jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Per Olav Sætre

Per Olav Sætre (født 13. mars 1977 i Ålesund) er en tidligere norsk fotballspiller oppvokst i Sykkylven på Sunnmøre. Han var forsvarsspiller, og spilte for Molde FK i Eliteserien, samt Ålesund, Hødd og Strindheim i førstedivisjon.Sætre har flere aldersbestemte landskamper for Norge fra G15 til U21 i en seksårsperiode fra 1992 til 1998 med blant andre Åge Hareide og Nils Johan Semb som trenere.  Han spilte seniorfotball for Sykkylven i tredjedivisjon i to år, før han ble kjøpt av Molde FK i 1995, og fikk sin debut i Eliteserien samme år. I Molde FK spilte han i fire sesonger, og Molde tok to sølvmedaljer i Eliteserien bak Rosenborg i denne perioden. Han ble norgesmester for junior med Molde FK i 1996. Et høydepunkt fra tiden i Molde FK ble  europacupkampen mot Paris Saint-Germain FC, hvor han spilte sammen med de tre andre «S'ene» (Ole Gunnar Solskjær, Arild Stavrum og Ole Bjørn Sundgot). I 1998 var han på prøvespill i Ipswich Town FC, men det ble ingen kontrakt.  Etter spill i Molde ble det førstedivisjonsfotball for Ålesund, Hødd og Strindheim, og Sætre er kjent som den første som spilte for alle følgende tre klubber i Møre og Romsdal - Molde FK, Ålesund og Hødd.
Etter fotballkarrieren utdannet Sætre seg til Sivilingeniør/Master of Science i Industriell økonomi og teknologiledelse ved NTNU. Her utmerket han seg ved å få Tryg-prisen for beste masteroppgave, hvor han skrev om Improvisasjon som middel til vellykket gjenvinning av situasjonskontroll.  Han jobber nå som sivilingeniør i oljeselskapet Lundin Norway, og har tidligere jobbet for blant annet Aker Solutions og Norges sprekeste bedrift Bayes Risk Management. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Per Olav Sætre – Transfermarkt 
(no) Per Olav Sætre – Norges Fotballforbund
Sør-Afrika under Paralympiske sommerleker 2008

Sør-Afrika deltok med 61 deltakere i Paralympiske sommerleker 2008 i Beijing i Kina.


== Medaljer ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Resultater hos paralympic.org
Sør-Afrika under Paralympiske sommerleker 2000

Sør-Afrika deltok med sekstiseks deltaker under Paralympiske sommerleker 2000 i Sydney i Australia.


== Medaljer ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Resultater hos paralympic.org
Tana videregående skole

Tana videregående skole er en offentlig skole i Bonakas i Tana kommune. Skolen har opplæringstilbud i landbruk, hundekjøring, hest og tilbyr påbygging til generell studiekompetanse.
Skolen huser også LOSA Tana og tilbyr voksenagronomutdanning.
Skolen ble grunnlagt i 1918. Under krigen ble skolen okkupert av tyskerne. Da tyskerne dro i 1944 ble alt unntatt det gamle sommerfjøset, brent. Først i 1956 startet driften opp igjen og det første kullet som ble uteksaminert etter krigen var ferdige til jul i 1956. Den gang var «jordbrukskursene» som de het, på ett år. I tillegg til landbrukskurs var det før krigen også snekkerkurs, skipperkurs, husmorskole m.m.
Skolen har i 2013 60 elevplasser med hovedvekt på naturbruk grønn linje. Rektor er Eva Britt Birkenes (2020).


== Eksterne lenker ==
Offisielle nettsider Arkivert 6. oktober 2013 hos Wayback Machine.
Kompassrosa på Østre Bolærne

Kompassrosa på Østre Bolærne er ei kompassrose som er hugga inn i fjellet på øya Østre Bolærne i Færder kommune. Ifølge datering basert på misvisning stammer den sannsynligvis fra midten av 1500-tallet. Den består av 16 streker, og befinner seg på en bergknatt nordvest på øya som ellers er dekka av lav lyngvegetasjon og enkelte bjørketrær.


== Eksterne lenker ==
«Kompassrosa på Østre Bolærne». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Agerup

Agerup er en gård ved Berganveien like nord for Torød og Årøysund på Nøtterøy i Færder kommune. Den stammer fra 1700-tallet og er et freda kulturminne. Hovedbygninga er et stort tømmerhus på to etasjer som er kledd utvendig med lektepanel. Den har bredt saltak og symmetrisk plasserte vinduer. Huset ble om- og påbygd i 1799, og har siden da hatt sin nåværende form, blant annet med en innbygga svalgang i to etasjer mot øst og en eldre kjerne i sør. Foran den østlige inngangen er det en søyleveranda med initialene til Christen Nielsen Agerup over døra. Bygningene er i dag malt i gult og hvitt.
Navnet Agerup kommer trolig fra gammelnorsk Agaruð. I Rødeboka ble det skrevet Agharudhi. Det har også vært skrevet Akerup.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Agerup». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Ma Yongbin

Ma Yongbin (kinesisk: 马 永斌 , født 20. april 1981 i Heilongjiang) er en kinesisk mannlig tidligere skøyteløper som representerte hjemlandet i Vinter-OL 2002 i Salt Lake City.


== Personlige rekorder ==


== Meritter ==


=== Internasjonale mesterskap ===
Olympiske leker (Vinter) deltatt i ett OL (ved en konkurranse)

Salt Lake City 2002 på 1 500 m.Beste resultat 45.-plass på 1 500 m i Salt Lake City 2002


=== Sammenlagt i verdenscupen ===


== Eksterne lenker ==
(en) Ma Yongbin – Olympedia 
(en) Ma Yongbin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ma Yongbin – Speedskatingbase.eu 
(en) Ma Yongbin – SpeedSkatingNews.info 
(en) Ma Yongbin – SpeedSkatingStats.com 
(en) Ma Yongbin på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Profil (gammel) på data.ISUresults.eu og Profil (ny) på www.ISU.html.infostradasports.com sine nettsider. (distanseresultater)
(en) Ma Yongbin på The-Sports.org (noen resultater)
(nl) Ma Yongbin på Effesport.nl (noen resultater)
«Ma Yongbin» (engelsk). Skateresults.com. Arkivert fra originalen 19. juni 2007. Besøkt 10. september 2013.
Monumento a Simón Bolívar (Mexico by)

Monumento a Simón Bolívar er et monument av Simón Bolívar i rundkjøringa Glorieta de Simón Bolívar langs Paseo de la Reforma i Mexico by. Monumentet forestiller den venezuelanske frigjøringshelten til hest, og ble donert av det søramerikanske landet til Mexico i 1976. Det er en etterligning av en bronsestatue som ble lagd av Pietro Canónica i 1934. Monumentet ble innvia 23. juni 1976.


== Eksterne lenker ==
Glorietas del Paseo de la Reforma hos México máxico
Monumento a Cuitláhuac

Monumento a Cuitláhuac er et monument av den aztekiske tlatoanien Cuitláhuac i rundkjøringa Glorieta de Cuitláhuac i den nordøstlige delen av Paseo de la Reforma i Mexico by. Det består av en statue av Cuitláhuac som står på en pyramideforma base. Basen ble lagd av arkitekten Jesús Aguirre, mens statuen er et verk av den kjente meksikanske skulptøren Ignacio Asúnsolo. Monumentet ble innvia 21. november 1964 av president Adolfo López Mateos samtidig som åpninga av den nordlige utvidelsen av Paseo de la Reforma.


== Eksterne lenker ==
Glorietas del Paseo de la Reforma hos México máxico
Kees Lahnstein

Kees Lahnstein (født 1902 i Haarlem, død 1975 i Oslo) var en norsk oboist og filharmoniker av nederlandsk opprinnelse.


== Personlige liv ==
Kees Lahnstein var gift med Randi og fikk to sønner. Han var far til politikeren Anne Engers tidligere ektemann.


== Musikerkarrière ==
Kees (døpenavn: Cornelis) Lahnstein ble utdannet som fiolinist og oboist i hjembyen og ble ansatt på begge instrumenter i symfoniorkestret i Haarlem. I 1925 ble han tilsatt som solooboist i Oslo Filharmoniske Orkester hvor han virket i 42 år fram til pensjoneringen sommeren 1967. I trettitre år hadde han belgieren Camille Verdoodt (som tok navnet Karl Varstad under 2. verdenskrig for å understreke sine norske holdninger) som sidemann på 2. obo og engelsk horn. I 1952 ble obogruppen utvidet til tre musikere, og Tom Klausen ble tilsatt som 3. oboist. Klausen  overtok etterhvert solooboplassen. Lahnstein fortsatte på 2. og 3. stemmene, men spilte ofte 1. obostemmen som «tuttimann» mens Klausen spilte de rene  solopartiene.


