jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Carl Sitter Geving

Carl Sitter Geving (født 24. august 1939 i Flatanger) er en norsk politiker (Ap) og tidligere lærer.
Han har vært medlem av Nord-Trøndelag fylkesting fra 2007 til sammenslåingen av Nord- og Sør-Trøndelag i 2018, deretter medlem av Trøndelag fylkesting frem til 2019. Han ledet Arbeiderpartiets fylkestingsgruppe i Nord-Trøndelag fra 2009 til 2015. Han har også vært medlem av Namsos kommunestyre.Han er sønn av gårdbruker Alf Geving og hustru Johanne Sitter på Nergården på Sitter. Broren Ronald Geving og morfaren Carl Sitter var ordførere i Flatanger. Oldefaren og tippoldefaren på morssiden var kommunepolitikere og sentrale i en religiøs vekkelse i Flatanger. Også Carl Sitter Gevings far var kommunepolitiker.Geving er utdannet allmennlærer fra Bodø lærerskole fra 1965 og cand.mag. fra Universitetet i Trondheim fra 1990. I 1965 begynte han som lærer i Namsos kommune, senere rådgiver, pedagogisk konsulent, konstituert skolesjef og lærer ved voksenopplæringen. Han har vært tillitsvalgt i Skolenes Landsforbund.Geving har vært styreleder i Namsos Kunstforening.


== Referanser ==
Ole Berget

Ole Berget (født 9. mars 1982 i Vanvikan i Trøndelag) er en norsk politiker (FrP).
Han var medlem av Nord-Trøndelag fylkesting 2007–2010 og varamedlem av Trondheim bystyre 2011–2013. Berget var ansatt som helsepolitisk rådgiver for Fremskrittspartiets stortingsgruppe 2006–2010, kommunikasjonsrådgiver for stortingsgruppen 2010–2012 samt informasjonsleder sammesteds og pressekontakt for partileder Siv Jensen 2012–2013. Berget var statssekretær for statsråd Siv Jensen i Finansdepartementet i Solberg-regjeringen 2013–2014.Etter Leksvik videregående skole studerte han bedriftsøkonomi ved Høgskolen i Sør-Trøndelag og statsvitenskap ved NTNU. Foruten sitt politiske virke, har Berget arbeidet som selger. I 2014 ble han ansatt som seniorrådgiver i First House.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Ole Berget hos Norsk senter for forskningsdata
Ludwig Crüwell

Ludwig Crüwell (født 20. mars 1892 i Dortmund, død 25. september 1958 i Essen) var en tysk general fra andre verdenskrig. Han deltok også i første verdenskrig.


== Liv og virke ==
Crüwell begynte sin militære løpebane i 1911. Han ble forfremmet til generalmajor i desember 1939 og til general i panservåpenet i desember 1941. Han ble tildelt Ridderkorset av jernkorset med ekeløv i september 1941.


== Befal ==
6. panserregiment februar 1938 – april 1939
plassert med spesielle oppgaver hos hærens overkommando april – juni 1939
avdelingssjef ved hærens generalstab juni – oktober 1939
kvartermester ved 16. Armee oktober 1939 – juni 1940
11. Panzer-Division august 1940 – august 1941 (Balkanfelttoget, Operation Barbarossa)
det tyske Afrikakorpset september 1941 – mai 1942


== Fangenskap ==
Crüwell havnet 2. juni 1942 bak fiendens linjer i samband med et rekognoseringsoppdrag. Piloten for rekognoseringsflyet han var i tok feil mellom italienske styrker og britene, og gikk inn for landing. Britene åpnet ild. Crüwell ble såret og tatt til fange av britiske styrker. Han var i krigsfangenskap mai 1942 – april 1947, frem til juni 1944 i Trent Park i England, og deretter i USA.


