jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Psoroptes ovis

Psoroptes ovis er en art midd, inkludert agens som forårsaker saueskabb.


== Saueskabb ==
Psoroptes-midd er ansvarlig for å forårsake skabb i noen dyr, noe som kan lede til økonomisk tap for bønder som har storfe, sau og geit. På sau kalles skabben saueskabb. Saueskabb er en alvorlig og smittsom sykdom forårsaket av en allergisk reaksjon på skabbmidden. Andre dyr har sjelden samme reaksjon, og eksempelvis alpakka og lama får svært lite reaksjon eller ingen reaksjon. Midden kan overføres fra dyr til dyr via gjerder eller andre strukturer som dyrene klør seg på. Midden lever på overflaten av huden.


== Taksonomi ==
Psoroptes har tradisjonelt blitt oppfattet som fem forskjellige arter på ulike dyrearter, men genetisk analyse har ført til at slekten nå kun betraktes som en art, Psoroptes ovis.


== Opptreden i Norge ==
Saueskabb ble utryddet fra Norge i 1894, men midden Psoroptes ovis har vært her siden. På 1800-tallet var saueskabb et stort problem for saueeiere. Psoroptes ovis er øremidd på flere dyrearter som kanin, hest og alpakka. På alpakka og lama ble midden funnet i 2015, men viste seg å skape lite problemer for vertsdyret og tross frykt fra Veterinærinstituttet og Mattilsynet viste det seg å ikke utgjøre noen fare for sau eller andre dyrearter i Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Psoroptes ovis i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Psoroptes ovis hos Artsdatabanken 
(sv) Psoroptes ovis hos Dyntaxa 
(en) Psoroptes ovis hos NCBI 
(en) Kategori:Psoroptes ovis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Kurtisanen fra Sevilla

Kurtisanen fra Sevilla, (originaltittel: The Devil Is a Woman) er et amerikansk romantisk drama fra 1935 regissert av Josef von Sternberg og med Marlene Dietrich i hovedrollen. 


== Medvirkende ==
Marlene Dietrich - Concha Pérez
Lionel Atwill - Capt. Don Pasqual Costelar
Edward Everett Horton - Gov. Don Paquito
Alison Skipworth - Señora Pérez
Cesar Romero - Antonio Galvan


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kurtisanen fra Sevilla på Internet Movie Database 
(sv) Kurtisanen fra Sevilla i Svensk Filmdatabas 
(da) Kurtisanen fra Sevilla i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Kurtisanen fra Sevilla på Allociné 
(nl) Kurtisanen fra Sevilla på MovieMeter 
(en) Kurtisanen fra Sevilla på AllMovie 
(en) Kurtisanen fra Sevilla på Turner Classic Movies 
(en) Kurtisanen fra Sevilla på Rotten Tomatoes
Rhinocerotopsis

Rhinocerotopsis er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En liten (ca. 3 millimeter), bred, rødlig gjødselbille. Kroppen er nokså firkantet sett ovenfra. Hodet er avrundet firkantet med tre lengdefurer, der de ytre er gaffeldelte. Pronotum er rektangulært, betydelig bredere enn langt, med en skarp, bølget tverrfurer og tre skrå lengdefurer på hver side. Pronotum har også to spisse "kamelpukler", på hver sin side av tverrfuren. Dekkvingene er kantede, med et nettmønster dannet av lengde- og tverribber, "maskene" er mye bredere enn lange.


