jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Notophysis

Notophysis er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Ganske store (gjerne 40-50 millimeter), mørkbrune eller svarte trebukker, oversiden ganske blank og ikke påfallende hårete. Hannene har kraftig forstørrede, mer eller mindre sigdformede kjever. Antennene er kortere enn kroppen.


== Levevis ==
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==
Artslisten følger 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Cacoscelini Thomson, 1861
Slekten Notophysis Audinet-Serville, 1832 (synonym Colpoderus Audinet-Serville, 1832)
Notophysis caffra Audinet-Serville, 1832 - Sør-Afrika, Zimbabwe
Notophysis cloetensi Lameere, 1903 - Den Den demokratiske republikken Kongo
Notophysis folchinii Lameere, 1914 - Somalia, Kenya, Zanzibar
Notophysis forcipata Harold, 1878 - vidt utbredt i Øst-, Sentral- og Sør-Afrika
Notophysis johnstoni Lameere, 1903 - Uganda, Rwanda og Burundi
Notophysis laevis Jordan, 1894 - Sentral-Afrika
Notophysis lucanoides Audinet-Serville, 1832 - Vest- og Sørvest-Afrika
Notophysis noellae Bouyer, 2016
Notophysis stuhlmanni Kolbe, 1894 - Sentral-Afrika


== Referanser ==


== Kilder ==
Liste over artene
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
(en) Notophysis i Encyclopedia of Life 
(en) Notophysis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Notophysis hos NCBI 
(en) Kategori:Notophysis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Notophysis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Notophysis forcipata, hann Arkivert 12. mars 2016 hos Wayback Machine.
Holstvollen

Holstvollen var en utmarksplass ryddet tidlig på 1700-tallet som lå nordvest i Bymarka i Trondheim. Plassen lå nordvest for Holstdammen og like sør for de tverrbratte stupene ned mot Trondheimsfjorden ved Løftan og St. Olavsspranget. Rådmannen Lorentz H. Holst tok eierskap over plassen på 1720-tallet, som da var et «oppryddet Fjeldengestykke», og gav plassen sitt navn etter ham. Holst fikk oppført nye hus på plassen, samtidig som han også demmet opp Holstdammen.
Eiendommen på 475 dekar (sammen med arveplassen Myra) ble i 1765 festet bort av magistraten til et konsortium bestående av Gjert Horneman, Henrik Lysholm, Knut Thode og Peder Iversen, som sammen eide vannmølla ved Trolla. I 1812 ble Holstvollen overdratt som arvefeste til Jon J. Klet, og eiendommen skiftet deretter flere eiere utover 1800- og 1900-tallet. I 1971 ble Holstvollen overdratt av Trondheim kommune, og kommunen har etter dette forsøkt å selge eiendommen til lag og foreninger med bruksbegrensninger knyttet til beboelse, vegtilknyttning og kommersiell virksomhet. Prosjektet ARV, som var knyttet til NTNU og HiST, ønsket i 2005 å bygge en fortidspark på Holstvollen. I 2007 ble Holstvollen leid ut i tre år til ARV, som søkte om dispensasjon fra bruksbestemmelsene, men som fikk avslag og som deretter annullerte kontrakten med kommunen.   
Holstvollen bestod av fem bygninger, blant annet et våningshus på 160 m² bruksareal samt driftsbygning og stabbur. Hovedhuset ble oppført i siste halvdel av 1800-tallet, mens øvrige bygninger er oppført i perioden 1920–1930.
Bygningmassen var lenge preget av forfall etter at Trondheim kommune overtok, med blant annet hærverk over lengre tid og påvisning av ekte hussopp i hovedhuset. Området var også gjengrodd. Bygningene ble revet i 2017.I områdene vest for Holstvollen finnes det flere gruveganger og stoller etter utgivelse av i underkant av 30 mutingsbrev for kobber- og svovelkis i perioden 1860 til 1930. Fra Damhaugen går det en mye brukt tursti mot nord forbi Holstvollen mot utkikkspunktet St. Olavsspranget. Denne stien ble anlagt som driftsvei fra nordre Tømmerdal til Klemetsaunet av forstmann Johannes Schiøtz i 1904.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 237. ISBN 978-82-573-1762-1. 
Christensen, Per R., Sandnes, Jørn og Sætre, Ole-Johan (2006). Fra takmark til byens grønne lunge – Trondheim bymark fra de eldste tider til i dag. Trondheim: Tapir akademisk forlag. ISBN 82-519-2122-8. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)


