jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kjell Erling Bardal

Kjell Erling Bardal (født 1951 i Sandnessjøen) er en norsk forfatter. Bardal vokste opp i Sandnessjøen, og har bodd i Brønnøysund og Mosjøen. Han flyttet tilbake til Sandnessjøen, der han etter hvert jobbet som regnskapsleder i Alstahaug kommune. Han skrev lenge på en roman, men ikke før han ble pensjonist i 2014 gikk han helhjertet inn for å ferdigstille den. Og senere i 2014 kom Et blått sjal av bly. Handlingen i boken tar utgangspunkt i Rigel-katastrofen, bombingen av blant annet to fangeskip på Helgelandskysten under 2. verdenskrig, men forfatteren dikter inn en skatt om bord i det senkede skipet MS «Rigel», og handlingen foregår i vår tid.


== Bibliografi ==
Et blått sjal av bly – kriminalroman, Fair forlag, 2014
Portåpneren – kriminalroman, Fair forlag, 2018


== Referanser ==
Bente Musland

Bente Musland (født 2. mars 1981) er en norsk fotballspiller (angrep) fra Uskedal.
Hun spilte for Rosendal da hun i 1998 spilte J17 (landslaget), men gikk så til IL Solid på Stord og J18. Sammen med Lise Klaveness og Linda Karlsen Madsen spilte hun i 1999 på Sandviken Idrettslag og scoret 7 mål. Med Klaveness gikk hun før 2000 til Arna-Bjørnar Fotball. Det ble 15 mål (fjerde mest i landet) og sølv i NM i fotball for kvinner 2000 det første året. Hun blir lagets toppscorer i Toppserien 2001 med 11 mål. I 2002 er hun med U21 og får bronse i nordisk, blir lagets toppscorer i Toppserien 2002 (10 mål, delt med Ingrid Camilla Fosse Sæthre) samt får nok et sølv i NM i fotball for kvinner 2002. I 2003 blir hun toppscorer i Toppserien 2003 med 15 mål, delt med Marianne Pettersen og Solveig Gulbrandsen. Året etter rykker de ned fra Toppserien 2004.
I 2006 og 2010 spiller hun for Follese Fotballklubb. I 2012 spiller hun for samarbeidslaget NBK (Nordhordland Ballklubb, Eikanger, Idrettslaget Kvernbit).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bente Musland, kampstatistikk hos altomfotball.no
Augustus Mongredien

Augustus Mongredien (1807–1888) var en engelsk kornhandler, politisk økonom, forfatter og en ledende amatørsjakkmester.
Mongrediens foreldre var franske immigranter til England: faren var en offiser som flyktet etter Napoléons statskupp.Etter en karriere i forretningsverdenen, skrev Mongrediens fagbøker om frihandel og botanikk. Han var i stand til å legge fram kompliserte spørsmål innen politisk økonomi på en krystallklar måte. Gladstone hedret Mongrediens innsats ved å sette ham på den britiske Civil Pension List. Mongredien var svært talentfull på mange områder, i tillegg til sjakkferdighetene var han en god musiker og en utmerket botaniker, han konverserte på sju språk, kunne resitere mange sider av Koranen og snakket moderne gresk som en innfødt.
I 1845 spilte Mongredien matcher mot flere betydelige sjakkmestre fra «den berlinske sjustjerna»: Wilhelm Hanstein med seier: +3, =2, -1, Carl Mayet med uavgjort: +3, =1, -3 og Ludwig Bledow med tap +4, =1, -7. Mot de aller beste spillerne ble han for svak: han tapte mot Paul Morphy i 1859 med +0, =1, -7, mot Daniel Harrwitz  med +0, =1, -7) i 1860 og mot Wilhelm Steinitz med +0, =0, -7 i 1863.
I den første internasjonale round robin-turneringen i sjakk, avholdt i London 1862, endte Mongredien som nr 11 av 14.