== Levevis ==
Ingenting er kjent om biologien til denne arten, men det antas at den lever sammen med termitter.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Vest-Malaysia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselbiller, Aphodiinae Leach, 1815
Stammen Stereomerini Howden & Storey, 1992 – ikke i Europa
Slekten Rhinocerotopsis Maruyama, 2009
Rhinocerotopsis nakasei Maruyama, 2009


== Kilder ==
Maruyama, M. 2009: Rhinocerotopsis nakasei (Coleoptera, Scarabaeidae, Aphodiinae), a new genus and species of Stereomerini from Peninsular Malaysia. Esakia, (49): 103–106. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Rhinocerotopsis i Global Biodiversity Information Facility 
Rhinocerotopsis – detaljert informasjon på Wikispecies
Cheleion

Cheleion er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Små (ca. 2 millimeter), brede, brunlige gjødselbiller. Kroppen er nokså firkantet sett ovenfra. Oversiden er nokså tett kledt med litt tilspissede, lyse skjell. Hodet er avrundet firkantet med fem lengdefurer, mye bredere enn langt. Pronotum har rundede sider og rundede for- og bakkanter, betydelig bredere enn langt, med en skarp, bølget tverrfurer og tre skrå lengdefurer på hver side. Det er også et par firkantede groper i den bakre halvdelen. Dekkvingene er rundede, med opphøyde lengderibber.


== Levevis ==
Ingenting er kjent om biologien til disse artene, men det antas at de lever sammen med termitter i tropisk skog.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Vest-Malaysia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselbiller, Aphodiinae Leach, 1815
Stammen Stereomerini Howden & Storey, 1992 – ikke i Europa
Slekten Cheleion Vårdal & Forshage, 2010
Cheleion jendeki Král, 2015
Cheleion malayanum Vårdal & Forshage, 2010


== Kilder ==
Král, D. (2015) A second species of Cheleion from Johor, Malaysia (Coleoptera, Scarabaeidae, Aphodiinae, Stereomerini). ZooKeys 532: 87-97


== Eksterne lenker ==
(en) Cheleion i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Cheleion – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cheleion – detaljert informasjon på Wikispecies
Phonygamminae

Phonygamminae (paradiskråker og manucoder) er én av to underfamilier med paradisfugler (Paradisaeidae). Den består av sju arter fordelt i tre slekter og er dermed den minste av de to underfamiliene. Artene er utbredt på Molukkene og Ny-Guinea, samt i Australia. Den andre underfamilien er Paradisaeinae (ekte paradisfugler), som består av 34 arter fordelt i 12 slekter.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Frith et al. (2017). Alle norske navn følger Norsk navnekomité for fugl (NNKF) og er i henhold til Syvertsen et al. (2008), med unntak for navn gitt i parentes. Disse har fortsatt ikke fått avklart sitt norske navn og må derfor kun betraktes som beskrivende artsuttrykk.

Paradisaeidae, paradisfugler
Phonygamminae, (paradiskråker og manucoder)
Lycocorax (paradiskråker)
L. pyrrhopterus, kråkeparadisfugl (Molukkene)
L. obiensis, (obikråkeparadisfugl) (Molukkene)
Phonygammus
P. keraudrenii, trompeterparadisfugl (Ny-Guinea og Australia)
Manucodia (manucoder)
M. ater, glansparadisfugl (Ny-Guinea)
M. jobiensis, purpurparadisfugl (Ny-Guinea)
M. chalybatus, krushalsparadisfugl (Ny-Guinea)
M. comrii, krøllparadisfugl (Ny-Guinea)
Paradisaeinae, (ekte paradisfugler)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Pterobius

Pterobius er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).  Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En liten (ca. 2,5 millimeter), avlang, matt, svart gjødselbille. Hodet er skovlformet, betydelig innbuktet foran, fasettøynene spisst utstående. Pronotum er avrundet firkantet, med grov og ujevn punktering. Dekkvingene er nesten jevnbrede med rader av grove punkter, sidekanten markert. Beina er ganske korte.


== Levevis ==
Arten er funnet på en maur-tilknyttet bregne som vokser i trekroner i regnskog på Borneo. Den lever sammen med maur i slekten Crematogaster.


