Chrétien Guillaume de Lamoignon de Malesherbes

Chrétien Guillaume de Lamoignon de Malesherbes (født 6. desember 1721 i Paris, henrettet 22. april 1794 i Paris) var en fransk statsmann og forfatter.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Malesherbes nedstammet fra en familie av berømte advokater. Han ble selv utdannet innenfor jusen. Faren, Guillaume de Lamoignon de Blancmesnil, var blitt forfremmet til kansler.


=== Karriere ===
Han ble utnevnt til formann for cour des aides i det parisiske parlament i 1750, etter at hans far var kansler. En av kanslerens oppgaver var å kontrollere bok- og tidsskriftutgivelser, og denne oppgaven ble tillagt Malesherbes i de 18 år hans far var i embedet.
Sensuroppdragene brakte ham langt mer i kontakt med offentligheten enn hans rent juridiske funksjoner. For å utføre sin oppgave effektivt var han ofte i forbindelse med Paris' litterære elite, især med Diderot, med hvem han utviklet et nært vennskap.Malesherbes hadde stor sympati for opplysningstidens tenkere, og han så ofte gjennom fingrene med kritiske skrifter. Det ble også senere sagt at Encyclopédie ou Dictionnaire raisonné des sciences, des arts et des métiers uten Malesherbes' hjelp neppe ville ha sett dagens lys.Han trakk seg tilbake i 1787 og la opp til en alderdom på sitt gods beskjeftiget med litterære og vitenskapelige sysler. 


=== Den franske revolusjon ===
Etter den franske revolusjon ble han kalt tilbake til aktiv tjeneste i 1792, da han ble utvalgt som den ene av den avsatte kong Ludvig XIVs forsvarere. Han var monarkist. Kampen var imidlertid tapt på forhånd, og kongen ble dømt til døden, hvorpå Malesherbes igjen trakk seg tilbake på landet. 
Under revolusjonens skrekkvelde (la Terreur) ledet av Maximilien Robespierre ble Malesherbes arrestert i dedsmber 1793 sammen med sin datter, sin svigersønn og sine barnebarn. 


=== Henrettelse ===
Den 23. april 1794 ble han henrettet i guillotinen etter å ha sett en stor del av sin familie og venneskare bli henrettet utelukkende på grunn av deres tilknytning til ham selv. Bare noen få år etter hans død begynte biografer å portrettere Malesherbes som en romantisk skikkelse som ble en av le Terreurs uskyldige ofre.Han var oldefar til Alexis de Tocqueville.


== Verker i utvalg ==
Malesherbes à Louis XVI ou les avertissements de Cassandre : mémoires inédits (1787-1788) édités par Valérie André, Tallandier 2011, ISBN 978-2847347081.
Sur la nécessité de diminuer les dépenses
Mémoire sur les moyens d’accélérer les progrès de l’économie rurale en France, [lu à la Société royale d’agriculture]. Impr. de Ph.-D. Pierres, Paris 1790, in-8°, 88 p. Disponible dans Gallica
Idées d’un agriculteur patriote sur le défrichement des terres incultes, sèches et maigres, connues sous le nom de landes, garrigues, gatines, friches... Impr. de Ve Hérissant, Paris 1791, in-8°, 18 p.


== Referanser ==


== Litteratur ==
John M. Allison: Lamoignon de Malesherbes. 1938
Christian Bazin: Malesherbes: la sagesse des Lumières. 1995
Élisabeth Badinter: Les Remontrances de Malesherbes (1771-1775). 1985
David Feuerwerker: L'Émancipation des Juifs en France. De l'Ancien Régime à la fin du Second Empire. Albin Michel, Paris 1976, ISBN 2-226-00316-9
Paul et Pierrette Girault de Coursac: La Défense de Louis XVI par Melesherbes. Tronchet et Desèze précédée du procès-verbal de l'interrogation du roi, en collaboration avec Jean-Marc Varaut, F.X.de Guibert, 1993
Pierre Grosclaude: Malesherbes, témoin et interprète de son temps. Paris 1961
Jean Tulard; Jean-François Fayard; Alfred Fierro: Histoire et dictionnaire de la Révolution française 1789-1799.
André Keil: Zensur und Aufklärung: Zum Verhältnis literarischer Freiheit und staatlicher Repression im Frankreich des 18. Jahrhunderts. Grin Verlag 2013, ISBN 3-6407-9028-6


== Eksterne lenker ==
(en) Chretien-Guillaume de Lamoignon de Malesherbes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons