jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Asbjørn Steffensen

Petter Asbjørn Steffensen (født 23. mars 1900, død 9. august 1985) var en norsk skøyteløper som representerte Norge i to allround-VM og to europamesterskap. Steffensen gikk først for Kongsberg IF og senere for Oslo SK.


== Personlige rekorder ==


== Internasjonale mesterskap i hurtigløp på skøyter ==
Allround-VM på skøyter deltatt to VM.
Oslo B 1925 og i Trondhjem Ø 1926.Beste resultat 6.-plass sammenlagt i Trondhjem 1926.EM på skøyter deltatt i to EM.
Kristiania F 1924 og i Oslo F 1928.Beste resultat 8.-plass sammenlagt i Kristiania 1924.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Asbjørn Steffensen – Speedskatingbase.eu 
(en) Asbjørn Steffensen – SpeedSkatingNews.info 
(en) Asbjørn Steffensen – SpeedSkatingStats.com 
(en) Asbjørn Steffensen på www.ISU.html.infostradasports.com
(en) Asbjørn Steffensen på The-Sports.org (noen resultater)
Gunung Tambuyukon

Gunung Tambuyukon er Malaysias tredje høyeste fjell med en høyde på 2 579 meter over havet. Det ligger i Crockerfjellene i den vestlige delen av Sabah på Borneo, og er vernet som en del av Kinabalu nasjonalpark.


== Se også ==
Liste over Malaysias høyeste fjell
Gunung Kinabalu
Gunung Murud

Gunung Murud er et fjell i delstaten Sarawak i den malaysiske delen av Borneo. Med en høyde på 2 473 meter over havet er det delstatens høyeste, og landets fjerde høyeste fjell. Det ligger i fjellkjeden Tama Abu i den nørdøstlige  delen av Sarawak, og er vernet som en del av Pulong Tau nasjonalpark.


== Se også ==
Liste over Malaysias høyeste fjell
Gunung Mulu

Gunung Mulu er et fjell i delstaten Sarawak i den malaysiske delen av Borneo. Med en høyde på 2 374 meter over havet er det delstatens nest høyeste, og landets femte høyeste fjell. Det ligger i fjellkjeden Tama Abu i den nordlige  delen av Sarawak, og er vernet som en del av Gunung Mulu nasjonalpark.


== Se også ==
Liste over Malaysias høyeste fjell
Gunung Tahan

Gunung Tahan er et fjell i delstaten Pahang i Malaysia, som med en høyde på 2 187 meter over havet er det høyeste punkt i Vest-Malaysia, og landets sjette høyeste fjell. Det ligger i fjellkjeden Tahan ved grensen til Kelantan, og er vernet som en del av Taman Negara nasjonalpark.


== Se også ==
Liste over Malaysias høyeste fjell
Gunung Korbu

Gunung Korbu er et fjell i delstaten Perak i Malaysia. Med en høyde på 2 183 meter over havet er det delstatens høyeste. Det ligger i fjellkjeden Titiwangsa, den sørlige delen av Tenasserim-fjellene.


== Se også ==
Liste over Malaysias høyeste fjell
Gunung Yong Belar

Gunung Yong Belar er et 2 181 meter høyt fjell på grensen mellom delstatene Perak og Kelantan i Malaysia. Det ligger i fjellkjeden Titiwangsa, den sørlige delen av Tenasserim-fjellene.


== Se også ==
Liste over Malaysias høyeste fjell
Gunung Gayong

Gunung Gayong er et 2 173 meter høyt fjell i delstaten Perak i Malaysia. Det ligger i fjellkjeden Titiwangsa, den sørlige delen av Tenasserim-fjellene.


== Se også ==
Liste over Malaysias høyeste fjell
Gunung Chamah

Gunung Chamah er et fjell i delstaten Kelantan i Malaysia. Det ligger i fjellkjeden Titiwangsa, den sørlige delen av Tenasserim-fjellene.


