jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gäbleins vei (Oslo)

Gäbleins vei (1-7; ingen partallsadresser) er en vei i Ullevål hageby i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra John Colletts allé til Damplassen.
Veien fikk navn i 1918 etter den tyskfødte gartneren Carl John Gäblein (1714–83), som var en foregangsmann for hagebruket i Aker.
Alle adressene er oppført på Byantikvarens gule liste.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Gäbleins vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 225. ISBN 978-82-573-1760-7. 
Arild Svensgam (1999). «Gäbleins vei». De er døde - men lever fortsatt i Oslo! Gateskiltene i Oslo oppkalt etter avdøde personer (2. utg.). Oslo: Galehuset forlag. s. 85. ISBN 82-992894-2-4.  [Versjon på Bokhylla.no, tilgjengelig for norske IP-adresser]


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (G)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 11. oktober 2015. 
Sogn historielag
Japan under Asiamesterskapet i friidrett 1998

Japan deltok som vertsnasjon under Asiamesterskapet i friidrett 1998 som ble arrangert i juli 1998 i Fukuoka i Japan. Utøvere fra Japan tok 36 medaljer under mesterskapet.


== Medaljevinnere ==


== Eksterne lenker ==
GBR Athletics
India under Asiamesterskapet i friidrett 1998

India deltok under Asiamesterskapet i friidrett 1998 som ble arrangert i juli 1998 i Fukuoka i India. Utøvere fra India tok 12 medaljer under mesterskapet.


== Medaljevinnere ==


== Eksterne lenker ==
GBR Athletics
Ma Zhaoxu

Ma Zhaoxu (forenklet kinesisk: 马朝旭; tradisjonell kinesisk: 馬朝旭; pinyin: Mǎ Zhāoxù, født september 1963) er Folkerepublikken Kinas nåværende ambassadør i Australia. Han var tidligere talsmann for Folkerepublikken Kinas utenriksministerium såvel som generaldirektør for landets informasjonsdepartement.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi til utenriksdepartementets talsmann Ma Zhaoxu (kinesisk).
India under Asiamesterskapet i friidrett 2000

India deltok under Asiamesterskapet i friidrett 2000 som ble arrangert i 2000 i Jakarta i Indonesia. Utøvere fra India tok 21 medaljer under mesterskapet.


== Medaljevinnere ==


== Eksterne lenker ==
GBR Athletics
Hagelundveien (Oslo)

Hagelundveien (1-17, 2-58) er en vei på Grorud i Oslo. Den går nordover fra Bergensveien ved Grorud senter og munner ut i samme vei et stykke lenger nord.
Veien het Fanaveien fra 1951, men fikk sitt nåværende navn året etter, etter eiendommen Hagelund i Bergensveien 28.
En menighet i Den nyapostoliske kirke holder til i nr. 2.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Hagelundveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 227. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Feltspatveien (Oslo)

Feltspatveien (13-45, 16-64) er en vei på Lambertseter i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Lambertseterveien til Mellombølgen.
Veien fikk sitt navn i 1952. I området finnes også mange andre veier med navn etter bergarter og mineraler.
Langs veien står boligblokker tilsluttet borettslagene Marmorberget og Bergkrystallen, oppført over en årrekke frem til 1954. I nr. 29 er tidligere Bergkrystallen trygdeboliger, opprinnelig kalt «Fjordgløtt». Nå er dette borettslaget Krystallen med omsorgsleiligheter og seniorsenter. Lambertseter stadion har adresse Feltspatveien 17.
Adressene nr. 1–11 ble overført til Vaskeribakken i 2014.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Feltspatveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 163. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (F)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Schläfli-symbol

I geometri er et Schläfli-symbol en notasjon på formen {p,q,r,...}, som definerer en regulær polytop eller en regulær tesselering.
Slik settes et Schläfli-symbol på et kjent slikt objekt:

Et regulært polygon med p kanter har Schläfli-symbolet {p}. For eksempel har et kvadrat Schläfli-symbolet {4}.
Et regulært polyeder eller todimensjonal tesselering med q slike polygoner rundt hvert hjørne har Schläfli-symbolet {p,q}. For eksempel har en kube, som har 3 kvadrater rundt hvert hjørne, Schläfli-symbolet {4,3}.
En regulær 4-polytop eller tredimensjonal tesselering med r slike polyedre rundt hver kant har Schläfli-symbolet {p,q,r}. For eksempel har en tesserakt, som har 3 kuber rundt hver kant, Schläfli-symbolet {4,3,3}.
Slik fortsetter det: For en regulær n+1-dimensjonal polytop eller regulær n-dimensjonal tesselering, er det n-te (unntatt det første) tallet i dets Schläfli-symbol en betegnelse på hvor mange n-dimensjonale celler som ligger rundt hver n-minus-1-dimensjonale celle.Ordet Schläfli-symbol er oppkalt etter matematikeren Ludwig Schläfli fra 1800-tallet, som gjorde viktige bidrag innen geometri og innen andre områder.
Ravnåsveien (Oslo)

Ravnåsveien (1-95, 28-62) er en vei på Holmlia i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Den går vestover fra Holmliaveien et par hundre meter nord for Holmlia senter og ender i en parkeringsplass inntil Gamlelinja, med gangveiforbindelse videre til boligene.
Veien fikk navn i 1981 etter husmannsplassen Ravnåsen (Hallagerbakken 26, under Øvre Ljan).
Nr. 1-3 er et næringsbygg med variert virksomhet, deriblant NAV.
Holmlia kirke er i nr. 28 og nås via en stikkvei på sørsiden. I nr. 38 holder Homlia frivillighetssentral til. Ellers er veien noe av en bomaskin, omgitt av (stort sett) boligblokker og rekkehus organisert i flere borettslag og et samei. Disse har typisk egne adkomstveier og ligger litt tilbaketrukket fra hovedveiløpet:

Skovbakken borettslag (nr. 5-17 samt Hallagerbakken 8-18; på nordsiden helt i øst)
Øvre Ravnåsen borettslag (nr. 25-95, 15 blokker på nordsiden, vest for Skovbakken og sør for Ravnåstoppen, tilsluttet OBOS)
Ravnåskollen boligsameie (nr. 36A-F, tre tomannsboliger på sørsiden)
Midtre Ravnåsen (nr. 40-62, 45 rekkehusleiligheter på sørvestsiden, tilsluttet OBOS)


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Ravnåsveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 460-461. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (R)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Indonesia under Asiamesterskapet i friidrett 2000

Indonesia deltok som vertsnasjon under Asiamesterskapet i friidrett 2000 som ble arrangert i 2000 i Jakarta i Indonesia. Utøvere fra Indonesia tok to medaljer under mesterskapet.


== Medaljevinnere ==


== Eksterne lenker ==
GBR Athletics
Grunnflate

En grunnflate er i geometri det plane flatestykket som et prisme, en pyramide, et sylinder eller en kjegle hviler på. For eksempel er grunnflata i et sylinder en sirkel, og grunnflata i en kube er et kvadrat.


== Referanser ==
Flink pike

Flink pike er en norsk dokumentarfilm fra 2014, regissert av Solveig Melkeraaen. Filmen hadde norsk kinopremiere 10. oktober 2014, etter å ha vært vist under Bergen internasjonale filmfestival 2014 og Den norske filmfestivalen i Haugesund 2014.


== Medvirkende ==
Solveig MelkeraaenRavn LanesskogMagnus MelkeraaenSigrid MelkeraaenKarl Magnus MelkeraaenKristine Steffensenm.fl.


== Eksterne lenker ==
Flink pike – Filmweb
Laget film om egne selvmordsforsøk – nrk.no
Pentagonal pyramide

En pentagonal pyramide er en pyramide med en pentagonal (femkantet) grunnflate og fem trekantede sideflater som møtes i ett punkt (hjørne).


== Johnson-legeme (J2) ==
Hvis alle de trekantede sideflatene er likesidede trekanter og grunnflata er et regulært pentagon, er pyramiden et Johnson-legeme (J2). De 92 Johnson-legemene ble fikk navn og ble beskrevet av den canadiske matematikeren Norman Johnson i 1966.
Denne pentagonale Johnson-pyramiden kan karakteriseres ut ifra én enkelt grunnflate-kantlengde av parameter a.  Høyden h (fra pentagonets midtpunkt til toppunktet), er en slik pyramides overflateareal A (med alle seks sidene) og volum V følgende:

  
    
      
        h
        =
        
          
            
              
                5
                −
                
                  
                    5
                  
                
              
              10
            
          
        
        
        a
        ≈
        0.5257
        
        a
        .
      
