jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Peter Joachim Christian Blunck

Peter Joachim Christian Blunck (født 9. april 1824 i Kiel i hertugdømmet Holstein, død 12. mars 1877 i Christiania) var en tyskfødt håndverker, som regnes som en av de første rørleggerne i Norge.

Vannledningsnettet i byene bestod opprinnelig av uthulte trestammer, som blei produsert av fagfolk som gikk under betegnelsen postmakere. Et problem med trerøra var at de ikke tålte særlig høyt trykk, noe som var spesielt problematisk ved brannslokking. I 1792 blei verdens første gassverk etablert i Skottland, og til transport av gass dugde trerør ikke. En tok derfor for første gang i bruk jernrør. På samme vis blei jernrør tatt i bruk i Norge ved bygginga av Christiania Gasværk i 1846. Til dette henta man inn fagfolk fra Tyskland, og en av dem var P.C. Blunck, som ankom i 1848.
Han blei boende i byen, og etablerte i 1852 firmaet C. Blunck A/S. Som handelsborger var han registrert som smed, gjørtler, kopper- og blikkenslager, snekker, maler og lakkerer. 31. august 1859 blei han den første autoriserte rørleggeren i hovedstaden sammen med Wilhelm Nessler og Johan Werner. 
Han hadde fra 1857 en gård med verksted og bolig i Grensen 2. Denne blei etter hvert for liten, og i 1872 kjøpte han ei ubebygd tomt på tre mål i det som seinere er blitt hetende Karl Johan-kvartalet. Adressen var Kristian IVs gate 8–10. Her lot han bygge to store bygninger, tegna av arkitekt Heinrich Ernst Schirmer. I bygget mot gata var det leiligheter, mens bakbyggets første etasje husa Bluncks verksteder. I andre etasje og på loftet holdt Christiania Tekniske Skole til. Gården fikk seinere navnet Eventyrgården.
Firmaet C. Blunck fortsatte etter Bluncks død og var lenge en av byens ledende rørleggerbedrifter. I 1972 gikk C. Blunck & Co. AS sammen med AS G. Christensen og Norsk Rørhandel AS i selskapet Blunck-Christensen AS. Tallrike sammenslåinger og oppkjøp i bransjen fulgte, og det er per 2014 i rørgrossisten Brødrene Dahl AS (eid av Saint-Gobain) at en kan finne de firmamessige sporene etter Norges første rørleggerbedrift.


== Kilder ==
Gunnar Christie Wasberg og Tor Backe: Rørleggerhåndverket i Norge – historie og organisasjon, Norske rørleggerbedrifters landsforening, Oslo 1988.
G. Schwabe-Hansen: Die Familie Hansen zu Timmerholm in Norder-Brarup Schleswig, Oslo 1929.
Henry Røsoch: På vandring i Christiania, Cappelen, Oslo 1953.
Else Boye: «En gammel løkke blir befolket», i Stephan Tschudi-Madsen (red): Sehesteds plass – Bokens plass, Aschehoug, Oslo 1997.
Personalhåndbok 2006 for Brødrene Dahl AS; nedlasta 3. juli 2014.
Artek

Artek kan være

Det sovjetiske leirstedet Artek (leir),
Det finske møbelfirmaet Artek (firma)
Artek (leir)

Allunions-pionerleiren Artek var den sentale pionerleir for Pionerorganisasjonen Vladimir Iljitsj Lenin i Sovjetunionen. Det ligger ved byen Hurzuf på Krimhalvøya.


== Historie ==
Pionerleiren ble grunnlagt den 16. juni 1925 som Allunions-rekreasjonsleiren for barn og var til å begynne med rekreasjonssted for barn som led av  tuberkulose. Pionerleiren Artek ble fra 1961 betjent av verdens lengste trolleybuss-linje. Den blir drevet av firmaet Krymskij trolejbus og trafikkerer mellom Simferopol, Alusjta og Jalta. 
I mars 1993 fikk det som nytt navn Det internasjonale barnesentrum «Artek» og er blitt tilgjengelig for alle barn.
Asteroiden (1956) Artek, oppdaget i 1969, er oppkalt etter leirstedet.