== Utbredelse ==
Arten lever på Borneo.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselbiller, Aphodiinae Leach, 1815
Stammen Eupariini Schmidt, 1910
Slekten Pterobius Maruyama, 2010
Pterobius itiokai Maruyama, 2010


== Kilder ==
Maruyama, M. (2010) A new genus and species of myrmecophilous aphodiine beetle (Coleoptera, Scarabaeidae) inhabiting the myrmecophytic epiphyte Platycerium sp. (Polypodiaceae) in the Bornean rainforest canopy. In: Ratcliffe, B.; Krell, F.-T. (eds) Current advances in Scarabaeoidea research. ZooKeys, 34: 49–54.


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten
(en) Pterobius i Global Biodiversity Information Facility 
Pterobius – detaljert informasjon på Wikispecies
Mandalskameratene i 2017

Sesongen 2017 spiller Mandalskameratene i 4. divisjon, etter å ha rykket ned fra 3. divisjon sesongen før. Lagets trener er Per Gunnar Laudal.


== Tabellen ==


== Treningskamper ==


== Seriekamper ==


== Cupkamper ==


== Statistikk ==


=== Målscorere ===
Sist oppdatert ved sesongslutt.


=== Kort ===
Sist oppdatert ved sesongslutt.


== Mandalskameratene 2 ==
Reservelaget til Mandalskameratene spiller i 2017 i 6. divisjon. 


=== 6. divisjon, Agder, avdeling 3 ===


== Spillere ==


=== Spillerstallen 2017 ===


== Se også ==
Mandalskameratene
4. divisjon 2017
Eocorythoderus

Eocorythoderus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En liten (2,8 - 3 millimeter), blank, rødbrun bille. Hodet er stort, skovlformet med rundet forkant og markert forrand. Fasettøynene er ganske små, ikke synlige ovenfra. Pronotum er kraftig uthulet på sidene, også bakover, i midten med to grunne lengdefurer. Scutellum fortsetter som en tunge bakover fra pronotum, hevet over dekkvingene rot. Dekkvingene er korte og hvelvede, inntrykt ved roten, med fine lengdefurer (ingen synlige punkter i furene). Beina er kraftige, særlig midt-beina som er lengre enn de to andre parene.


== Levevis ==
Artene er knyttet til termitter i slekten Macrotermes.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Kambodsja.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselbiller, Aphodiinae Leach, 1815
Stammen Corythoderini Schmidt, 1910 – ikke i Europa
Slekten Eocorythoderus  Maruyama, 2012
Eocorythoderus incredibilis Maruyama, 2012


== Kilder ==
M. Maruyama (2012) A new genus and species of flightless, microphthalmic Corythoderini (Coleoptera: Scarabaeidae: Aphodiinae) from Cambodia, associated with Macrotermes termites. Zootaxa 3555: 83-88. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Eocorythoderus i Global Biodiversity Information Facility 
Eocorythoderus – detaljert informasjon på Wikispecies
Manucodia

Manucodia (manucoder) er en slekt med paradisfugler (Paradisaeidae) som sorterer i underfamilien Phonygamminae (paradiskråker og manucoder) og består av fire arter, som alle er endemiske for Ny-Guinea.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Frith et al. (2017). Alle norske navn følger Norsk navnekomité for fugl (NNKF) og er i henhold til Syvertsen et al. (2008), med unntak for navn gitt i parentes. Disse har fortsatt ikke fått avklart sitt norske navn og må derfor kun betraktes som beskrivende artsuttrykk.

