jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Santa Maria degli Angeli e dei Martiri

Santa Maria degli Angeli e dei Martiri, vanligligvis kalt Santa Maria degli Angeli, er en kirke i Roma, dedisert til jomfru Maria. Kirken er inkorporert i Diokletians termers tepidarium ved Piazza della Repubblica i Rione Castro Pretorio. Den nåværende kirken ble oppført på 1500-tallet etter tegninger av Michelangelo og Giacomo del Duca.
Santa Maria degli Angeli e dei Martiri har siden 1565 vært tittelkirke.Fra 2017 er dens kardinalprest den svenske biskopen Anders Arborelius.
Kardinalprester siden 1900-talletAnton Josef Gruscha (1891–1911)
Gennaro Granito Pignatelli di Belmonte (1911–1915)
Alfonso Maria Mistrangelo (1915–1930)
Jean-Marie-Rodrigue Villeneuve (1933–1947)
Vakant (1947–1953)
Paul-Émile Léger (1953–1991)
William Henry Keeler (1994–2017)
Anders Arborelius (28. juni 2017–)


== Litteratur ==
Guida insolita ai misteri, ai segreti, alle leggende e alle curiosità delle Chiese di Roma (italiensk). Roma: Newton & Compton. 2000. s. 201–203. ISBN 88-8289-419-3. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Santa Maria degli Angeli (Rome) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tormod Cappelen Endresen

Tormod C. Endresen (født 10. desember 1966) er en norsk jurist og diplomat. 29. mai 2020 ble han utnevnt til ekspedisjonssjef ved Statsministerens kontor. Fra 2012 var han Norges ambassadør til Singapore.


== Virke ==
Endresen er utdannet jurist (cand.jur.) fra Universitetet i Oslo.
Endresen har tjenestegjort ved Norges FN-delegasjon i New York og senere som avdelingsdirektør i Utenriksdepartementet. Han har vært dommerfullmektig og siden advokat i advokatfirmaet Wiersholm i Oslo fra 2001 til 2003. Han har vært styremedlem i Asia  and Europe Foundation og varamedlem i Extractive Industries Transparency Initiative (EITI).Fra 2008 til 2012 etablerte og ledet Endresen Norges generalkonsulat i Guangzhou i Kina.
Endresen ble utnevnt til Norges ambassadør til Singapore i 2012.


== Utmerkelser og ordener ==
I 2013 ble Endresen utnevnt til kommandør av den Kongelige norske fortjenstorden. I 2015 utnevnte  Næringslivets hovedorganisasjon (NHO) Endresen til "Årets ambassadør" for sitt arbeid for å fremme norske interesser.


== Referanser ==
Koyukuk (elv)

Koyukuk (engelsk: Koyukuk River, koyukon: Ooghekuhno) er en 684 kilometer lang elv i Yukon-Koyukuk Census Area i Alaska. Elva starter i Endicott Mountains og munner ut i Yukon ved byen Koyukuk.
Elva renner forbi bosetningene Evansville, Bettles, Alatna, Allakaket, Hughes og Huslia, før den når Yukonelva ved Koyukuk.


== Eksterne lenker ==
(en) Koyukuk River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Koyukuk River (Encyclopedia Britannica)
Elkeson

Elkeson de Oliveira Cardoso, eller ganske enkelt Elkeson, (født 13. juli 1989 i Coelho Neto) er en brasiliansk profesjonell fotballspiller som spiller midtbane eller angriper. Han spiller for tiden (2017) for Shanghai SIPG FC i Kinesisk superliga.
Han startet i Vitória, spilte for det meste som midtbanespiller, men siden sine siste dager i Botafogo, ble han flyttet til angrep og har spilt som angriper.