== Eksterne lenker ==
Wikioppføring «Holstvollen» hos Strinda historielag
Celekoksib

Celekoksib (celecoxib) er et ikkesteroid antiinflammatorisk middel, nærmere bestemt en COX-2-hemmer (koksib). Medikamentet er mest kjent under merkenavnet Celebra. Celekoksib ble sluppet på det norske markedet i 2000.


== Se også ==
Rofekoksib/Vioxx
NSAID


== Referanser ==
Dulce de leche

Dulce de leche er en latinamerikansk søt, melkebasert krem.  
Dulce de leche fremstilles ved at en koker sammen melk og sukker på svak varme under lang tid, oftest flere timer. Vanligvis tilsetter en vanilje som en tredje ingrediens. Kremen kan også fremstilles ved at en småkoker (uåpnede) hermetikkbokser med kondensert melk i vann to til tre timer. Direkte oversatt betyr dulce de leche «søt melk». Dulce de leche er populært i Syd-Amerika, spesielt i land som Argentina, Uruguay, Brasil og Paraguay. Det samme gjelder i Chile og Ecuador, der produktet går under navnet manjar. I Peru, Venezuela og Colombia kalles produktet for arequipe eller manjar blanco. Den norske varianten kalles HaPå og brukes på brødskiva.
Scatopyrodes

Scatopyrodes er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Stort sett middelsstore trebukker, gjerne 30-40 millimeter lange.
De er ofte ganske fargerike, med metalliske farger. De innerste leddene av antennene er ganske kraftige, men leddene blir mindre og mindre utover. Kroppsformen er litt flattrykt.


== Levevis ==
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Mellom-Amerika og det nordvestlige Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Artslisten følger 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Mallaspini Thomson, 1861
Slekten Scatopyrodes Galileo & Martins, 1992 - 10 arter
Scatopyrodes angustus (Taschenberg, 1870) - utbredt fra Costa Rica til Ecuador
Scatopyrodes aspericornis Haller & Delahaye, 2018
Scatopyrodes beltii (Bates, 1869) - utbredt fra Nicaragua til Ecuador
Scatopyrodes iris (Bates, 1884)  - Guatemala og det sørlige Mexico
Scatopyrodes lampros (Bates, 1884) - Guatemala
Scatopyrodes longiceps (White, 1853) - fra Mexico til Honduras
Scatopyrodes moreletii (Lucas, 1851) - Guatemala
Scatopyrodes samiatus Galileo & Martins, 1992 - Honduras
Scatopyrodes tenuicornis (White, 1850) - Mexico (Oaxaca), Guatemala, Honduras
Scatopyrodes trichostethus (Bates, 1879) - Costa Rica, Panama
Scatopyrodes vietus Galileo & Martins, 1992 - Honduras, El Salvador


== Referanser ==


== Kilder ==
Liste over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Scatopyrodes i Encyclopedia of Life 
(en) Scatopyrodes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Scatopyrodes hos NCBI 
(en) Kategori:Scatopyrodes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Scatopyrodes – detaljert informasjon på Wikispecies
Marte Vatn

Marte Vatn (født 26. juni 1995) er en norsk skøyteløper som deltar i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter og kortbaneløp på skøyter. Hun representerer Sportsklubben Falken i hurtigløp og Trondheim Kortbaneklubb i kortbaneløp.
Sesongen 2015/16 fikk hun debutere i verdenscupen for seniorer i stevnet som gikk i Sørmarka Arena i Stavanger som gikk i slutten av januar 2016. Helgen i forveien tok hun sine første norgesmesterskapsmedaljer i senior i Vikingskipet på Hamar under enkeltdistanse-NM på skøyter på kvinnenes to langdistanser 3 000 meter (bronse) og 5 000 meter (sølv).Sesongen 2016/17 ble hun tatt ut til Vinteruniversiaden 2017 i Almaty i Kasakhstan og hvor hurtigløpskonkurransene foregikk på Medeo-banen. Senere på sesongen deltok hun også i kortbane-NM på skøyter i Trondheim hvor hun ble norgesmester.


