jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Trine Knutsen

Trine Knutsen (født 28. juni 1965 i Bærum) er en norsk fløytist. Hun studerte tre år ved Norges musikkhøgskole, deretter tok hun kandidat- og diplomstudier på fløyte ved Folkwang Hochschule Essen, hos professor Matthias Rütters. I årene 1988–1996 hadde hun stilling som solopiccolofløytist i Bergen Filharmoniske Orkester. 
Knutsen holdt sin debutkonsert i Universitetets Aula i Oslo høsten 1992. I Bergen Filharmoniske orkester var hun i årene 1993–1996 orkesterformann, som første kvinne i denne stillingen. I 1996 flyttet hun til Trondheim og jobbet som daglig leder for TrondheimSolistene, før hun ble ansatt som førsteamanuensis i blåserfag ved Musikkonservatoriet i Trondheim (Institutt for Musikk, NTNU). I perioden 2009-2015 var Trine Knutsen instituttleder ved instituttet. I 2018 og 2019 var hun engasjert som daglig leder for Trondheim Kammermusikkfestival.  
Knutsen er i tillegg til å være orkestermusiker aktiv som musiker i solo- og kammermusikksammenheng, og hun har framført verker av komponister som Kaija Saariaho, Luciano Berio, Peter Maxwell-Davies, Brett Dean, George Crumb, Osvaldo Golijov med flere, og hun engasjeres jevnlig av festivaler og ensembler med solist- og kammermusikkprosjekter. I 2016 spilte hun recitaler i Oslo, Bergen, Stavanger og Trondheim sammen med pianisten Jørgen Larsen. Hun har vært solist med blant annet TrondheimSolistene, Trondheim Symfoniorkester, Midtnorsk kammerensemble og Trondheim Sinfonietta. Hun har også deltatt på en rekke prosjekter og turneer med Trondheim Jazzorkester. 


== Verv ==
I tillegg til sin utøvende virksomheten har Knutsen vært engasjert i fagadministrativt arbeid som representant i styrer og utvalg i kulturlivet lokalt og nasjonalt 

Styremedlem i Ungdomssymfonikerne (2009–2013)
Styremedlem i Stiftelse Ringve museum, fra 2020 styreleder
Nestleder for Midtnorsk Jazzsenter fra 2012
Styremedlem i Senter for Tidligmusikk fra (2012-2017)
Styremedlem i det nasjonale Program for kunstnerisk utviklingsarbeid (2010–2015)
Leder for UHRs profesjonsråd for utøvende musikkutdanning RUM (2011–2013)
Styremedlem i Trondheim kammermusikkfestival (2004-2008)
Styremedlem i Stiftelsen Kulturhuset Frimurerlogen
Styremedlem i Trondheim Sinfonietta (2007-2017)
Medlem av Olavsfestdagenes programråd (2003-2007)
Ansatterepresentant i Musikkselskabet Harmoniens styre (1993-1996)
Hovedtillitsvalgt/orkesterformann i Bergen Filharmoniske orkester (1993-1996)
Nestleder i Norsk Fløyteforum 2021


== Priser og utmerkelser ==
1993: Prisvinner (2. pris) av Prinsesse Astrids musikkpris


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Trine Knutsen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Trine Knutsen på Discogs
Alan Ruck

Alan Douglas Ruck (født 1. juli 1956 i Cleveland) er en amerikansk skuespiller.
Han spilte Cameron Frye, Ferris Buellers hypokondriske venn i John Hughes' film Skulk med stil og Stuart Bondek, den lidderlige, maktsyke medlemmet av borgermesterens stab i ABCs situasjonskomedie Spin City. Andre kjente filmer er: Bad Boys fra 1983, Three fugitives fra 1989, Young Guns II fra 1990. I 1994 spilte han i filmene Star Trek Generations og Speed. I 1996 fikk han en rolle i filmen Twister fra 1996, og Kickin' It Old Skool fra 2007. Han hadde også en mindre rolle i War Machine fra 2017.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alan Ruck på Internet Movie Database 
(sv) Alan Ruck i Svensk Filmdatabas 
(da) Alan Ruck på Filmdatabasen 
(da) Alan Ruck på Scope 
(fr) Alan Ruck på Allociné 
(en) Alan Ruck på AllMovie 
(en) Alan Ruck hos Turner Classic Movies 
(en) Alan Ruck hos The Movie Database 
(en) Alan Ruck hos Internet Broadway Database
Pierre Thibaud

Pierre Thibaud (født 22. juni 1929 i Dordogne, død 29. oktober 2004) var en fransk trompetist og messingpedagog. Thibaud studerte ved musikkonservatoriet i Paris under Eugène Foveau. Han var solotrompetist ved Pariseroperaen fra 1966 til 1992 og var professor ved musikkonservatoriet i Paris fra 1975 til 1994; der han var mentor for Håkan Hardenberger.