== Klubbkarriere ==
Elkeson spilte først for Vitórias ungdomsakademi før han signerte kontrakt med første lag i 2009. Under 2010-sesongen oppnådde Elkeson suksess og gjorde seg fortjent til en flytting til Botafogo i mai 2011.
Etter to år blant Botafogos stjernespillere i Brasileirão, sikret Guangzhou Evergrande i Kinesisk superliga seg hans tjenester på slutten av 2012-sesongen.
Den 24. desember 2012 uttalte Guangzhou Evergrande offisielt at de hadde signert en kontrakt med Elkeson for en fireårsperiode for € 5,7 millioner. Han var i utgangspunktet ikke med i Guangzhou's 30-manns tropp for 2013 AFC Champions League på grunn av grensen for utenlandske spillere. Den 3. mars 2013 debuterte han for Guangzhou i 2013 Chinese FA Super Cup som Guangzhou Evergrande tapte for Jiangsu FC 2–1. Den 8. mars 2013 scoret Elkeson sine første to mål i Kina i åpningskampen i Kinesisk superliga mot Shanghai Shenxin, som sikret Guangzhou Evergrandes 5-1-seier. Han scoret tretten mål i sine første sju kamper i ligaen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ai Kesen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Elkeson – FIFA 
(fr) Elkeson – LÉquipe 
(en) Elkeson – Transfermarkt 
(en) Elkeson – national-football-teams.com 
(en) Elkeson – WorldFootball.net 
(en) Elkeson – FootballDatabase.eu 
(en) Elkeson – Soccerway 
(en) Elkeson – PlaymakerStats.com 
(en) Elkeson – Sambafoot 
(en) Elkeson – FBref 
Elkeson på Twitter
Terma (selskap)

Terma A/S er en dansk teknologivirksomhet med hovedsete i Lystrup ved Aarhus.


== Produkter ==
Terma har utviklet seg fra lokal fabrikasjon av termometre til en verdensomspennende produsent av højteknologisk utstyr som:

Elektronisk selvbeskyttelsessystemer til jager- og transportfly og helikoptre
Produksjon av elektronikk til forsvarsindustrien
Mekaniske strukturer til sivile og militære fly
Lufttrafikksovervåkningssystemer
Radarsystemer, både sivile og militære
IT-utstyr
Romfarts- og satellitteknologiBlant kundene er Søværnet og Flyvevåbnet i Danmark, de hollandske og amerikanske flyvåpen samt virksomheten Northrop Grumman.


=== Eksempler på utstyr ===
European Space Agency (ESA) anvender Termas PCU (power conditioning unit) til å fordele elektrisk energi fra solcellepanelene til utstyret på romsondene Rosetta, Mars Express og Venus Express. Huygens-sonden, som landet på Saturn-månen Titan i 2004, hadde en tidtager fra Terma for å spare på batteriene.
Terma har også deltatt i ESAs ExoMars-ferd, hvortil Terma har utviklet en remote terminal and power unit (RTPU) for landingsmodulen Schiaparelli.


== Anlegg ==
I Danmark har Terma anlegg i Lystrup, Grenaa, Herlev og Skive. Internasjonalt har Terma anlegg i Leiden, Holland, Darmstadt ved Frankfurt i Tyskland, Singapore, i Washington og Georgia i USA.


== Historikk ==
Terma ble grunnlagt i 1944 av Orla og Svend Aage Jørgensen og fremstilte termometre og manometre. Navnet Terma oppsto av Termometer og Manometer. Terma A/S overtok Terma i 1949 og i løpet av 1950-årene begynte selskapet å bevege seg inn på radarmarkedet, primært med Forsvaret og den danske stat som kunder. Deretter har selskapet fulgt en naturlig utvikling av produkter og representerer nå Danmark som en høyteknologisk virksomhet på det internasjonale markedet. Terma eies i dag av Thomas B. Thriges fond gjennom Thrige Holding A/S.


== Referanser ==
Jørn Morstad

Jørn Morstad (født 17. juli 1965) er en norsk skuespiller.
Morstad har tidligere vært ansatt ved Riksteatret og har spilt mange forestillinger i deres regi,  senest i stykket «Pulverheksa og vennene hennes i 2017.
Mest kjent er han i rollen som raneren Eivind Jordal i TV-såpen «Hotel Cæsar» i 1999. To år senere spilte også hans storebror Geir Morstadi serien.Sommeren 2017 spilte han rollen som Grisk i forestillingen «Kaptein Sabeltann og den forheksede øya.»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jørn Morstad på Internet Movie Database 
(no) Jørn Morstad hos Sceneweb 
Karakterprofil: Eivind Jordal Hotel Cæsar Wikia
Jørn Morstad Filmfront
Karakterprofil: Grisk Kaptein Sabeltann Wikia
Humboldt Forum

