jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Air Tanzania

Air Tanzania Company Limited (ATCL) (swahili: Kampuni ya Ndege Tanzania) er det nasjonale flyselskapet i Tanzania og har sin hovedbase på Julius Nyerere internasjonale lufthavn i Dar-es-Salaam. Det ble grunnlagt i 1977 som Air Tanzania Corporation (ATC), etter oppløsningen av East African Airways, og har helt fra starten vært medlem av African Airlines Association (AAA). Flyselskapet var heleid av den tanzanianske regjeringen frem til 2002, da det kom en delvis privatisering i henhold til direktivet om Bretton Woods-systemet for å få innført landets strukturtilpasningsprogram. Staten reduserte derfor sin eierandel til 51% og inngikk en samarbeidsavtale med South African Airways.  
Dette samarbeidet varte i rundt fire år og påførte flyselskapet tap på over 24 milliarder tanzanianske shilling (tilsvarende 19 millioner amerikanske dollar eller 114 millioner norske kroner med daværende kurs). Den tanzanianske staten kjøpte tilbake aksjene fra South African Airways i 2006, og i dag er Air Tanzania igjen et heleid statlig aksjeselskap. Flyselskapet har opp gjennom årene betjent en rekke flyvninger innenlands i Tanzania samt til regionale og interkontinentale destinasjoner. Markedsandelen til Air Tanzania har falt dramatisk i løpet av de siste årene, fra beskjedne 19,2% i 2009 til 0,4% i 2011, til tross for at det har status som et nasjonalt flyselskap.


== Destinasjoner ==

Air Tanzania opererer per april 2014 seks innenriksruter og to regionale ruter.


== Flåte ==

Air Tanzanias flåte består per mars 2014 av følgende fly:


== Ulykker og hendelser ==
1. mars 2010: Et Air Tanzania-fly av typen Boeing 737-200 (5H-MVZ) skled av den våte rullebanen under et landingsforsøk på Mwanza lufthavn. Nesehjulet kollapset etter landing og flyet fikk påført strukturelle skader i skroget og høyre motor, men det ble ikke meldt om noen skadde etter hendelsen. Skadene på flyet viste seg å være så omfattende at det ikke ble ansett som hensiktsmessig å utbedre dem, og flyet ble derfor avskrevet og lagret i Mwanza, i påvente av oppfyllelse av en fordring mot flyselskapets forsikringsgiver.
8. april 2012: En de Havilland Canada DHC-8-311Q-maskin (5H-MWG) tilhørende Air Tanzania styrtet under et forsøk på å ta av fra Kigoma lufthavn. Ingen av de 39 personene om bord kom til skade, men flyet ble påført store materielle og uopprettelige skader.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Air Tanzania – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  (en)
Air Tanzanias flyflåte Arkivert 17. februar 2012 hos Wayback Machine. (en)
Air Tanzanias historie (en)
Ola J. Rise

Ola J. Rise (født 15. januar 1877 på garden Rise i Oppdal, død 26. august 1954) var en norsk kulturarbeider og forfatter. 


== Bakgrunn ==
Rise var oppvokst i Oppdal hvor han var særdeles aktiv i ulike kultursammenhenger. I 1899 dro han til Amerika hvor han tok land på prærien i Dakota i nærheten av Fargo. Der stiftet han familie og fikk sønnen Bjarne. Han var fortsatt en aktiv kulturpersonlighet som bladmann, bokhandler, folketaler, forfatter og redaktør i Minneapolis Tidende som var forløperen til Decorah Posten.  Senhøstes 1909 dro familien hjem til Norge for å tilbringe et år i Oppdal, men da datteren Ragnfrid ble født sommeren 1910 ombestemte de seg og reiste aldri tilbake.