== Etter annen verdenskrig ==
Etter løslatelsen fra fangenskapet ble han forretningsmann og virket i flere industribedrifter i Ruhrområdet. I 1954, da de vestallierte besluttet å oppsette en hær i Vest-Tyskland, gjenopptok Crüwell sin militære karriere. Han havnet da under kommando av Bernard Montgomery (hans gamle motpart under Afrikafelttoget), som da hadde ansvaret for opplæring av NATO-styrkene.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Sönke Neitze]: Abgehört. Deutsche Generäle in britischer Kriegsgefangenschaft 1942-1945; Berlin: Propyläen 2005. ISBN 3-54907261-9 (Edition abgehörter Gespräche im Kriegsgefangenenlager [Auswahl])
Dermot Bradley: Die Generale des Heeres 1921-1945 Band 2 v. Blanckensee-v. Czettritz und Neuhauß, Biblio Verlag, Osnabrück 1993, ISBN 3-7648-2424-7, S.480-482
Rudolf Kristian Andresen

Rudolf Kristian Andresen (født 18. januar 1914 i Kristiania, død 9. november 1990 samme sted) var en norsk sjøoffiser og diplomat, kjent som første direktør i Norsk Utviklingshjelp.Han var sønn av ekspeditør Kristian Fredrik Andresen (1896–1952) og Magda Johanne Olsen (1897–1973). Etter å ha avsluttet Sjøkrigsskolen, øverste avdeling, i 1939, tjenestegjorde han på ubåten A3. Andresen forlot Norge ombord på MB «Pokal» 26. oktober og ankom Lerwick 7. november.. Han ble gift i 1942 med engelske Thelma May Perrin (1922–1979). I 1943 ble han torpedert i Den engelske kanal. Etter krigen bygde han opp Sjøforsvarets Stabsskole mellom 1948 og 1950, men måtte gå over i lærerjobb ved Forsvarets høgskole i 1950. Han var kontreadmiral da han i 1964 sluttet i Forsvaret. Fra 1962 ledet han Norsk Utviklingshjelp, i dag Direktoratet for utviklingssamarbeid, fra 1968 eget direktorat. Ikke uventet ble han i 1975 ambassadør til Norges ambassade i Nairobi i Kenya med tillegg av Etiopia og Madagaskar, og i 1979 etter at Idi Amin hadde gitt seg, ambassadør til Norges ambassade i Kampala i Uganda.  Han pensjonerte seg i 1982.


== Utmerkelser ==
Andresen mottok St. Olavsmedaljen med ekegren  og Deltakermedaljen.


== Referanser ==
Filosofiåret 1753

Filosofiåret 1753 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1753.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==
Les Mélanges de littérature et de philosophie (essay) av Jean le Rond d'Alembert.


== Fødsler ==
1. april – Joseph de Maistre, fransktalende savoyisk filosof (autoritær konservatisme), forfatter, advokat, politiker og diplomat (død 1821)
26. juni – Antoine de Rivarol, fransk polemiker og politisk filosof (død 1801)
27. juli – Christian Jakob Kraus, tysk filosof og økonom (død 1807)
22. november – Dugald Stewart, britisk filosof (død 1828)
24. desember – Anders Gamborg, dansk filosof (død 1833)
Salomon Maimon, tysk filosof (død 1800)


== Dødsfall ==
14. januar – George Berkeley, irsk filosof, teolog og biskop (født 1685)
		
		
		
		
		


== Se også ==
Filosofi på 1700-tallet
Filosofiåret 1763

Filosofiåret 1763 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1763.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==
25. april - Marco Mastrofini, italiensk filosof, presbyter og matematiker (død 1845)
21. juni - Pierre-Paul Royer-Collard, fransk politiker og filosof (død 1845)
18. oktober - Servando Teresa de Mier, meksikansk prest, forfatter og filosof (død 1827)


== Dødsfall ==
11. juli - Peter Forsskål, svensk naturforsker, orientalist, oppdagelsesreisende og filosof (født 1732)
1763/1764  – Cao Xueqin – kinesisk romanforfatter, poet, filosof og kunstmaler (født 1715/1724)
		
		


== Referanser ==
Safrankronetanagar

Safrankronetanagar (Tangara xanthocephala) er en fugl i slekten Tangara i familien tanagarer.