== Verk ==
Mongredien skrev om frihandel og botanikk.
De viktigste verkene er :

Trees and Shrubs for English Plantations ; a selection and description of the most Ornamental Trees and Shrubs, Native and Foreign, which will flourish in the Open Air in our Climate .... with Illustrations, London, 8vo.
England's Foreign Policy ; an Enquiry as to whether we should continue a Policy of Intervention, London, 8vo.
The Heatherside Manual of Hardy Trees and Shrubs, London, 1874-5, 8vo.
Frank Allerton. An Autobiography, 3 vols. London, 1878, 8vo.
Free Trade and English Commerce, 2nd edit. London [1879], 8vo ; answered by F. J. B. Hooper, 1880 ; og i Half-a-pair of Scissors ; or what is our (so-called) Free Trade ? (anon.), Manchester, 1885.
The Western Farmer of America, London, 1880, 8vo, opptrykk 1886
History of the Free Trade Movement in England, London, 1881, 8vo, oversatt til fransk av H. Gravez, Paris, 1885, 8vo.
Pleas for Protection examined, London, 1882, 8vo; opptrykk 1888.
Wealth-Creation, London, 1882, 8vo.
The Suez Canal Question, 1883, 8vo.
Trade Depression, recent and present [1885], 8vo.
On the Displacement of Labour and Capital, 1886, 8vo.


== Kilder ==
Thompson Cooper: Mongrédien, Augustus, Dictionary of National Biography, 1885–1900, Volume 38
(en) Augustus Mongrediens profil og partier på 365chess.com
(en) Augustus Mongredien – chessgames.com 
(en) Augustus Mongredien – 365Chess.com 


== Referanser ==
Agapanthiola

Agapanthiola er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, mørke trebukker med blålig, metallisk glans. Antennene er ganske lange, hos hannene tydelig lengre enn kroppen. Hodet er påfallende lite. Pronotum er tydelige smalere enn de jevnbrede dekkvingene, omtrent sylindrisk. Oversiden er kledt med korte hår.


== Levevis ==
Larvene lever vanligvis i de hule stammene på storvokste urter, særlig tistler og lignende. De voksne billene finnes ofte på blomster.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den palearktiske sone: Mellom- og Sør-Europa og Asia østover til Xinjiang-provinsen i Kina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Agapanthiini Mulsant, 1839
Slekten Agapanthiola Ganglbauer, 1900
Agapanthiola leucaspis (Steven, 1817)
Agapanthiola sinae (Dahlgren, 1986)


== Kilder ==
Danilevsky, M.L. 2006. Systematic List of Longicorn Beetles (Coleoptera, Cerambycoidea) of Europe. [1]
Liste over slektene
Katalog over Agapanthiini Arkivert 24. april 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 25. oktober 2016 hos Wayback Machine.
(en) Agapanthiola i Encyclopedia of Life 
(en) Agapanthiola i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Agapanthiola hos Fauna Europaea 
Agapanthiola – detaljert informasjon på Wikispecies
Metro (britisk avis)

Metro er en britisk gratisavis som gis ut i tabloidformat. Den gis ut av DMG Media på hverdager, utenom feriedager. Den begynte å bli gitt ut 16. mars 1999.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(en) Metro (British newspaper) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lahouari Bahlaz

Lahouari Bahlaz (født 12. mars 1979 i Oran) er en handicapidrettsutøver fra Algerie som konkurrerer i friidrett, hovedsakelig spydkast, sleggekast og klubbekast. Han konkurrerer i klassen F32, som er en av klassene for rullestolbrukere. Han har til sammen 6 VM-gull i para-friidrett, og har også flere medaljer fra Paralympiske leker. 


== Bakgrunn ==
Bahlaz har cerebral parese, og begynte med friidrett 30 år gammel.


== Idrettskarriere ==
2011Bahlaz deltok ved Para-VM i friidrett 2011 i Christchurch, der han vant diskos og klubbekast.
2012Ved Paralympiske sommerleker 2012 i London deltok han i diskos og klubbekast, og fikk bronse i begge disse øvelsene. Kinesiske Wang Yanzhang vant her diskos, og tsjekkiske Zeljko Dimitrijevic vant klubbekast. 

2013Han vant to nye VM-gull i 2013, ved Para-VM i friidrett 2013 i Lyon. Her vant han diskos og klubbekast, som i 2011. 

2015Ved Para-VM i friidrett 2015 fikk han kun én medalje; han kom på 2.-plass i klubbekast, bak russiske Vladislav Frolov. Bahlaz satte her ny afrikansk rekord med 34,46 meter. I kulestøt kom han på 5.-plass. 

2016Ved Paralympiske sommerleker 2016 i Rio de Janeiro fikk han én medalje; han kom på 2.-plass i kulestøt med 9,40 meter. Greske Athanasios Konstantinidis vant denne øvelsen med ny verdensrekord for klassen F32 på 10,39 meter. Han stilte ikke til start i klubbekast. 

