jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ludvig Michael Glückstad

Ludvig Michael Glückstad (født 26. desember 1794 i Skjeberg, død 11. november 1866 i Fredrikshald) var en norsk offiser og forretningsmann virksom i Fredrikshald.  
Han var sønn av prost Andreas Melchior Glückstad og far til Andreas Melchior Glückstad (1829–1865).
Glückstad tok avskjed som offiser i 1848 og fra 1866 bestyrte han P. A. Wiels handelsforretning 
for søsteren Petronelle, som var gift med Mads Truelsen Wiel inntil han døde i 1835.Glückstad var medlem av bystyret i Fredrikshald i mange år og satt i styret for Norges Banks 
avdeling i byen. I 1833 var han suppleant for Fredrikshald til Stortinget. Han var 
1. representant for Fredrikshald  i 
1854.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Ludvig Michael Glückstad hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Arkiv etter Ludvig Michael Glückstad på Arkivportalen
Armans hemmelighet

Armans hemmelighet (orig: Armans Geheimnis) er en tysk barneserie som har gått på tysk TV siden 2015. Etter en opprivende krangel med foreldrene sine, blir Kjersti sendt til en ridegård drevet at familien Liljedal. Der møter hun Nils, Patricia, Tarik og Sanna. Ingen av tenåringene er spesielt entusiastiske over å skulle bo på gården, og alle senser at stedet har en mystisk atmosfære. Men så blir Kjersti kjent med en vill hest som har en magisk tiltrekning på henne.Serien ble sendt på NRK Super i 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Armans hemmelighet på Internet Movie Database 
(no) Armans hemmelighet på NRK TV
Tverråni kraftverk

Tverråni kraftverk er et vannkraftverk i Todalen i Nesbyen kommune i Viken.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 308 meter i Tverråne, en sideelv til Todøla.
Installert effekt er 3 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 7,9 GWh.
Kraftverket eies av Småkraft AS.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Norsk Grønnkraft (arkiv)
Småkraft AS
Slaget ved Villinghausen

Slaget ved Villinghausen (eller Vellinghausen) ble utkjempet 15. og 16. juli 1761 mellom en stor fransk armé og en samlet prøyssisk-hannoveriansk-britiske armé ledet av hertug Ferdinand av Braunschweig.
To franske arméer, under to marskalker, Duc de Broglie og Prince de Soubise møtte opp i juli 1761 for å tvinge hertug Ferdinand av Braunschweig-Lüneburg ut av den viktige byen Lippstadt. De allierte prøyssisk-hannoveriansk-britiske styrkene satte linjene sine opp langs en rekke åser, med venstresiden fast ved elven Lippe (i nord) og Ahse sentralt. Den franske arméen rykket fram den 15. juli og troppene til Broglie i nord klarte å presse de tyske troppene under Wutginau. De britiske styrkene under Granby like sør for Wutginau holdt stillingen sin og det franske angrepet stoppet opp. Begge sidene fikk forsterkinger i løpet av natten og Ferdinand forsterket venstreflanken i større grad enn den høyre.Morgenen etter fortsatte Broglie angrepet mot den allierte venstreflanken, og ventet på at Soubise skulle angripe den svekkede høyreflanken. Soubise klarte bare å gjøre noen få mindre angrep til høyre, blant annet fordi begge de franske kommandantene hadde samme rang og derfor var motvillige til å ta ordre fra hverandre. Allierte forsterkinger under Wolff kom kort tid etter langs Lippe og gikk til angrep på den franske flanken. Dette stoppet angrepet til Brogliew og tvang mennene hans i retrett. Rundt middagstider var franskmennene i full tilbaketrekking og slaget var over.


== Referanser ==


== Kilder ==
Military History Encyclopedia
BritishBattles.com


== Litteratur ==
Szabo, Franz A.J. The Seven Years War in Europe, 1757-1763. Pearson, 2008.
Franz A.J. The Seven Years War in Europe, 1757-1763. Pearson, 2008.
Nordfjordelva (Sørfold)

