jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Iris-kvartalet

Iris-kvartalet svensk, Kvarteret Iris er et langt, smalt kvartal i Gamla stan i Stockholm. Kvartalet er omgitt av Västerlånggatan i vest, Kåkbrinken i sør, Prästgatan i øst og Storkyrkobrinken i nord. Kvartalet følger retningen til den gamle, indre bymuren, som dannet Prästgatans vestlige begrensning. Gjennom Iris-kvartalet gikk også grenselinjen mellom Uppland og Södermanland.


== Etymologi ==
De fleste  av Gamla stans kvartaler er oppkalt etter hendelser og personer  (hovedsakelig guder) fra gresk og romersk mytologi. Kvartalet er blitt oppkalt etter regnbuegudinnen Iris i gresk mytologi.


== Eiendommer i kvartalet ==

Kvartalet ble etablert i 1729, og hadde da 16 eiendommer (Inre 13, Inre 15, Inre 16, Inre 17, Inre 18, Inre 21, Inre 29, Inre 30, Inre 31, Inre 32, Inre 33, Inre 34, Inre 35, Inre 36, Inre 37 og Inre 38). Også på Lundgrens kart fra 1885 er det 16 eiendommer betegnet med romertall (Iris I-XVI). Nå er antallet redusert til 12: Iris 1-5, Iris, 9 og 10, samt Iris 12 til 16.
Alle eiendommer i kvartalet har fasade mot Västerlånggatan, henholdsvis Prästgatan, dermed er det ingen indre gårdsrom. En av de større eiendommene er Iris 5, som er en sammenslåing av fire tomter. Sammenslåingen ble gjort i 1801 for byggingen av Palmstedts hus.


=== Iris 5 ===

Bygningen med adresse Västerlånggatan 27, henholdsvis Prästgatan 26 tegnet arkitekt Erik Palmstedt som bolig til seg selv over de to butikketasjene. Ved Palmstedts død i 1803 var huset ennå uferdig. Her ble fire eldre eiendommer slått sammen og utformet av Palmstedt i nyklassistisk stil. Huset har fem etasjer og to loftsetasjer. Fasaden mot gaten av Västerlånggatan har ni vindusrader, en høy rustikk sokkel og en dominerende portal flankert av to støpejernsøyler i dorisk stil. Fasaden mot Prästgatan er mye mindre prangende.
På ytterveggen nærmest "Iris 9" finnes et skilt utført i rød sandstein som markerte grensen mellom Uppland og Södermanland. Teksten lyder: UPLANDz och SUDERMANNALANDz SKILLNAD. Etter 1600-tallet ble grensen flyttet til Slussen.


=== Iris 9 ===

Jakob Sauers hus er nabo til Palmstedts hus med adresse Västerlånggatan 29, henholdsvis Prästgatan 28. Huset ble bygget på 1300-tallet og ble ombygget på 1600-tallet. Fasaden er et eksempel på hvordan middelalderske mursteinfasader kan være rikt formet med mønstermuring i fiskebeinsmønster, spissbuede muråpninger og blindvinduer.  Jakob Sauer, som huset er oppkalt etter, var tinnstøper og fikk bygget, respektive bygd om huset i 1780 etter tegninger av arkitekt Lorentz Kolmodin (1743-1826), hvor deler av det opprinnelige huset ble beholdt.


== Bilder ==

		
		


== Litteratur ==
Andersson, Henrik O.; Bedoire, Fredric (1977) [1973] Stockholms byggnader: en bok om arkitektur och stadsbild i Stockholm Stockholm: Prisma. Libris 7406664. ISBN 91-518-1125-1
Hasselblad, Björn; Lindström, Frans (1979). Stockholmskvarter: vad kvartersnamnen berättar. Stockholm: Almqvist & Wiksell/Geber. Side 12. Libris 7219146. ISBN 91-20-06252-4


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(sv) Stockholmskällan har multimedia som gjelder Iris-kvartalet
Storfiskløysa

Storfiskløysa er en innsjø i Nærøysund kommune i Trøndelag. Den ligger øverst i Storelvvassdraget som munner ut i Eiterfjorden. Innsjøen har utløp mot nordvest, gjennom ei kort elvestrekning ned til Sandvatnet.