== Referanser ==
Birgit Kleis

Birgit Kleis (født 3. november 1956 i Hellerup) er en dansk jurist og tidligere riksombudsmann på Færøyene.
Kleis var utdannet cand.jur. i 1985, og har det meste av karrieren jobbet i det danske Justisministeriet.Hun var i perioden 2001 til 2005 riksombudsmann på Færøyene.


== Referanser ==
Museet for andre verdenskrig

Museet for andre verdenskrig (polsk:Muzeum II Wojny Światowej) er et museum i Gdańsk, Polen som er viet til andre verdenskrig. Museet ble åpnet den 23. mars 2017. Kwadrat arkitekt-team vant arkitektkonkurranse for byggingen av museet.2.verdenskrig startet i Gdansk, og Polen var et av de land der ødeleggelsene var størst og der befolkningen led mest. De tyske tilintetgjørelsesleirene lå i stor grad på polsk jord. Utstillingen er 5000 kvadratmeter stor. 14 meter under bakken vises den tragiske historien om krigen, dens røtter og konsekvenser, ugjerningsmenn og ofre, helter og vanlige folk. Utstillingen skal gi lærdom vi aldri må glemme.

Museet er det eneste i verden av en viss størrelse som forsøker å gi en samlet, internasjonal framstilling av verdenskrigen. Med spektakulær utforming, kreative presentasjonsteknikker og unikt innhold, framstår det som et uttrykk for et moderne, framtidsrettet og utadvendt Polen, som inviterer verden til lærdom om en del av historien som angår de fleste nasjoner på kloden. Utstillingen er oppdelt i tre deler, "Veien mot krig", "Krigens terror" og "Krigens lange skygger". Utstillingen viser Polens krigshistorie og plasserer den i en bredere europeisk og internasjonal kontekst. En del av utstillingsarealene skal brukes til temporære utstillinger.
Målsettingen er at museet ikke bare skal fokusere på sine samlinger, men også være et senter i Gdansk for utdanning, kultur og historisk forskning.I Polen var det nye museet kontroversielt allerede før det ble åpnet. Direktøren, som har ledet gjennomføring av prosjektet, bygning og utstilling, ble i januar 2017 avsatt. Polens nye regjering ønsket en annen tilnærming til Polens krigshistorie. Hendelsen førte til mange avisoppslag i hele Europa.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Museets offisielle nettsted
Museet for andre verdenskrig omtalt i Museumsnytt
Akansjøen

Akansjøen (japansk: 阿寒湖 - Akan-ko) er en innsjø som tilhører byen Kushiro på Hokkaidō i Japan. Innsjøen ligger innenfor grensene til Akan nasjonalpark, og et verneverdig våtmarksområde under Ramsar-konvensjonen opprettet i 2005.
Akansjøen ble dannet for om lag 6 000 år siden i en vulkansk hendelse, og ligger nå i en kaldera mellom to aktive vulkaner, Meakan-dake og Oakan-dake.
Det er observert flere sjeldne typer ferskvannsalger i sjøen. Særlig kjent er marimo (Aegagropila linnaei), som kan danne kolonier av algekuler bestående av tettpakkede algetråder. Innsjøen er også et viktig habitat for de største ferskvannsfiskeslagene i Japan, blant andre laksefisken Hucho perryi og rødlaks (Oncorhynchus nerka). I tillegg finnes 65 fuglearter og 24 arter av pattedyr, for eksempel brunbjørn og yezo sikahjort (Cervus nippon yesoensis), som alle er avhengige av innsjøens økosystem.
Innsjøen er omgitt av en blanding av løv- og barskog, som jezogran (Picea jezoensis), sakhalinfuru (Abies sachalinensis) og japansk eik.
Innsjøen blir utnyttet til generering av elektrisitet, fiske, akvakultur og båtliv.
Akansjøen er blant de mest kjente innsjøene i Japan, og hvert år kommer 1,5 millioner besøkende for å lære om sjøens historie og statusen til fiskelivet og algekulene. Ved sjøen finnes et øko-museum og et utstillingssenter for marimo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lake Akan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Carl Schjøll