== Utbredelse ==
Den forekommer i Bolivia, Colombia, Ecuador, Peru og Venezuela.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) safrankronetanagar i Encyclopedia of Life 
(en) safrankronetanagar i Global Biodiversity Information Facility 
(no) safrankronetanagar hos Artsdatabanken 
(en) safrankronetanagar hos ITIS 
(en) safrankronetanagar hos NCBI 
(en) Kategori:Tangara xanthocephala – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Tangara xanthocephala – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tangara xanthocephala – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tangara xanthocephala (ID 4929583B7F2C6A79). Avibase. Hentet ut 25. oktober 2013.
Tangara xanthocephala (TSN 563325). Integrated Taxonomic Information System. Hentet ut 25. oktober 2013.
Birdlife Species Factsheet: Tangara xanthocephala. Besøkt 2013-10-25.
IBC - The Internet Bird Collection: Tangara xanthocephala. Besøkt 2013-10-25.
Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, B.L. Sullivan, C. L. Wood, and D. Roberson. 2013. The eBird/Clements checklist of birds of the world: Version 6.8.. Besøkt 2013-10-25.
Filosofiåret 1783

Filosofiåret 1783 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1783.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==
8. september – N.F.S. Grundtvig, dansk forfatter, filosof, historiker, prest og politiker (død 1872)
29. september - Johann Amadeus Wendt, tysk filosof, komponist og musikkteoretiker (død 1836)
17. november – Anton Günther, østerriksk filosof og teolog (død 1863)


== Dødsfall ==
29. oktober – Jean le Rond d'Alembert, fransk matematiker og filosof (født 1717)
		
		


== Referanser ==
Filosofiåret 1793

Filosofiåret 1793 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1793.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==
24. november - Luigi Taparelli D'Azeglio, italiensk jesuitt og filosof (død 1862)


== Dødsfall ==

		
		


== Referanser ==


== Se også ==
Filosofi på 1700-tallet
Arild Eik

Arild Eik (født 16. september 1943, død 6. mars 2009) var en norsk bistandsarbeider og diplomat.Han begynte å jobbe for Direktoratet for utviklingssamarbeid (Norad) i 1971 og ble stasjonert i Tanzania i 1973 på en tid da der var tre NORAD-ansatte tilsatt. Eik ble samtidig norsk visekonsul i byen og var med på å i 1975 etablere den nye Norges ambassade i Dar-es-Salaam.  Fra 1982 til 1986 var han utstasjonert i Botswana. Han var steget til avdelingsdirektør i da han i 1992 ble utnevnt til ambassadør til Tanzania, stasjonert ved Norges ambassade i Dar-es-Salaam som i samme slengen ble samlokalisert med Norads tilstedeværelse i byen og Eik ble også Norads stedlige representant. Ambassaden var på denne tide Norges største med sine litt over femti ansatte. Han ble også sideakkreditert som ambassadør til Kampala i Uganda, Victoria på Seychellene, Lilongwe i Malawi, Antananarivo på øya Madagaskar. I 1996 figurerer han som fungerende direktør for NORAD og i 1997 som assisterende direktør. Fra 1998 var han sendemann til Norges ambassade i Harare, Zimbabwe med sideakkreditering til Gaborone i Botswana, Port Louis på Mauritius.  Fra 2002 var han ambassadør til Norges ambassade i Kuala Lumpur i Malaysia, med sideakkreditering til Bandar Seri Begawan i Brunei. Han var der til 2007. Han ble i 1995 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden og 2002 til kommandør av Den Kongelige Norske Fortjenstorden.