== Referanser ==
Erling Eriksen (1878–1957)

Erling Eriksen (1878–1957)  var en norsk regissør, manusforfatter og filmprodusent.
I 1922 regisserte han sin eneste film, komedien Kjærlighet paa pinde, som han også skrev manus til. I 1925 produserte han Harry Ivarsons Fager er lien.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Erling Eriksen på Internet Movie Database 
(en) Erling Eriksen hos The Movie Database
Og tranene flyr

Og tranene flyr , (russisk: Летят журавли, translit. Letyat zhuravli) er et sovjetisk romantisk drama fra 1957 regissert av Mikhail Kalatozov. Handlingen kan beskrives som et kjærlighetsdrama med andre verdenskrig som bakgrunnsteppe.
Filmen ble belønnet med Gullpalmen da den ble vist på Filmfestivalen i Cannes i 1958.


== Handling ==
Veronica og Boris er heftig forelsket i hverandre, men blir adskilt når andre verdenskrig bryter ut og Boris melder seg til tjeneste ved fronten. Selv om krigen krever mesteparten av deres energi, er det tydelig at de savner hverandre sterkt. Hver dag venter Veronica på postbudet, som kanskje bringer brev fra Boris.
Når Veronicas foreldre omkommer, flytter hun til Boris' familie, som tar imot henne med åpne armer. Spesielt Boris' bror Mark, som også er forelsket i Veronica.


== Rollebesetning ==
(utvalg)

Tatjana Samojlova: Weronika
Aleksej Batalov: Boris Borosdin
Vasilij Merkurjev: Fjodor Iwanowitsch Borosdin
Alexander Schworin: Mark Borosdin
Swetlana Charitonowa: Irina Borosdina
Walentin Subkow: Stepan
Antonina Bogdanowa: Warwara Kapitonowna
Konstantin Nikitin: Wolodja
Boris Kokowkin: Nikolai Iwanowitsch Tschernow


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Og tranene flyr på Internet Movie Database 
(sv) Og tranene flyr i Svensk Filmdatabas 
(da) Og tranene flyr i Danmark Nationale Filminstitut 
(da) Og tranene flyr i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Og tranene flyr på Allociné 
(nl) Og tranene flyr på MovieMeter 
(en) Og tranene flyr på AllMovie 
(en) Og tranene flyr på Rotten Tomatoes
Iris (mytologi)

Iris (gresk: Ἶρις) er den budbringende gudinne i den greske mytologi, og hun personifiserer regnbuen. Det er henne og Thetis, Akilles' mor, gudene sendte til Akilles som budbringer etter at han hadde kjørt noen ganger rundt Patroklos' grav med Hektors lik for å overtale ham til å la kong Priamos komme og motta sin sønns legeme mot løsepenger.


== Kilder ==
Iris i Christian Blangstrup, Salmonsens Konversationsleksikon (2. udgave, 1922)
Mikhail Kalatozov

Mikhail Kalatozov (georgisk: მიხეილ კალატოზიშვილი, russisk: Михаил Калатозов, født Mikheil Kalatozishvili (1903–1973) var en georgisk/russisk filmregissør.