== Noen æresgjester fra sovjettiden ==
Ahmed Ben Bella (1964), Frank Borman (1969), Leonid Bresjnev (1979), Fidel Castro (1961), Konstantin Tsjernenko (1979), Jurij Gagarin (hvert år 1961–1967), Indira Gandhi (12. juni 1955), Einar Gerhardsen (6. juni 1965), André Gide (sommeren 1936), Mikhail Gorbatsjov (1985), Nazım Hikmet (1952), Lev Jasjin (1974), Modibo Keïta (1965), Urho Kekkonen (11-oktober 1962), Rockwell Kent (17. oktober 1961), Nikita Khrusjtsjov (1956, 1958, 1964), Sergej Koroljov (18. juli 1965), Samuil Marshak (1960, 1961), Jawaharlal Nehru (12. juni 1955), Kwame Nkrumah (1961), Aleksandr Pokrysjkin (april 1948, 1955), Sarvepalli Radhakrishnan (1964), Paul Robeson (1958), Gianni Rodari (19.-20. desember 1963), Otto Schmidt (juli 1933), Haile Selassie I (juli 1959), Lidia Skoblikova (1977), Benjamin Spock (1977), Willi Stoph (1958), Mikhail Tal (1977), Valentina Teresjkova (25. august 1965), Jumjaagiin Tsedenbal (30. juli 1959; 1962), Peter Willcox (sommeren 1967).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Artek (camp) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Uoffisiell side
Winkelmann, Arne 2004: Das Pionierlager Artek. Realität und Utopie in der sowjetischen Architektur der sechziger Jahre. Weimar (Dissertation).
Habo kirke

Habo kirke (svensk: Habo kyrka) er en kirke i Habo i Sverige.


== Eksterne lenker ==
(en) Habo kyrka – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vinsvoll-loftet

Vinsvoll-loftet er et fredet loft fra slutten av 1700-tallet på Ståvihøgda i Bærum.
Loftet er bygget i tradisjonell stil i halvannen etasje. Det består av en laftet tømmerkasse, og har svalgang i stavverk på den ene siden i første etasje og på alle fire sider i annen etasje. Saltaket er torvtekket og hjørnestolpene er dreide. På hver side av inngangsdøra er det utskårne felter med konge- og dronningmotiv, mens det på hver side av lysgluggen i annen etasje er akantusrankemotiv.Vinsvoll-loftet ble i 1943 flyttet fra Åmotsdal i Telemark til Bærum, der det står i en hage i Gamle Jarenvei 59 på Ståvihøgda.


== Se også ==
Dyrlandloftet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Vinsvoll-loftet». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Verdenscupen i alpine grener for funksjonshemmede 2013/14

Verdenscupen i alpine grener for funksjonshemmede 2013/14 (IPC Alpine Skiing World Cup 2013/2014 ) ble arrangert for kvinner og menn, i klassene sitteski, stående og synshemmede. 


== Kvinner ==


=== Slalåm, synshemmede ===


=== Slalåm, stående ===


=== Slalåm, sittende ===


=== Storslalåm, synshemmede ===


=== Storslalåm, stående ===


=== Storslalåm, sittende ===


=== Superkombinasjon, synshemmede ===


=== Superkombinasjon, stående ===


=== Superkombinasjon, sittende ===


=== Super-G, synshemmede ===


=== Super-G, stående ===


=== Super-G, sittende ===


=== Utfor, synshemmede ===


=== Utfor, stående ===


=== Utfor, sittende ===


=== Sammenlagt ===


==== Synshemmede ====


==== Stående ====


==== Sittende ====


== Menn ==


=== Slalåm, synshemmede ===


=== Slalåm, stående ===


=== Slalåm, sittende ===


=== Storslalåm, synshemmede ===


=== Storslalåm, stående ===


=== Storslalåm, sittende ===


=== Superkombinasjon, synshemmede ===


=== Superkombinasjon, stående ===


=== Superkombinasjon, sittende ===


=== Super-G, synshemmede ===


=== Super-G, stående ===


=== Super-G, sittende ===


=== Utfor, synshemmede ===


=== Utfor, stående ===


=== Utfor, sittende ===


== Eksterne lenker ==
IPC - IPC Alpine Skiing Points Winter Season 2013/14 World Cup Individual Rankings (resultater enkeltdisipliner)
IPC - IPC Alpine Skiing Points Winter Season 2013/14 World Cup Overall Rankings (resultater sammenlagt)
Agglutination Metal Festival

