jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Homoderus mellyi

Homoderus mellyi er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor til stor (hannen ca. 25 - 55 millimeter), matt gulbrun hjortebille.  Hannen har mer eller mindre sterkt forstørrede, krumme kjever med 4-6 tenner på innerkanten, den ytterste av disse er større enn de andre. Hodet er stort og bredt, forkanten oppbrettet, særlig hos store hanner. Hoidet har en oval, mørk flekk ved siden av hvert antennefeste, fasettøynene sitter forholdsvis langt bak på hodet og er nokså små, siden av hodet med en liten tann bak hvert fasettøye. Antennene er nokså tynne, det innerste leddet sterkt buet. Pronotum har fire svarte flekker som danner en tverr-rad, de midterste flekkene er større enn de på sidene. Kantene på pronotum er smalt svarte. Dekkvingene er gulbrune, smalt svarte langs sømmen, med markerte, spissvinklede "skuldre". Beina er brungule. Undersiden er gulbrun, de fleste kroppsplatene med mørk kant. Hunnen er mye mindre enn hannen og ganske annerledes farget: hodet er svart, pronotum er brunrødt (mye rødligere enn hos hannen), de midterste svarte flekkene er store, de ytterste ganske små. Dekkvingene er svarte med en gulrød lengdestripe, beina delvis mørke. Oversiden hos hunnen er også nokså blank og tydelig punktert.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i råtne trestammer.


== Utbredelse ==
Artene lever i tropiske områder i Vest-Afrika, fra Guinea i vest til Nigeria i øst.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Homoderini
Slekten Homoderus Parry, 1862
Homoderus mellyi Parry, 1862
Homoderus mellyi mellyi Parry, 1862
Homoderus mellyi polyodontus Boileau, 1902


== Kilder ==
Oversikt over artene


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri over en del arter
(en) Homoderus mellyi i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Homoderus mellyi – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Homoderus mellyi – detaljert informasjon på Wikispecies
Dorothea Wendling

Maria Dorothea Wendling-Spurni (1736–1811) var en tysk sopran, en av sin tids mest kjente operasangere.


== Liv og virke ==
Wendling sang ved Mannheimer Hofoper fra 1752 og avanserte til primadonna i 1758. Hun var gift med komponisten og fløytisten Johann Baptist Wendling. Sammen gjennomførte de flere konsertreiser over store deler av Europa.
I 1778 flyttet kurfyrst Karl Theodor av Bayern hovedsetet sitt til München og hoffmusikerne fulgte med på lasset.
I München skrev Wolfgang Amadeus Mozart Rezitativ und Arie Basta, vincesti/ Ah, non lasciarmi für Sopran und Orchester (KV 295a) spesielt for Dorothea Wendling. Mozart skrev i et brev til sin far datert 28. februar 1778: «...hos Wendling skisserte jeg i går arien som jeg har lovet henne, med et kort resitativ. Teksten valgte hun selv fra Didone: «ah non lasciarmi nò'». Hun og datteren er temmelig overentusiastiske over denne arien ...». Wendling sang Ilia i Mozarts Idomeneo under uroppføringen i Münchens Cuvilliés-Theater 1781
I sin tid som hoffsanger Cuvilliés-Theater ga Wendling sangundervisning til flere kjente sangere, deriblant Katharina Lang og Elisabeth Carnoli, formodentlig også Franziska Lebrun.


== Litteratur ==
K. J. Kutsch / Leop Riemens: Großes Sängerlexikon. Vierte, erweiterte und aktualisierte Auflage. 4. opplag. Bind 4. K. G. Saur Verlag, München 2003