== Filmer i utvalg ==
1930 – Salt for Svanetia
1931 – Gvozd v sapoge
1939 – Muzjestvo
1941 – Valerij Tsjkalov
1950 – De fordømte sammensvorne
1953 – Vikhri vrazjdebnyje
1954 – Vernyje druzja
1955 – Pervyj esjelon
1957 – Og tranene flyr
1959 – Brevet som ikke ble sendt
1964 – Soy Cuba
1970 – Det røde telt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mikhail Kalatozov på Internet Movie Database 
(sv) Mikhail Kalatozov i Svensk Filmdatabas 
(da) Mikhail Kalatozov på Filmdatabasen 
(da) Mikhail Kalatozov på Scope 
(fr) Mikhail Kalatozov på Allociné 
(en) Mikhail Kalatozov på AllMovie 
(en) Mikhail Kalatozov hos The Movie Database
Sergio Corrieri

Sergio Corrieri (3. mars 1939 - 29. februar 2008) var en cubansk skuespiller. Han vant prisen for beste skuespiller på Moskva internasjonale filmfestival i 1973 for sin rolle i El hombre de Maisinicú.


== Filmer i utvalg ==
1964 : Soy Cuba
1968 : Minner fra underutviklingens tid
1973 : El hombre de Maisinicú


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sergio Corrieri på Internet Movie Database 
(en) Sergio Corrieri hos The Movie Database
Tragon

Tragon er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore, brunlige trebukker. Kroppsformen er sylindrisk. Dekkvingene har ofte lysere tegninger.


== Levevis ==
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sentral- og Vest-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Pachystolini Aurivillius, 1922 eller Petrognathini
Slekten Tragon Murray, 1871
Tragon mimicus (Bates, 1890)
Tragon pulcher Breuning, 1942
Tragon signaticornis (Chevrolat, 1855)
Tragon silaceoides Lepesme, 1952
Tragon suturalis (Pascoe, 1864)


== Kilder ==
Longicorn ID - Neopachystolini
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 8. august 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Tragon i Encyclopedia of Life 
(en) Tragon i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Tragon – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tragon – detaljert informasjon på Wikispecies
Daniel Suhonen

Daniel Suhonen (født 18. april 1979) er en svensk redaktør og forfatter, politisk hjemmehørende på venstresiden i svensk sosialdemokrati. 
Suhonen vokste opp i Västertorp i Stockholm. Han studerte ved Stockholms universitet.
Han var vært redaktør for Sveriges socialdemokratiska ungdomsförbunds tidsskrift Tvärdrag, og vært studiesekretær, studieleder og koordinator på Arbetarnas bildningsförbund i Stockholm. Han har virket i ulike media som debattant og skrevet på  Aftonbladets og Dagens Nyheters kultursider. 
Suhonen har også vært styreleder i Stockholms Stadsteater. I 2011 var han uoffisiell taleskriver for Håkan Juholt da denne var partileder for Sveriges socialdemokratiska arbetareparti.Han var fra 2011 til 2013 sjefredaktør i det sosialdemokratiske idé- og debattidsskriftet Tiden. I 2013 ble han sjef for den svenske tankesmia Katalys. 
I oktober 2014 ga Suhonen ut boka Partiledaren som klev in i kylan, der han hevdet at det var konspirasjoner innen partitoppen som tvang Håkan Juholt bort fra partilederstillingen hos socialdemokraterna. 


== Bibliografi ==
Facklig kamp i facket. Om tvistlösning och facklig organisering bland kontorsanställda i fackföreningsrörelsen, 2002
Kuba på riktigt, Murbruk förlag 2007
Styrelsen i arbete, Studieförbundet Bilda 2008
Snart går vi utan er. Brev till Socialdemokraterna, Leopard förlag 2009  (redaktør sammen med Jens Lundberg)
Åtta år med Reinfeldt. Vad varje väljare bör veta om högeralliansens politik, Ordfront 2010
Bokslut Reinfeldt, Ordfront 2010
Partiledaren som klev in i kylan : berättelsen om Juholts fall och den nya politiken, Leopard förlag 2014


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Om Daniel Suhonen på Leopard förlags nettsider Arkivert 18. juni 2016 hos Wayback Machine..
Cupido-kvartalet

Cupido-kvartalet, svensk: Kvarteret Cupido, er et kvartal i Gamla stan i Stockholm. Kvartalet er omgitt av Tyska skolgränd i nord, Baggensgatan i øst, Själagårdsgatan og Tyska brunnsplan i vest og Svartmangatan i sør. Kvartalet består av fire bygårder: Cupido 1-4. I Cupido 3 lå Stockholms Synagoga mellom 1790 og 1870.