Paradisaeidae, paradisfugler
Phonygamminae, (paradiskråker og manucoder)
Manucodia (manucoder)
M. ater, glansparadisfugl (Ny-Guinea)
M. jobiensis, purpurparadisfugl (Ny-Guinea)
M. chalybatus, krushalsparadisfugl (Ny-Guinea)
M. comrii, krøllparadisfugl (Ny-Guinea)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Manucodia i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Manucodia hos Artsdatabanken 
(en) Manucodia hos ITIS 
(en) Manucodia hos NCBI 
(en) Kategori:Manucodia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Manucodia – detaljert informasjon på Wikispecies
Ørgenvika stasjon

Ørgenvika stasjon er en nedlagt jernbanestasjon på Bergensbanen nord i Krødsherad kommune.
Ørgenvika åpnet som krysningsspor i forbindelse med Bergensbanens åpning den 1. desember 1909. Det ble deretter stoppested fra 1. februar 1911 og stasjon fra 1918. Fram til 1921 het stasjonen «Ørjenviken».
I 1914/1915 reiste 1998 passasjerer fra stoppstedet. I 1919/1920 hadde det gått litt opp, til 2330.Stasjonen fikk sikringsanlegg den 18. september 1970.Persontrafikken ble nedlagt den 23. mai 1983, og stasjonen gjort ubetjent den 4. april 1986 fordi den nybygde, fjernstyrte stasjonen Trolldalen litt lenger vest tok over som krysningsspor. Siden Ørgenvika stasjon har tunnel i begge ender av stasjonen, var det vanskelig å forlenge krysningssporet der. På Trolldalen ligger det ene av stasjonens to spor i tunnel.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 162–163. ISBN 82-90286-28-7. 
Nils Carl Aspenberg (1999). Fra Roa til Bergen. Historien om Bergensbanen. Oslo: Baneforlaget. s. 82–84. ISBN 82-91448-28-0. 
Aasmund Dahl, red. (1984). NSBs bygningsregistrering: Bergen distrikt. 1. NSB Arkitektkontoret. s. 48–55.
Paradisaeinae

Paradisaeinae (ekte paradisfugler) er én av to underfamilier med paradisfugler (Paradisaeidae). Den består av 34 (kanskje 35) arter fordelt i 12 slekter og er dermed den største av de to underfamiliene.
Artene er i hovedsak utbredt på Ny-Guinea, men én art finnes på Molukkene og en annen i Australia. Den andre underfamilien er Phonygamminae (paradiskråker og manucoder), som består av sju arter fordelt i tre slekter.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Frith et al. (2017). Alle norske navn følger Norsk navnekomité for fugl (NNKF) og er i henhold til Syvertsen et al. (2008), med unntak for navn gitt i parentes. Disse har fortsatt ikke fått avklart sitt norske navn og må derfor kun betraktes som beskrivende uttrykk.

Paradisaeidae, paradisfugler
Phonygamminae, (paradiskråker og manucoder)
Paradisaeinae, (ekte paradisfugler)
Pteridophora
P. alberti, vimpelparadisfugl (Ny-Guinea)
Parotia
P. carolae, hjelmparadisfugl (Ny-Guinea)
P. berlepschi, fojaparadisfugl (Ny-Guinea)
P. sefilata, vogelkopparadisfugl (Ny-Guinea)
P. wahnesi, pompongparadisfugl (Ny-Guinea)
P. lawesii, sølvpanneparadisfugl (Ny-Guinea)
Seleucidis
S. melanoleucus, tolvtrådparadisfugl (Ny-Guinea)
Drepanornis
D. albertisi, sommerfuglsigdnebb (Ny-Guinea)
D. bruijnii, gallasigdnebb (Ny-Guinea)
Semioptera
S. wallacii, bannerparadisfugl (Molukkene)
Lophorina, (rifleparadisfugler)
L. paradisea, skjellbukparadisfugl (Australia)
L. victoriae, asurstrupeparadisfugl (Australia)
L. superba, fabelparadisfugl (Ny-Guinea)
L. magnifica, safirparadisfugl (Ny-Guinea og Australia)
L. intercedens, (østsafirparadisfugl eller rosabuksafirparadisfugl) (Ny-Guinea)
Epimachus
E. fastosus, svartsigdnebb (Ny-Guinea)
E. meyeri, brunsigdnebb (Ny-Guinea)
Paradigalla
P. carunculata, kilehaleparadisfugl (Ny-Guinea)
P. brevicauda, stumphaleparadisfugl (Ny-Guinea)
Astrapia
A. nigra, arfakparadisfugl (Ny-Guinea)
A. splendidissima, stasparadisfugl (Ny-Guinea)
A. rothschildi, huonparadisfugl (Ny-Guinea)
A. stephaniae, prinsesseparadisfugl (Ny-Guinea)
A. mayeri, strimmelparadisfugl (Ny-Guinea)
Cicinnurus
C. regius, kongeparadisfugl (Ny-Guinea)
C. magnificus, praktparadisfugl (Ny-Guinea)
C. respublica, regnbueparadisfugl (Ny-Guinea)
Paradisornis
P. rudolphi, blåparadisfugl (Ny-Guinea)
Paradisaea
P. guilielmi, keiserparadisfugl (Ny-Guinea)
P. rubra, rødparadisfugl (Ny-Guinea)
P. decora, fagerparadisfugl (Ny-Guinea)
P. minor, brudeparadisfugl (Ny-Guinea)
P. apoda, slørparadisfugl (Ny-Guinea)
P. raggiana, safranparadisfugl (Ny-Guinea)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Aust-Finnmark Fotballkrets