== Referanser og noter ==
Homoderus gladiator

Homoderus gladiator er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor til stor (hannen 35-58 millimeter), matt gulbrun eller rødbrun hjortebille, noen individer nesten svarte.  Hannen har mer eller mindre sterkt forstørrede, kløvede i spissen, men uten større tenner langs innersiden. Hodet er stort og bredt, forkanten oppbrettet som en tverrkam, særlig hos store hanner. Hodet har en oval, mørk flekk ved siden av hvert antennefeste, fasettøynene sitter forholdsvis langt bak på hodet og er nokså små. Antennene er nokså tynne, det innerste leddet nokså sterkt buet. Pronotum har fire svarte flekker som danner en tverr-rad, de midterste flekkene er større enn de på sidene, som gjerne er kommaformede. Kantene på pronotum er smalt svarte. Dekkvingene er gulbrune, smalt svarte langs sømmen, med markerte, spissvinklede "skuldre". Beina er brungule. Undersiden er nokså mørk brunlig. Hunnen er mye mindre enn hannen og ganske annerledes farget: hodet er svart, pronotum er brunrødt, de midterste svarte flekkene er store, de ytterste ganske små. Dekkvingene er gulrøde med en bred, svart sømstripe, beina delvis mørke. Oversiden hos hunnen er også nokså blank.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i råtne trestammer.


== Utbredelse ==
Artene lever i tropiske områder i Sentral-Afrika, fra Kamerun i vest til Kenya i øst.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Homoderini
Slekten Homoderus Parry, 1862
Homoderus gladiator Jakowlew, 1895
Homoderus gladiator bellicosus Boileau, 1902
Homoderus gladiator gladiator Jakowlew, 1895
Homoderus gladiator johnstoni Waterhouse, 1902 - noen ganger regnet som en egen art


== Kilder ==
Oversikt over artene


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri over en del arter
(en) Homoderus gladiator i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Homoderus gladiator hos NCBI 
Homoderus gladiator – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Homoderus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Good Sport

Good Sport er en amerikansk film (komedie/drama) fra 1931 regissert av Kenneth MacKenna. I rollene ses blant andre Linda Watkins, John Boles og Greta Nissen.


== Innspillingsfakta ==
Filmen ble spilt inn fra 28. september til slutten av oktober 1931.


== Fakta om filmen ==
Arbeidstitlene til denne filmen var Cheating, Infidelity, Turn About og Her Husband's Mistress. Sistnevnte var tittelen til en original, upublisert og ikke-opphavsrettsbeskyttet fortelling av Gene Towne, som Fox Film Corporation hadde kjøpt filmrettighetene til.I mars 1931 avviste Hays Office å registrere filmen under tittelen Infidelity.Fred W. Beetson, eksekutiv visepresident for Association of Motion Picture Producers, Inc. (AMPP) foreslo, etter å ha sett filmen, at man burde fjerne en scene med en farget kvinne, som sitter ved et bord under en kabaret hvor alle de andre man ser er hvite. Han forklarte dette med at særskilt folk i Sørstatene ville mislike en slik scene.


== Rolleliste ==
(Kun krediterte skuespillere)

Linda Watkins - Marilyn Parker
John Boles - Boyce Cameron
Greta Nissen - Peggy Burns
Minna Gombell - Virginia Casey
Hedda Hopper - Mrs. Atherton
Alan Dinehart - Rex Parker


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Good Sport på Internet Movie Database 
(en) Good Sport på AllMovie
Aegus (s.str.) frontalis

Aegus (s.str.) frontalis er bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En nokså liten til middelsstor (16-36 millimeter), avlang, noe flat, blankt brunsvart hjortebille. Hannen har stort, bredt hode og store, kraftige kjever som har en lang, butt, innoverrettet tann med roten og en kort, kraftig tann omtrent i midten. Som vanlig hos hjortebiller viser hanner av denne arten allometri, slik at store hanner har forholdsvis betydelig større hode og kjever. Hannens hode er halvblankt, meget fint og nokså tett punktert i moidten, grovt punktert på sidene. Pannen er bredt og grunt, U-formet innbuktet foran med to små knøler i midten. Hodet er kraftig utvidet bak fasettøynene. Pronotum er nærmest firkantet, mye bredere enn langt, blankt nokså grovt punktert. Dekkvingene er jevnbrede med nokså kraftige punktstriper, kraftig punkterte ved roten og langs ytterkanten. Beina er rødbrune. Hunnen er mindre enn hannen uten forstørret hode og kjever, kroppen er tett og kraftig punktert og nokså blank.