== Referanser ==
Ekte hussopp

Ekte hussopp (Serpula lacrymans) er en av soppene som gir brunråte. Denne arten har stor evne til spredning og vekst, også under relativt tørre forhold, og bekjempelsen krever derfor spesielle tiltak. Ved mistanke om ekte hussopp anbefales det at det tas et prøvestykke som sendes til analyse eller kontakte takstmann.
Ekte hussopp er den hussoppen som gjør størst skade på norske hus. Den kan frakte med seg vann fra fuktige til tørre steder. Den trenger heller ikke store mengder vann, har den først fått fotfeste ett litt fuktig sted kan den vokse sakte selv om det blir nesten helt tørt og den kan vokse raskt over et stort område på mengden av et glass. I tillegg til fuktighet trenger soppen tre og kalk for å overleve. Den finnes derfor i treverk som er i forbindelse med mur eller jord, og kan spre seg gjennom gamle tykke murvegger.Fargen er fra rødbrun til sitrongule og den har et bomullslignende soppvev (mycel) på angrepet tremateriale. Treverket som er angrepet blir tørt med en gråbrun farge og sprekker som kan minne om terninger. Sporestøvet ser ut som kanel.
Se også hovedartikkel Hussopp.
		
		


== Se også ==
Hussopp
Svertesopp
Muggsopp
Råte
Brunråte
Veggedyr


== Kilder ==
Mattsson, Johan. 2010. Råtesopp i bygninger. Forekomst, påvisning, vurdering og utbedring. Mycoteam. 127 sider. ISBN 978-82-91070-14-8


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) ekte hussopp i Encyclopedia of Life 
(en) ekte hussopp i Global Biodiversity Information Facility 
(no) ekte hussopp hos Artsdatabanken 
(sv) ekte hussopp hos Dyntaxa 
(en) ekte hussopp hos Index Fungorum 
(en) ekte hussopp hos MycoBank 
(en) ekte hussopp hos NCBI 
(en) Kategori:Serpula lacrymans – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Serpula lacrymans – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Eriksen Skajaa Arkitekter

Eriksen Skajaa Arkitekter AS var et arkitektkontor startet av Arild Eriksen og Joakim Skajaa i 2010. Kontoret ble nedlagt i 2018. Arild Eriksen startet arkitektkontoret Fragment mens Joakim Skajaa startet Skajaa Arkitektkontor..  


== Arbeider ==
Blant deres arbeider er:

Netlife Research: Kontorer og brukertestlaboratorier
Pepper Bergen: Interiør- og møbeldesign for klesbutikken Pepper i Bergen
Bergen International Festival offices: kontorer for en musikk- og teaterfestival
Saivu: Innfallsporter til Sjunkhatten National Park, en nasjonalpark med spesielt fokus på å tilrettelegge for barn og handicappede. Førstepremie i konkurranse. Ikke bygget
Strusshamn: Boligutvikling i historisk uthavn på Askøy utenfor Bergen


== Publikasjoner ==
Eriksen Skajaa Arkitekter utga publikasjonen Pollen og drev forlaget Pollen Forlag.
Pollen 1 - Byutvikling og husokkupasjon
Pollen 2 - Bofellesskap
Tett, Ikke Trangt - en tegneserie om fellesskapsløsninger i boligproduksjon, av Esben Titland, Arild Eriksen og Joakim Skajaa.


== Utstillinger ==
2016 - After belonging under Oslo Arkitekturtriennale på Nasjonalmuseet Arkitektur. 
2013 - Behind The Green Door under Oslo Arkitekturtriennale på DogA.
2013 - Under 40 - på The National Museum of Art, Architecture and Design.
2012 - Neufert Variations på 0047. Curated by Martin Braathen.
2011 - Utfordrerutstillingen, Arkitekturfestivalen på Vulkan.
2010 - Eurovision på DogA.