Aust-Finnmark Fotballkrets (stiftet 14. januar 1934) er en tidligere krets i Norges Fotballforbund.


== Historikk ==
Finnmark Fotballkrets ble i 1934 delt i Vest-Finnmark Fotballkrets, Midt-Finnmark Fotballkrets og Aust-Finnmark Fotballkrets. Midt-Finnmark Fotballkrets ble delt mellom Vest-Finnmark og Aust-Finnmark i 1969. 
I 1986 ble så Vest-Finnmark og Aust-Finnmark igjen slått sammen til Finnmark Fotballkrets.


== Kretsens ledere ==
E. Degerstrøm, Vardø (1934)
A. Bye, Vardø (1935)
Sigurd Torgersen, Kirkenes (1936–1938)
J. Knudsen, Vadsø Turn (1939–1940)
Hans R. Hoftaniska, Vadsø Turn (1946)
Thorleif Mathisen, Vadsø Turn (1947)
Ulrik R. Larsen, Kirkenes (1948–1949)
Ragnar Isaksen, Kirkenes (1950)
Rolf Bohinen, Vadsø (1951–1952)
Rudolf Wara, Vadsø (1953–1957)
Einar Holsbø, Norild (1958–1960)
Gunnar Niska, Vadsø (1961–1962)
Paul Basma, Norild (1963–1964)
Petter Pettersen (1965)
Paul Basma, Norild (1966–1967)
Thormod Næss, Norild (1968)
Jostein Stafsnes, Vadsø (1969–1980)
Herbert Randal, Kirkenes (1981–1986)


== Kilder ==
Asbjørn Halvorsen (red.) (1948). Norges Fotball-leksikon Bind II. Oslo: Prent. 
Jonny Hansen (2015): Leken som ble magisk. Høydepunkter i nordnorsk fotball gjennom 110 år. ISBN 9788230329573.
Pseudacanthus

Pseudacanthus er en slekt av store, tropiske, biller som lever i død ved. De tilhører familien Passalidae.


== Utseende ==
Nokså store, blanke, kraftige passalider. Hodet er blankt, mye bredere enn langt, med et kort horn i pannen og kraftige kjever. Pronotum er nesten kvadratisk med en skarp midtfure. Dekkvingene har fine punktstriper, mellomrommene mellom dem litt hvelvede. Forleggene har små tenner langs det meste av yttersiden.


== Levevis ==
Disse artene lever mest i litt høyereliggende skoger (tåkeskog), gjerne mellom 1500-2000 meter over havet, men de kan finnes lavere.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
Familien Passalidae
Underfamilien Passalinae Leach, 1815
Stammen Proculini
Slekten Pseudacanthus Kaup, 1869
Pseudacanthus aztecus (Truqui, 1857)
Pseudacanthus junctistriatus Kuwert, 1891
Pseudacanthus mexicanus (Truqui, 1857)
Pseudacanthus nigidioides Hincks, 1949
Pseudacanthus obesus (Bates, 1886)
Pseudacanthus solidus (Arrow, 1907)
Pseudacanthus subopacus Bates, 1886
Pseudacanthus truquii Kuwert, 1891
Pseudacanthus violetae Reyes-Castillo & Castillo, 1986
Pseudacanthus zuninoi Reyes-Castillo & Vazquez, 2014


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudacanthus i Encyclopedia of Life 
(en) Pseudacanthus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pseudacanthus hos NCBI 
Pseudacanthus – detaljert informasjon på Wikispecies Generic Guide to New World Scarab Beetles(på engelsk):[1]

Barcode of Life - Pseudacanthus [2]
Sjekkliste over Passalidae fra Mexico
Dededo

Dededo (chamorro: Dedidu) er den største landsbyen på det amerikanske territoriet Guam. Den ligger nord på øya.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Dededo, Guam – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Oileus

Oileus er en slekt av store, tropiske, biller som lever i død ved. De tilhører familien Passalidae.


== Utseende ==
Nokså store, blanke, kraftige passalider. Hodet er blankt, mye bredere enn langt, med et kort horn i pannen og kraftige kjever. Pronotum er bredere enn langt med en skarp midtfure. Dekkvingene har fine punktstriper, mellomrommene mellom dem litt hvelvede. Forleggene har små tenner langs det meste av yttersiden.


== Levevis ==
Disse artene lever i tropisk skog, der de gnager i død ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
Familien Passalidae
Underfamilien Passalinae Leach, 1815
Stammen Proculini
Slekten Oileus Kaup, 1869
Oileus bifidus Zang, 1905
Oileus gasparilomi Cano, 2012
Oileus heros (Truqui, 1857
Oileus nonstriatus Dibb, 1936
Oileus rimator (Truqui, 1857)
Oileus sargi Kaup, 1871


== Eksterne lenker ==
(en) Oileus i Encyclopedia of Life 
(en) Oileus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Oileus hos NCBI 
(en) Kategori:Oileus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Oileus (Kaup) – detaljert informasjon på Wikispecies Generic Guide to New World Scarab Beetles(på engelsk):[1]

Sjekkliste over Passalidae fra Mexico
Susitna North (Alaska)

Susitna North, tidligere Y, er et tettsted i Matanuska-Susitna Borough i den amerikanske delstaten Alaska. Susitna North ligger mellom Willow og Talkeetna, langs George Parks Highway. Ved folketellingen i 2010 hadde tettstedet 1260 innbyggere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Willow (Alaska)

Willow er et tettsted i Matanuska-Susitna Borough i Alaska. Dagens tettsted fikk sine første bosetninger i 1897 da gullgravere fant gull i Willow Creek. I 1954 var Willows største gullgravingsområde. Det ble gravd ut gull verdt 18 millioner dollar. Rundt 1970, før byggingen av George Parks Highway bodde det 78 personer i Willow. Da motorveien sto ferdig i 1972 vokste innbyggertallet. Ved folketellingen i 2010 hadde byen 2102 innbyggere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Willow, Alaska – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Talkeetna (elv)

Talkeetna er en elv i delstaten Alaska i USA. Den renner ut fra Talkeetnaisbreen (Talkeetna Glacier) i Talkeetna Mountains og munner ut i Susitnaelva ved Talkeetna.


== Eksterne lenker ==
(en) Talkeetna River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vest-Agder Fotballkrets

Vest-Agder Fotballkrets er en tidligere krets i Norges Fotballforbund.
Sørlandske Fotballkrets ble stiftet 28. juni 1911. I 1920 ble den delt i Vest-Agder Fotballkrets og Aust-Agder Fotballkrets.
I 1971 ble de to kretsene slått sammen til Agder Fotballkrets.