    
    {\displaystyle h={\sqrt {\frac {5-{\sqrt {5}}}{10}}}\,a\approx 0.5257\,a.}
  

  
    
      
        A
        =
        
          (
          
            
              
                
                  25
                  +
                  10
                  
                    
                      5
                    
                  
                
                4
              
            
            +
            5
            
              
                
                  3
                
                4
              
            
          
          )
        
        
          a
          
            2
          
        
        ≈
        3.8855
        
        
          a
          
            2
          
        
        .
      
    
    {\displaystyle A=\left({\frac {\sqrt {25+10{\sqrt {5}}}}{4}}+5{\frac {\sqrt {3}}{4}}\right)a^{2}\approx 3.8855\,a^{2}.}
  

  
    
      
        V
        =
        
          
            
              5
              +
              
                
                  5
                
              
            
            24
          
        
        
        
          a
          
            3
          
        
        ≈
        0.3015
        
        
          a
          
            3
          
        
        .
      
    
    {\displaystyle V={\frac {5+{\sqrt {5}}}{24}}\,a^{3}\approx 0.3015\,a^{3}.}
  


== Nære polyedre ==


=== Dualt polyeder ===
Den pentagonale pyramiden er topologisk sett et selvdualt polyeder. Dualens kantlengde er ulik på grunn av polar gjenngjeldelse.


== Eksterne lenker ==
Eric W. Weisstein, [1] ([2]) hos MathWorld
Virtual Reality Polyhedra www.georgehart.com: The Encyclopedia of Polyhedra (VRML-modell)
Storavatnet (Bjerkreim)

Storavatnet er en innsjø i Bjerkreim kommune i Rogaland. Den har utløp til Fossbekken, som munner ut i Kvitlaåna ved Bjordal.


== Referanser ==
Det eviggrønne partiet

Det eviggrønne partiet (eller det evigunge parti, originalnavnet er Immergrüne Partie) er et sjakkparti mellom Adolf Anderssen og Jean Dufresne som ble spilt i juli 1852 i Berlin. Partiet er på grunn av den glitrende sluttkombinasjonen blitt gjengitt i en mengde sjakkpublikasjoner.
Den senere verdensmester i sjakk, Wilhelm Steinitz, beskrev partiet som en «eviggrønn [plante] i laurbærkransen til den største tyske sjakkmester» Steinitz tenkte spesielt på hvits 19. trekk som innledet sluttkombinasjonen.


== Anderssen – Dufresne ==
1.e2-e4 e7-e5 2.Sg1-f3 Sb8-c6 3.Lf1-c4 Lf8-c5 4.b2-b4 Lc5xb4Partiet åpner med Evansgambit, der hvit ofrer en bonde for å oppnå en rask utvikling og kontroll over sentrum. Åpningen var svært populær på 1800-tallet.

5.c2-c3 Lb4-a5 6.d2-d4 e5xd4 7.0-0 d4-d3Svart unngår å slå på c3 for å forhindre utvikling av den hvite springeren på dette feltet og fordi hvit ellers truer med å bygge opp et imponerende bondesentrum med c3xd4.

8.Dd1-b3 Dd8-f6 9.e4-e5 Df6-g6 10.Tf1-e1 Sg8-e7 11.Lc1-a3 b7-b5Svart ofrer på sin side en bonde for å oppnå utvikling på dronningfløyen.

12.Db3xb5 Ta8-b8 13.Db5-a4 La5-b6 14.Sb1-d2 Lc8-b7 15.Sd2-e4 Dg6-f5 16.Lc4xd3 Df5-h5Med neste trekk ofrer hvit en brikke. 17. Se4-g3 ville vært bedre, men Anderssen hadde allerede nå planlagt kombinasjonen som følger.

17.Se4-f6+ g7xf6 18.e5xf6 Th8-g8
I denne stillingen spiller Anderssen et trekk som ser ut som en stor feil, da motspilleren vinner en brikke  på grunn av bindingen på g-linja og truer med matt i ett trekk på g2.

19.Ta1-d1 Dh5xf3Dufresne kan knapt lastes for ikke å ha gjennomskuet Anderssens hensikter; hvits tårntrekk, som Steinitz og mange andre kommentatorer hyllet, er objektivt sett tvilsomt. Paul Lipke foreslo i 1898 19. … Tg8-g4, og etter dette trekket ville ikke hvit ha en fordel, eksempelvis med 20.Ld3-c4 Dh5-f5 21.Td1xd7 Ke8xd7 22.Sf3-e5+ Kd7-c8 23.Se5xg4 Se7-d5 24.Da4-d1 Sd5xf6 25.Lc4-d3 Dh5xg4 26.Dd1xg4 Sf6xg4 27.Ld3-f5+ Kc8-d8 28.Te1-d1+ Sc6-d4 29.Lf5xg4 Lb7-d5 30.c3xd4 Ld5xa2. 