Carl Schjøll (født 20. januar 1824 i Østre Toten, 
død 4. april 1886 samme sted) var en norsk jurist, gårdbruker og ordfører i Østre Toten fra 1872 til 1875.Etter examinatus juris i 1850 giftet han seg to år senere og i 1856 tok han over farsgården. Schjøll hadde sakførerpraksis i tillegg til å bidra i kommunal virksomhet.
Schjøll er gravlagt ved Hoff kirke.


== Referanser ==
Klete Keller

Klete Keller (født 21. mars 1982) er en amerikansk svømmer som deltok i Sommer-OL i 2000, 2004 og 2008. Han har tatt to olympiske gullmedaljer.Han representerte USA under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble nummer 4 på 200 meter fri. Han tok senere gull og bronse i lekene, samt sølv og bronse i 2000 og stafettgull i 2008. Han har i tillegg en rekke medaljer fra VM.
I januar 2021 ble han siktet for å ha deltatt i stormingen av den amerikanske kongressen. Keller ble identifisert på bildene inne fra kongressen blant annet fordi han raget over de andre (han er 198 cm høy) og fordi han hadde antrekk fra det amerikanske olympiske svømmelaget med tydelig logo. Det er ikke noe som tyder på at han var voldelig eller drev hærverk inne i bygget. Etter at han la opp som elitesvømmer har han tildels vært arbeidsledig og har hatt økonomiske problemer. Han bor i Colorado og han har ikke uttalt seg hvorfor han deltok i stormingen i Washington. De foregående årene skal ha blitt mer interessert i politikk, støttet Donald Trump og var kritisk til Joe Biden. Valget av Biden skal han ha karakterisert som «et frekt angrep på vår republikk og livsstil».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Klete Keller – Olympics.com 
(en) Klete Keller – Olympic.org 
(en) Klete Keller – Olympedia 
(en) Klete Keller – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Klete Keller – USAs olympiske komité 
(en) Klete Keller – swimrankings.net
Rick Say

Rick Say (født 18. mai 1979) er en canadisk svømmer.
Han representerte Canada under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble nummer 6 på 200 meter fri.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rick Say – Olympedia 
(en) Rick Say – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Rick Say – Commonwealth Games Federation 
(en) Rick Say – swimrankings.net
Olaf Wildeboer

Olaf Wildeboer (født 4. mars 1983) er en nederlandsk-spansk svømmer.
Han representerte Spania under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i semifinalen på 200 meter fri.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Olaf Wildeboer – Olympics.com 
(en) Olaf Wildeboer – Olympic.org 
(en) Olaf Wildeboer – Olympedia 
(en) Olaf Wildeboer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Yoshihiro Okumura

Yoshihiro Okumura (født 9. mai 1983) er en japansk svømmer.
Han representerte Japan under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i semifinalen på 200 meter fri. Han tok senere i lekene bronse i medleystafetten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yoshihiro Okumura – Olympedia 
(en) Yoshihiro Okumura – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Andreas Zisimos

Andreas Zisimos (født 31. desember 1983) er en gresk svømmer.
Han representerte Hellas under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i semifinalen på 200 meter fri.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andreas Zisimos – Olympedia 
(en) Andreas Zisimos – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Alexandros Aresti

Alexandros Aresti (født 11. mars 1983) er en kypriotisk svømmer.
Han representerte Kypros under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i forsøksheatet på 200 meter fri.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alexandros Aresti – Olympedia 
(en) Alexandros Aresti – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Alexandros Aresti – Commonwealth Games Federation
Martín Kutscher

Martín Kutscher (født 9. desember 1984) er en uruguayansk svømmer.
Han representerte Uruguay under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i forsøksheatet på 200 meter fri.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Martín Kutscher – Olympedia 
(en) Martín Kutscher – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Andrea Beccari