== Levevis ==
Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på Sulawesi.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Aegini - omfatter bare én slekt:
Slekten Aegus MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
Underslekten Aegus MacLeay, 1819 (i snever forstand)
Aegus (s.str.) frontalis Bomans, 1991


== Eksterne lenker ==
Oversikt over artene
Nettside om arten
(en) Aegus (s.str.) frontalis i Global Biodiversity Information Facility
Aegus (s.str.) malleti

Aegus (s.str.) malleti er bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En nokså liten til middelsstor ( millimeter), avlang, noe flat, blankt svart hjortebille. Hannen har stort, bredt hode og lange og slanke kjever som har en butt, innoverrettet tann med roten. Som vanlig hos hjortebiller viser hanner av denne arten allometri, slik at store hanner har forholdsvis betydelig større hode og kjever. Hannens hode er halvblankt, nokså grovt og tett punktert. Pannen er nokså dypt, U-formet innbuktet foran. Hodet er litt utvidet bak fasettøynene. Pronotum er nærmest firkantet, mye bredere enn langt, avsmalnet ved roten, blankt og nokså grovt punktert. Dekkvingene er jevnbrede med fine punktstriper, kraftig punkterte ved roten og langs ytterkanten. Beina er svarte. Hunnen er mindre enn hannen uten forstørret hode og kjever, kroppen er tett og kraftig punktert og nokså matt.


== Levevis ==
Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på Sulawesi.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Aegini - omfatter bare én slekt:
Slekten Aegus MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
Underslekten Aegus MacLeay, 1819 (i snever forstand)
Aegus (s.str.) malleti Bomans, 1991


== Eksterne lenker ==
Oversikt over artene
Nettside om arten
(en) Aegus (s.str.) malleti i Global Biodiversity Information Facility
Aegus (Micraegus) arcuatus

Aegus (Micraegus) arcuatus er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En nokså liten (11 - 16 millimeter), avlang, blankt brunsvart hjortebille. Hannens hode er bredt og flatt, kjevene (mandiblene) forholdsvis korte og sigdformede med en innoverrettet tann nær roten. Pannen er bredt, U-formet innbuktet foran med en liten tann på hver side av innbuktningen. Antennene er kraftige med en tre-leddet klubbe. Hodet er svært blankt, grovt og jevnt punktert. Pronotum er rektangulært med avrundede bakhjørner, blankt og grovt punktert. Dekkvingene er jevnbrede, noe flate, med markerte punktstriper. Ytterkanten er kledt med korte, gulbrune hår. Beina er brunlige. Hunnen ligner hannen bortsett fra at hode og kjever ikke er forstørrede.


== Levevis ==
Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på Borneo.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Aegini - omfatter bare én slekt:
Slekten Aegus MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
Underslekten Micraegus Maes, 1992
Aegus (Micraegus) arcuatus Bomans, 1993


== Eksterne lenker ==
Oversikt over artene
Lucanidae du Monde, nettside om arten
(en) Aegus (Micraegus) arcuatus i Global Biodiversity Information Facility
Eidsvåg Idrettslag (Bergen)

Eidsvåg Idrettslag er et idrettslag fra Eidsvåg i Åsane. Idrettslaget ble stiftet 26. oktober 1924.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Eidsvåg idrettslag 70 år: 26-10-1924 - 26-10-1994. Eidsvåg i Åsane: Eidsvåg idrettslag. 1994. 
Brustad, Arne, red. (1953). «Midthordland krets : Eidsvåg Idrettslag». Aktive fotballspillere : Bind 2. Oslo: Idrettsforlaget. s. 200. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
«Eidsvåg IL». Norges Fotballforbund. Besøkt 14. desember 2019. 
«Eidsvåg IL». Norges Håndballforbund. Besøkt 14. desember 2019.
Aegus (Aegotypus) naomii

Aegus (Aegotypus) naomii er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En ganske liten (10 - 18 millimeter), avlang og litt flat, matt brunsvart hjortebille. Hannene har sterkt forstørret hode og kjever (mandibler), disse er nokså rette bortsett fra en krok i spissen, omtrent så lange som hodet, med en tann ved roten. Pannens forkant er nesten rett med to tenner. Hodet er nokså grovt punktert, særlig grovt og tett på sidene. Pronotum er trapesformet, mye bredere foran enn bak, forkanten bredt innbuktet, sidene med to butte tenner. Sidekanten har korte, brunlige hår. Dekkvingene er noe hvelvede, blanke, med skarpe punktstriper, kledt med korte, oppstående, gulbrune hår langs roten, sømmen og ytterkanten. Beina er brunlige.


