tidligere fotballspiller og fotballtrener.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Mykhajlo Fomenko – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Mykhajlo Fomenko – Olympedia 
(en) Mykhajlo Fomenko – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Mykhajlo Fomenko – UEFA 
(en) Mykhajlo Fomenko – Transfermarkt 
(en) Mykhajlo Fomenko – Transfermarkt (manager) 
(en) Mykhajlo Fomenko – national-football-teams.com 
(en) Mykhajlo Fomenko – WorldFootball.net 
(en) Mykhajlo Fomenko – FootballDatabase.eu 
(en) Mykhajlo Fomenko – EU-Football.info
Kamidana

Kamidana (japansk: 神棚), ordrett "gudesokkel", er et miniatyr alter i hjemmet som brukes som en helligdom til en naturånd (kami) innenfor shintoismen. Slike altere er mest vanlige i Japan, som er hjemlandet for kami-dyrkelsen.


== Referanser ==
Lill-Marit Bugge

Lill-Marit Bugge (født 2. april 1957 i Kristiansand) er en norsk-svensk skuespiller.
Bugge har siden 1975 arbeidet i Sverige som skuespiller, pedagog, dramatiker og regissør. Hun fikk sitt offentlige gjennombrudd sammen med Anna-Lena Brundin i SVTs Daily Live i 1987 med blant annet sketsjerne Nancy och Carina og Marja och Agneta, senere Barbarella Live (1991). Duoen hadde før dette arbeidet som komikere i Berlin. I 2010 feiret Bugge og Brundin 30 år sammen, blant annet gjennom en forestilling: Cool - återkomsten, en DVD: The best of Daily Live og en bok, Marja och Agneta - the true story of love.Hun har skrevet poesi, kåserier og debattartikler. I 1990–1991 var Bugge sjefredaktør for den svenske utgaven av det erotiske magasinet Cupido, kalt CupidZero. I 1997 ledet hun Bugge og damene, et norsk underholdningsprogram på ti episoder som gikk på NRK2 vinteren 1997. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lill-Marit Bugge på Internet Movie Database 
(sv) Lill-Marit Bugge i Svensk Filmdatabas
Adam Nawałka

Adam Nawałka (født 23. oktober 1957 i Kraków i Polen) er en polsk tidligere fotballspiller og -trener.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Adam Nawałka – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Adam Nawałka – FIFA 
(en) Adam Nawałka – Transfermarkt 
(en) Adam Nawałka – Transfermarkt (manager) 
(en) Adam Nawałka – national-football-teams.com 
(en) Adam Nawałka – WorldFootball.net 
(en) Adam Nawałka – EU-Football.info 
(en) Adam Nawałka – FBref
Kamata, Ōta, Tokyo

Kamata (japansk: 蒲田) er et nabolag til bydelen Ōta i Tokyo, Japan.
På stedet finnes blant annet Kamatastasjonen, Kamata videregående skole og hovedkvarteret til Tokyo Inn.


== Referanser ==