== Personlige rekorder ==
Hurtigløp på skøyterOppdatert 1. mai 2018.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marte Vatn – Speedskatingbase.eu 
(en) Marte Vatn – SpeedSkatingNews.info 
(en) Marte Vatn – SpeedSkatingStats.com 
(en) Marte Vatn på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Marte Vatn på SpeedskatingResults.com (personlige rekorder og resultater)Bilder(en) Bilder av Marte Vatn på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Mallodon

Mallodon er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore til store (25-70 millimeter) trebukker, brune til svarte på farge. Kroppen er langstrakt og noe flat. Kjevene er store og fremstrakte, særlig hos hannene, antennene omtrent halvparten så lange som kroppslengden. Pronotum er uten store tenner langs ytterkanten.


== Levevis ==
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika og Amerika, fra det sørlige USA sørover. Noen av artene har svært vide utbredelser.


== Systematisk inndeling ==

Artslisten følger 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Mallodontini Thomson, 1861
Slekten Mallodon Lacordaire, 1830 - 9 arter
Mallodon arabicum Buquet, 1843 - Jemen
Mallodon baiulum Erichson, 1847 - nordlige Sør-Amerika
Mallodon chevrolatii Thomson, 1867 - vidt utbredt i Sør- og Mellom-Amerika
Mallodon colombianum Thomson, 1867 - Colombia
Mallodon dasystomum (Say, 1824) - fra det sørlige USA til Colombia
Mallodon downesii Hope, 1843 - vidt utbredt i Afrika inkludert Madagaskar
Mallodon linsleyi Fragoso & Monné, 1995 - Peru
Mallodon spinibarbe (Linnaeus, 1758) - vidt utbredt i Mellom- og Sør-Amerika
Mallodon vermiculatus Hovore & Santos-Silva, 2004 - Panama


== Referanser ==


== Kilder ==
Liste over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Mallodon i Encyclopedia of Life 
(en) Mallodon i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Mallodon hos ITIS 
(en) Mallodon hos NCBI 
(en) Kategori:Mallodon – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mallodon – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Mallodon spinibarbis - to hanner og en hunn
Michael Djurhus Prahl

Michael Djurhus Prahl (født 26. januar 1781 i Haus, død 22. mai 1851 i Bergen) var en norsk kjøpmann, proprietær og stortingsmann.Fra 1806 var Prahl kjøpmann i Bergen, da han ble eier av firmaet J. H. Fasmer & Søn. Han skaffet seg mange
eiendommer i bygdene i Midthordland, samt Glesnes handelssted på Sotra. Fra 1836 var han også eier av lyststedet Christinegård i Bergen.Han var hollandsk generalkonsul og børskommissær, i flere år var han medlem av formannskapet i Bergen og medlem av styret for Norges Banks avdeling.Prahl var 1. representant fra Bergen på Stortinget i 1818. Han var medlem av 13 komiteer, blant dem var han medlem av komiteen om bank- og pengestellet, samt av budsjettkomiteen.Han var far til Ferdinand Prahl.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Michael Djurhus Prahl hos Norsk senter for forskningsdata
Rhaphipodus

Rhaphipodus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Store og kraftige (gjerne 40-60 millimeter), vanligvis svarte trebukker. Hannens kjever er ikke påfallende forstørrede. Pronotums bakhjørner har en skarp tagg, sidekantene spisse, nålelignende pigger.