== Referanser ==
Norges ambassade i Dar-es-Salaam

Norges ambassade i Dar-es-Salaam er en norsk utenriksstasjon som huser Norge sin ambassadør til landet Tanzania. I 2013 ligger den i krysset mellom Mirambo Street og Garden Avenue i byen Dar-es-Salaam.
Norsk bistand til Tanzania ble startet i 1962 da gjennom Norsk Utviklingshjelp (i dag Direktoratet for utviklingssamarbeid (Norad)). Diplomatiske forbindelser mellom Norge og Tanzania ble opprettet den 28. september 1964.  Ambassade kom ikke før i 1975.  I 1981 kom Harald og Sonja på tolvdagers besøk, men bodde ikke i ambassaden. Sonja var tilbake i 1984 og bebodde da ambassaden. I 1986 overtok den kjente Gunnar Garbo som ble spurt om han forventet jungeltrommer. Da Arild Eik ble ambassadør i 1993 ble ambassade og Norad-kontoret samlokalisert. Tanzania har ikke ambassade i Norge, så man må til Stockholm for den nærmeste.  
Ambassadører til Dar-es-Salaam har vært

1975–1978  Per Thee Nævdal
1978–1982 Niels Lauritz Dahl
1982–1987 Olav Dørum
1987–1992 Gunnar Garbo
1992–1996 Arild Eik
1996–2000 Nils-Johan Jørgensen
2000–2001 Kjell Harald Dalen
2001–2003 Sigrid Romundset
2003–2007 Jorunn Mæhlum
2007–2010 Jon Lomøy
2010–2014 Ingunn Klepsvik
2014–2018 Hanne-Marie Kaarstad
2018– Elisabeth Jacobsen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ambassadens hjemmeside Arkivert 22. oktober 2013 hos Wayback Machine.
Oak Ridge

Oak Ridge har flere betydninger:

Oak Ridge (California)
Oak Ridge (Florida)
Oak Ridge (Minnesota)
Oak Ridge (Tennessee)
Oak Ridge (Roatán), Islas de la Bahía departmentet i Honduras
Elektronisk rapportering i fiskeriene

Obligatorisk elektronisk rapportering av fangst og fangstaktivitet ble innført i Norge 1.oktober 2010 for fiskefartøy over 21 meter og 1. januar 2011 for fiskefartøy over 15 meter. Før disse tidspunktene måtte skipper på fiskefartøy over 15 meter loggføre fangstaktvitet i en fangstdagbok utgitt av Fiskeridirektoratet (Norge).


== Grunnleggende rapporteringskrav norske fiskefartøy må følge ==
Fiskeridirektoratet har i forskrifter (J-meldinger) bestemt at følgende elektroniske meldinger skal sendes fra fiskefartøy i ulike situasjoner:

DEP - avgang fra havn: Senest 2 timer etter avgang.
DCA - daglig fangst: Senest kl 23:59 UTC hver dag etter at DEP er sendt.
POR - havneanløp: Senest 2 timer før anløp til kai.
TRA - omlasting: Fartøy som skal avgi fangst skal senest 24 timer (2 timer ved låssetting) før omlasting påbegynnes sende en TRA. Fartøy som har mottatt fangst skal senest 1 time etter omlastningen er avslutte sende en TRA.


== Krav ved fiske utenfor Norges økonomiske sone ==
Ved fiske utenfor Norges økonomiske sone, skal fiskefartøy sende de samme meldingene. Men i tillegg må norske fiskefartøy sende meldinger som er definert gjennom avtaler Norge har med EU, Island, NEAFC, NAFO, CCAMLR.


== Godkjente rapporteringssystemer i Norge ==
Per oktober 2013 er følgende programvare godkjent for bruk ombord i norske fiskefartøy:

eFangst 3.0 (Dualog Fisknett AS)
Fangstlogg 1.1 (Telenor Maritim Radio)
iFisk 1.0.2 (Bytek Nordic AS)
Track Well Fangstdagbok versjon 2.6.9.0 (Navy AS)


== Rapporteringskrav i andre land og områder ==
EU har krav om elektronisk rapportering for fiskefartøy over 12 meter. Også i Island, USA, Australia og New Zealand finnes krav om elektronisk rapportering av fangst og fangstaktivitet.
Øra stadion (Røros)

Øra stadion var en idrettsplass på Røros, Trøndelag for skøyter.


== Arrangementer ==
På banen ble det arrangert flere mesterskap:

Junior-VM på skøyter 1985 for damer og herrer.Norske mesterskap i hurtigløp på skøyterSprint-NM på skøyter 1983 for senior damer og herrer.
Landsmesterskap for gutter (10–16 år) i hurtigløp på skøyter 1979.