Andrea Beccari (født 12. juni 1978) er en italiensk svømmer.
Han representerte Italia under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i forsøksheatet på 200 meter fri.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andrea Beccari – Olympedia 
(en) Andrea Beccari – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Andrea Beccari – swimrankings.net
Chen Te-tung

Chen Te-tung (født 15. oktober 1985) er en taiwansk svømmer.
Han representerte Kinesisk Taipei under Sommer-OL 2004 i Athen, der han ble utslått i forsøksheatet på 200 meter fri.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chen Te-tung – Olympedia 
(en) Chen Te-tung – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Frans Violet

Frans Violet (født 2. desember 1954) er en belgisk dirigent og messingpedagog.I 1993 ledet han Brass Band Willebroek til seier i europamesterskapet for brassband. Violet ble med det den første dirigenten som ikke har opphav i Samveldet av nasjoner til å vinne mesterskapet; en konkurranse han siden har vunnet flere ganger. Violet har òg vært dommer ved en rekke brassbandkonkurranser, deriblant EM for brassband 2012.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Frans Violet på Discogs 
(en) Frans Violet på MusicBrainz
Trollfeltet under den kalde krigen

Trollfeltet under den kalde krigen handler om en rekke begivenheter der USAs president Ronald Reagan hadde til hensikt å bruke norsk gass som et økonomisk pressmiddel mot Sovjetunionen under den kalde krigen. På grunn av Trollfeltets størrelse på 750 km² kunne feltet erstatte sovjetisk gass på det europeiske markedet.


== Trollfeltet i det nasjonale sikkerhetsrådet ==

I 1982 signerte president Ronald Reagan et nasjonalt sikkerhetsrådsdirektiv om vesteuropeiske lands kjøp av gass fra Sovjetunionen utover de avtalene som allerede forelå. Det het fra direktivet at USAs allierte skulle delta i utviklingen av vestlig energikilder, fortrinnsvis norske gassforekomster.
På 1980-tallet importerte Vest-Europa store mengder naturgass fra Sibir. Planen til Reagan-administrasjonen var at gass fra Trollfeltet skulle erstatte den sovjetiske gassen fra Sibir. På denne måten ønsket Reagan å gjøre Europa mindre avhengig av gass fra Sibir. I et intervju med det franske tidsskriftet Le Figaro fra 1984 sa Reagan at Sovjetunionen viet mer enn det dobbelte av sine økonomiske ressurser til opprustning enn amerikanerne. I tillegg sto petroleum for 20 % av deres valutainntekter. Reagan betraktet Sovjetunionens petroleumseksport som en del av våpenkappløpet mellom supermaktene. Den sovjetiske økonomien ble svakere og svakere utover 1980-tallet. I tillegg var oljeeksporten fra Sovjetunionen synkende. Gasseksporten var den eneste eksportnæringen som vokste i Sovjetunionen.Imidlertid hadde de europeiske statene langtidskontrakter med Sovjetunionen som kompliserte situasjonen. Dyre kontrakter som innebar flere år med gassleveranser var lite fristende å annullere for energiselskapene, selv om USA truet med sanksjoner. I tillegg var målet at USAs allierte i Europa skulle gi avkall på billig gass til fordel for dyr Nordsjø-gass.


== Norsk petroleumspolitikk i Washington D.C ==
Hans Henrik Ramm, statssekretær i Olje- og energidepartementet, ledet en norsk delegasjonen som møtte en komité som representerte Reagan-administrasjonen i Washington D.C i 1982 for å diskutere salg av gass fra Trollfeltet. I 1982 hadde ikke Trollfeltet blitt erklærte økonomisk drivverdig. Den amerikanske komiteen forsøkte likevel å fremskynde produksjonen fra Trollfeltet. Komiteen foreslo at amerikanske myndigheter kunne presse amerikanske petroleumsselskap til å bidra til at produksjonen kunne starte tidligere, en akselerering av utbyggingen.
Til tross for press fra komiteen var Ramm klar på at byggingen av Troll-plattformen ville ta lenger tid enn det komiteen håpet på. Det var likevel vanskelig for komiteen å forstå nordmennenes langtids-perspektiv på Troll-prosjektet. Komiteen så heller ingen grunn til at man ikke kunne signere avtaler om gassleveranser som ville strekke seg tiår inn i fremtiden så lenge det ville forhindre nye gass-avtaler mellom Sovjetunionen og Europeiske allierte.