== Se også ==
Liste over Malaysias høyeste fjell
Norges ambassade i København

Norges ambassade i København huser Norges diplomatiske representasjon til Danmark. Fra oktober 1996 holdt den til i Amaliegade 39 i København, men er siden flyttet til Dampfærgevej 10. Frem til 1996 lå den på Trondhjems Plads 4, ikke langt fra Oslo Plads på Østerbro.I 1985 ble flere titalls demonstranter arrestert, etter å ha forsøkt å okkupere den norske ambassaden, i en demonstrasjon mot fengsling av militærnektere.Ambassadørens private residens har siden 1991 vært en villa i Hellerup. Den ble tegnet av den modernistiske arkitekten Hans Hansen (1899–1958) og oppført i 1934. Det var folkegave til statsminister Thorvald Stauning (1873–1942). Den norske stat ervervet eiendommen i 1991. En omfattende renovering og tilbakeføring til det opprinnelige utseende ble ferdigstilt i 2007. 


== Sendemenn og ambassadører ==
Før unionsoppløsningen i 1905 var Norge representert ved den svensk-danske sendemann, stasjonert ved den svensk-norske legasjonen i København. 

1905–1906 Fritz Wedel Jarlsberg
1906–1916 Francis Hagerup
1916–1922 Johannes Irgens, sideakkreditering til Nederland og Belgia
1922–1935 Hans Emil Huitfeldt-Kaas
1935–1940 August Esmarch
1945–1951 August Esmarch
1951–1956 Jens Bull (diplomat), døde i 1956
1958–1963 Rolf Andersen
1963–1967 Hersleb Vogt
1968–1974 Arne Skaug
1975–1982 Paul Koht
1982–1989 Ole Ålgård
1990–1996 Arne Arnesen
1996–1999 Thorvald Stoltenberg
1999–2004 Dagfinn Stenseth
2004–2007 Ole Peter Kolby
2007–2012 Jørg Willy Bronebakk
2012–2017 Ingvard Havnen
2017–2021 Aud Kolberg
2021– Katja Christina Nordgaard


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
http://www.norge.dk/
http://www.norge.dk/Embassy/
Kristin Bergersen

Kristin Bergersen (født 14. oktober 1968) er en tidligere politiker og jobber med kommunikasjon, strategi og ledelse. Hun var kommunikasjonsdirektør i Renovasjonsetaten i Oslo kommune fra 2007 til 2016. Fra 19. september 2016 til 31. mars 2019 var hun kommunikasjonssjef i Nordic Innovation, som er en organisasjon underlagt Nordisk ministerråd.Hun er tidligere statssekretær for justis- og beredskapsminister Grete Faremo til regjeringsskiftet etter Stortingsvalget i 2013, og har hatt flere verv i Homonettverket i Arbeiderpartiet 2006-2017, blant annet var hun leder 2015-16. Hun har tidligere vært 1. vararepresentant til Oslo bystyre (2003-07) og har sittet i kommunestyret i Nittedal kommune (1987-95). Bergersen var generalsekretær i Europeisk Ungdom i 1994-95 under Folkeavstemningen om EU-medlemskap i 1994 og visepresident i Jeunes Européens fédéralistes i 1995-97. Fra september i 2019 jobber hun som kommunikasjonsjef i Mental Helse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Kristin Bergersen hos Norsk senter for forskningsdata 
Offisielt fra statsråd 21. september 2012
Norges 100 mektigste kvinner 2013 Arkivert 28. september 2013 hos Wayback Machine.
Dagfinn Stenseth

Dagfinn Stenseth (født 28. august 1936 i Øvre Eiker, død 26. juli 2019 i Vestfossen, Øvre Eiker) var en norsk diplomat og ambassadør, bosatt i Vestfossen.Stenseth avla eksamen ved Drammens handelsgymnasium i 1954 og tok deretter batchelor-graden i statsvitenskap ved Yale University i USA. Han gjennomførte Utenriksdepartementets aspirantkurs i 1961-1962 og ble stasjonert ved den norske ambassaden i Moskva 1962-1965. Deretter tjenestegjorde han ved den norske militærmisjonen i Berlin og som ambassadesekretær ved den norske ambassaden i Bonn. Han ble utnevnt til byråsjef og leder av Utenriksdepartementets Øst-Europa-kontor i 1973 og ble underdirektør i 1976.
I perioden 1979-1985 var han Norges ambassadør til Sovjetunionen. I 1986 ble han ekspedisjonssjef i Utenriksdepartementet og var blant annet leder av departementets avdeling for Nordområde-spørsmål. Han var på ny Norges ambassadør til Sovjetunionen/Russland i perioden 1990-1994, deretter ambassadør til Finland 1994–1997 og ambassadør til Danmark 1999-2004. Han var polarrådgiver og hvalfangtskommissær i Utenriksdepartementet 1997-1999.I 2001 utga han sine memoarer under tittelen Vitne til historie.Dagfinn Stenseth var kommandør av St. Olavs Orden og innehadde storkors av Dannebrogordenen og Finlands løves orden.