== Rekorder ==
Bjørg Eva Jensen satte en norsk rekord i sprint-firkamp her under Sprint-NM i 1983.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Idrettsarenaer på Øra sentralidrettsanlegg på kkd-http01.osl.basefarm.net
(en) Øra Stadion – Profil og resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
«Røros - Øra Stadion» (engelsk). Skatebase.com. Arkivert fra originalen 18. januar 2004. Besøkt 25. oktober 2013. 
Profil på (en) www.SpeedSkatingStats.com og på (nl) www.SchaatsStatistieken.nl internasjonale mesterskap (søsternettsteder)
Vidar Trellevik

Vidar Trellevik (født 1955) er en norsk fotograf, filmskaper og linjeprodusent basert i Bergen. I 1980 etablerte han VPB Media, som kanskje er mest kjent som linjeprodusent for utenlandske filmproduksjoner på Vestlandet i Norge.
Den tamilske actionthrilleren Maattrraan og filmen KO fra stjerneregissør K. V Anand, er spillefilmene med høyest seertall som Trellevik har bidratt på.


== Utdanning ==
Trellevik startet som lærling hos Fotograf Hans Jørgen Brun i Bergen i årene 1973 til 1976.
Etter flere år som fotograf, deriblant med spesielt fokus på bryllupsbilder, startet han i lokalstasjonen TV Bergen. 
I årene 1989 til 1992 hadde han ulike arbeidsområder i TV Bergen, mest kjent for sin rolle som en av programlederne i kanalens TV-bingo.  
Etter årene i TV Bergen, fortsatte han med VPB Media som ble driftet parallelt. 


== Filmproduksjon ==
De seneste årene har VPB Media blitt brukt jevnlig som linjeprodusent for utenlandske aktører i film- og tv-bransjen.  
Først ut var kortserien «Den beste ungdommen» på bestilling for tv-kanalen Rai Italia i 2002 og deretter «Keys to the house» fra den italienske regissøren Gianni Amelio Gianni Amelio. 
I det siste har det blitt hovedfokus på det indiske markedet, men Trellevik har vært linjeprodusent for store og små produksjoner fra mer ukjente markeder. Deriblant serien Challenge The World fra den japanske tv-kanalen Nippon Television i 2008 og den tyrkiske actionfilmen «I Saw the sun» med Mahsun Kirmizigul bak spakene samme år. 


== Dokumentarfilm ==
I startfasen av sin karriere jobbet Trellevik mye med dokumentarer. I Kaprolat ble Dødsmarkene i Karelen påbegynt i 2005 og sendt i sin helhet under programmet Brennpunkt på NRK1 i 2009. I Et nytt liv ble fire barn med Downs syndrom fulgt gjennom sine første leveår, deretter ble erfaringene samlet i en dokumentarpreget informasjonsfilm som sto ferdig 2012.


== Referanser ==
Eie eiendomsmegling

Eie eiendomsmegling er en eiendomsmeglerkjede med ca. 45 kontorer i Norge.Eie eiendomsmegling er Norges største uavhengige meglerkjede som ikke er bankeid.. De har ca. 45 kontorer spredt utover landet. 
Kjeden har rundt 250 ansatte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Eie Eiendomsmegling
Intervju med Eie
Norges eiendomsmeglerforbund
Bjønnsbergtunnelen

Bjønnsbergtunnelen er en veitunnel på fylkesvei 42 i Eigersund kommune i Rogaland. Tunnelen er 1172 meter lang og går forbi et rasutsatt område langs Gyavatnet i Gyadalen. Byggestart var i april 2012, gjennomslaget kom 3. oktober 2013, og tunnelen åpnet 30. september 2014.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Carl Ferdinand Sandberg