== Navnet ==
De fleste av kvartalsnavnene i Gamla stan ble til i løpet av 1600-tallet og senere. De er oppkalt etter hendelser og personer (hovedsakelig guder) i gresk og romersk mytologi. Cupido (eller Amor) var kjælighetsgudinnen i romersk mytologi. Den tilsvarende greske var Eros.


== Kvartalet ==

Cupido 1 (Svartmangatan 27) ligger i den sørlige delen av kvartalet. Eiendommen var i andre halvdel av 1500-tallet eid av admiral Jakob Bagge. Baggensgatan som går på østsiden av kvartalet, er oppkalt etter ham.
I Cupido 3 (Själagårdsgatan 19) er det omtalt bebyggelse allerede i 1462. Her lå Vårfrugillet av den tyska nationen dannet på 1300-tallet, som ga opphav til navnet Gillstugegaten (1579). Muligens finnes det rester av murer fra middelalderen etter Vårfrugillet i kjelleren. I løpet av 1600-tallet fikk huset sitt nåværende omfang. Mellom 1674 og 1790 lå Stockholms første auksjonhus i bygningen.
Etter auksjonshuset ble lokalene tatt over av synagogen i Stockholm, som før lå i Aceton-kvartalet, som ikke eksisterer lenger. Omkring 1813 fikk den jødiske menigheten bygd et stort gudstjenestelokale, en etasje opp. Ved en ombygging i 1839, etter tegninger av arkitekt Carl Stål fikk huset fikk sitt nåværende utseende. I 1870 flyttet menigheten til sin nåværende adresse på Wahrendorffsgatan, ved siden av Berzelii park. Etter synagogen var sjømannskirken i Stockholm her fram til 1890.
I årene fra 1890 til 1977 ble hele bygningen i Cupido 3 disponert av politiet med Nicolai polisstation, etter 1972 også av tunnelbanepolisen. I første etasje var det arrestlokaler, i 2. etasje (der synagogen lå tidligere), lå ekspedisjonen, og i de andre etasjene lå kontorer og tjenesteboliger. I 1932 tok politiet i bruk Cupido 4 også. På begynnelsen av 1980-tallet, fikk AB Familjebostäder bygget om Cupido 3 til leiligheter og kontorer. Arkitekt var Forsman, Rosenborg, Snellman arkitektkontor.


== Moderne bilder ==

		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hasselblad, Björn; Lindström, Frans (1979). Stockholmskvarter: vad kvartersnamnen berättar. Stockholm: Almqvist & Wiksell / Geber. Side 16. Libris 7219146. ISBN 91-20-06252-4
Stahre, Nils-Gustaf; Fogelström, Per Anders (1986): Stockholms gatunamn: innerstaden. Monografier utgitt av Stockholms stad (opptrykk av del av første opplag). Stockholm: Liber/Allmänna förlaget ISBN 91-38-90777-1
Stockholms Stadsmuseum: Cupido 3, byggnadsinventering 1980.


== Eksterne lenker ==

(sv) Stockholmskällan har multimedia som gjelder Cupido-kvartalet
Eurycallinus

Eurycallinus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, kraftige, lysbrune trebukker. Kroppsformen er kort og bred med markerte "skuldre" på dekkvingene, som er jevnt tilsmalnende bakover fra skuldrene og grovt punkterte. Antennene er lengre enn kroppen.


== Utbredelse ==
Slekten er bare kjent fra det østlige Mexico.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Phacellini Lacordaire, 1872
Slekten Eurycallinus Bates, 1885
Eurycallinus mirabilis Bates, 1885
Eurycallinus unifasciatus (Breuning, 1947)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bilder av Eurycallinus mirabilis Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Eurycallinus i Encyclopedia of Life 
(en) Eurycallinus i Global Biodiversity Information Facility 
Eurycallinus – detaljert informasjon på Wikispecies
Trichophantasis

Trichophantasis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore til ganske store (20-30 millimeter), svært kraftige, brune trebukker. Oversiden er grovt punktert og knudrete. Antennene er kraftige og markert kortere enn kroppen. Pronotum har gjerne tre store knøler. Dekkvingene er store, ovale og høyt hvelvede, hver dekkvinge med to rader av skarpe knøler. Beina er kraftige og middels lange.


== Levevis ==
Disse trebukkene lever på bakken, i savanne-områder.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Øst-Afrika (Somalia, Etiopia, Kenya, Tanzania).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Phantasini Hunt & Breuning, 1957
Slekten Trichophantasis Sudre & Téocchi, 2000
Trichophantasis grandicollis (Breuning, 1967)
Trichophantasis subtuberculata (Breuning, 1967)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 13. april 2014 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Trichophantasis i Encyclopedia of Life 
(en) Trichophantasis i Global Biodiversity Information Facility 
Trichophantasis – detaljert informasjon på Wikispecies
Marcel Constantin Runcanu

Marcel Constantin Runcanu (født 9. august 1947 i Priseaca, Olt, døde 13. april 1987) var en rumensk prosaforfatter. 
Han gikk på gymnas i Oradea, og studerte deretter filologi ved Babeș-Bolyai-universitetet i Cluj-Napoca (avsluttet i 1971). Han var en av grunnleggerne av tidsskriftet Echinox i Cluj, var ansatt i redaskjonen i tidsskriftet Tribuna og publiserte også i tidsskriftet Steaua.
Han døde av kreft.


== Bøker ==
Sepia (1973)
Nostalgii secrete (1976)
Febra vesperală (1982)
Vara indiană (1987)


== Premier ==
Den rumenske forfatterforeningens premie for årets nykommer, 1973


== Litteratur ==
Aurel Sasu, Dicționarul biografic al literaturii române (M-Z), Pitești, Editura Paralela 45, 2006, s. 499-500


== Referanser ==
Latona-kvartalet

Latona-kvartalet, svensk: Kvarteret Latona, er et kvartal i Gamla stan i Stockholm. Kvartalet er omgitt av Tyska brinken i nord, Prästgatan i øst, Västerlånggatan i vest og Mårten Trotzigs gränd i sør. Kvartalet består av elleve bygårder: Latona 1 – 11. Den samme tomteinndelingen var allerede i 1885 inntegnet på Alfred Rudolf Lundgrens Stockholmskart.


== Navnet ==
Nesten alle kvartalsnavn i Gamla stan ble til i løpet av 1600-tallet og senere, de fleste er oppkalt etter personer og hendelser (i hovedsak guder) fra gresk og romersk mytologi. "Latona" er det latinske navnet på Leto, som i gresk mytologi er en titan og elskerinnen til Zeus. Med ham hadde hun to sønner Apollo og Artemis.