Agglutination Metal Festival er en heavy metal-musikkfestival som blir holdt hvert år i Italia siden 1995. Festivalen arrangeres i august i byene Chiaromonte, Sant'Arcangelo og Senise i regionen Basilicata.
Agglutination er en av de første og mest langvarige metallfestivalene i Italia. Store Band har headlinet på denne festivalen, blant annet Overkill, Cannibal Corpse, Mayhem, Gamma Ray, Carcass, U.D.O., Dark Tranquillity, Ancient og Destruction.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Agglutination Metal Festival – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  (Italiensk)
Nikita Ivanovitsj Panin

Nikita Ivanovitsj Panin (russisk: Ники́та Ива́нович Па́нин, født 29. september 1718 i Danzig, død 11. april 1783 i St. Petersburg) var en russisk greve (1767), politiker og diplomat, bror til Peter Panin.
Han var sendebud i Stockholm 1748-59 og utenriksminister 1762-81. Hans ideal var et samarbeide mellom nordlige stater for å skape en motvekt mot de sydlige landene. Panins tanke om «den nordiske akkord» forestilte seg Preussen og England som viktigste allierte, og dessuten Sachsen, Polen og de skandinaviske kongedømmer. Sammen skulle dette være motvekt mot Østerrike, Frankrike og Spania. Dermed svingte den russiske utenrikspolitikk under Panin fra den tidlige binding til Østerrike. Men verken Preussen under Fredrik den store eller England ville innlate seg på så tette bånd til Russland som Panin hadde forestilt seg.Hans sterke uenighet til Polens deling førte til at han ble avsatt og erstattet av den mer medgjørlige prins Bezborodko (skjønt formelt av Ivan Osterman).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nikita Ivanovich Panin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Panin Nikita Ivanovitsj Russiske biografiske håndbok
Biografi i Nordisk familjebok (2. utgave, 1914)
Rådet for Ringeriksregionen

Ringeriksregionen interkommunale politiske råd eller Regionsrådet for Ringeriksregionen er et politisk samarbeidsorgan for kommunene Hole, Krødsherad, Modum, Ringerike og Jevnaker i Viken, opprettet 1. januar 2021. IPR representantskapsmøtet er Ringeriksregionens øverste organ og består av ordfører, varaordfører og en representant fra opposisjon i hver av de samarbeidende kommunene.Rådet var en oppfølging av Rådet for Ringeriksregionen opprettet i 2009 som et samarbeidsorgan for Hole, Ringerike og Jevnaker.. Ledelsen av rådet gikk på omgang mellom kommunene, med to års funksjonstid for hver. Rådet møtte vanligvis fem ganger i året og innstilte til Ringerikstinget som besto av de respektive formannskapene. Ringerikstinget møtte vanligvis to ganger i året.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rådets hjemmeside
Ivan Osterman

Ivan Andrejevitj Osterman (russisk: Иван Андреевич Остерман, født 23. april 1725 i St. Petersburg, død 18. april 1811 i Moskva) var en russisk greve og diplomat, sønn av Andrej Osterman, morbror til Aleksandr Osterman-Tolstoj.
Osterman kom fra tysk bakgrunn, og medstammet fra innflyttere fra Westfalen. Han begynte sin diplomatiske løpebane i 1757 i Paris, og ble utnevnt i 1760 til envoyé i Stockholm.  Der kom han i intim forbindelse med Mösspartiet og opptrådte  ved riksdagene 1765-66, 1769-70 og 1771-72 rent frem som dette partis leder, takket være gullet og makten hos det hoff han representerte (han brukte ufattelige summer for korrupsjonsformål).   
Med ham ble det overlagt om hvilke personer som skulle innsettes i sekreta utskottet, hvem som skulle utelukkes fra rådet, med mer. Ja, Gustav III måtte til sin gremmelse forhandle med ham og delvis følge hans anvisninger ved de forsøk han ved 1771-72 års riksdag gjorde for å forsone partiene. 
Til Gustav IIIs statskupp i 1772, som gjorde slutt på hans innblanding i Sveriges indre anliggender, ble han imidlertid en vanmektig tilskuer, for han manglet både penger og instruksjoner for en hendelse så uventet som denne. 
Osterman ble tilbakekalt i 1774 og ble i 1775 utnevnt til visekansler. Han var vel ansett hos Katarina II og Paul I, som senere utnevnte ham til rikskansler. 
I 1783 ble han utnevnt til utenriksminister for Russland, men spilte bare en underordnet rolle. Hans nærmeste medarbeidere - prins Bezborodko, prins Zubov, Fjodor Rostoptsjin - var de virkelige maktutøvere, skjønt de manglet den beherskelse av fremmede språk og oljeglatte tale som Osterman var så berømt for.
Ved Aleksander Is tronbestigelse (1801) ble Ostermans karrière avsluttet .
Austre Moland prestegård

Austre Moland prestegård eller bare Moland prestegård ligger like nord for Austre Moland kirke, slik at man passerer prestegården på vei til kirken fra E18.
Kirkestedet er gammelt, og det har også vært prestegård på stedet i århundrer, men dagens hovedbygning ble oppført i 1870.