== Virke som forfatter og kulturarbeider ==
Han debuterte som lyriker med diktsamlingen Lasarus Geistus som ble utgitt i Minnesota i 1908. Etter å ha vendt hjem til Oppdal ble han ansatt som redaktør i bygdebladet Fjellposten som senere gikk inn som en del av Søndre Trondhjems Amtstidende på Orkanger. Sambygdingen Inge Krokann omtalte hans innsats her slik: Han «lyfte det journalistiske nivået i det vesle bladet opp på ei høgd som få er klar over». Som den kulturpersonen han var han aktiv i målrørsla, som deklamator og ikke minst i ungdomslagsbevegelsen både i Oppdal og andre bygder.


== Bibliografi ==
Lasarus Geistus, diktsamling utgitt i 1908 i Minnesota
Snø med undertittelen «forteljingar fraa nybyggjarlive paa dei villaste vidder i Vesterheimen», diktsamling utgitt i 1909 i Trondheim
Oppdalsboka I, historie og folkeminne utgitt i 1947 på Strindheim trykkeris forlag
Oppdalsboka II, historie og folkeminne utgitt i 1951 på Johan Grundt Tanum forlag
I solefallsbrann, et utvalg av hans dikt utgitt i 1958


== Eksterne lenker ==
Ola J. Rise på lokalhistoriewiki}
Ola J. Rise privatarkiv finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket
Fylkesvei 24 (Oppland)

Fylkesvei 24 (Fv24) i Oppland gikk mellom Harestua gård og Harestua holdeplass i Lunner kommune. Fylkesveien ble opprettet etter at persontrafikken på Gjøvikbanen ble flyttet fra Harestua stasjon til Furumo (senere Harestua) holdeplass desember 2012.
2019 ble veien del av fylkesvei 2300.


== Kommuner og knutepunkter ==

 LunnerElvefaret 

Fv16Fylkesvei 16 Hadelandsvegen fra Harestua gård mot Riksvei 4 Stryken, og mot Riksvei 4 Tangenmoen
Elvefaret fra Harestua bruk til HaneknemoenUten navn 

  Piperundergangen (4,5 m) Gjøvikbanen
Endepunkt  Harestua holdeplass


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Adolf av Slesvig-Holsten-Gottorp

Adolf (født 25. januar 1526 på Duborg slott i Flensborg død 1. oktober 1586 på Gottorp slott i Slesvig by) var hertug i Slesvig-Holsten. 


== Biografi ==
Han var  tredje sønn av kong Frederik I og Sophie av Pommern, og dermed også halvbror til Christian III. Frederik lot ham oppdra hos landgreve Philip I av Hessen. Han tilbragte 4 år på Philips slott i Kassel. 
I 1544 delte Adolf,  broren Hans og halvbroren Christian III hertugdømmene Slesvig og Holsten mellom seg. Adolf som den yngste, fikk velge først. Siden han valgte delen med Gottorp, ble den gren av huset Oldenborg som han ble stamfar til, kalt Slesvig Holsten Gottorp. 
Hertug Adolf gjorde Gottorp til et virkelig regjeringssete. Det ble opprettet et egentlig kanselli og et rentekammer. Han fremmet handelen i hertugdømmene og sto bak dikebyggeriet og utbyggingen av Husum havn. Han hadde også planer om en kanalforbindelse mellom Nordsjøen og Østersjøen, som senere ble virkeliggjort med Eiderkanalen. Sammen med broren Hans den eldre og nevøen kong Frederik II, som altså var medhertuger, erobret og delte han den hittil frie bonderepublikk Ditmarsken (i det nåværende Holsten).
Hertug Adolf bygget slott i Kiel, Tønning og Husum. Etter hertug Hans den eldres død i 1580 ble de gottorpske delene utvidet med Tønder og Løgumkloster amter, samt landskapene Nordstrand, Femern og Bordesholm i Holsten. Kong Frederik arvet den andre halvdelen. 
Adolf var en dugelig men streng regent. Han deltok ivrig i stridene mot protestantismen i det Tyske riket, men holdt i sine egne land på den lutherske lære. Mot Danmark-Norge opptrådte han alltid lojalt. I 1556 arvet han tittelen Biskop av Slesvig etter sin yngre bror Frederik.
Han giftet seg med Christine av Hessen-Kassel, datter av Philip I av Hessen. Da Adolf døde ble sønnen Frederik hertug av Slesvig-Holsten-Gottorp.