20.Te1xe7+ Sc6xe7Med 20. …. Sc6xe7 legger Dufresne grunnlaget for hvits spektakulære matt, men heller ikke det bedre 20. …. Ke8-d8 kunne reddet ham. En mulig fortsettelse er 21.Te7xd7+ Kd8-c8 22.Td7-d8+ Kc8xd8 23.Ld3-e2+ Sc6-d4 24.Le2xf3 Lb7xf3 25.g2-g3 Lf3xd1 26.Da4xd1 c7-c5 27.c3xd4 c5xd4 28.La3-e7+ med vinnende stilling for hvit.

21.Da4xd7+ Ke8xd7 22.Ld3-f5+ Kd7-e8 23.Lf5-d7+ Ke8-f8 24.La3xe7 matt.


== Se også ==
Liste over sjakkpartier


== Referanser og noter ==


== Eksterne lenker ==
Kommentarer til partiet av Garri Kasparov og Karsten Müller på chessbase.com
Litlabø

Litlabø er et tettsted og område i Stord kommune i Hordaland som tidligere hadde gruvedrift. Stedet ligger ved nordenden av Storavatnet på øya Stord, 7 km fra trafikknutepunktet Leirvik og 2 km fra trafikknutepunktet Sagvåg. Litlabø hadde i 2001 omkring 450 innbyggere. Stordø Kisgruber A/S drev ut svovelkis fra 1907 til driften ble stanset i 1968. Litlabø har i dag gruvemuseum drevet av Sunnhordland museum og Venelaget for Gruo, og er boområde med Litlabø barneskole, samfunnshus og idrettsanlegg. I Hustredalen ligger det motorsportanlegg.


== Se også ==
Stordø Kisgruber
Hestatjørna

Hestatjørna (også kalt Hestatjødno) er et tjern i Stord kommune i Hordaland. Den er lokalisert mellom gardene Nedre Litlabø og Kannelønning og har utløp til Mortjørna og derfra videre til Storavatnet.


== Referanser ==
Mortjørna

Mortjørna (også kalt Mortjødno) er et tjern i Stord kommune i Hordaland. Det ligger på gården Nedre Litlabø og har utløp til Storavatnet via Stølaelvo.


== Referanser ==
Montpellier-solrose

Montpellier-solrose (Cistus monspeliensis) er en eviggrønn busk i solrosefamilien.
Den er ganske lav og blir aldri mer enn 50 cm høy. Busken dufter sterkt, og bladene er mørkegrønn og lansettformede. Blomstene er hvite og forholdsvis små, 20–30 mm. Den vokser i garrigue og på andre tørre, steinete steder.
Arten er utbredt i middelhavsområdet fra Portugal og Marokko til Hellas, Kypros og Tunisia. En trodde tidligere at Montpellier-solrose var innført til Kanariøyene, men undersøkelser av DNA viser at den genetiske variasjonen er større på Kanariøyene enn i middelhavsområdet, så arten må ha spredt seg til øyene uten menneskelig hjelp. Det er ti haplotyper på Kanariøyene og bare én på fastlandet, og haplotypen på fastlandet er den mest opprinnelige. Populasjonene på fastlandet må gjennomgått genetiske flaskehalser under istidene i pleistocen og mistet genetisk variasjon. 


== Kilder ==
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 141. ISBN 0-7136-7015-0. 
O. Polunin og A. Huxley, norsk utgave P. Sunding (1978). Middelhavsflora. NKI-Forlaget. s. 126. ISBN 82-562-0490-7. 
M. Fernández-Mazuecos og P. Vargas (2011). «Genetically depauperate in the continent but rich in oceanic islands: Cistus monspeliensis (Cistaceae) in the Canary Islands». PLoS ONE. 6 (2): e17172. doi:10.1371/journal.pone.0017172. 


== Eksterne lenker ==

(en) Montpellier-solrose i Encyclopedia of Life 
(en) Montpellier-solrose i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Montpellier-solrose hos ITIS 
(en) Montpellier-solrose hos NCBI 
(en) Montpellier-solrose hos The International Plant Names Index 
(en) Montpellier-solrose hos Tropicos 
(en) Kategori:Cistus monspeliensis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cistus monspeliensis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cistus monspeliensis – detaljert informasjon på Wikispecies
Cistus populifolius

Cistus populifolius er en eviggrønn busk i solrosefamilien. 
Den er sterkt forgrenet og har en vid vekst. Høyden er opptil 1,5 m. Bladene er ovale med en hjerteformet basis og har ofte en bølgende kant. Blomstene er hvite, 40–60 mm og sitter i klaser på opptil seks. Den vokser i maquis, garrigue og på tørre, steinete steder. Arten er utbredt i Portugal, Spania, Sør-Frankrike og Marokko.


== Kilder ==
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 142. ISBN 0-7136-7015-0. 
O. Polunin og A. Huxley, norsk utgave P. Sunding (1978). Middelhavsflora. NKI-Forlaget. s. 125–126. ISBN 82-562-0490-7. 


== Eksterne lenker ==
(en) Cistus populifolius i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cistus populifolius hos NCBI 
(en) Cistus populifolius hos The International Plant Names Index 
(en) Cistus populifolius hos Tropicos 
(en) Kategori:Cistus populifolius – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cistus populifolius – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cistus populifolius – detaljert informasjon på Wikispecies
48 Crash

«48 Crash» er en sang skrevet av Mike Chapman og Nicky Chinn som ble spilt inn og gitt ut på singel med Suzi Quatro i 1973. Singelen kom på 1.-plass på Kent Music Report i Australia, 2.-plass på Go-Set i Australia, Sveits og Tyskland, 3.-plass i Storbritannia, 5.-plass i Norge, 6.-plass i Italia og Østerrike, 10.-plass på VRT Top 30 Flanders i Belgia, 16.-plass på Single Top 100 i Nederland, 18.-plass på Ultratop 50 Flanders i Belgia og Frankrike, 23.-plass på Dutch Top 40 i Nederland og 91.-plass i Canada. Sangen ble også gitt ut på albumet Suzi Quatro senere samme år. Hun spilte den inn igjen i studio i 1996 og ga den ut på albumet What Goes Around - Greatest & Latest.


== Kilder ==

(en) 48 Crash på Discogs
Rælingen Skiklubb

Rælingen Skiklubb (stiftet i 1930) er en norsk idrettsklubb i Rælingen, med tilhold i Marikollen Skisenter. Klubben har tilbud innen alpint, langrenn og skihopping.


== Kjente utøvere ==
Henrik Kristoffersen, alpin
Simen Ramberg Christensen, alpin
Arnfinn Karlstad, hopp
Marius Lindvik, hopp


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Stine Østvold

Stine Merete Østvold Aamodt (født 24. januar 1975) er en norsk ballettdanser ansatt ved Den Norske Opera & Ballett. Hun er tidligere norsk mester i rytmisk sportsgymnastikk. 
Som utøver av rytmisk gymnastikk ble hun fire ganger norsk mester, i 1990, 1991, 1995 og 1996. Hun begynte så med dans og tok utdannelse ved Statens balletthøgskole. Hun var siden tilknyttet den norske koreografen, Ingun Bjørnsgaard Prosjekt og Oslo Danse Ensemble. Hun ble ansatt i Nasjonalballetten i 2000. 
Østvold har blant annet hatt rollen som «Gullfeen» og «Sølvfeen» i Mats Eks moderne «Tornerose». Hun har også hatt solistpartier i klassikere som Svanesjøen og Nøtteknekkeren. I 2013 mottok hun Operaens Ballettklubbs årlige stipend. Juryens begrunnelse: «Stine Østvold er en fremragende danser. Hun formidler med imponerende uttrykksfullhet og viser et stort engasjement. Når hun står på scenen, blir vår oppmerksomhet uvilkårlig trukket mot henne.» 
Østvold er gift med alpinisten Kjetil André Aamodt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Stine Østvolds profil ved Nasjonalballetten
Rune Erland

Rune Erland (født 25. august 1968) er en norsk tidligere håndballspiller. 
Han har spilt håndball i klubber som Viking Håndball, Stavanger Idrettsforening (SIF), Gummersbach, Grosswaldstadt og Eisenach.
Her hjemme ble han toppskårer i eliteserien 2 år på rad i 1998/99 - 187 mål (nest mest gjennom tidene), 99/00 - 159 mål.
Han har spilt 129 landskamper og skåret 474 mål. Han var også en meget god forsvarsspiller.
Han har 2 NM-gull med Viking og 1 seriemesterskap med Gummersbach i 1991.