2017Han deltok i Para-VM i friidrett 2017, og vant der kulestøt og klubbekast i F32-klassen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Profil og resultater hos IPC
(en) Rio 2016 - Lahouari Bahlaz (arkivert)
(en) Doha 2015 - Lahouari Bahlaz
Vinterlysfestivalen

Vinterlysfestivalen er en årlig kulturfestival som arrangeres i februar av Nordland Teater i Mo i Rana. Den ble arrangert for første gang i 2000, og er blitt en av Norges største teaterfestivaler. Festivalen er også kjent i andre nasjoner og har mange deltakere fra flere land hvert år. Programmet strekker seg over 5 dager, og henvender seg både til barn, ungdom og voksne. Hvert år samarbeider de med forskjellige teater og skuespillere fra hele landet.


== Samarbeid ==
Nordland Teater arrangerer festivalen på flere steder, og samarbeider med flere andre teater i Norge som kommer og holder stykker under festivalen, det er bl.a Riksteatret, Nasjonalteatret og Hålogaland Teater. De har også et samarbeid med den lokale videregående skolen sin dans og drama linje, der elevene får bidra til underholdningen. Festivalen blir spredt over hele byen, og de største stykkene og sammenkomstene blir holdt i Nordland Teater sine lokaler, mens alt fra små stykker til lett underholdning og sammenkomster skjer på mange lokaler og steder:


====== Nordland teater ======
Teaterkaféen
Black box
Hovedscena
Rugekassa
Kammersalen
Kinoteateret


====== Andre ======
Rana bibliotek
Koks
Mo samfunnssal
Rana museum
Vitensenter Nordland
Meyergården Spectrum
Gammebygget, Meyergården hotell
Sætergrotta


== Vinterlysprofil ==
Hver år har Nordland Teater en festivalprofil med en bestemt skuespiller i fokus. Der blir det informert om forskjellige stykker skuespilleren skal spille i, hvilket teater han/hun jobber for, hvilke stykker han/hun er med i utenom festivalen, og forskjellige stykker han/hun har spilt i tidligere. 


== Besøkstall ==


== Referanser ==
Verdenscupen i alpint 2016/17 — Storslalåm menn — Sölden

World cup åpning i storslalåm for menn i Sölden søndag 23 oktober 2016


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell resultatside
Zagorka

Zagorka er et bulgarsk øl av typen lager. Det produseres i bryggeriet Zagorka AS i Stara Zagora i Bulgaria. Zagorka AS er eid av den nederlandske bedriften Heineken.


== Historie ==
Historien til Zagorka begynte i 1902 da en bulgarsk lege inspirert av den tsjekkiske byggetradisjonen starter et bryggeri i Bulgaria. 
I 1958 fikk bryggeriet navnet Zagorka, og i de neste årene fikk det en ledende posisjon i det bulgarske ølmarkedet.
I 1994 ble bryggeriet kjøpt av Heineken. I porteføljen til Zagorka AS inngår brands (merker) som: Zagorka, Heineken, Amstel, Desperados, Kaiser, Starobrno, Ariana og Stolichno. Bedriften eksporterer til USA, Hellas, Spania, Storbritannia, Portugal, mm.


== Sortiment ==
Zagorka er det største merket til Zagorka AS og utgjør 50% av hele salget til bedriften.
Karakteristikk og sortiment:

Zagorka special: lager-øl, 5% alkohol, lysgul farge, medium karbonering, frisk smak med mild aroma av malt og humle. Ingredienser: bygg, byggmalt, humle, vannZagorka retro: 4,5% alkohol, frisk upasteurisert øl, holdbarhet 8 uker. Ingredienser: lys malt, bygg, bitterhumle, aromahumle, vann.Zagorka Maxx: alkoholfritt øl. Ingredienser: hvetemalt, byggmalt, humle, vannZagorka RESERVA: 6% alkohol, lav karbonering, vinterøl. Ingredienser: bygg, karamellmalt, kaffemalt, lys malt, gjær, ekstrakt av blåbær, fruktose, naturlig farge, sitronsyre.Zagorka fusion: 2% alkohol, en kombinasjon av druejuice og Zagorka øl. Ingredienser: bygg, byggmalt,vann, humle, gjær, fruktose, konsentrat av lys druejuice, sitronsyre, aroma.


== Referanser ==
Ischnoleomimus

Ischnoleomimus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, grå- eller brunlige trebukker. Antennene er litt lengre enn kroppen og nokså kraftige. Pronotum er nærmest tønneformet, med en kort pigg midt på hver sidekant. Dekkvingene er nesten jevnbrede med markerte "skuldre", litt avsmalnet i den bakerste delen, gjerne med lyse eller mørke sideflekker.