== Referanser ==
Jelanskij distrikt

Jelanskij distrikt (russisk: Еланский райо́н) er et administrativ distrikt (raion) i Volgograd oblast i Russland. Som en kommunal avdeling er det innarbeidet som Jelanskij kommunale distrikt. Det ligger i den nordlige delen av Volgograd oblast. 


== Referanser ==
Liste over borgermestre i Skopun

Liste over borgermestre i Skopun. Skopun på Færøyene ble egen kommune ved delingen av Sandoyar prestagjalds kommuna i 1930.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Coetus Internationalis Patrum

Coetus Internationalis Patrum (omtrent: [Konsils]fedres internasjonale forbund), kort Coetus, var en løs krets av konservative krefter under Annet vatikankonsil.
Gruppen bestod av om lag 250 biskoper. Til den regnes kardinalene Giuseppe Siri, Arcadio María Larraona, Rufino Jiao Santos, Alfredo Ottaviani, Michael Browne og Ernesto Ruffini. Også erkebiskop Marcel Lefebvre, erkebiskop Geraldo de Proença Sigaud, SVD, biskop  José Maurício da Rocha og biskop Antônio de Castro Mayer organiserte seg i Coetus.
Skjønt kretsen ikke var noen kirkelig organisasjon i egnere betydning, forstod dens tilgørige seg som samstemte av mål og retning. Hovedanliggender vat en videreføring av Kirken på basis av de forutgående pavers læreembede. Slik var kretsen i opposisjon til de kretser som den regnet som modernistiske, som de anså representert ved teologer som for eksempel Yves Congar, Karl Rahner, Joseph Ratzinger, Franz König og Hans Küng.


== Eksterne lenker ==
(en) Coetus Internationalis Patrum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nicholas Childs

Nicholas John Childs (født 7. oktober 1961) er en britisk dirigent og messingpedagog. Han har gjort suksess som dirigent for en rekke av Europas fremste brassband, deriblant Black Dyke Band, Eikanger-Bjørsvik Musikklag og Fodens Band.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nicholas Childs på Discogs 
(en) Nicholas Childs på MusicBrainz
Robert Childs

Robert «Bob» Childs (født 5. april 1957) er en britisk dirigent og messingpedagog. Han har gjort suksess som dirigent for en rekke av Europas fremste brassband, deriblant Cory Band og Grimethorpe Colliery Band.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Robert Childs på Discogs 
(en) Robert Childs på MusicBrainz 
(en) robertchilds.co.uk Hjemmeside
Jørgen Haave

Jørgen Haave (født 1971) er en norsk litteraturviter, Ibsenforsker og forfatter. Han er førstekonservator ved Telemark Museum og leder for Henrik Ibsen Museum, Skien.


== Karriere ==
Haave ble cand.philol. i litteraturvitenskap ved Universitetet i Bergen i 2003 med hovedoppgaven Død tro: Ibsens Gengangere i lys av Nietzsches filosofi. Han ble i 2008 ansatt som leder (stedsansvarlig) for Henrik Ibsen Museum, Skien, som hadde blitt en del av Telemark Museum to år tidligere. Han har gitt ut bøker om Peter Wessel Zapffe og Henrik Ibsen. Han er særlig kjent for sin forskning på Ibsens biografi og for sitt bidrag til en faglig revurdering av kunnskapen om Ibsens barndom, som kulminerte i boken Familien Ibsen (2017). I 2017 ble han tildelt andreplass i Forskerforbundets Hjernekraft-pris for sin forskning på Ibsen. I 2019 fikk han autorisasjon som førstekonservator NMF på grunnlag av boka Familien Ibsen.