== Eksterne lenker ==
(de) Rune Erland – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Rune Erland – Norges Håndballforbund
Carbotriplurida

Carbotriplurida er en utdødd insektgruppe, som er kjent fra bare én fossil art. Det har blitt foreslått at denne er søstergruppen til de vingede insektene (Pterygota) og danner et evolusjonært mellomledd mellom primært vingeløse og vingede insekter.


== Utseende ==
Carbotriplura kukalovae var et meget stort insekt, kroppen på typeeksemplaret er over 10 centimeter lang haletrådene ikke medregnet. Hodet var bredere enn langt med store fasettøyne. Av antennene er bare de tre innerste leddene bevart, men de var etter alt å dømme lange og trådformede. Palpene (munnfølerne) var tynne og fem-leddete. Insektet hadde velutviklede kjever (mandibler). På torax hadde hver av de tre segmentene korte sidelober (vingelignende vedheng), slike fantest også på alle unntatt det bakerste av de 10 bakkroppsleddene. Beina var lange og middels kraftige. Føttene (tarsene) er slanke, det er uklart hvor mange ledd de var bygd opp av - det kan ha vært fem ledd som vanlig hos insekter, men det kan også ha vært så mye som åtte. Det synes å ha vært korte, beinlignende ekstremiteter også på bakkroppen. Kjønnsorganene er ikke bevart på typeeksemplaret (kanskje fordi det ikke var et fullvoksent eksemplar?). Bakerst er det tre, nær 4 centimeter lange haletråder.


== Levevis ==
Ingenting er kjent om leveviset til dette dyret. Den ble først tolket som en vannlevende nymfe, men det er usikkert om den har levd i vann eller på land.


== Fossiler ==
Arten er beskrevet fra Karbon-tiden, ca. 310 millioner år før nåtid.
Fossilet ble først tolket som en nymfe av et døgnflue-lignende insekt, senere som en børstehale, før det ble foreslått at det representerer en gruppe helt for seg selv.
Vedhengene (paranota) på sidene av thorax blir tolket som et forstadium til det som senere utviklet seg til vinger. Det er ikke spor av noe ledd mellom paranota og thorax, så det er lite sannsynlig at disse er vingeknopper under utvikling slik man finner det den dag i dag hos insekter med ufullstendig forvandling.


== Systematisk inndeling ==

Insekter, Hexapoda
Egentlige insekter, Insecta
Gruppe Dicondylia
Ordenen Carbotriplurida Staniczek, Sroka & Bechly, 2014
Carbotriplura kukalovae Kluge, 1996


== Litteratur ==
Staniczek, A.H., Sroka, P. og Bechly, G., 2014. Neither silverfish nor fowl: the enigmatic Carboniferous Carbotriplura kukalovae Kluge, 1996 (Insecta: Carbotriplurida) is the putative fossil sister group of winged insects Insecta: Pterygota). Systematic Entomology 39: 619-632 [1].


== Eksterne lenker ==
(en) Carbotriplurida hos Fossilworks 
Carbotriplurida – detaljert informasjon på Wikispecies
Hegnavatnet

Hegnavatnet er en innsjø i Hjelmeland kommune i Rogaland. 
Vannet ligger 626 moh. på sørsiden av Jøsenfjorden og har et flateinnhold på ca 0,77 km². Vannet er en del av Vormo-vassdraget som er vernet fra fjord til fjell. Da utbyggingen av Ulla-Førre ble planlagt, var det meningen at det skulle foretas en mindre oppdemning av Hegnavatnet, slik at vannet kunne overføres til en pumpestasjon i Stølsdalen og derfra videre til Saurdal pumpekraftverk. Da dette ikke ble gjennomført, ble det startet en prosess med fredning som skjedde ved kongelig resolusjon 19. april 1991. 
Hegnavatnet ligger i sin helhet innenfor Vormedalsheia landskapsvernområde. 
Det er en gammel støl ved vannet og en hytte fra 1970-årene, og det fiskes ørret der.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hegnavatnet. vann-nett-no. (besøkt 18. november 2014)