== Levevis ==
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==
Artslisten følger 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Remphanini Lacordaire, 1869
Slekten Rhaphipodus Audinet-Serville, 1832 - 13 arter
Rhaphipodus andamanicus Gahan, 1894 - Andamanene
Rhaphipodus bonni Nonfried, 1894 - Borneo
Rhaphipodus celebensis Ripaille & Drumont, 2017 - Sulawesi
Rhaphipodus drescheri de Jong, 1936  - Java
Rhaphipodus fatalis Lameere, 1912  - Kina, Vietnam, Laos
Rhaphipodus fontanieri Lameere, 1915 - India
Rhaphipodus fruehstorferi Lameere, 1903 - Kina, Vietnam, Laos, Kambodsja, Myanmar
Rhaphipodus gahani Lameere, 1903 - India, Bhutan
Rhaphipodus manillae (Newman, 1842)  - Kina, Filippinene
Rhaphipodus sarasinorum Lameere, 1912 - Indonesia
Rhaphipodus subopacus Gahan, 1890 - India
Rhaphipodus suturalis Audinet-Serville, 1832 - Indonesia
Rhaphipodus taprobanicus Gahan, 1890 - Sri Lanka
Rhaphipodus wallacei Pascoe, 1869   - Sri Lanka


== Referanser ==


== Kilder ==
Liste over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Rhaphipodus i Encyclopedia of Life 
(en) Rhaphipodus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Rhaphipodus hos NCBI 
(en) Kategori:Rhaphipodus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Rhaphipodus – detaljert informasjon på Wikispecies
Superundertøy

Superundertøy eller teknisk undertøy  er undertøy av kunstfibre som er laget for å transportere fuktighet bort fra kroppen. Superundertøy er mye brukt til trening og andre friluftsaktiviteter. Det isolerer ikke like godt som ull.


== Historie ==
Varemerket «Superundertøy» ble lansert i 1970 av LIFA AS Joh. Mikkelsen. Johan Mikkelsen samarbeidet gjennom flere år med et bomulls-spinneri i Italia og med fiberprodusenten, for å få fram et garn av polypropylen som lot seg strikke.  Målet var å kunne strikke tørrbleier.  Da de første meterne med brukbart tøy var strikket, laget han noen trøyer som han lot idrettsfolk teste.  Fotballspilleren Steinar Pettersen ga produktet sitt navn "Supertrøya". Superundertøy ble testet i tysk forskningsinstitutt som bekreftet evnen til å transportere fuktighet bort fra huden, ved kombinasjonen av at polypropylene ikke absorterer vann, har en overflatespenning som gjør at dråpene ikke fester seg på fiberen.  På få år ble Superundertøy fra LIFA og etter hvert deres konkurrenter brukt i de fleste vinter-markeder. Bedriften ble i 1985 fusjonert inn i Helly-Hansen AS, som videreførte produktet.
Fra 1992 ble polypropylene brukt i trøyer i form av netting, av firmaet som i dag heter Brynje of Norway. Trøya het «Superbrynje» og den er videreført i modellen «Super Thermo».


== Se også ==
Stillongs
Skiklær


== Referanser ==


== Litteratur ==
Mytting, Ivar (1950–) (1999). Friluftsliv: grunnbok : studieretning for idrettsfag. Oslo: Gyldendal undervisning. s. 116. ISBN 9788205248519.
Hemiptelea davidii

Hemiptelea davidii er en løvfellende busk eller lite tre i almefamilien. Den er den eneste arten i slekta Hemiptelea.
Den blir opptil 10 m høy med en lav, bred krone. Barken er mørkegrå til gråbrun. Kvistene har 2–10 cm lange torner. Bladene er enkelttannete og ganske små, 4–7 cm lange og 1,5–3 cm brede. Det er 4–5 pollenbærere. Frukten er en asymmetrisk samara med en vinge på den ene siden. Denne arten vokser i nordøstlige Kina og i Korea.


== Litteratur ==
«Hemiptelea davidii». Flora of China. Besøkt 30. januar 2016. 