== Bibliografi ==
Kulturelt nødverge: Zapffes etterlatte skrifter, redaktør, Pax forlag, 1997
Naken under kosmos, biografi over Peter Wessel Zapffe, Pax forlag, 1999
«Myter om Ibsens barndom» i Den biografiske Ibsen. [red. Sæther, Dingstad, Kittang og Rekdal]. Senter for Ibsenstudier, Universitetet i Oslo, 2010.
«Utsikten fra Ibsens gutterom» i Norsk havekunst under europeisk himmel. Spartacus, 2013
Familien Ibsen, Museumsforlaget, 2017


== Referanser ==
Quercus virginiana

Quercus virginiana er en eikeart. Det er først og fremst denne arten som kalles live oak, selv om navnet også brukes om andre eviggrønne eikearter. Slike trær, som regel bevokst med spansk mose, er et symbol for the Deep South i USA.
Vekstformen varierer fra buskaktig til 35 m høye trær. Den er egentlig ikke en eviggrønn plante, men vintergrønn: De grønne bladene sitter på hele vinteren og felles ved løvsprett om våren. Barken er mørkebrun eller svart. Bladene er ovale til omvendt eggformede. Oversiden er mørkegrønn og undersiden lysegrå og tett dekket av hår. Nøttene sitter 1–3 sammen på en 1–2 cm lang nøttestilk.Quercus virginiana vokser i fuktig subtropisk klima, der den danner skog sammen med blant annet vasseik, oksemagnolia og ambratre. På våte steder finnes den også sammen med Celtis laevigata, grønnask og kvitalm. Andre trær og busker som kan vokse sammen med den, er Morella cerifera, Sabal palmetto, Serenoa repens, amerikakristtorn, blomsterkornell, hagtorn og svinehickory. Arten er utbredt på kystslettene i sørøstlige USA fra sørøstlige Virginia sørover til Georgia og Florida inkludert Florida Keys. Den finnes vestover til sørlige Texas.Dette treslaget tilhører underseksjon Virentes, en gruppe på sju arter utbredt i Nord- og Mellom-Amerika. Flere former som tidligere ble regnet til Quercus virginiana, er nå skilt ut som egne arter. Det gjelder blant annet den tørketålende Quercus fusiformis som er utbredt i sørvestlige Oklahoma, sentrale Texas og i fjellene i nordøstlige Mexico og Quercus cubana (= Q. sagraeana) på vestlige Cuba.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Quercus virginiana i Encyclopedia of Life 
(en) Quercus virginiana i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Quercus virginiana hos ITIS 
(en) Quercus virginiana hos NCBI 
(en) Quercus virginiana hos The International Plant Names Index 
(en) Quercus virginiana hos Tropicos 
(en) Kategori:Quercus virginiana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Quercus virginiana – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Quercus virginiana – detaljert informasjon på Wikispecies
Berlin Station

Berlin Station er en amerikansk fjernsynsserie skapt av Olen Steinhauer. Den hadde premiere på Epix 16. oktober 2016. En ti-episoders andre sesong for 2017 ble bestilt 17. november 2016.Serien er filmet i Potsdam ved Studio Babelsberg. Hele interiøret til CIAs Berlin-avdeling, som omfatter en sikkerhetsinngang samt de store vindusløse kontorlokalene innvendig, ble bygget opp i Babelsbergs filmstudioer. Andre scener ble filmet på steder i Potsdam og Berlin.


== Rolleliste ==
Daniel Miller … Richard Armitage
Steven Frost … Richard Jenkins
Hector DeJean … Rhys Ifans
Valerie Edwards … Michelle Forbes
Robert Kirsch … Leland Orser
April Lewis … Keke Palmer
BB Yates … Ashley Judd


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Berlin Station på Internet Movie Database 
(en) Berlin Station på Rotten Tomatoes 
(en) Berlin Station på Metacritic
Nesøya (Sunndal)

Nesøya er en øy i Sunndal kommune på Nordmøre, i Møre og Romsdal fylke. Øya er kommunens største øy. Den ligger sør i Breifjorden. Vest for øya har man innløpet til Ålvundfjorden, i øst Stangvikfjorden. Øya er skilt fra halvøya Neslandet ved Nesøysundet i sør. Det er broforbindelse over sundet. Bebyggelsen på øya, er konsentrert om plassene; Sundet og Solvang. Det høyeste punktet på øya, Synnahaugen ligger 70 moh. Nordenden av øya er Nesøytangen.
Peter Parkes

Peter William Parkes (født 8. mai 1928 i Northampton, død 12. februar 2011) var en britisk klarinettist og dirigent. Peter Parkes gjorde stor suksess som dirigent for brassband, særlig er han kjent for tiden med Black Dyke Band (1975-1989) og Fairey Band (1989-1995).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Peter Parkes på Discogs 
(en) Peter Parkes på Discogs 
(en) Peter Parkes på MusicBrainz