Humboldt Forum (tysk: Humboldt Forum im Berliner Schloss, også Humboldtforum) er et museum for verdens kulturarv i Berlin, som holder til i det gjenoppbygde Berlins slott på Museumsinsel rett ved siden av Lustgarten og Berliner Dom.
Museet er oppkalt etter naturforskeren og oppdageren Alexander von Humboldt og hans bror, lingvisten, filosofen og utdannelsesreformatoren Wilhelm von Humboldt som har gitt navn til den humboldtske universitetsmodellen Navnet Humboldt Forum betegner virksomheten i bygningen som helhet, mens Berliner Schloss er navnet på selve bygningen. Humboldt Forum huser Ethnologisches Museum (grunnlagt 1873) og Museum für Asiatische Kunst (opprinnelig en avdeling av sistnevnte, også med røtter til 1873). Videre omfatter det restauranter, teater- og kinosaler, og auditorium.Den skotske kunsthistorikeren Neil MacGregor, tidligere direktør for British Museum, var den første direktøren for Humboldt Forum. Humboldt Forum har British Museum som et viktig forbilde og er ofte sammenlignet med dette. Inspirert av British Museum er det gratis adgang til store deler av Humboldt Forum.


== Referanser ==
Ucom

Ucom (armensk: Յուքոմ) er et armensk teleselskap og internettleverandør. Det ble grunnlagt i 2009.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Neil MacGregor

Neil MacGregor (født 16. juni 1946 i Glasgow) er en britisk kunsthistoriker og museumsdirektør fra Skottland. Han var direktør for National Gallery i London fra 1987 til 2002, direktør for British Museum fra 2002 til 2015, og er fra 2015 den første direktøren for Humboldt Forum, et kommende museum for verdens kulturarv i Berlin som er inspirert av British Museum.


== Karriere ==
MacGregor studerte moderne språk ved New College, University of Oxford, filosofi ved École Normale Supérieure i Paris og rettsvitenskap ved Edinburgh University, og ble advokat (barrister) i 1972. MacGregors interesse for kunsthistorie førte til at han fortsatte sine studier i dette feltet; da han deltok på det London-baserte Courtauld Institutes sommerskole i Bayern i 1973 ble han oppdaget av instituttets direktør Anthony Blunt, som oppfordret ham til å ta en mastergrad under sin veiledning. Fra 1975 til 1981 underviste MacGregor i kunsthistorie og arkitektur ved University of Reading. Han var redaktør for kunsttidsskriftet The Burlington Magazine fra 1981 til 1987. Etter dette har han ledet tre store museumsinstitusjoner: National Gallery i London fra 1987 til 2002, British Museum fra 2002 til 2015 og Humboldt Forum i Berlin fra 2015. MacGregor har også laget en rekke kunst- og kulturprogrammer for BBC.


== Bibliografi ==
A History of the World in 100 Objects. Allen Lane. 2011. ISBN 9781846144134. 
Shakespeare's Restless World: An Unexpected History in Twenty Objects. Penguin. 2014. ISBN 0718195701. 
Germany: Memories of a Nation. Allen Lane. 2014. ISBN 9780241008331. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Neil MacGregor – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Neil MacGregor på Internet Movie Database 
(en) Neil MacGregor hos The Movie Database 
(en) Collected news and commentary i avisen The Guardian
(en) Collected news and commentary i avisen The Independent
(en) A History of the World, BBC og The British Museum
Europacupen på 10 000 meter 2017

Europacupen på 10 000 meter 2017 ble arrangert 10. juni 2017, i Minsk i Hviterussland. Dette var det 21. Europacupen på 10 000 meter som ble arrangert. 


== Resultater ==


=== Herrer ===


=== Kvinner ===


== Lagkonkurranse ==


=== Menn ===
Note: Utøvere i parentes teller ikke i lagets sluttresultat.


=== Kvinner ===
Note: Utøvere i parentes teller ikke i lagets sluttresultat.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisiell hjemmeside
ᛒᛅᛚᛏᚱᛋᚴᚢᛁᚦᛅ

ᛒᛅᛚᛏᚱᛋᚴᚢᛁᚦᛅ (Baldrskviða) er en singel til det norsk-islandske stoner metal-bandet Golden Core. Singelen ble utgitt 25. februar 2018 på 7" vinyl, CD, streaming og på bandets egen nettside.
ᛒᛅᛚᛏᚱᛋᚴᚢᛁᚦᛅ er innspilt i Loco Studios i Oslo av Jørgen Øiseth Berg og inneholder to låter ᛒᛚᚢᚦ og ᛒᛅᛚᛏᚱᛋᚴᚢᛁᚦᛅ, med tekster på norrønt.En tidligere demoinnspilling av Baldrskviða ble utgitt på digitale plattformer i 2017.