== Eksterne lenker ==
(en) Hemiptelea davidii i Encyclopedia of Life 
(en) Hemiptelea davidii i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hemiptelea davidii hos NCBI 
(en) Hemiptelea davidii hos The International Plant Names Index 
(en) Hemiptelea davidii hos Tropicos 
(en) Kategori:Hemiptelea davidii – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Hemiptelea davidii – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hemiptelea davidii – detaljert informasjon på Wikispecies
Karvesvingen (Oslo)

Karvesvingen (1–5, 2) er en kort veistubb på Hasle i Oslo. Den går som blindvei fra Økernveien mot Bøkkerveien. Det er imidlertid høydeforskjell mellom Karvesvingen og Bøkkerveien med trapp i mellom.
Veien fikk navn i 2014 etter planten karve, noe som har sammenheng med at selskapet Arcus (og før det Vinmonopolet) holdt til på Hasle i en årrekke. Blant deres produkter er akevitt, der karve er et viktig krydder.


== Referanser ==
Manuel Faißt

Manuel Faißt (født 11. januar 1993 i Furtwangen) er en tysk kombinertutøver som representerer SV Baiersbronn.
I Vinter-OL 2022 i Beijing, tok han sølv i lagkonkurransen.


== Karriere ==


=== Verdenscup ===
Faißt fikk 5. desember 2009 sin verdenscupdebut i Lillehammer med en 49.-plass.
Han fikk sjansen på stafettlaget i Sotsji i 2012/13-sesongen, hvor det endte med tysk seier foran Frankrike og Østerrike. Sesongen etter fikk han på nytt sjansen på det tyske laget i Kuusamo, og endte da på 2.-plass bak Norge.
I 2014/15-sesongen var han sammen med Fabian Rießle på det tyske sprintlaget som kom på 2.-plass i Val di Fiemme, bak Norge I bestående av Jan Schmid og Jørgen Graabak.
Hans første individuelle pallplassering kom i Ramsau i 2015/16-sesongen, med en 3.-plass bak Eric Frenzel og Jarl Magnus Riiber.


=== Junior-VM ===
Faißt har deltatt i 4 Junior-VM. Debuterte i Junior-VM 2010 med en 10.-plass på 5 km Gundersen, og forbedret seg året etter med 4. og 6.-plass på henholdsvis 5 og 10 km Gundersen.
I Junior-VM 2012 tok Faißt steget opp på pallen, med sølv på 10 km Gundersen 6,5 sekunder bak italieneren Mattia Runggaldier. To dager senere var han en del av det tyske stafettlaget som tok bronse bak Østerrike og Italia. Mesterskapet ble avsluttet med en 10.-plass på 5 km Gundersen.
Faißt gjorde rent bord i Junior-VM 2013 med tre gullmedaljer. 10 km Gundersen ble vunnet foran landsmannen David Welde og estlenderen Han-Hendrik Piho, 5 km Gundersen ble vunnet foran franskmannen Theo Hannon og estlenderen Kristjan Ilves, og stafetten ble vunnet foran Østerrike og Japan.


== Sammenlagtplasseringer i verdenscupen ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Manuel Faißt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Manuel Faißt – Olympedia 
(en) Manuel Faißt – FIS (kombinert)
Quaraí (elv)

Quaraí (på spansk: Cuareim) er ei elv på grensa mellom Artigas-departementet i det nordlige Uruguay og delstaten Rio Grande do Sul i det sørlige Brasil. Den er 351 km lang, og har et nedslagsfelt på rundt 14800 km².


== Referanser ==
Zhenren

Zhenren (kinesisk: 真人; pinyin: Zhēnrén, «sant menneske») er et ideal i taoismen og i den kinesiske buddhisme.I buddhismen dreier det seg om en arhat.
I daoismen er en zhenren en som er nådd frem til sannheten, som eksisterer i enhet med universet og som virkeliggjør dao. Denne tilstand ble likestilt med «opplyst» status: Det sanne menneske er fritt fra konsepter, forestillinger og begrensninger, det er i besittelse av den absolutte frihet og av daos tomhet.
Begrepet dukker opp for førdte gang i overlevert kinesisk filosofi i forbindelse med det daoistiske hellige (kinesisk: 聖人; pinyin: Shèngrén) i Daodejing, der det siktes til den opplyste hersker. Begrepet blir tatt opp igjen og beskrevet i Zhuangzi, der det formuleres som Zhenren (6. bok, kapittel 1. av Zhuangzi). Etter denne beskrivelsen er et zhenren fritt for ethvert individuelt perspektiv, fritt for forkjærligheter og aversjoner, i pakt med livets naturlige prosesser (sammenlign med wu wei) og helt fritt fra dødsangst. I Zhuangzi benyttes også varianter av zhengren, som zhiren («fullkomment virkeliggjort menneske») og shenren («åndelig menneske»).
Også verket Huainanzi benytter begrepet zhenren. Der heter det at «det sanne menneske blir ikke født, det dør ikke, det er tomt men samtidig fylt».
I senere taoistisk lære står zhenren over de udødelige (xian) og under en guddom. Fra Tangdynastiets benyttes begrepet om fremstående gistoriske personligheter og daoistiske vismenn.