== Levevis ==
Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved i skog.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på det sørlige Borneo.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Aegini - omfatter bare én slekt:
Slekten Aegus MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
Underslekten Aegotypus Parry, 1874 - noen ganger plassert som en egen slekt
Aegus (Aegotypus) naomii (Nagai, 1994)


== Eksterne lenker ==
Oversikt over artene
[ Bildegalleri over en del arter]
(en) Kategori:Aegus naomii – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Aegus (s.str.) amplus

Aegus (s.str.) amplus er bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor til ganske stor (23-50 millimeter), avlang, noe flat, blankt svart hjortebille. Hannen har stort, bredt hode og store, brede, sigdformede kjever som oftest har to tenner på innersiden, én innoverrettet ved roten og en skrått oppover- og innoverrettet litt lenger ute. Som vanlig hos hjortebiller viser hanner av denne arten allometri, slik at store hanner har forholdsvis betydelig større hode og kjever. Hannens hode er halvblankt, nokså tett punktert. Pannen er bredt og grunt, V-formet innbuktet foran, med en liten tann på hver side av innbuktningen. Midt mellom fasettøyet og denne tannen er det et kort horn. Hodet er ikke utvidet bak fasettøynene, tinningene ganske korte. Pronotum er avrundet rektangulært, bredere enn langt, tett og kraftig punktert langs kantene. Dekkvingene er jevnbrede med fine, skarpe punktstriper, kraftig punkterte ved roten og langs ytterkanten. Beina er svarte. Hunnen er mindre enn hannen uten forstørret hode og kjever, kroppen er tett og kraftig punktert og nokså blank.


== Levevis ==
Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Myanmar, Thailand og Laos.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Aegini - omfatter bare én slekt:
Slekten Aegus MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
Underslekten Aegus MacLeay, 1819 (i snever forstand)
Aegus (s.str.) amplus Nagai, 1994


== Eksterne lenker ==
Oversikt over artene
Nettside om arten
(en) Aegus (s.str.) amplus i Global Biodiversity Information Facility
Aegus (Micraegus) arnaudi

Aegus (Micraegus) arnaudi er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En nokså liten (12 - 18 millimeter), avlang, blankt brunsvart hjortebille. Hannens hode er bredt og flatt, kjevene (mandiblene) forholdsvis korte og kraftige med en innoverrettet, to-spisset tann nær roten. Pannen er bredt, U-formet innbuktet foran med en liten tann på hver side av innbuktningen. Antennene er kraftige med en tre-leddet klubbe. Hodet er matt, fint og spredt punktert, med grove punkter på sidene. Pronotum er rektangulært med avrundede bakhjørner, svært blankt og ganske fint punktert. Dekkvingene er jevnbrede, noe flate, med markerte punktstriper. Ytterkanten er kledt med korte, gulbrune hår. Beina er brunlige. Hunnen ligner hannen bortsett fra at hode og kjever ikke er forstørrede.


== Levevis ==
Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på Filippinene (Mindanao og Palawan).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Aegini - omfatter bare én slekt:
Slekten Aegus MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
Underslekten Micraegus Maes, 1992
Aegus (Micraegus) arnaudi Bomans & Bartolozzi, 1993


== Eksterne lenker ==
Oversikt over artene
Lucanidae du Monde, nettside om arten
(en) Aegus (Micraegus) arnaudi i Global Biodiversity Information Facility
Egil Iveland