== Bibliografi ==
Vitne til historie, (N. W. Damm & Søn, 2001).


== Referanser ==
Everyday People

«Everyday People» er en sang skrevet av Sly Stone som ble spilt inn og gitt ut på singel med Sly & the Family Stone i 1968. Den ble bandets første singel til å toppe listene for Soul-musikk og Billboard Hot 100-listen hvor den lå som nummer en i fire uker på våren 1969. Sangen blir husket som en av de mest populære sangene fra 1960-tallet.
Ike & Tina Turner spilte inn sangen og ga den ut på albumet In Person i 1969. I 1971 spilte de den inn igjen live og ga den ut på albumene Live in Paris – Olympia 1971 og Live at Carnegie Hall – What You Hear Is What You Get.
Joan Jett spilte inn sangen og ga den ut på singel i 1982. Den ble også gitt ut på albumet Album i 1983.


== Eksterne lenker ==
(en) Everyday People på MusicBrainz
Carsten Christensen

For ishockeyspilleren og idrettslederen med samme navn, se Carsten Christensen (ishockey).Carsten Normann Christensen (født 4. september 1906, død 2. februar 1983) var en norsk skøyteløper som representerte Norge i sju allround-VM og fire europamesterskap. Christensen gikk først for Kongsberg IF og senere for Oslo IL og Arbeidernes SK.


== Personlige rekorder ==


== Internasjonale mesterskap i hurtigløp på skøyter ==
Allround-VM på skøyter deltatt sju VM.
Oslo B 1925, Trondhjem Ø 1926, Oslo F 1929, Oslo F 1930, Trondheim Ø 1933, Oslo F 1935 og i Davos 1936.Beste resultat 6.-plass sammenlagt i Oslo 1930.EM på skøyter deltatt i fire EM.
Oslo F 1928, Stockholm Ö 1931, Hamar S 1934 og i Oslo F 1936.Beste resultat 9.-plass sammenlagt i Stockholm 1931.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Carsten Christensen – Speedskatingbase.eu 
(en) Carsten Christensen – SpeedSkatingNews.info 
(en) Carsten Christensen – SpeedSkatingStats.com 
(en) Carsten Christensen – TheSports.org 
(en) Carsten Christensen på www.ISU.html.infostradasports.com
Electronic manufacturing services

Electronic manufacturing services (EMS) er en engelsk betegnelse på selskaper som utfører kontraktsproduksjon av elektronikk.


== Se også ==
OEM
ODM
The Ikettes

The Ikettes var en amerikansk trio (og noen ganger kvartett) med kvinnelige støttevokalister for Ike & Tina Turner som opprinnelig bestod av Robbie Montgomery, Jessie Smith og Venetta Fields. Ike Turner dannet The Ikettes som erstatning for The Artettes, koregruppen til Art Lassiters som var med på A Fool in Love. I 1961 spilte de inn og ga ut singelen I'm Blue (The Gong-Gong Song). Singelen kom på 3.-plass på R&B-lista og 19.-plass på Pop-lista. De hadde senere store hits som Camel Walk i 1964 og Peaches 'N' Cream og I'm So Thankful i 1965.


== Diskografi ==


=== Albumer ===
Soul The Hits (1965)
Gold & New (1973)


=== Singler ===
I'm Blue (The Gong-Gong Song) (1961)
Troubles On My Mind (1962)
Heavenly Love (1962)
I Had A Dream The Other Night (1962)
Prisoner In Love (No Bail In This Jail) (1963)
Here's Your Heart (1964)
Camel Walk (1964)
Peaches 'N' Cream (1965)
(He's Gonna Be) Fine Fine Fine (1965)
I'm So Thankful (1965)
Don't Feel Sorry For Me (1965)
(Never More) Lonely For You (1965)
What'cha Gonna Do (1966)
Not That I Recall (1966)
Make 'Em Wait (1968)
Sally Go Round The Roses (1969)
Got What It Takes (To Get What I Want) (1972)
I'm Just Not Ready For Love (1972)
I Gotcha (1974)