== Litteratur ==
Ingrid Fischer-Schreiber: Das Lexikon des Taoismus. Grundbegriffe und Lehrsysteme. Meister und Schulen. Literatur und Kunst. Meditative Praktiken Mystik und Geschichte der Weisheitslehre von ihren Anfängen bis heute. Goldmann, München 1996, ISBN 3-442-12644-4.


== Referanser ==
The Hungry Hearts Performance Band

The Hungry Hearts Performance Band, også kjent som The Hungry Hearts, er et norsk performanceband etablert i 2006. Bandet har åtte medlemmer, og kunstnerisk leder er Tonje Gjevjon. Hungry Hearts utvikler og produserer performance-kunst, videoarbeider, fotografier, installasjoner, musikk. koreografi og tekster.


== Bakgrunn ==
Gruppen ble etablert i 2006 og har stilt med performance-opptredener i blant annet Høstutstillingen i Oslo, Bergen Kunsthall, Museet for samtidskunst og Den Norske Opera & Ballett. Hungry Hearts har også deltatt på over 50 internasjonale filmfestivaler med ulike videoarbeider, og var delaktige i den norsk-indiske spillefilmen Life is a Moment. I 2016 deltok The Hungry Hearts i Melodi Grand Prix med låten «Laika», sammen med Lisa Dillan.Bandet har gjort seg bemerket med flamboyante opptredener, kostymer og disco-inspirerte låter med seksualiserte tekster. Alle medlemmene i bandet er lesbiske, og dette er blant hovedtemaene i Hungry Hearts' tekster.


== Medlemmer ==
Bandet består av seks medlemmer:
Tonje Roth Gjevjon
Edith Roth Gjevjon
Olga Nikitina
Isabella Kupper


=== Tidligere medlemmer ===
Sigrún Huld
T. K. N.
Line Halvorsen
Henriette Høyskel
Mona Krager
Ellen Frøysaa
Ingeborg Kolle
Sofia Varino
Amina Bech


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Ola Birger Vagnild

Ola Birger Vagnild (1924–2021) var en norsk agronom og lokalpolitiker (Sp) som var ordfører i Midtre Gauldal fra 1968 til 1975.
Vagnild ble født i Soknedal. Han tok utdanning ved Norges landbrukshøyskole hvor han ble landbrukskandidat i 1952. I 1953 ble han ansatt som herredsagronom Soknedal og Støren, senere i Midtre-Gauldal.Han var sønn av ligningssjef Nils Kristian Vagnild, som var ordfører i Soknedal i perioden 1946–1951. Han ble gift i 1952 med Olaug Charlotte Fossum (f. 1923, d. 2008). De fikk fire barn født i perioden 1953–1964.I 1997 utgav han boka Soknedal Saualslag 1948 - 1997, som tar for seg sauenæringa i Soknedal i perioden 1948 til 1997.I 1991 ble han tildelt Kongens fortjenstmedalje i sølv..


== Referanser ==
Colonia Itapebí

Colonia Itapebí er en by i Salto-departementet i det nordvestlige Uruguay.


== Befolkning ==
Byen har 460 innbyggere (Beregning 2011)

Kilde:


== Transport ==
 Ruta 31 Coronel Gorgonio Aguiar forbinder Colonia Itapebí med Biassini og Tacuarembó-departementet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart over Colonia Itapebí (INE) (spansk)