== Eksterne lenker ==
(en) Austre Moland prestegård – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Austre Moland prestebolig hos Opplysningsvesenets fond
Nikita Petrovitsj Panin

Nikita Petrovitj Panin (russisk: Никита Петрович Панин, født 17. april 1770 i Kharkov, død 1. mars 1837 i Dugino) var en russisk greve og diplomat, sønn av Pjotr Panin, far til Viktor Panin.
Panin var 1797-99 russisk sendemann i Berlin og 1799-1804 riksvisekansler. 
Han deltok i 1801 i sammensvergelsen mot keiser Paul. Hans medsammensvorne var Peter Ludwig von der Pahlen og den russo-neapolitanske admiral José de Ribas. Ribas døde før snikmordet fant sted - det ble gjennomført den 23. mars [11. mars g.s.] 1801 av en gruppe avsatte offiserer ledet av general Bennigsen, en hannoverianer i russisk tjeneste, og georgiskrusseren general Jasjvil. Drapet bragte Aleksander I av Russland til tronen.
Attentatet skal ha funnet sted med den påfølgende tsarens stilltiende samtykke.
Nikita Panin

Nikita Panin er navnet til flere pesoner:

Nikita Ivanovitsj Panin (1718-1783), russisk diplomat og minister
Nikita Petrovitsj Panin (1770-1837), russisk diplomat og minister
Hjaltlandsgata (Oslo)

Hjaltlandsgata (1-3, 2) er en gate på Vålerenga i bydel Gamle Oslo. Den går mellom Danmarks gate og Fridtjovs gate, mellom Vålerenga kirke og Vålerenga skole. Førstnevnte har adresse i Hjaltlandsgata 3, mens Vålerenga hovedgård (prestegården) er i nr. 1. Mellom Islands gate og Fridtjovs gate er gaten stengt for biltrafikk og fungerer som gang- og sykkelvei.
Gatenavnet henspiller på et gammelt navn på Shetland og ble vedtatt i 1896.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2000). «Hjaltlandsgata». Oslo byleksikon (4. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 192. ISBN 978-82-5730815-5. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Scuderia Ambrosiana

Scuderia Ambrosiana var et italiensk racingteam som konkurrerte i Formel 1-verdensmesterskapet i 1950 og 1951 med Maserati-biler, og i 1954 med Ferrarier. De kjørte også i Targa Florio, hvor de vant i 1951, kom på andreplass i 1937 og 1939 og på tredjeplass i 1938. Teamet ble grunnlagt av Giovanni Lurani, Luigi Villoresi og Franco Cortese, og var oppkalt etter Milanos skytshelgen, St. Ambrosius. Bilene var malt i blått og svart, etter fargene til fotballklubben Inter.


== Fullstendige Formel 1-resultater ==
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, resultater i kursiv skrift indikerer raskeste runde)


== Kilder ==
Denis Jenkinson (juni 1977). «The Maserati Tipo 4CM». Motor Sport. Besøkt 3. juli 2014.
Icod de los Vinos

Icod de los Vinos er en by og et distrikt på nordkysten av Tenerife på Kanariøyene i Spania. Distriktet har en befolkning på 24 179 (2006), og ligger i en skråning opp mot vulkanen  Teide.  Der er ​​store skogsområder med kanarifuru (Pinus canariensis) ned til en fruktbar dal ved kysten, der byen ligger. I dalen er det mange frukthager, inkludert banantrær og vingårder, og distriktets økonomi er tungt basert på landbruk. 
Byen Icod de los Vinos ble grunnlagt i 1501 og har mange gamle bygninger. I sentrum av byen står et gammelt draketre (Dracaena draco) som er byens landemerke. I byområdet i nærheten av San Marcos kirken finnes torg og små parker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Icod de los Vinos – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bjergaelva kraftverk