== Barn ==
Frederik II av Slesvig-Holsten-Gottorp, født 1568 død 1587
Sophie født  1569 død 1634, gift med hertug Johan VII av Mecklenburg
Philip født 1570 død 1590
Johan født  1575 død 1616
Christine født 1573 død 1625, gift 1573 med Karl IX av Sverige
Anna født 1575 død 1610, gift med Enno III av Østfriesland
Christian død 1577
Agnes født 1578 død 1627, ugift (gravlagt i Riddarholmskyrkan)
Johan Frederik født 1576 død 1634, erkebiskop i Bremen, prinsebiskop i Lübeck
Elisabeth død 1584


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Karl Jansen: Adolf, Herzog von Schleswig-Holstein, Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). vol. 1, Duncker & Humblot, Leipzig 1875, s. 111–113.
Hermann Kellenbenz: Adolf I., Herzog von Schleswig-Holstein, Neue Deutsche Biographie vol. 1, Duncker & Humblot, Berlin 1953, s. 86.
Maria av Montferrat

Maria av Montferrat også benevnt Maria av Jerusalem og Maria la Marquise, (født 5. april 1192, død 1212) var dronning av Jerusalem fra 1205 og fram til sin død.
Hun var datter av  dronning Isabella I av Jerusalem og marki Konrad av Montferrat og stammet slik gjennom sin far fra Huset Aleramici og ble på grunn av hennes fars tittel kalt Maria la Marquise som barn. Hun ble dronning i 13-årsalderen over kongeriket Jerusalem da hennes mor døde, og hennes mors halvbror Johan av Ibelin ble regent mens hun var umyndig. Da hun som 17 åring ble myndig i 1209 ble det besluttet at hun burde gifte seg så snart som mulig for å kunne bli sittende på tronen, og Frankrikes konge Filip II August av Frankrike ble kontaktet for å finne et riktig parti for henne. Den franske kongen viste til sin tilhenger Johannes av Brienne som hennes ektefelle. Johannes av Brienne var imidlertid ikke noen rik man, og ble støtte av den franske kongen og pave Innocens III med midler slik at han kunne ivareta sine forpliktelser som hersker ved å holde hoff og en egen vaktstyrke. 
Johannes og Maria giftet seg 4. september 1210 og ble kronet som samregenter 3. oktober i katedralen i Tyr. 
Maria døde i 1212 i barselfeber etter å ha født datteren Isabella som arvet tronen etter sin mor. Faren Johannes av Brienne fortsatte som regent for datteren, fram til hun giftet seg med Fredrik II av Det tysk-romerske rike i 1225.


== Referanser ==
Krzysztof Pływaczyk

Krzysztof Pływaczyk (født 11. februar 1983) er en polsk skiskytter. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste resultat var nummer 64 på sprinten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Krzysztof Pływaczyk – Olympedia 
(en) Krzysztof Pływaczyk – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(pl) Krzysztof Pływaczyk – Polens olympiske komité 
(en) Krzysztof Pływaczyk – IBU 
(en) Krzysztof Pływaczyk – biathlon.com.ua
Sergej Naumik

Sergej Naumik (født 8. oktober 1985) er en kasakhstansk skiskytter. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste resultat var nummer 59 på sprinten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sergej Naumik – Olympedia 
(en) Sergej Naumik – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Sergej Naumik – IBU 
(en) Sergej Naumik – biathlon.com.ua
Jurij Ljadov