== Kvartalet ==

Det langsmale kvartalet ligger parallelt med og på vestsiden av Juno-kvartalet. Alle tomter går tvers gjennom kvartalet. Huset mot Tyska brinken i Latona 1 er bare 8 meter bredt, men mot Mårten Trotzigs gränd og Trivia-kvartalet utvider kvartalet seg og har en bredde på rundt 30 meter. I Trivia-kvartalet eide kjøpmannen Mårten Trotzig fra Tyskland flere eiendommer på slutten av 1500-tallet.
Sammen med nabokvartalene Morpheus og Iris markerer Latona hvor den eldste vestlige bymuren lå. En sannsynlig plassering for bymurens vestlige del er langs Prästgatans vestside. I Latonas sørende ligger Stockholms trangeste smug; Mårten Trotzigs gränd med en bredde på bare 90 centimeter.
En av de mest kjente bygningene i kvartalet er Prästgatan 78. Her ble kunstneren Carl Larsson født 28. mai 1853. Huset var på begynnelsen av 1600-tallet eid av historikeren Erik Jöransson Tegel. Husets portal i sandstein stammer fra 1600-tallet, mens selve porten er fra 1700-tallet.
Eiendommen Latona 5 (Västerlånggatan 67/Prästgatan, 66) kalles Bezelii hus etter pastor primarius Christopher Bezelius (d. 1689) som var prest i tyske Sankt Gertruds menighet. Han fikk bygd dette huset i 1670.
Tidligere minte restauranten Latona (Västerlånggatan 79) om kvartalet. Her slo trubaduren Cornelis Vreeswijk i 1975 ned antagonisten, forfatteren Arvid Rundberg og ble dømt til 5 000 kroner i erstatning og to måneders fengsel. Nå heter denne restauranten Mårten Trotzig.


== Kilder ==
Hasselblad, Björn; Lindström, Frans (1979). Stockholmskvarter: vad kvartersnamnen berättar. Stockholm: Almqvist & Wiksell / Geber. - Side 23. Libris 7219146. ISBN 91-20-06252-4
Jan Guillou intervjuer Cornelis.


== Eksterne lenker ==

(sv) Stockholmskällan har multimedia som gjelder Latona-kvartalet
Kaare Knudsen

Kaare Knudsen (født 17. april 1895 i Skien, død 14. november 1973) var en norsk skuespiller.Knudsen filmdebuterte i 1917 i Peter Lykke-Seests stumfilm Unge hjerter, der han spilte rollen som løytnant Wang. Debuten ble etterfulgt av En vinternat (1917), Syv dager for Elisabeth (1927), Den store barnedåpen (1931) og Den farlige leken (1942). Knudsen var også aktiv som teaterskuespiller ved Det Nye Teater 1931–1942.


== Filmografi ==
1917 – Unge hjerter
1917 – En vinternat
1927 – Syv dager for Elisabeth
1931 – Den store barnedåpen
1942 – Den farlige leken


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kaare Knudsen på Internet Movie Database 
(no) Kaare Knudsen hos Sceneweb 
(en) Kaare Knudsen hos The Movie Database
Liste over ordførere i Roan

Liste over ordførere i Roan. Roan var en del av Bjørnør formannskapsdistrikt fra innføringen av formannskapslovene av 1837. I 1892 ble Bjørnør delt i tre: Roan, Osen og Stoksund. Stoksund har vært en del av Åfjord siden 1964. I 2020 opphørte Roan som egen kommune, idet den ble slått sammen med Åfjord til den nye Åfjord kommune.


== Referanser ==
Ungdom i drift

Ungdom i drift (svensk: Ungdom i bojor) er en svensk dramafilm fra 1942 i regi av Anders Henrikson. Manuset ble skrevet av Else Kleen og Bengt Idestam-Almquist. Norskfødte Sonja Wigert spiller den kvinnelige hovedrollen som Karin Borg.


== Handling ==
Servitrisen Karin oppdager at hennes fjortenårige bror Benke er med i en ungdomsliga som gjør innbrudd i kiosker.