Bjergaelva kraftverk er et vannkraftverk som ligger ved Hylsfjorden i Suldal kommune i Rogaland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på ca 120 meter.
Installert effekt er 650 kW. Årsproduksjon er 3 GWh.
Kraftverket eies av lokale grunneiere.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Aftenbladet: Småkraft-fest med grønn bismak Arkivert 14. juli 2014 hos Wayback Machine.
Oskar Braatens plass (Oslo)

Oskar Braatens plass (1-3, 2) er på Torshov i Oslo, der Sandakerveien krysser Torshovgata. 
Plassen fikk navn i 1959 etter forfatteren Oskar Braaten, som vokste opp i området, og som også har fått Oskar Braatens gate like i nabolaget oppkalt etter seg.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2000). «Oskar Braatens plass». Oslo byleksikon (4. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 319. ISBN 978-82-5730815-5. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (O)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Øvre magasin (Fredriksten)

Øvre magasin også kalt Provianthuset, Nye provianthus eller Nye hvelvede magasin på Fredriksten festning i Halden er en bygning opprinnelig oppført i 1770, og gjenoppført etter brannen i 1826. Bygningen ble som resten av festningen administrativt fredet i 1928. 


== Beskrivelse ==

Øvre magasin ligger øverst i husrekken som ellers består av Den gamle kommandantbolig og Nedre magasin i hovedfestningen, også kjent som Citadellet. Beliggenheten rett innenfor Østre kurtineport er den samme som den aller eldste kommandantboligen hadde. Denne ble revet da Den gamle kommandantbolig ble bygd i 1754, og tomta ble noen år senere tatt i bruk for det nye provianthuset. Arbeidet med å sprenge ut tomta tok til i 1757, men manglende bevilgninger og mangel på arbeidsfolk førte til at bygningen første ble ferdig i 1770. Bygningen består av tre fulle etasjer samt halv kjeller (under vestre del) og loft, og måler 64 1/2 ganger 24 1/2 alen, dvs. ca. 40 x 15 m. Veggene er to meter tykke gråsteinsmurer, innvendig er vegger og hvelvinger i pusset teglstein. Gavlveggene på loftet er også murt i teglstein, gavlen mot øst er pusset, mens gavlen mot vest er upusset. Det er murte hvelv over kjelleren og mot loftet, ellers er etasjeskillene i tre. Opprinnelig hadde bygningen et høyt valmet tak, noe som kan sees på de opprinnelige tegningene. Etter brannen  i 1826, ble taket gjenoppbygd som et saltak med en halvvalm i østre gavl, mens vestre gavl mot Den gamle kommandantbolig er rett. Taket er dekket med rød enkeltkrum teglstein.


== Bruk ==

Øvre magasin var i bruk til oppbevaring av festningens kornforråd både i 1842 og i 1880. I 1896 ble loftet brukt til uniformsrom for underoffisersskolen. 1. Infanteriregiment brukte bygningen som depot i 1956, men i 1960 ble det slutt på å bruke bygningen som magasin og Halden historiske samlinger tok over bygningen. Den har senere vært brukt til museumsformål. Bygningen inneholder blant annet en utstilling av gammelt brannslokningsutstyr.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Neubert, Poul J. og Egede-Nissen, Hans (2006). Verneplan Fredriksten Festning (Norsk (bokmål)). Oslo: Forsvarsbygg, Nasjonale Festningsverk. ISBN 82-7972-030-08. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Widerberg/Kavli (1963). «Byen og dens hus».  I Riksantikvaren. Halden : Festningen og byen (Norsk (bokmål)). Oslo: H. Aschehoug & Co. 


== Eksterne lenker ==
«Fredriksten festning». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
VM i telemarkskjøring 2007

VM i telemarkskjøring 2007 ble arrangert i Thyon-Région i Sveits. I perioden 21. til 24. mars.


== Resultater ==


=== Sprint ===


=== Storslalåm ===


=== Klassisk ===


== Medaljestatistikk ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell resultatside hos FIS
Harbitzalléen (Oslo)

Harbitzalléen (1-19, 2-26) er en vei på Abbediengen ved Skøyen i bydel Ullern i Oslo. Den går mellom Hoffsveien og Abbedikollen.
Veien fikk navn i 1926 etter kjøpmannen Fredrik Gottfried Christian Bohr Harbitz, som eide Abbediengen gård (nr. 24) i en årrekke.
Den Norske Næringsmiddelfabrikk, Makaronifabrikken, ble etablert i Harbitzalleen 5 i 1918. Anlegget lå tilbaketrukket fra gateløpet og hadde en portal gjennom hovedbygget og inn i kvartalet for øvrig. I 1920 ble anlegget utvidet i nummer 3 med administrasjonsbygg og laboratorium for firmaet Apothekernes Laboratorium. Administrasjonsbygget ble i 1955 erstattet av et nybygg med fasade ut mot gateløpet. På 1960-tallet vokste bedriften, og det ble reist flere   nye industribygninger inne på eiendommen. I 1962 ble det etablert et nytt kontor/laboratoriebygg langs Harbitzalleen.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2000). «Harbitzalléen». Oslo byleksikon (4. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 181. ISBN 978-82-5730815-5. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Tunveien (Oslo)