Jurij Ljadov, belarusisk Юры Лядаў - Jury Ljadaw (født 3. desember 1987) er en belarusisk skiskytter. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste resultat var nummer 57 på sprinten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jurij Ljadov – Olympedia 
(en) Jurij Ljadov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jurij Ljadov – IBU 
(en) Jurij Ljadov – biathlon.com.ua
Lars Gaupset

Lars Viko Gaupset (født 10. juli 1984) er tidligere partisekretær i Miljøpartiet De Grønne. Han ble valgt 27. april 2014, gjenvalgt 2016 og 2018, og satt til 2019. I perioden 2011–2014 var han daglig leder i Nei til atomvåpen. Tidligere har han vært talsperson for Grønn Ungdom og sittet i Miljøpartiet De Grønne sitt sentralstyre.Av utdannelse har han blant annet en mastergrad i freds- og konfliktstudier ved Universitetet i Oslo.


== Referanser ==
Liste over Brille-episoder

Liste over Brille-episoder inneholder episode-informasjon om TV-programmet Brille. 

Serien ble opprinnelig sendt på NRK, men flyttet over til TVNorge fra og med høsten 2013. Harald Eia var programleder frem til 2020, før Einar Tørnquist tok over som leder programmet.


== Episoder ==
Bakgrunnsfargen indikerer hvilket lag som stod igjen som vinner av episoden:

     – Indikerer at Lag A vant.
     – Indikerer at Lag B vant.
     – Indikerer at det endte uavgjort.


=== Sesong 1 (NRK) ===
Første sesong ble sendt på NRK1 i perioden 16. januar til 9. april 2012.


=== Sesong 2 (NRK) ===


=== Sesong 3 (TVNorge) ===


=== Sesong 4 (TVNorge) ===


=== Sesong 5 (TVNorge) ===


=== Sesong 6 (TVNorge) ===


=== Sesong 7 (TVNorge) ===


=== Sesong 8 (TVNorge) ===


=== Sesong 9 (TVNorge) ===


=== Sesong 10 (TVNorge) ===


=== Sesong 11 (TVNorge) ===


=== Sesong 12 (TVNorge) ===


=== Sesong 13 (TVNorge) ===


=== Sesong 14 (TVNorge) ===


=== Sesong 15 (TVNorge) ===


=== Sesong 16 (TVNorge) ===


== Referanser ==
Daniil Steptšenko

Daniil Steptšenko (født 13. august 1986) er en estisk skiskytter. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste resultat var nummer 50 på sprinten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Daniil Steptšenko – Olympedia 
(en) Daniil Steptšenko – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Daniil Steptšenko – IBU
Serafin Wiestner

Serafin Wiestner (født 20. juli 1990) er en sveitsisk skiskytter. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste resultat var nummer 40 på sprinten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Serafin Wiestner – Olympics.com 
(en) Serafin Wiestner – Olympic.org 
(en) Serafin Wiestner – Olympedia 
(en) Serafin Wiestner – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Serafin Wiestner – FIS (langrenn) 
(en) Serafin Wiestner – IBU 
(en) Serafin Wiestner – biathlon.com.ua 
Offisielt nettsted 
(en) Serafin Wiestner – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Artem Pryma

Artem Andrijovytsj Pryma, ukrainsk Артем Андрійович Прима (født 30. mai 1987) er en ukrainsk skiskytter. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste resultat var nummer 32 på sprinten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Artem Pryma – Olympics.com 
(en) Artem Pryma – Olympic.org 
(en) Artem Pryma – Olympedia 
(en) Artem Pryma – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Artem Pryma – IBU 
(en) Artem Pryma – biathlon.com.ua
Cornel Puchianu

Cornel Puchianu (født 27. oktober 1989) er en rumensk skiskytter. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste resultat var nummer 30 på sprinten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cornel Puchianu – Olympics.com 
(en) Cornel Puchianu – Olympic.org 
(en) Cornel Puchianu – Olympedia 
(en) Cornel Puchianu – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(ro) Cornel Puchianu – Romanias olympiske komité 
(en) Cornel Puchianu – FIS (langrenn) 
(en) Cornel Puchianu – IBU 
(en) Cornel Puchianu – biathlon.com.ua
Vladimir Tsjepelin