== I rollene (kun krediterte) ==
Sonja Wigert – Karin Borg
George Fant – Valle Janson
Anders Henrikson – Doktor Ragnar Ekblad
Elof Ahrle – Carmen, hallik
Bengt Dalunde – Benke Borg, Karins bror
Håkan Bergström – Ärtan
Börje Nilsson – Knutte
Kurt Willbing – Stickan
Christian Bratt – John
Tekla Sjöblom – Mormor
Åke Claesson – Dosent
Ivar Kåge – Dommer
Sven Bergvall – Direktør på oppfostringsanstalten
Harry Ahlin – Tilsynsmann
Carl-Gunnar Wingård – Reklamesjef
Olav Riégo – Førstebetjent


== Fotnoter ==


== Kilder ==
Ungdom i bojor (1942) i Svensk Filmdatabas


== Eksterne lenker ==
(en) Ungdom i drift på Internet Movie Database 
(no) Ungdom i drift hos Filmfront 
(sv) Ungdom i drift i Svensk Filmdatabas
Haukur Heiðar Hauksson

Haukur Heiðar Hauksson (født 1. september 1991) er en islandsk fotballspiller som spiller for den islandske klubben Knattspyrnufélag Akureyrar.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Islands EM-tropp til EM i Frankrike 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Haukur Heiðar Hauksson – UEFA 
(en) Haukur Heiðar Hauksson – Transfermarkt 
(en) Haukur Heiðar Hauksson – national-football-teams.com 
(en) Haukur Heiðar Hauksson – FootballDatabase.eu 
(en) Haukur Heiðar Hauksson – Soccerway 
(en) Haukur Heiðar Hauksson – FBref
Hörður Björgvin Magnússon

Hörður Björgvin Magnússon (født 11. februar 1993) er en islandsk fotballspiller som spiller for den greske klubben Panathinaikos.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Islands EM-tropp til EM i Frankrike 2016.Han ble tatt ut i Islands tropp til VM i fotball 2018 i Russland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hörður Björgvin Magnússon – FIFA 
(en) Hörður Björgvin Magnússon – UEFA 
(en) Hörður Björgvin Magnússon – Transfermarkt 
(en) Hörður Björgvin Magnússon – national-football-teams.com 
(en) Hörður Björgvin Magnússon – FootballDatabase.eu 
(en) Hörður Björgvin Magnússon – Soccerway 
(en) Hörður Björgvin Magnússon – EU-Football.info 
(en) Hörður Björgvin Magnússon – FBref 
(es) Hörður Björgvin Magnússon – as.com
Hjörtur Hermannsson

Hjörtur Hermannsson (født 8. februar 1995) er en islandsk fotballspiller som spiller for den italienske klubben AC Pisa 1909.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Islands EM-tropp til EM i Frankrike 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hjörtur Hermannsson – FIFA 
(en) Hjörtur Hermannsson – UEFA 
(en) Hjörtur Hermannsson – Transfermarkt 
(en) Hjörtur Hermannsson – national-football-teams.com 
(en) Hjörtur Hermannsson – WorldFootball.net 
(en) Hjörtur Hermannsson – FootballDatabase.eu 
(en) Hjörtur Hermannsson – Soccerway 
(en) Hjörtur Hermannsson – EU-Football.info 
(en) Hjörtur Hermannsson – FBref 
(es) Hjörtur Hermannsson – as.com
Arnór Ingvi Traustason

Arnór Ingvi Traustason (født 30. april 1993) er en islandsk fotballspiller som spiller for den amerikanske klubben New England Revolution.27. mai 2016 skrev han under en kontrakt med Rapid Wien til 2020.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Islands EM-tropp til EM i Frankrike 2016.Han ble tatt ut i Islands tropp til VM i fotball 2018 i Russland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arnór Ingvi Traustason – FIFA 
(en) Arnór Ingvi Traustason – UEFA 
(en) Arnór Ingvi Traustason – Major League Soccer 
(en) Arnór Ingvi Traustason – Transfermarkt 
(en) Arnór Ingvi Traustason – national-football-teams.com 
(en) Arnór Ingvi Traustason – WorldFootball.net 
(en) Arnór Ingvi Traustason – FootballDatabase.eu 
(en) Arnór Ingvi Traustason – Soccerway 
(en) Arnór Ingvi Traustason – EU-Football.info