Tunveien er en vei på Bestum i bydel Ullern. Det er en kort blindvei på nordsiden av Tingstuveien.
Veinavnet ble vedtatt i 1917. Bare nr. 2 og 5 er i bruk.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2000). «Tunveien». Oslo byleksikon (4. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 450. ISBN 978-82-5730815-5. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (T)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 26. oktober 2014. Besøkt 7. november 2015.
Galmudug

Galmudug er en autonom region som ligger i det sentrale Somalia. Galmudug grenser til Puntland-regionen i nord, Ogaden i Etiopia i vest og andre regioner av Somalia i sør. Duusamareeb i Galguduud er Galmuguds hovedstad.
Navnet Galmudug består av regionene Galguduud og Mudug.


== Geografi ==
Galmudug ligger midt i Somalia, cirka 750 kilometer fra Mogadishu, Hargeisa, Bosaso og Harari i Etiopia. Regionen grenser i øst med Indiahavet, i vest med Etiopia, i nord med Puntland, og i sør med Hiran-regionen.


== Historie ==


=== Etablering ===
Den autonome regionen Galmudug, ble etablert 14. august 2006, med Mohamed Warsame Ali 'Kiimiko' som ny president, og Galkayo som hovedstad.
Forholdet mellom Galmudug og Puntland-regionen i nord, har historisk vært anspent. Men de to regionene har gradvis gjort framskritt ved å styrke relasjonene dem i mellom. De to autonome administrasjonene tegnet en avtale i februar 2011 i Garowe i Puntland, der begge regjeringene offisielt ble enige om å samarbeide om sikkerhet, økonomiske og sosiale forhold.


== Demografi ==
Galmudug-området er hovedsakelig bebodd av folk fra den somaliske sub-klanen sa'ad fra hovedklanen hawiye.


== Referanser ==
Tingstuveien (Oslo)

Tingstuveien (3-27, 4-36) er en vei på Skøyen og Bestum i bydel Ullern. Den går inn fra Hoffsveien nordvest for Skøyen stasjon og krysser Drammenbanen på en bro før den går parallelt mellom Drammenbanen og E18 bort til Bestumveien, like nedenfor det som var Bestun stasjon.
Veinavnet ble vedtatt i 1917 og skal stamme fra en tingstue som skal ha ligget i veien.
Bebyggelsen er preget av bolighus, derbilant flere store villaer, med enkelte rekkehus/etasjehus. En rekke villaer i veien er tegnet av Christian Fürst. Det gjelder nr.  8, 10, 14, 16, 20 og 30. Nr. 13 er våningshuset på det som var Nedre Bestum gård, og nr. 19C (treetasjers teglvilla tegnet av Bernhard Steckmest og oppført i 1899) skal ha vært det siste våningshuset på Øvre Bestum gård. I nr. 21 ligger en bygning som er flyttet hit fra Sjusjøen, og som gjerne omtales som tingstua, men dette kan muligens være en etterrasjonalisering.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2000). «Tingstuveien». Oslo byleksikon (4. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 435. ISBN 978-82-5730815-5. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (T)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 26. oktober 2014. Besøkt 7. november 2015.
Olsens Enkes vei (Oslo)

Olsens Enkes vei (1-5, 2-4) er en vei på Abbediengen (bydel Ullern) i Oslo. Den går som blindvei sørvestover fra Harbitzalleen mellom Elmholt allé og Elmholtveien.
Navnet ble vedtatt i 1994 og har sin bakgrunn i firmaet J. Olsens Enke, som drev planteskole og gartneri på stedet fra 1870. Området ble utbygget med boliger på 1990-tallet, og gartneriet flyttet til nedsiden av Sigurd Iversens vei, mot Drammenbanen.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2000). «Olsens enkes vei». Oslo byleksikon (4. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 315. ISBN 978-82-5730815-5. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (O)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.