== Sporliste ==
«ᛒᛚᚢᚦ (Blóð)»
«ᛒᛅᛚᛏᚱᛋᚴᚢᛁᚦᛅ (Baldrskviða)»


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Simen Jakobsen Harstad – gitar og keyboard
Johannes Thor Sandal – trommer og vokal


== Referanser ==
Roskilde Universitetsbibliotek

Roskilde Universitetsbibliotek er et bibliotek tilknyttet Roskilde Universitet på Sjælland i Danmark. Den nåværende bygning fra 2001 er tegnet av Henning Larsen Architects og er plassert ved siden av hovedinngangen til universitetet. Bibliotekets ene lenge har en stor glassfasade med utsyn til en liten sjø, trær og universitetets campus. Grunnarealet er 7 600 m2 og inneholder utlånsfasiliteter, lesesal, oppholdsrom og kontorer til administrasjon. Biblioteket er møblert med spesialdesignede reoler med innebygde belysningsarmaturer, tegnet av  Henning Larsen Architects' designavdeling.


== Referanser ==
UNICOS

UNICOS er navnet på en rekke Unix-lignende operativsystemer som utvikles av Cray Inc. for superdatamaskiner.  UNICOS er etterfølgeren til Cray Operating System (COS). Det støtter regneklynger i datanett og gir et kompatibilitetslag i kildekoden for andre Unixer. UNICOS ble introdusert i 1985 sammen med Cray-2 og er senere blitt portert til andre Cray-modeller. Den opprinnelige UNICOS var basert på UNIX System V Release 2, og hadde flere egenskaper – nettverk og forbedringer av filsystemet som var hentet fra Berkeley Software Distribution.


== Eksterne lenker ==
«UNICOS 10.0.1.1 Release Overview». Cray Inc.  Arkivert 7. januar 2020 hos Wayback Machine.
«UNICOS/mk 2.0.6 Release Overview». Cray Inc.  Arkivert 7. januar 2020 hos Wayback Machine.
«UNICOS/mp 3.1 Release Overview». Cray Inc.  Arkivert 7. januar 2020 hos Wayback Machine.
«Cray XT System Software Release Overview». Cray Inc.  Arkivert 7. januar 2020 hos Wayback Machine.
Compute Node Linux

Compute Node Linux (CNL) er en avart av Linuxkjernen som kjører på Cray XT3, Cray XT4, Cray XT5, Cray XT6, Cray XE6 og Cray XK6 superdatamaskiner og som er basert på SUSE Linux Enterprise Server. CNL er en del av Cray Linux Environment. I november 2016 ble CNI kjørt på verdens tredje raskeste superdatamaskin.


== Referanser ==
Ola Aanje

Ola Aanje (født 1976 i Hønefoss) er norsk musiker. Han har medvirket som låtskriver, produsent, vokalist, gitarist og keyboardist i flere band og på flere innspillinger.Nåværende band: Aunt Mary, Wild Willys gang, Paulin Voss band, Cover Me.
Indicatorinae

Indicatoridae (egentlige voksetere) er ei gruppe med middels små trelevende spettefugler, som består av elleve arter fordelt i to slekter. Artene i denne underfamilien skiller seg fra snyltefuglene gjennom et kraftigere nebb og et kosthold som i større grad også består av bivoks. Alle artene i denne gruppen har ekstra tykk hud og tynnvegget muskelmage. Artene er trolig dessuten hekkeparasitter.


== Etymologi ==
Det vitenskapelige navnet på gruppa følger av slektsnavnet Indicator, som igjen følger av artsnavnet indicator. Typearten er honninglosen (I. indicator), som er kjent for å lose både folk og andre dyr til bol med villhonning, i håp om at bolet blir brutt opp så den selv kan nyte av overskuddet med honning og bivoks. Navnet betyr altså «fugl som indikerer» (hvor det finnes et bol med honning). I så måte er det norske navnet på arten, honninglos, nærmest en direkte og perfekt beskrivende oversettelse.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Short & Horne (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Beskrivelser i parentes er ikke offisielle navn. Alle arter har nødvendigvis ikke fått norsk navn.