== Kretsens ledere ==
Formenn i Sørlandske Fotballkrets (1912-1919):

Johan Jahnsen, Start (1912–1917)
Bernhard Berthelsen, Start (1918)
Alf Christensen, Donn (1919)Formenn i Vest-Agder Fotballkrets (1920-1970):

Trygve Pedersen, Start (1920)
Jørgen Moe, Start (1921)
Finn Johannessen, Donn (1922)
Nils Chr. Hansen, Start (1923)
Ths. Svendsen, Start (1924–1925)
Ragnar Peersen, Donn (1926)
Einar Kristiansen, Start (1927–1931)
Bjørn Bugge, Start (1932–1936)
Rolf Hagen, Vigør (1937–1938)
Einar Kristiansen, Start (1939–1949)
Thoralf Thorkildsen, Donn (1950–1951)
Sverre Tharaldsen, Start (1952–1955)
Oldman Bueklev, Start (1956–1957)
Thoralf Thorkildsen, Donn (1958)
Erling Hetland, Vindbjart (1959)
Thoralf Thorkildsen, Donn (1960–1964)
Magne Udø, Start (1965–1966)
Leif Isachsen, Start (1967–1970)
Frank J. Eriksen (1970)


== Kilder ==
Asbjørn Halvorsen (red.) (1948). Norges Fotball-leksikon Bind II. Oslo: Prent. 
J. Arnold Jensen (1970): Vest-Agder fotballkrets gjennom 50 år: 1920-1970.
Lizzie Ruud Thorkildsen

Lizzie Ruud Thorkildsen (født 25. oktober 1962) er en norsk fagforeningsleder. Hun er fra 26. oktober 2022 nestleder i hovedsammenslutningen Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund (YS). Hun var forbundsleder i YS-forbundet Delta fra 31. oktober 2018 til 26. oktober 2022. Hun var 1. nestleder i Delta fra 2012 til 2018. 
Hun har bakgrunn som helsesekretær og har vært konserntillitsvalgt i Helse Sør-Øst HF. Thorkildsen satt åtte år i hovedstyret til Delta og er bosatt i Buskerud.


== Referanser ==
Aksel Braanen Sterri

Aksel Braanen Sterri (født 16. mars 1987) er en norsk statsviter, skribent og kommentator, tidligere en av redaktørene i Store norske leksikon. 
Sterri er utdannet ved Universitetet i Oslo, der han skrev masteroppgave om velferdsstatens betydning for lykken vår. I 2010 - 2011 var han også leder for Studentparlamentet der.
Han har vært leder for tankesmien Progressiv, og har hatt et opphold som trainee i Arbeiderpartiets stortingsgruppe.Fra 2015 arbeidet han som lederskribent og kommentator i Dagbladet, inntil han i 2017 ble stipendiat ved Universitetet i Oslo.Sterri er sønn av Bjørgulv Braanen.


== Bibliografi ==
Tilbake til Politikken: Hvordan Arbeiderpartiet igjen skal bli folkets parti, Kagge forlag (2014)
Global Citizen, antologi (redaktør) Sense Publishers (2014)
Makteliten : 252 kvinner og menn som styrer Norge, (bidragsyter) Kagge forlag (2016)
Aktiv dødshjelp: Etikk ved livets slutt, (med Ole Martin Moen), Cappelen Damm akademisk (2019)


== Referanser ==


== Kilder ==
«Aksel Braanen Sterri : tidligere redaktør», presentasjon i Store norske leksikon
Christian Nicolai Bjørke: «Hånda på rattet : Aksel Braanen Sterri vil mestre alt. Også døden», portrettintervju i Vårt Land 20. august 2016 Arkivert 12. april 2017 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Aksel Braanen Sterri på Twitter 
Aksel Braanen Sterri på Facebook