== Eksterne lenker ==
(en) The Ikettes på Discogs 
(en) The Ikettes på MusicBrainz 
(en) The Ikettes på Spotify 
(en) The Ikettes på Last.fm 
(en) The Ikettes på AllMusic
Cookin’ (Jerry Reed-album)

Cookin'  er et album av Jerry Reed, utgitt januar 1970. Albumet består av elleve sanger hvorav tre er laget av Reed selv samt en sang han skrev sammen med Chet Atkins. Sistnevnte var albumets produsent.Albumet ble relansert på CD 9. mai 2000 hvor den ble slått sammen med albumet Better Things in Life.


== Sporliste ==


=== Side 1 ===
«Turn It Around in Your Mind» (Jerry Reed Hubbard) – 2:20 – (innspilt 13. november/5. desember 1969)
«How Many Tomorrows» (Jerry Reed Hubbard) – 2:28 – (innspilt 17. november/11. desember 1969)
«Sometimes Feelin'» (Gary McCullough) – 2:29 – (innspilt 9. desember 1969)
«Just to Satisfy You» (Waylon Jennings/Don Bowman) – 2:40 – (innspilt 20. november/11. desember 1969)
«Plastic Saddle» (Vic McAlpin) – 2:22 – (innspilt 20. november 1969)
«I Shoulda Stayed Home» (George M. Jones) – 2:11 – (innspilt 5. november 1969)


=== Side 2 ===
«Alabama Jubilee» (George Linus Cobb/Jack Yellen) – 2:52 – (innspilt 9. desember 1969)
«Aunt Maudie's Fun Garden» (George M. Jones)– 2:49 – (innspilt 9. desember 1969)
«The Semi-Great Predictor» (George M. Jones) – 4:04 – (innspilt 20. november 1969)
«My Next Impersonation» (Shel Silverstein) – 2:32 – (innspilt 17. november 1969)
«Gomyeyonyo» (Jerry Reed Hubbard) – 2:10 – (innspilt 13. november/5. desember 1969)


== Musikere og instrumenter ==
Jerry Reed: vokal, gitar
Pete Wade: gitar
Billy Sanford: gitar
Jimmy Capps: gitar
Chip Young: gitar
Jerry Shook: gitar
Larry Butler: piano
Jerry Smith: piano
Beegie Cruser: orgel
Henry Strzelecki: bass
Ralph Gallant: trommer
Willie Ackerman: trommer
James Isbell: trommer
John Ragsdale: arrangementer
Brenton Banks: fiolin
Albert Coleman: fiolin
Stephanie Woolf: fiolin
Howard Carpenter: fiolin
Solie Fott: fiolin
Sheldon Kurland: fiolin
Marvin Chantry: bratsj
Gary Vanosdale: bratsj
Byron Bach: cello
Martha McCrory: cello
Norman Greenbery: valthorn
Jay Dawson: valthorn
Bobby Puett: klarinett


== Annet ==
Reed spilte inn en ny versjon av «Alabama Jubilee» til albumet Both Barrels i 1976.


== Referanser ==
Carsten Jacob Helgeby

Carsten Jacob Helgeby (født 12. januar 1895 i Svanviken i Eide på Nordmøre, død 25. desember 1951 i Oslo) var en norsk diplomat.Etter examen artium 1913 og den militære høyskole 1919, studerte han handelsfaget ved Harvard University i USA før han i 1921 ble tilsatt i Utenriksdepartementet. Han avla aspirantprøven i 1925 og tok juridisk embetseksamen (cand.jur.) ved Universitetet i Oslo i 1933.  Fra 1936 til 1939 var han legasjonssekretær ved Norges representasjoner i Berlin (hvor bosatt), Wien og Budapest. I 1939 ble han hjemkalt til forhandlingskontoret i Direktoratet for utenrikshandel. Efter krigen ble han ekspedisjonssjef i Utenriksdepartementet og sjef for krigsoppgjørsavdelingen og var også norsk representant i Det interallierte erstatningsbyrå (IARA) i Brussel. I 1947 ble han utnevnt til sjef for den norske militærmisjon i Berlin. 
Han var Norges ambassadør til Sovjetunionen fra 1949 til sin død i desember 1951.Carsten Jacob Helgeby var kommandør med stjerne av St. Olavs Orden (1950).Helgeby var sønn av dosent ved Norges landbrukshøgskole Ole Martinius Helgeby (1857–1933) og Louise Cathrine Sørensen (1869–1945). Han var fra 1935 gift med amerikanske Astrid Rice (1913–1996), som andre gang ble gift med Camillo Eitzen (1912 - 1969). Han var far til ambassadør og jurist C. J. Helgeby (1939-2011).