Vladimir Tsjepelin, belarusisk Уладзімір Віталевіч Чапелін - Uladzimir Vitaljevitsj Tsjapjelin (født 15. juli 1988) er en belarusisk skiskytter. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste resultat var nummer 29 på sprinten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vladimir Tsjepelin – Olympics.com 
(en) Vladimir Tsjepelin – Olympic.org 
(en) Vladimir Tsjepelin – Olympedia 
(en) Vladimir Tsjepelin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Vladimir Tsjepelin – IBU 
(en) Vladimir Tsjepelin – biathlon.com.ua
Lukas Hofer

Lukas Hofer (født 30. september 1989 i Bruneck, Syd-Tirol) er en italiensk skiskytter. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han var med på Italias lag som tok bronse i mixed stafett. Hans beste individuelle resultat var nummer 12 på sprinten.
Under VM i skiskyting 2011 i Khanty-Mansijsk tok han bronse på fellesstarten.
Han var med på Italias lag som tok bronse på mixed stafett under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lukas Hofer – Olympics.com 
(en) Lukas Hofer – Olympic.org 
(en) Lukas Hofer – Olympedia 
(en) Lukas Hofer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(it) Lukas Hofer – Italias olympiske komité 
(en) Lukas Hofer – IBU 
(en) Lukas Hofer – biathlon.com.ua 
(en) Lukas Hofer – TheSports.org
Asbjørn Wang

Asbjørn Wang (født 28. september 1899 i Kristiania, død 16. januar 1966 samme sted) var en norsk revisor og OL-svømmer. 
Wang svømte for Oslo Kapsvømnings Klub der han også var med på laget i vannpolo.Han var sønn av skomaker Julius Wang (1866) og Josefine Wang (1866) fra henholdsvis Odalen og Eidsberg, men tilflyttet til Kristiania.


== Meritter ==
Norge under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han nådde semifinalen i 100 meter rygg.
Norgesmesterskapene
1915 i Trondheim:  2.-plass i undervannsvømming
1919 på Holmen bad i Kristiania:  1.-plass 100 meter ryggsvømming, 1.-plass i 4x50 m lagsvømming med R. Johansen, E. Stauning og Alfred Steen
1920 i Stavanger:  1.-plass 100 meter individuell ryggsvømming.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Asbjørn Wang – Olympedia 
(en) Asbjørn Wang – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Carl Henrik Holten

Carl Henrik von Holten (født 7. august 1775 på Juellund ved Køge, død 5. juli 1862 i Valby i København) var en dansk gehejmekabinettsarkivar og etatsråd som var statssekretær i det norske regjeringsrådet i 1814.
Holten var utdannet offiser og landmåler og tilbragte flere år i Dansk Vestindia. Da han returnerte til hjemlandet i 1810 ble han anbefalt til stillingen som sekretær ved stattholderskapet i Norge. Han arbeidet først hos prins Frederik av Hessen, senere hos tronfølgeren Christian Frederik.I Norge bodde og arbeidet Holten i Kommandantboligen på Akershus festning hvor han ledet stattholdersekretariatet, senere statsrådssekretariatet, frem til høsten 1814 da han returnerte 
til Danmark.Da Christian Frederik ble utnevnt til guvernør over Fyn i 1815 ble han utnevnt til hans guvernementssekretær, en stilling han hadde frem til Christian Frederiks tronbestigelse i 1839. Holten ble da utnevnt til gehejmekabinettsarkivar. Etter kongens død i 1848 levde han som privatmann.