Carl Ferdinand Sandberg (født 1. januar 1880 i Kristiania, død 1. september 1957) var en norsk diplomat.Han var sønn av kjøpmann Fredrik Carenus Sandberg (1840–1893) og Louise Foyn Bruu (1850–1920), og bror til ingeniør Johannes Sandberg (1883–1961). 
Etter Oslo handelsgymnasium 1897 tok han examen artium 1902 og ble stud. jur. i 1904. Han dro imidlertid til Sfax i Tunis for å jobbe for Tunisfilialen av det norske A/S Granvik, så videre til Johannesburg i Sør-Afrika for  en filial av det norske trelastfirmaet Norwegian-African Co. fra 1905. Fra 1905 til 1911 var han norsk konsul i Johannesburg. I 1911 fikk han seg jobb i Marokko og i 1912 var han tilbake i Tunis og jobbet for en filial av det norske Essviks. Så gikk han i 1915 over til å bli generalkonsul i Cape Town, men allerede i 1916 ble han utnevnt til direktør for Norges Oplysningskontor for Næringsveiene.Han var handelsråd i Sør-Amerika 1918–1927 og chargé d'affaires og konsul i Buenos Aires 1927 til 1933. I 1931 ble han minister i særlig misjon til Uruguay, sendemann ved legasjonen i Buenos Aires 1933, ditto ved legasjonen i Rio de Janeiro 1935 og legasjonen i București 1938. På grunn av den andre verdenskrig ble han i 1941 tvunget til å forlate București og reiste da til legasjonen i Kairo. Han var der 1941–1946, var så ved legasjonen i Beograd fra 1946 med sideakkreditering til Budapest fra 1947. Han fikk avskjed i nåde i 1948. 
I 1919 giftet han seg med Minnie Katharine Hall (1886–1970).Minister Sandberg fikk i 1933 St. Olavs Orden, og hadde også flere utenlandske, som den svenske Vasaordenen, den peruanske Solordenen, han var storoffiser av den brasilianske Sydkorsordenen, den portugisiske  Kristusordenen og den tyrkiske Iftikhar-ordenen.


== Referanser ==
Torleif Hugdahl

Torleif Hugdahl (født 1950) er en norsk lokalpolitiker som representerte SV i Trondheim bystyre fra 1983 og frem til høsten 2011. Kommunalråd fra 1990 frem til 1992. Leder i det kommunale klientutvalget fra 2003 frem til 2007. Satt de siste periodene i byutviklingskomiteen.


== Referanser ==
Litteraturåret 1513

Litteraturåret 1513 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1513.


== Hendelser ==
Aldine Press editiones principes av Lykofron, Lysias, Pindar og Plato utgis av Aldo Manuzio i Venezia.
Niccolò Machiavelli forvises fra Firenze av huset Medici og skriver Fyrsten som De Principatibus ("Om fyrstedømmer") i Toscana denne sommeren.
Johannes Potken utgir den første teksten på språket ge'ez, Psalterium David et Cantica aliqua, i Roma.


== Nye bøker ==
Første oversettelse av Vergils Aeneid til engelsk (skotsk) av Gavin Douglas


== Poesi ==


== Fødsler ==
16. mai – Anton Francesco Doni, italiensk forfatter, utgiver og musiker (død 1574)
Mai/juni – Niels Hemmingsen dansk forfatter, filolog og teolog (død 1600)
30. oktober – Jacques Amyot, fransk forfatter og teolog (død 1593)


== Dødsfall ==
Januar – Hans Folz, tysk forfatter (født ca. 1437)
6. mars – Angelus Rumpler, tysk abbed og historieskriver (født 1460/1462)
3. november – August Olomoucký, humanist, forfatter og kunstsamler fra Böhmen (født 1467)
Robert Fabyan, engelsk kronikør, forfatter og historiker (ukjent fødselsår)
ca. 1513 – Marinus Barletius (Marino Barlezio, Marin Barleti), italiensk historiker, forfatter, humanist og katolsk prest  av albansk opprinnelse (født ca. 1450)
ca. 1513 – Andrés Bernáldez, spansk geistlig og historikerskriver (født ca. 1450)
ca. 1513 – Piero Pacini, italiensk boktrykker (født ca. 1440)