== Pedagogisk virke ==
Lahnstein var i en årrekke knyttet til Musikkonservatoriet i Oslo som obolærer. Blant hans elever var solooboisten, professor Erik Niord Larsen Kjell Mørk Karlsen,  Ivar Lunde jr., Matz Pettersen og Steinar Hannevold, som siden 1976 har vært solooboist i Bergen Filharmoniske Orkester. Kjell Mørk Karlsen studerte obo med Lahnstein og var ansatt i Den norske Operas orkester før han viet seg til kirkemusikk og komposisjon på heltid. En annen elev er komponisten Ivar Lunde jr., som er aktiv i USA. 


== Referanser ==
Beatriz de Dia

Beatriz de Dia, grevinne av Die, (ca. 1140- ca. 1212) var en oksitansk trobairitz (kvinnelig trubadur).


== Liv og virke ==
I kildene omtales Beatriz de Dia bare som comtessa de Dia, men fornavnet var temmelig sikkert Beatriz. Sannsynligvis var hun datter av grev Isoard II de Diá.Ifølge Beatriz de Dias vida var hun gift med grev Guilhem de Peitieus av Valentinois, men skrev sanger til trubaduren Raimbaut de Vaqueiras som hun var forelsket i.Fire av sangtekstene hennes er bevart, til A chantar m'er også melodien. Tekstenes tema er som vanlig for trubadurdiktningen, høvisk kjærlighet, men for de Dias del sett fra en kvinnes ståsted. Hun er optimistisk, priser seg selv og sin kjærlighet, men omtaler også svik. I A chantar, som er skrevet til en svikefull elsker, lovpriser hun seg selv for å få ham tilbake: «Måtte min byrd, min skjønnhet, mine gode egenskaper og mitt åpne sinn nå være meg til hjelp.» I Fin ioi me don'alegranssa gjør hun narr av en som driver med sladder og sammenligner vedkommende med en «sky som skygger for sola.»


== Sanger ==

Ab ioi et ab ioven m'apais
A chantar m'er de so q'ieu no volria («Jeg må synge om det jeg ikke ønsker»)
Estat ai en greu cossirier
Fin ioi me don'alegransa


== I moderne kultur ==
Evert Taube omdiktet A chantar m'er til Sång om en otrogen älskare.Forfatteren Irmtraud Morgner skrev en magisk-realistisk roman der hun lar Beatriz de Dia våkne opp i DDR etter å ha sovet i åtte hundre år, Leben und Abenteuer der Trobadora Beatriz nach Zeugnissen ihrer Spielfrau Laura: Roman in dreizehn Büchern und sieben Intermezzos. I engelsk oversettelse: The Life and Adventures of Trobadora Beatrice as Chronicled by her Minstrel Laura.


== Referanser og noter ==


== Litteratur ==
Earnshaw, Doris (1988). «The Female Voice in Medieval Romance Lyric». American university studies.; Series II,; Romance languages and literature. Series. II (v. 68). 
Paden, William D. (1989). The Voice of the Trobairitz:Perspectives on the Women Troubadours. Philadelphia: University of Pennsylvania Press. ISBN 0-8122-8167-5. 
Angelika Rieger: Beruf: Joglaressa. Die Spielfrau im okzitanischen Mittelalter, i Detlef Altenburg o.a. (red.): Feste und Feiern im Mittelalter. Paderborner Symposium des Mediävistenverbandes, Sigmaringen 1991 ISBN 3-7995-5402-5
Dietmar Rieger (red. og oversettelse): Mittelalterliche Lyrik Frankreichs 1. Lieder der Trobadors. Zweisprachig Provençalisch – Deutsch. Reclams Universal-Bibliothek 7620, Stuttgart 1980 (Beatriz: s. 176–180, med kommentar av Rieger s. 295ff, Lit.) ISBN 3-15-007620-X


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Beatriz de Dia i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Tomas Torsvik

Tomas Nikolai Torsvik (født 13. mai 1919 i Fana, død 1. mai 1996) var en norsk utenriksjournalist og politiker (V).
Han var sønn av redaktør Håkon Torsvik i Bergens Tidende og sønnesønn av redaktør Tomas Torsvik i Fædrelandsvennen. Selv var han utdannet siviløkonom fra NHH og ble journalist i Dagbladet i 1939.Han var motstandsmann under okkupasjonen, deretter journalist og redaktør for utenrikssaker i Bergens Tidende fra 1945 til 1986. Han hadde også ukentlige utenrikskronikker i NRK. Han var en sterk fortaler for norsk NATO- og EEC-medlemskap. Han var statssekretær for utenriksminister Erling Wikborg i regjeringen Lyng fra august til september 1963.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Tomas Torsvik hos Norsk senter for forskningsdata
Arne Gunnar Lund