== Referanser ==
Grytdalen kraftverk

Grytdalen kraftverk er et vannkraftverk i Valsøyfjord i Heim kommune i Trøndelag.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 50 meter fra Englivatnet til inntaksdam Valsøyfjord kraftverk.
Installert effekt er 1,3 MW på en francisturbin. Årsproduksjon er 5,3 GWh.
Eier er Svorka Produksjon AS.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Svorka
Svorka (arkiv)
Svorka: GRYTDALEN KRAFTVERK SATT I DRIFT (arkiv)
Detektiv Downs

Detektiv Downs er en norsk dramakomedie fra 2013, regissert av Bård Breien med Svein André Hofsø Myhre i hovedrollen som privatetterforskeren Robert Bogerud. 


== Handling ==
Filmen handler om 28 år gamle Robert Bogerud som er privatetterforsker, og landets eneste privatetterforsker med Downs syndrom. Han har et eget detektivbyrå, men ingen saker som venter han. Alle avfeier Bogerud som detektiv, men en dag får han endelig en sak han kan jobbe med. Han er egentlig hentet inn for å berolige den savnedes senile mor, i det familien tror er en inkompetent detektiv, men saken viser seg snart å være en perfekt sak for Robert.


== Rolleliste ==


== Priser ==
Kanonprisen 2013, beste birolle: Per Schaanning
Fantastic Fest, beste skuespiller: Svein André Hofsø Myhre


== Anmeldelser ==
VG - Terningkast 4.
Filmpolitiet - Terningkast 4.
Natt&Dag - Terningkast 3.
FilmMagasinet - Terningkast 3.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Detektiv Downs på Internet Movie Database 
(no) Detektiv Downs hos Filmfront 
(da) Detektiv Downs i Danmark Nationale Filminstitut 
(nl) Detektiv Downs på MovieMeter 
(en) Detektiv Downs på AllMovie 
(en) Detektiv Downs på Rotten Tomatoes 
Profil på Filmweb
Get Ready to Be Boyzvoiced

Get Ready to Be Boyzvoiced er en norsk fiktiv dokumentarfilm fra 2000, regissert av trioen Espen Eckbo, Henrik Elvestad og Mathis Fürst. De to førstnevnte hadde også hovedroller i filmen.


== Handling ==
Filmen handler om boybandet Boyzvoice (som igjen er en parodi på Boyzone) og deres jakt på popularitet. Når de blir avslørt for å bare leppelese istedenfor å synge og at stjernen M*Pete har en kjæreste som bare er 12 år, er skandalen et faktum og bandet får sparken av plateselskapet sitt. Filmen handler videre om at bandet blir oppløst og livene deres utenfor musikkbransjen, og historien om hvordan de til slutt får sitt største ønske oppfylt; å opptre på hitAwards.


== Rolleliste ==
Espen Eckbo som M'Pete, Ove, Waldemar, webdesigner, radio-DJ, Securitas-vakt
Øyvind Thoen som Hot Tub
Kaare Daniel Steen som Roar
Henrik Elvestad som Timothy Dahle
Linn Skåber som Wenche Pettersen
Atle Antonsen som festivalarrangør
Jon Øigarden som konsertarrangør Sverre Bratsberg
Trond-Viggo Torgersen som produsent Jens Ovesen
Jorunn Kjellsby som Ingrid Lund-Bergseter
Harald Brenna som Alf Lund-Bergseter
Ida Thorkildsen Valvik som Stine (M'Petes kjæreste)
Bernhard Arnø som koreograf Stian Mørdre
Nikis Theophilakis som Lars Erik Martinsen (fra Frionor Seafoods)
Tony Totino som Brian Kauffman
Trond Høvik som Frelsesarméoffiser
Eivind Sander som Se & Hør-journalist
Thorkil Johan Aschehoug som vokallærer
Arild Svensgam
Bodil Lahelle som Frelsesarmeen-offiser
Espen Søland som vokallærer
Heine Totland som seg selv
Peter Singsaas som seg selv
Espen Lind som seg selv
Morten Abel som seg selv
Christian Ingebrigtsen som seg selv
Ben Adams som seg selv
Paul Marazzi som seg selv
Mark Read som seg selv
Dorthe Skappel som seg selv
Per Kristian Indrehus som seg selv
Ingrid Boon Ulfsby som M'Petes søskenbarn i «Cousin»