== Levevis ==
Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika, fra Ecuador i nord til Paraguay i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Apodasyini Lacordaire, 1872 eller Desmiphorini
Slekten Ischnoleomimus Breuning, 1940
Ischnoleomimus arriagadai Galileo & Martins, 2004
Ischnoleomimus excavatus Breuning, 1940
Ischnoleomimus foveatus Galileo & Martins, 1996


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.
Liste over slektene (Desmiphorini)
Cermabycidae.org - Apodasyini


== Eksterne lenker ==
Bilder av artene Arkivert 25. oktober 2016 hos Wayback Machine.
(en) Ischnoleomimus i Encyclopedia of Life 
(en) Ischnoleomimus i Global Biodiversity Information Facility 
Ischnoleomimus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Desmiphorini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kjernebrensel

Kjernebrensel, kjernefysisk brensel eller reaktorbrensel er en betegnelse for brensel som kan brukes i en kjernefysisk fisjon eller en kjernefysisk fusjon med en hensikt om å skape kjernefysisk energi.


== Bruksområder ==
Uran og plutonium er fissile materialer som ofte brukes i kjernefysiske fisjoner. Når de treffes av nøytroner vil atomkjernene spaltes, noe som medfører frigjøringen av nye nøytroner. På denne måten kan det opprettholdes en kjedereaksjon som slipper løs energi. Energien som slippes løs vil enten være kontrollert i en fisjonsreaktor, eller ukontrollert i et kjernevåpen.


== Bruk i en fisjonsreaktor ==
Som regel vil bremselselementene i en fisjonsreaktor bestå av urandioksid, innkapslet i staver som består av metallet zirkonium. Urandioksid er et metalloksid som foretrekkes å brukes framfor bruket av et rent metall, fordi oksidet har høyere smeltepunkt og fordi metallet allerede er oksidert som vil si at det ikke kan brenne. 


== Kilder ==
https://snl.no/kjernebrensel
Rhadia

Rhadia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, blank trebukk. Hode, pronotum og bein er rødbrune, dekkvingene svarte.


== Utbredelse ==
Arten lever i Papua Ny-Guinea.


== Systematisk inndeling ==
Arten blir noen ganger plassert i slekten Sybra.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Apomecynini J. Thomson, 1860
Slekten Rhadia Pascoe, 1867
Rhadia pusio Pascoe, 1867


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog over slekter, Gamle verden


== Eksterne lenker ==
Tegning av arten
(en) Rhadia i Encyclopedia of Life 
(en) Rhadia i Global Biodiversity Information Facility 
Rhadia – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Apomecynini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Falsobiobessa

Falsobiobessa er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor, kraftig, knudrete, brun trebukk. Antennene er en del kortere enn kroppen. Pronotum har en liten tann noen bak midten av sidekanten. Dekkvingene er parallellsidige med noen flekker av oppstående, mørke skjell.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Tanzania.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Crossotini J. Thomson, 1864
Slekten Falsobiobessa Breuning, 1942
Falsobiobessa fasciculosa Breuning, 1942


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 9. mai 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Falsobiobessa i Encyclopedia of Life 
(en) Falsobiobessa i Global Biodiversity Information Facility 
Falsobiobessa – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Crossotini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Maurice Tabuteau

Maurice Alfred Eugene Tabuteau (født 24. april 1884 i 10e arrondissement i Paris, død 14. juni 1976 i Massy) var en pioner i fransk  luftfart.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
http://www.earlyaviators.com/etabutea.htm Maurice Tsbetaun Ontale
Aurland Kommunale Rutebilar