Piciformes, spettefugler, 467–484 arter
Galbuli, (jakamarfugler), 57 arter
Pici, (egentlige spettefugler), 410–427 arter
Ramphastides, 157 arter
Picides, 253–270 arter
Indicatoridae, vokseterfamilien, 16 arter
Prodotiscinae, (snyltefugler)
Indicatorinae, (egentlige voksetere)
Indicator, (sanne voksetere)
I. pumilio, dvergvokseter
I. willcocksi, skyggevokseter
I. meliphilus, blekvokseter
I. exilis, skjeggvokseter
I. minor, gråvokseter
I. maculatus, flekkvokseter
I. variegatus, skjellvokseter
I.  xanthonotus, gulgumpvokseter
I. archipelagicus, gulskuldervokseter
I. indicator, honninglos
Melichneutes, (lyrehalevoksetere)
M. robustus, lyrevokseter
Picidae, spettefamilien, 237–254 arter


== Litteratur ==
Josep del Hoyo, Nigel J. Collar. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volume 1 - Non-passerines, 904 sider, juli 2014. ISBN 978-84-96553-94-1
Josep del Hoyo, Andrew Elliott, Jordi Sargatal. Handbook of the Birds of the World - Volume 7: «Jacamars to Woodpeckers», april 2002, ISBN 978-84-87334-37-5
Short, Lester & Jennifer Horne (2002): “Family Indicatoridae (Honeyguides)". In: Josep Del Hoyo, Andrew Elliott, Jordi Sargatal (Hrsg.), Handbook of the Birds of the World: Jacamars to Woodpeckers, Vol. 7. Lynx Edicions.
Isack, H.A. & Reyer, H.U. (1989): Honeyguides and honey gatherers: interspecific communication in a symbiotic relationship. Science 243: 1343-1346.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Prodotiscinae

Prodotiscinae (snyltefugler) er ei gruppe med middels små trelevende spettefugler, som består av fem arter (ni taxa) fordelt i to slekter. Snyltefuglene utgjør en egen underfamilie i vokseterfamilien (Indicatoridae) og skiller seg fra de egentlige vokseterne (Indicatorinae) gjennom blant annet å være fysisk mindre, ha et mindre, spinklere og grunnere nebb, og gjennom et kosthold som i større grad består av insekter. Som følge av endret kosthold, har også disse artene tykkvegget muskelmage. Fjærdrakten er myk og har ni primærfjær (med en mulig rest etter en tiende). Det er også uklart om snyltefuglene er hekkeparasitter, slik trolig egentlige voksetere er. Alle artene er endemiske for Afrika sør for Sahara.
Snyltefugler måler normalt 10–14,5 cm og veier omkring 8,9–29 g.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Short & Horne (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Beskrivelser i parentes er ikke offisielle navn. Alle arter har nødvendigvis ikke fått norsk navn.

Piciformes, spettefugler, 467–484 arter
Galbuli, (jakamarfugler), 57 arter
Pici, (egentlige spettefugler), 410–427 arter
Ramphastides, 157 arter
Picides, 253–270 arter
Indicatoridae, vokseterfamilien, 16 arter
Prodotiscinae, (snyltefugler), 5 arter
Prodotiscus
P. insignis, sotsnyltefugl
P.  zambesiae, alvesnyltefugl
P. regulus, bleksnyltefugl
Melignomon
M. zenkeri, kongosnyltefugl
M. eisentrauti, gulbeinsnyltefugl
Indicatorinae, (egentlige voksetere)
Picidae, spettefamilien, 237–254 arter


== Litteratur ==
Josep del Hoyo, Nigel J. Collar. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volume 1 - Non-passerines, 904 sider, juli 2014. ISBN 978-84-96553-94-1
Josep del Hoyo, Andrew Elliott, Jordi Sargatal. Handbook of the Birds of the World - Volume 7: «Jacamars to Woodpeckers», april 2002, ISBN 978-84-87334-37-5
Short, Lester & Jennifer Horne (2002): “Family Indicatoridae (Honeyguides)". In: Josep Del Hoyo, Andrew Elliott, Jordi Sargatal (Hrsg.), Handbook of the Birds of the World: Jacamars to Woodpeckers, Vol. 7. Lynx Edicions.
Isack, H.A. & Reyer, H.U. (1989): Honeyguides and honey gatherers: interspecific communication in a symbiotic relationship. Science 243: 1343-1346.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Kassala

Kassala (arabisk: كسلا, Kassalā) er en by i det østlige Sudan, med et innbyggertall på cirka 234.000. Byen er hovedstad i en wilayetstat av samme navn, og ligger tett ved landets grense til Eritrea.
Den ligger omkring 415 kilometer øst for Khartoum. Byen er handelssentrum for et rikt bomullsdistrikt, og har jernbaneforbindelse med Khartoum of Port Sudan. Her er også en flyplass.
Kassala ble grunnlagt i 1834 som en egyptisk garnison.


== Eksterne lenker ==
(en) Kassala – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Koyukon (språk)

Koyukon (denaakk'e) er et nordathabaskisk språk som blir brukt av koyukonfolket i Alaska. Språket snakkes ved Yukon- og Koyukukelvene. Språket blir brukt av omtrent 150 personer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Denaakk'e, Alaska Native Languages
Indicator

Indicator er en slekt i vokseterfamilien (Indicatoridae) med middels små trelevende spettefugler, som består av ti arter. Slekten sorterer i underfamilien Indicatorinae (egentlige voksetere). Artene i denne gruppen har et bredt og kraftig nebb og et unikt kosthold, som i stor grad består av bivoks og insekter. De har ekstra tykk hud og tynnvegget muskelmage. Alle er trolig hekkeparasitter.


== Etymologi ==
Det vitenskapelige navnet på gruppa følger av slektsnavnet Indicator, som igjen følger av artsnavnet indicator. Typearten er honninglosen (I. indicator), som er kjent for å lose både folk og andre dyr til bol med villhonning, i håp om at bolet blir brutt opp så den selv kan nyte av overskuddet med honning og bivoks. Navnet betyr altså «fugl som indikerer» (hvor det finnes et bol med honning). I så måte er det norske navnet på arten, honninglos, nærmest en direkte og perfekt beskrivende oversettelse.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Short & Horne (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Beskrivelser i parentes er ikke offisielle navn. Alle arter har nødvendigvis ikke fått norsk navn.

Piciformes, spettefugler, 467–484 arter
Galbuli, (jakamarfugler), 57 arter
Pici, (egentlige spettefugler), 410–427 arter
Ramphastides, 157 arter
Picides, 253–270 arter
Indicatoridae, vokseterfamilien, 16 arter
Prodotiscinae, (snyltefugler), 5 arter
Indicatorinae, (egentlige voksetere), 11 arter
Indicator, (sanne voksetere), 10 arter
I. pumilio, dvergvokseter
I. willcocksi, skyggevokseter
I. meliphilus, blekvokseter
I. exilis, skjeggvokseter
I. minor, gråvokseter
I. maculatus, flekkvokseter
I. variegatus, skjellvokseter
I.  xanthonotus, gulgumpvokseter
I. archipelagicus, gulskuldervokseter
I. indicator, honninglos
Melichneutes, (lyrehalevoksetere), 1 art
Picidae, spettefamilien, 237–254 arter


== Litteratur ==
Josep del Hoyo, Nigel J. Collar. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volume 1 - Non-passerines, 904 sider, juli 2014. ISBN 978-84-96553-94-1
Josep del Hoyo, Andrew Elliott, Jordi Sargatal. Handbook of the Birds of the World - Volume 7: «Jacamars to Woodpeckers», april 2002, ISBN 978-84-87334-37-5
Short, Lester & Jennifer Horne (2002): “Family Indicatoridae (Honeyguides)". In: Josep Del Hoyo, Andrew Elliott, Jordi Sargatal (Hrsg.), Handbook of the Birds of the World: Jacamars to Woodpeckers, Vol. 7. Lynx Edicions.
Isack, H.A. & Reyer, H.U. (1989): Honeyguides and honey gatherers: interspecific communication in a symbiotic relationship. Science 243: 1343-1346.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Indicator i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Indicator hos Artsdatabanken 
(en) Indicator hos ITIS 
(en) Indicator hos NCBI 
(en) Kategori:Indicator (genus) – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Indicator – detaljert informasjon på Wikispecies
Irene Pepperberg

Irene Pepperberg (født 1. april 1949 i Brooklyn) er en amerikansk forsker kjent for arbeidet sitt rundt dyrs intelligens, spesielt papegøyers. Hun er professor i psykologi fra Brandeis University og foreleser ved Harvard University. Hun er kjent for studiene sine rundt det grunnleggende i språk og kommunikasjon og var en av de første til å arbeide med å lære bort språk til dyr, blant annet med papegøyen Alex.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Irene Pepperberg på Internet Movie Database 
Alex Foundation