== Anmeldelser ==
NRK - Terningkast 5.
Filmfront - Terningkast 4.
Dagbladet - Terningkast 3.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Get Ready to Be Boyzvoiced på Internet Movie Database 
(no) Get Ready to Be Boyzvoiced hos Filmfront 
(en) Get Ready to Be Boyzvoiced på Rotten Tomatoes 
Trailer fra filmweb.no
Kysinga kraftverk

Kysinga kraftverk er et vannkraftverk i Rindal kommune i Trøndelag.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 135 meter.
Installert effekt er 1,3 MW. Årsproduksjon er 6,5 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Kraftsystemutredning 2011 (arkiv)
Kurt Schmücker

Kurt Schmücker (født 10. november 1919 i Löningen i Landkreis Cloppenburg i Niedersachsen, død 6. januar 1996 samme sted) var en tysk politiker for CDU. Han var fra 1963 til 1966 Tysklands næringsminister, en kort periode i 1966 landets finansminister og fra 1966 til 1969 minister for Tysklands offentlige formue (Bundesschatzminister). Departementet etterfulgte Departementet for behandling av Marshallplanen.


== Liv ==
Schmücker ble født inn i en boktrykkerfamilie og tok også selv utdannelse i faget. Han var medlem av NSDAP fra 1937 og gjorde tjeneste som radiooperatør i Kriegsmarine under den andre verdenskrigen. 
Schmücker meldte seg inn i CDU i 1946 og ble medlem av Forbundsdagen i 1949 som den yngste av samtlige i forsamlingen. Schmücker representerte den såkalte Mittelstand i CDU, det vil si de små og mellomstore bedrifter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kurt Schmücker – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kurt Schmücker hos Europarådets parlamentarikerforsamling
Grusveien (Oslo)

Grusveien (1-5, 2-44) er en gate i Bydel Nordstrand i Oslo. Den ligger helt syd i drabantbyen Lambertseter, og går sydover fra Mellombølgen før den ender i en snuplass.
Gaten fikk navnet vedtatt i 1951. Gaten består av lavblokker i Pynten borettslag, alle oppført 1958-61 etter tegninger av arkitektene Frode Rinnan og Olav Tveten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (G)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 11. oktober 2015.
Stanislao Torrente

Stanislao Torrente (kinesisk navn: 瞿篤德, Qu Dude, zi: 天齋, Tianzhai; Ch'ü Tu-te, T'ien-chai; K'iu Tou-Tö, T'ien-Tchai; født 1616 i Orvieto, død 1680) var en italiensk asiamisjonær tilhørende jesuittordenen. 
Han reiste ut fra Europa 26. mars 1640, og ankom Salsette i India i september 1641. Han fortsatte til Malacca, 1646 og virket i Tonkin 1647-1659.
Han kom til Macao i Kina i 1659 og deretter til Guangdong og Hainan 1660. Så var han i Ganzhou. I 1664 var han ordenens superior i Guangzhou og deretter i Hainan. Frem til sin død fortsatte han sitt virke i Guangdong og på Hainan.


== Se også ==
Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen


== Litteratur ==
Louis Pfister: Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773, Chang-hai, 1932-1934 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971)
Empirisk formel

En empirisk formel er en kjemisk formel der kun forholdstallet mellom de ulike grunnstoffene er oppgitt. Motsetningen til dette er molekylformelen som oppgir eksakt antall av de ulike grunnstoffene. For eksempel er benzen C6H6 på molekylformel, men kun CH på empirisk formel da forholdet mellom karbon og hydrogen er 1.
Den er erstattet av det som nå kalles molekylformel eller også bruttoformel.