== Referanser ==
Georgia Sunshine (album)

Georgia Sunshine er et album av Jerry Reed som ble utgitt juli 1970. Albumet består av ti sanger hvorav seks er laget av Reed selv. Produsent for albumet var Chet Atkins og Felton Jarvis.Albumet ble relansert på CD 9. mai 2000 hvor den ble slått sammen med samlealbumet Oh What a Woman!.


== Sporliste ==


=== Side 1 ===
«Georgia Sunshine» (Jerry Reed Hubbard) – 2:42 – (innspilt 28. april/7. mai 1970)
«Good Friends and Neighbors» (Jerry Reed Hubbard) – 3:14 – (innspilt 20. november 1969)
«Mule Skinner Blues (Blue Yodel #8)» (Jimmie Rodgers/George Vaughn) – 3:10 – (innspilt 14. mai 1970)
«That's All Part of Losing» (Jerry Reed Hubbard) – 2:22 – (innspilt 28. april/7. mai 1970)
«Eight More Miles to Louisville» (Grandpa Jones) – 2:12 – (innspilt 26. mai 1970)


=== Side 2 ===
«Amos Moses» (Jerry Reed Hubbard) – 2:19 – (innspilt 5. november 1969)
«Dream Sweet Dreams About Me» (John Ragsdale)– 2:56 – (innspilt 28. april 1970)
«The Preacher and the Bear» (Jerry Reed Hubbard) – 2:40 – (innspilt 17. november 1969)
«Ugly Woman» (James Ford) – 2:12 – (innspilt 14. mai/11. juni 1970)
«Talk About the Good Times» (Jerry Reed Hubbard) – 2:25 – (innspilt 2. januar 1970)


== Musikere og instrumenter ==
Jerry Reed: vokal, gitar
Pete Wade: gitar
Billy Sanford: gitar
Chet Atkins: gitar
Jimmy Capps: gitar
Chip Young: gitar
Larry Butler: piano, orgel
Hargus Pig Robbins: piano, orgel
Jerry Smith: piano, orgel
Beegie Cruser: piano, orgel
Henry Strzelecki: bass
Norbert Putman: bass
Ralph Gallant: trommer
Jerry Carrigan: trommer
Willie Ackerman: trommer
James Isbell: trommer
Buddy Spicher: fele
Brenton Banks: fiolin
Albert Coleman: fiolin
Stephanie Woolf: fiolin
George Binkley: fiolin
Lillian Hunt: fiolin
Martin Katahn: fiolin
Sheldon Kurland: fiolin
Marvin Chantry: bratsj
Gary Vanosdale: bratsj
Byron Bach: cello
Martha McCrory: cello
George Tidwell: trompet
Donald Sheffield: trompet
Glenn Baxter: trompet


== Referanser ==
Gunung Yong Yap

Gunung Yong Yap er et 2 167 meter høyt fjell på grensen mellom delstatene Perak og Kelantan i Malaysia. Det ligger i fjellkjeden Titiwangsa, den sørlige delen av Tenasserim-fjellene.


== Se også ==
Liste over Malaysias høyeste fjell
Gunung Ulu Sepat

Gunung Ulu Sepat er et 2 161 meter høyt fjell på grensen mellom delstatene Perak og Kelantan i Malaysia. Det ligger i fjellkjeden Titiwangsa, den sørlige delen av Tenasserim-fjellene.


== Se også ==
Liste over Malaysias høyeste fjell
Gunung Batu Putih

Gunung Batu Putih er et 2 131 meter høyt fjell i delstaten Perak i Malaysia. Det ligger i fjellkjeden Titiwangsa, den sørlige delen av Tenasserim-fjellene.


== Se også ==
Liste over Malaysias høyeste fjell
Gunung Tama Abu

Gunung Tama Abu er et 2 112 meter høyt fjell i delstaten Sarawak i den malaysiske delen av Borneo. Det ligger i fjellkjeden Tama Abu i den nordlige  delen av Sarawak, og er vernet som en del av Gunung Mulu nasjonalpark.