Egil Finn Iveland (født 27. november 1903 i Kristiansand, død 10. juli 1968 i Arendal) var en norsk kunstmaler. Etter gymnaset begynte han på Krigsskolen med sikte på en militær karriere, men brøt av og begynte på Kunst- og Håndverkskolen. Deretter studerte han fra 1924 til 1925 på Statens Kunstakademi, Oslo under Christian Krohg og Halfdan Strøm. Han var elev av Académie Montparnasse i Paris 1926–27 og bodde i Paris fra 1926 til 1934. I denne tiden var han også elev på Académie Scandinave Maison Watteau med Per Krohg som lærer. 
I Norsk Kunstnerleksikon sies det at han ikke etterlot seg noen stor produksjon, men fra årene i Paris er det en del små landskapsbilder. I denne tiden stod han også for utsmykning av den norsk-franske restauranten «Chez Le Viking». Etter at han kom hjem, bodde han en tid i Oslo. Han bodde også i Sverige et par år. Om somrene malte han i Randesund. I 1940 etablerte han seg på Skomedal i Setesdal og malte landskap og interiør fra Setesdal. Han var også kjent som portrettmaler og malte blant andre Kirsten Flagstad.
Egil Iveland deltok på Høstutstillingen i Oslo både i 1925 og i 1934-35. Han deltok også på flere andre kollektivutstillinger. Han er innkjøpt i Christianssands Faste Galleri.


== Kilder ==
Om Egil Iveland i Norsk Kunstnerleksikon
Ustillingshefte i forbindelse med minneutstilling i Christianssands Kunstforening 15. september 1968
Jongleikanalen

Jongleikanalen er et kanalprosjekt i det nåværende Sør-Sudan som er blitt foreslått, startet, men aldri fullført.  Planene gikk ut på å avlede vann utenom de store Sudd-våtmarkene i Sør-Sudan for å levere mer vann nedstrøms til Sudan og Egypt til bruk i landbruket.
Over halvparten av Den hvite Nils vann fordamper gjennom den sakte passasjen gjennom Sudd. Hydrogeologer foreslo i 1930-årene å grave en kanal øst for Sudd som ville lede vann fra Bahr al Jabal (Fjellnilen) ovenfor Sudd til et punkt lenger nedover på Den hvite Nil og føre vannet direkte og mye raskere til elvens hovedkanal nord for sumpene.


== Planlegging og bygging ==
Sir William Garstin, statssekretær for statens offentlige arbeider i Egypt, opprettet det første detaljerte forslaget for graving av en kanal øst for Sudd i 1907. Ved omgåelse av sumpene ble det beregnet at fordampningen av Nilens vann ville reduseres betydelig, noe som ville medføre en økning i arealet av dyrkbar jord i Egypt med to millioner hektar.
Jongleiprosjektet ble vurdert av Egypts regjering først i 1946, og planene ble utviklet i 1954-1959. Byggearbeidene ble påbegynt i 1978, men utbruddet av politisk ustabilitet i Sudan sinket arbeidet i mange år. I 1983, da Sør-Sudans frigjøringshær (SPLA) stanset arbeidet, var 240 kilometer av totalt 360 utgravet.
De rustende restene av den gigantiske tyskbygde kanalgraveren er synlige på satellittbilder nær sørenden av kanalen. Den ble skadet av et missil. Da freden ble gjenopprettet i 2000, vokste spekulasjonene om en omstart av prosjektet, og i 2008 ble Sudan og Egypt enige om å starte prosjektet på nytt, og å ferdigstille kanalen innen 24 år. Regjeringen i Sør-Sudan, en autonom region siden 2005 og nå en suveren stat, har gått imot ferdigstillelsen av kanalen. Grunnen er store miljømessige konsekvenser og ødeleggelse av folkene i Sudd-områdets tradisjonelle livsstil. Spesielt Egypt fortsetter å støtte en gjenopptakelse av prosjektet.


== Miljøaspekter ==
Kanalens svært tvilsomme fordeler vil komme Egypt og Sudan til gode, og lite belyste skader vil tilfalle Sør-Sudan. Folkene i Sudd-området lever nomadisk med sitt kveg, og flytter rundt avhengig av hvordan vannstanden varierer gjennom året. En kanal vil virke ødeleggende for livsgrunnlaget til disse. De komplekse og potensielt katastrofale miljø- og samfunnsspørsmålene, blant annet sammenbrudd av fiskeri, tørking av beiteområder, grunnvannsfall og redusert nedbør i regionen, kan begrense omfanget av prosjektet i praksis.


== Referanser ==