Aurland Kommunale Rutebilar var et rutebilselskap som hadde rutetrafikken i Aurland kommune i Sogn og Fjordane, med kontoradresse Aurland.
Aurland Kommunale Rutebilar ble etablert av Aurland kommune i 1933. Selskapet skulle overta rutetrafikken etter L/L Vangens Rutebilar.
Etter krigen var det stor vekst i selskapet, men rutenettet var avgrenset av veinettet i kommunen. Det var korrespondanse med jernbanen mot Bergen og Oslo (Flåmsbana) og med båt- og ferjeruter på Sognefjorden over Aurland eller Flåm.
I 1967 åpnet fjellveien til Lærdal og det ble åpnet sommerrute til Flåm - Aurland - Lærdal. Tidlig på 1970-tallet ble det bygd vei mellom Aurland over fjellet mot Ål og Geilo. I 1974 fikk selskapet delt konsesjon sammen med Hallingdal Billag på ruter i sommersesongen mellom Geilo/ Ål og Aurland - Flåm.
1. mai 1987 ble det opprettet ekspressbussrute Bergen - Voss - Aurland - Ål - Oslo gjennom Hallingdalen (Geiteryggekspressen). Ruta var et samarbeid mellom Bergen-Hardanger-Voss Billag, Aurland Kommunale Rutebilar, Hallingdal Billag og NSB Krøderenrutene gikk første året i tidsrommet 1. mai - 30. september. Geiteryggekspressen gikk inn i Nor-Way Bussekspress. Den ble ikke noen stor suksess og ble nedlagt etter sommersesongen 1994.
Omfanget av selskapets virksomhet kan illustreres med rutebilstatistikk fra 1978. Da hadde selskapet 15 ansatte (heltid), og dessuten 10 busser, 5 lastebiler og en tilhenger. Selskapet hadde kontor- og verkstedanlegg i Aurland, og drev bensinstasjon fra samme anlegget.


== Litteratur ==
Peersen, H.(1985). På hjul mot framtida : bilrutekøyring i Sogn og Fjordane gjennom 75 år. Sogndal: Norges rutebileierforbund, Avd. Sogn og Fjordane.


== Referanser ==
Kjone

Ei kjone (utalle kj'one) er en bygning som ble brukt til tørking av gårdens produkter, først og fremst korn, men også lin og malt. Kjona var i de fleste tilfeller en toetasjes laftet bygning, ikke helt ulik et stabbur. I underetasjen var ovnen, i andre etasje var hyller og plattinger til tørking. Etasjeskillet var oftest ikke et sammenhengende gulv, men hadde åpninger for å slippe varmen opp i tørkeetasjen. Eventuelt kunne det være et system av rajer eller lekter dekket av tekstil; et stort kjoneklede.
Betegnelsen kjone er vanligst i områdene rundt Oslofjorden og enkelte steder ellers på Østlandet. I andre deler av landet er liknende tørkeanordninger kjent under mange navn, som kjølne, malttare, hære, hekke mv.
Barograf

En Barogaf er et barometer for å registrere lufttrykk som en funksjon av tiden. Tradisjonelt er det et aneoridbarometer som styrer en skrivestift som tegner en kurve for lufttrykket på et barogram, et rutepapir som er festet til en langsomt roterende trommel. I dag benytter en helst elektroniske trykkfølere og dataoppsamling som  viser registreringene på en dataskjerm med både sanntidsmålingar, barogram og mer.
Barografen ble oppfunnet av franskmannen Lucien Vidie (1805–1866) i 1843.
Othelais

Othelais er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==


== Levevis ==
Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt fra Filippinene i vest til Salomonøyene i øst.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Apodasyini Lacordaire, 1872 eller Desmiphorini
Slekten Othelais Breuning, 1939
Othelais affinis Breuning, 1939
Othelais flavovariegata Breuning, 1939
Othelais histrio (Pascoe, 1859)
Othelais irrorata (MacLeay, 1884)
Othelais subtesselata Breuning, 1960
Othelais tessellata (Pascoe, 1866)
Othelais transversefasciata Breuning, 1953


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 7. april 2014 hos Wayback Machine.
Referanseside for arten
Cermabycidae.org - Apodasyini


== Eksterne lenker ==
(en) Othelais i Encyclopedia of Life 
(en) Othelais i Global Biodiversity Information Facility 
Othelais – detaljert informasjon på Wikispecies
Purusia

Purusia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor, sylindrisk, rødbrun trebukker med skinnende hvite flekker på hodet, pronotum og dekkvingene. Antennene er betydelig lengre enn kroppen. Pronotum er sylindrisk uten tenner på sidene. Dekkvingene ender i spiss tann.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt fra Costa Rica i nord til Bolivia i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Hemilophini J. Thomson, 1868
Slekten Purusia Lane, 1956
Purusia acreana Lane, 1956


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Purusia i Encyclopedia of Life 
(en) Purusia i Global Biodiversity Information Facility 
Purusia – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Hemilophini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lucien Vidie

Lucien Vidie (født 1805 i Nantes, død april 1866 i Nantes) var en fransk fysiker. I 1844 oppfant han  barografen, et apparat for å måle og overvåke lufttrykket med et aneroid-barometer.Vidies død ble tilskrevet hans overdreven bruk av hydroterapi.


== Referanser ==