== Se også ==
Liste over Malaysias høyeste fjell
Arbeidermesterskapet i fotball 1926

Arbeidermesterskapet i fotball 1926 var en norsk fotballturnering som ble arrangert av Arbeidernes Idrettsforbund (AIF). 
Varden AIL (Oslo) vant turneringen etter å ha slått Ørn Trondheim 2-1 i finalen.
Vardens vinnerlag: Storm Tollerud, Trygve Nordli, Ragnar Pettersen, Leonard Jensen, Sofus Hansen, Gunnar Torkildsen, Viktor Jacobsen, Ola Johansen, Erling Pettersen, Roar Amundsen og Ragnar Becker.Det deltok bare 19 lag i turneringen. 16 av dem var fra Oslo/østlandsområdet, mens de tre siste var fra henholdsvis 
Trondheim, Bergen og Stavanger. I de tre første rundene spilte østlandslagene mot hverandre, i tillegg til at
ATIL Stavanger slo ATI Bergen i 2. runde. Ørn Trondheim fikk walk-over helt til semifinalen, mens
ATIL Stavanger fikk walk-over i både 1. og 3. runde.


== 1. runde ==
Spilt 8. august. 8 kamper, 3 lag walk-over. Totalt 19 lag.

Drammen AIL – Kampens IF Oslo 2-4
Lillestrøm TIF – Borgen Oslo 5-4
Lynild – Sagene 2-1
Spartacus – Slemmestad 0-7
Sterling – Spero 6-1
Varden AIL – Bjølsen 7-0
Vika Oslo – Jordal 2-1
Økern – Sleipner 1-4, 5-3 (omkamp etter protest)Walk-over: Ørn Trondheim, ATI Bergen, ATIL Stavanger.


== 2. runde ==
Spilt 15. og 22. august.

ATIL Stavanger – ATI Bergen 3-2 e.e.o.
Lynild – Lillestrøm TIF 1-1, 3-10
Sterling – Slemmestad 4-2
Varden AIL – Kampens IF Oslo 3-2 e.e.o.
Vika Oslo – Økern 5-1
Ørn Trondheim w.o.


== 3. runde ==
Vika Oslo – Lillestrøm TIF 2-1 (spilt 29. august)
Varden AIL – Sterling 6-0 (spilt 19. september)
ATIL Stavanger w.o.
Ørn Trondheim w.o.


== Semifinaler ==
Ørn Trondheim – ATIL Stavanger 6-2 (spilt 12. september i Hommelvik)
Varden AIL – Vika Oslo 1-0 (spilt 3. oktober) Vika protesterte og fikk omkamp. Varden vant omkampen 2-0 den 10. oktober.


== Finale ==
Varden AIL – Ørn Trondheim 2-1 (1-1)Finalen ble spilt 24. oktober 1926. Alle målene i finalen kom på straffespark.


== Se også ==
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1926
Liste over fotballklubber i Arbeidernes Idrettsforbund


== Referanser ==


== Kilder ==
Arbeiderbladet
Arbeideravisa
Bukit Batu Lawi

Bukit Batu Lawi (engelsk: Batu Lawi Hill) er et 2 092 meter høyt fjell med tvillingtopp i delstaten Sarawak i den malaysiske delen av Borneo. Det ligger i fjellkjeden Tama Abu i den nordlige  delen av Sarawak.


== Se også ==
Liste over Malaysias høyeste fjell
Bukit Batu Buli

Bukit Batu Buli (engelsk: Batu Buli Hill) er et 2 092 meter høyt fjell  i delstaten Sarawak i den malaysiske delen av Borneo. Det ligger i fjellkjeden Tama Abu i den nordlige  delen av Sarawak.


== Se også ==
Liste over Malaysias høyeste fjell
Gunung Semangkok

Gunung Semangkok er et 1 824 meter høyt fjell i Malaysia. Det er det høyeste punktet i delstaten Selangor. 


== Se også ==
Liste over Malaysias høyeste fjell
Gunung Ledang

Gunung Ledang (engelsk: Mount Ophir) er et 1 276 meter høyt fjell i Malaysia. Det er det høyeste punktet i delstaten Johor. 


== Se også ==
Liste over Malaysias høyeste fjell
Olne

Olne er en kommune i provinsen Liège i Belgia. Kommunen består av én delkommuner: Olne. Kommunen ligger ved elva Vesdre og ble i 1994 kåret til en av de vakreste landsbyene i Vallonia av foreningen med samme navn. Fra 1661 til 1785 var Olne en nederlandsk enklave i det som i dag utgjør Belgia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Olne – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Byer og kommuner i Belgia
Pepinster

Pepinster er en kommune i provinsen Liège i Belgia. Kommunen består av fire delkommuner: Pepinster, Cornesse, Wegnez og Soiron. Kommunen ligger der elven Hoëgne renner ut i Vesdre. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Pepinster – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Byer og kommuner i Belgia
Plombières

Plombières (nederlandsk: Blieberg, tysk: Bleyberg eller Bleiberg) er en kommune i provinsen Liège i Belgia. Kommunen består av fem delkommuner: Montzen, Moresnet, Gemmenich, Sippenaeken og Hombourg (Homburg). Som nabokommunene Kelmis, Aachen (Tyskland) og Vaals (Nederland) grenser kommunen til trelandsgrensa mellom Belgia, Tyskland og Nederland på fjellet Vaalserberg (322 moh.). Den 1200 m lange togviadukten i Moresnet (Göhltalviadukt) er Belgias mest kjente togbru og er et viktig ledd på togstrekningen Aachen-Antwerpen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Plombières – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Byer og kommuner i Belgia
Lontzen

Lontzen er en tyskspråklig kommune i provinsen Liège i Belgia. Kommunen består av to delkommuner: Lontzen og Walhorn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lontzen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Byer og kommuner i Belgia
Norges ambassade i Helsingfors

Norges ambassade i Helsingfors er en norsk utenriksstasjon. Ambassaden huser den norske ambassadør i Finland og hans stab. Den ligger i Rehbindervägen 17 i Helsingfors.


== Sendemenn og ambassadører ==
Ikke før Finland fikk sin uavhengighet i 1917 ble det aktuelt med sendemenn.

1918–1924 Andreas Tostrup Urbye
1924–1927 Halvard Bachke
1927–1936 Johan Fredrik Winter Jakhelln, sendemann (også i Estland, Litauen og Latvia)
1936–1941 Johan Wilhelm Michelet
1945–1950 Niels Christian Ditleff
1950–1953 Torbjørn Leopold Seippel
1953–1958 Hans Olav
1958–1962 Knut Lykke
1962–1966 Ivar Lunde
1966–1972 Adolf Bredo Stabell
1972–1976 Knut Thommessen
1976–1982 Christian Berg-Nielsen
1982–1985 Olav Bucher-Johannessen
1985–1989 Kjell Colding
1989–1994 Kjell Rasmussen
1994–1997 Dagfinn Stenseth
1997–2001 Reginald Norby
2001–2003 Tom Vraalsen
2003–2007 Haakon Baardsøn Hjelde
2007–2012 Leidulv Namtvedt
2012–2015 Jørg Willy Bronebakk
2015–2019 Åge Bernhard Grutle
2019– Dag Stangnes


== Eksterne lenker ==
Ambassadens nettsted på norsk
Ambassadens nettsted Arkivert 27. september 2013 hos Wayback Machine. på finsk
Jørg Willy Bronebakk

Jørg Willy Bronebakk (født 5. mars 1947) er en norsk diplomat.
Han er cand.polit. ved Universitetet i Oslo og gjennomførte Utenriksdepartementets aspirantkurs 1974-1975 og ble tilsatt som ambassadesekretær ved Norges nyopprettede ambassade i Saudi Arabia 1976–1979. Han tjenestegjorde deretter ved ambassaden i Bonn 1979–1982 og ambassaden i Washington 1989 til 1993. Han var ministerråd ved Norges delegasjon til NATO i Brussel 1993–1996. I 1996-1997 var han avdelingsdirektør i Utenriksdepartementet, ekspedisjonssjef 1997-2003 og assisterende utenriksråd 2003-2006. Han var Utenriksdepartementets Nord-Amerika-koordinator før han ble utnevnt til Norges ambassadør i København fra 2007 til 2012. I 2012- 2015 var han Norges ambassadør til Finland.Han var gift med ekspedisjonssjef Kristin Bølgen Bronebakk (1950–2012).


== Referanser ==