Arne Gunnar Lund (født 11. mai 1918 i Halden, død 1971) var en norsk offiser og politiker (Høyre).
Han var sønn av fullmektig Thor Eugen Lund og hustru Gunda Josefine Birgitte Grimstad. Han giftet seg i 1950 med Kristi Skinnes. Lund tok militær utdannelse i Norge, Storbritannia og Amerika. Etter den andre verdenskrig var han stabsadjutant i Forsvarsstaben og Hærens overkommando, senere kontorsjef i Forsvarsdepartementet. Mellom 1954 og 1957 tjenestegjorde han ved hovedkvarteret for NATOs sjøstridskrefter i Adriaterhavet, deretter som stabssjef for Hærens 1. divisjonskommando. I 1963 ble han sjef for Garnisonen i Sør-Varanger, i 1964 oberst og personalsjef i Hærens stab.Lund var statssekretær for statsråd Håkon Kyllingmark i Forsvarsdepartementet under regjeringen Lyng i 1963 og igjen for statsråd Otto Grieg Tidemand under regjeringen Borten fra 1965 til 1968. Han hadde tidligere vært kommunepolitiker i Bærum.
Fra 1968 til sin død var han Norges forsvarsattaché ved ambassadene i Washington, D.C. og Ottawa med grad av generalmajor. Lund ble posthumt tildelt Legion of Merit for «usedvanlig fortjenstfullt virke».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Arne Gunnar Lund hos Norsk senter for forskningsdata
Theodor Dyring

Theodor Dyring (født 1. september 1916 i Larvik, død 8. mars 1975) var en norsk forstmann og politiker (Senterpartiet). Han var statssekretær i Landbruksdepartementet i regjeringen Lyng fra 28. august til 24. september 1963 og satt som stortingsrepresentant fra Vestfold fra 1965 til 1973.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Theodor Dyring hos Stortinget 
(no) Theodor Dyring hos Norsk senter for forskningsdata
Torkild W. Schøyen

Torkild Wilhelm Schøyen (født 1. juni 1929 i Stavanger) er en tidligere, norsk industrileder og politiker (H).
Han er sønn av disponent Wilhelm Monrad-Schøyen og hustru Agnethe (Agga) Juell Wiese i Stavanger. Han giftet seg i 1954 med Randi Helene Wedø. Schøyen er utdannet sivilingeniør i elektronikk fra NTH fra 1953 samt siviløkonom fra NHH. Høstsemesteret 1952 var han viseformann i styret ved Studentersamfundet i Trondhjem.Mellom 1959 og 1964 var han opplæringsleder, salgssjef og prosjektingeniør ved Bergen Mekaniske Verksted. Deretter drev han egen forretning med agentur for Schweizerische Aluminium (det senere Alusuisse). Schøyen var statssekretær for statsråd Kaare Meland i Industridepartementet under regjeringen Lyng fra august til september 1963.Schøyen var administrerende direktør i Fondet for nye industrielle tiltak og fremme av reiselivet (Tiltaksfondet) fra 1970 til 1972, ved Strømmens Værksted fra 1972 til 1979, og ved industriverktøy- og utstyrsleverandøren G. Hartmann fra 1979 til 1984. Han drev egen forretning i noen år til før han avgikk med pensjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Torkild W. Schøyen hos Norsk senter for forskningsdata
Anthonique Strachan

Anthonique Strachan (født 22. august 1993 i Nassau) er en bahamansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble slått ut i semifinaen på 200 meter.I 2021 representerte hun landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo på 100 meter der hun ble utslått i semifinalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anthonique Strachan – Olympics.com 
(en) Anthonique Strachan – Olympic.org 
(en) Anthonique Strachan – Olympedia 
(en) Anthonique Strachan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Anthonique Strachan – World Athletics 
(en) Anthonique Strachan – Diamond League 
(en) Anthonique Strachan – Track and Field Statistics
Kai Selvon

Kai Selvon (født 13. april 1992) er en trinidadsk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble slått ut i semifinaen på 200 meter.I 2021 representerte hun Trinidad og Tobago på stafettlaget på 4 × 100 meter under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der laget ikke kvalifiserte seg til finalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kai Selvon – Olympedia 
(en) Kai Selvon – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kai Selvon – Commonwealth Games Federation 
(en) Kai Selvon – World Athletics
Margaret Adeoye

Margaret Adeoye (født 22. april 1985) er en britisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble slått ut i semifinaen på 200 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Margaret Adeoye – Olympedia 
(en) Margaret Adeoye – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Margaret Adeoye – Storbritannias olympiske komité 
(en) Margaret Adeoye – Commonwealth Games Federation 
(en) Margaret Adeoye – World Athletics 
(en) Margaret Adeoye – Diamond League
Evelyn dos Santos

Evelyn dos Santos (født 11. april 1985) er en brasiliansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble slått ut i semifinaen på 200 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Evelyn dos Santos – Olympics.com 
(en) Evelyn dos Santos – Olympic.org 
(en) Evelyn dos Santos – Olympedia 
(en) Evelyn dos Santos – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Evelyn dos Santos – World Athletics
Janelle Redhead

Janelle Redhead (født 27. desember 1989) er en grenadisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble slått ut i semifinaen på 200 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Janelle Redhead – Olympics.com 
(en) Janelle Redhead – Olympic.org 
(en) Janelle Redhead – Olympedia 
(en) Janelle Redhead – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Janelle Redhead – World Athletics
Crystal Emmanuel

Crystal Emmanuel (født 27. november 1991) er en canadisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble slått ut i semifinalen på 200 meter.I 2021 representerte hun landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo på 100 meter der hun ble utslått i semifinalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Crystal Emmanuel – Olympics.com 
(en) Crystal Emmanuel – Olympic.org 
(en) Crystal Emmanuel – Olympedia 
(en) Crystal Emmanuel – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Crystal Emmanuel – Canadian Olympic Committee 
(en) Crystal Emmanuel – Commonwealth Games Federation 
(en) Crystal Emmanuel – World Athletics 
(en) Crystal Emmanuel – Diamond League 
(en) Crystal Emmanuel – TheSports.org
Emil Vindsetmo

Emil Kristian Vindsetmo (født 6. august 1916 på Otterøy i Nord-Trøndelag, død 17. juni 1983 i Oslo) var en norsk embedsmann, redaktør og politiker (uavhengig). Han var statssekretær ved Statsministerens kontor i regjeringen Borten fra 1966 til 1971 og departementsråd i Sosialdepartementet fra 1973 til sin død.
Han var sønn av fiskerbonde Peder Justin Vindsetmo og hustru Hilda Kristine Letvik. Han giftet seg i 1948 med Inga Brita Elisabeth Soneson. Etter å ha tatt artium på Voss og studert til cand.mag. i Oslo, var Vindsetmo journalist i Vårt Land og Morgenposten i Oslo. Fra 1953 var han redaktør i Næringsrevyen Norsk Handel, utgitt av Norges Handelsstands Forbund. I 1966 ble han utnevnt til statssekretær med ansvar for NORDØK- og senere EF-forhandlingene. Etter regjeringens avgang var han pressesekretær i Nordisk råd, før han i 1973 ble departementsråd i Sosialdepartementet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Emil Vindsetmo hos Norsk senter for forskningsdata
Frithjof Halvdan Jacobsen

Frithjof Halvdan Jacobsen (født 14. januar 1914, død 16. mars 1999) var en norsk ambassadør og politiker (Høyre). Han var statssekretær i  Utenriksdepartementet i regjeringen Borten fra 8. februar 1966 til 22. mai 1970.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Frithjof Halvdan Jacobsen hos Norsk senter for forskningsdata
Jan Tore Odegard

Jan Tore Odegard (født 14. oktober 1940) er en norsk politiker (Høyre). Han var statssekretær i Forsvarsdepartementet i regjeringen Borten fra 25. januar 1971 til 16. mars 1971.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Jan Tore Odegard hos Norsk senter for forskningsdata
Arnfinn Sørensen

Arnfinn Einar Sørensen (født 20. desember 1924, død 13. april 2014) var en norsk politiker (Kristelig Folkeparti). Han var statssekretær i Kirke- og undervisningsdepartementet i regjeringen Borten fra 11. november 1969 til 16. mars 1971.Til vanlig var Sørensen lektor ved Kristelig Gymnasium i Oslo. Han var gift med Lillian Sørensen og far til fire sønner, blant dem popmusikeren Per Øystein Sørensen (best kjent fra duoen Fra Lippo Lippi). 
Etter Kristelig Gymnasium var Sørensen ansatt i NORAD som avdelingsdirektør  og en tid Stedlig representant i Lusaka, Zambia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Arnfinn Sørensen hos Norsk senter for forskningsdata
Hans Kristian Seip (statssekretær)

Hans Kristian Seip (født 30. juni 1920, død 8. oktober 2012) var en norsk professor og politiker (Venstre). Han var statssekretær i Landbruksdepartementet i regjeringen Borten fra 22. august 1966 til 29. juni 1967.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Hans Kristian Seip hos Norsk senter for forskningsdata
Per E. Vale

Per Eivindsen Vale (1926–2014) var en norsk politiker (V) og agronom.
Han gikk Statens småbrukslærerskole og arbeidet først i landbruksforvaltningen i Bodø. Han var medlem av Bodø bystyre fra 1968 til 1969 og formann i Bodø Venstrelag, Salten Ungdomslag og Bondeungdomslaget i Bodø.Han var statssekretær i Landbruksdepartementet under Borten-regjeringen fra 1969 til 1971. Han gikk deretter over til en administrativ stilling som underdirektør i departementet.Fra 1978 til 1993 var han fylkeslandbrukssjef og senere avdelingssjef ved fylkeslandbrukskontoret i Buskerud.Vale var formann i Norges Husflidslag fra 1980 til 1984.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Per E. Vale hos Norsk senter for forskningsdata
Ola Thorleif Ruud

Ola Thorleif Ruud (født 6. september 1926 i Ål, Norge, død 25. februar 2018) var en norsk politiker (Høyre). Han var statssekretær i Samferdselsdepartementet i regjeringen Borten fra 15. november 1966 til 30. juli 1969, og fra 29. oktober 1969 til 16. mars 1971.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Ola Thorleif Ruud hos Stortinget 
(no) Ola Thorleif Ruud hos Norsk senter for forskningsdata
Ottar Fjærvoll

Ottar Fjærvoll (født 9. april 1914, død 28. september 1995) var en norsk politiker (Senterpartiet). Han var statssekretær i Fiskeridepartementet i regjeringen Borten fra 1. juli 1966 til 30. mai 1968.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Ottar Fjærvoll hos Stortinget 
(no) Ottar Fjærvoll hos Norsk senter for forskningsdata
Bille (adelsslekt)

Bille (historisk også Bilde) er en dansk adelsslekt. Den er en av de slektene som regnes som såkalt uradel i Danmark. Mange slektsmedlemmer var medlemmer av det danske riksrådet og slekten var på begynnelsen av 1500-tallet Danmarks fremste adelsslekt, med statsmenn som rikshovmester Eske Bille og riksråd Claus Bille samt erkebiskop av Lund Torbern Bille. Hoffmesterinne Beate Clausdatter Bille, datter av Claus Bille, var mor til astronomen Tycho Brahe. Senere kjente medlemmer er bl.a. riksmarskalk Anders Bille, geheimestatsminister Steen Andersen Bille og hans sønn riksråd Anders Steensen Bille.
Slektsmedlemmer har på ulike tidspunkter vært knyttet til Norge. Jes Fæster Bille (1818–1888) kom fra Danmark, slo seg ned i Halden der han ble postmester og har etterkommere i Norge idag. Hans norske etterslekt døde ut i mannslinjen i 1984.
Slekten omfatter også de lensgrevelige familiegrenene Bille-Brahe og Bille-Brahe-Selby. Denne grenen tok tilleggsnavnet Brahe etter at Brahe-slektens siste mann, Preben Brahe til Hvedholm, testamenterte sitt gods til et stamhus som ble overtatt av Bille-slekten ved hans død i 1786. Geheimekonferensråd Henrik Bille (1709–1789) fikk tillatelse til å føre Bille-Brahe-navnet i 1788, og i 1798 ble sønnen Preben Bille-Brahe utnevnt til lensgreve. I 1873 fikk grev Preben Charles Bille-Brahe patent på navnet Bille-Brahe-Selby.


== Litteratur ==
Poul Bredo Grandjean: «Bille», i: Christian Blangstrup (red.), Salmonsens konversationsleksikon, København: J.H. Schultz Forlag 1915-30.
W. Mollerup & Fr. Meidell: Bille-ættens historie, 1889
Danmarks Adels Aarbog, København 1890
Hans Cappelen: Norske slektsvåpen, Oslo 1969 (2. opplag Oslo 1976), side 63