Nordfjordelva (også kalt Laksåga) er ei elv i Sørfold kommune i Nordland. Den dannes ved samløpet av Sleipdalselva og Storskogelva ved Lakshol. Elva renner derfra mot sørvest til den munner ut innerst i Nordfjorden. Elva er 5,05 kilometer lang, eller 31,72 km regnet fra vassdragets øverste kilder i Sverige. Den har et nedbørfelt på 240,57 km² og middelvannføringen ved munningen er 13,84 m³/s.Elva har et rolig løp, bortsett fra den rundt tre meter høye Laksholforsen øverst i elva.
Av de to tilløpselvene er Sleipdalselva utbygd til kraftproduksjon i Lakshola kraftverk, som har utløp i elva rundt en kilometer nedstrøms fra Laksholforsen. I Storskogelva ble øvre del, som ligger innenfor Rago nasjonalpark, varig vernet mot kraftutbygging i Verneplan I for vassdrag i 1973, og i supplering av Verneplan for vassdrag i 2005 ble vernet utvidet til å gjelde ned til samløpet med Sleipdalselva.Elva er et viktig oppvekstområde for laks og sjøørret.


== Nordfjordvassdraget ==
Nordfjordvassdraget består foruten hovedelva av to greiner, Sleipdalselva og Storskogelva. Den største av disse er Storskogelva, som har sine øverste kilder i Padjelanta nasjonalpark i Sverige. Under er en liste over elvene i vassdraget. Hver linje inneholder elvas navn og hvor den munner ut. Sideelver er innrykket i forhold til hovedelva, og er listet i den rekkefølge de munner ut i hovedelva, regnet fra munningen til kilden.

Nordfjordelva (Laksåga) – i Nordfjorden fra nordøst
Sleipdalselva – ved Lakshol, fra nord
Faulvasselva – 1 km nordøst for Lakshol, fra vest
Langvasselva – i Faulvatnet fra nord
Storskogelva – ved Lakshol, fra øst
Litlverivasselva – 4 km øst-sørøst for Lakshol, fra sørøst
Sølvskardelva – 4 km øst for Lakshol, fra øst
Sørkrågelva – i Storskogvatnet fra sørøst
Trolldalselva – i Storskogvatnet fra nordøst
Ragoelva – 1 km øst for Storskogvatnet, fra øst


== Referanser ==
Det britiske toktet mot Dominica

Det britiske toktet mot Dominica var et sjøslag i juni 1761 og en del av sjuårskrigen. 


== Opptakt ==
Mot slutten av1760 var erobringen av Canada fullført og mange britiske soldater var ledige i Nord-Amerika. 
Så tidlig som januar 1761 hadde William Pitt informert Jeffrey Amherst at han trengte noen av soldatene hans på høsten for å erobre Dominica, Saint Lucia og Martinique. Amherst sendte 2000 mann til Guadeloupe, som alt var på britiske hender etter det britiske toktet mot Guadeloupe i 1759. Amherst hadde i tillegg sendt 6 000 mann senere på året for å ta Martinique.


== Toktet ==
De første dagene av juni 1761 kom transportskipene fra Amerika enkeltvis til Guadeloupe da flåten hadde blitt spredt under en storm . 3. juni kom fire skip frem, sammen med Lord Rollo, som Amherst hadde overlatt kommandoen. 
Den 4. juni satte disse britiske skipene, sammen med ett skip til ut fra Guadeloupe, eskortert av skvadronen til sir James Douglas, admiralen på Leewardøyene. Styrken besto av : 

En avdeling fra garnisonen i Guadeloupe (300 mann)
Høylendere (400 mann)
22. fotregiment
94. fotregimentDen 6. juni ved middagstider hadde britene kommet fram til Roseau, hvor innbyggerne ble samlet for å overgi seg. Franskmennene svarte med å bemanne batteriene sine og andre forsvarsverk, som omfattet fire linjer med skyttergraver ovenfor hverandre. Rollo satte mennene sine i land og gikk inn i byen. Han fryktet at franskmennene kom til å bli forsterket i løpet av natten, og selv om det var sent, valgte han å storme skyttergravene med en gang. Han gikk til angrep og drev ut franskmennene og tapte bare få menn selv. Den franske kommandanten og hans nestkommanderende ble begge tatt til fange. Etter dette stoppet motstanden. 
Den 7. juni sverget Dominica troskap til kong Georg.


== Ettervirkning ==
I motsetning til Guadeloupe og Martinique, ble ikke øya gitt tilbake til Frankrike etter Paris-traktaten i 1763.  Øya ble okkupert av Frankrike under Den amerikanske uavhengighetskrigen mellom 1778 og 1783, og etter dette ble øya værende britisk fram til de fikk selvstendighet i 1978.


== Kilder ==
Fortescue, J. W.; A History of the British Army Vol. II, MacMillan, London, 1899, s. 537–538.
British expedition against Dominica
Wars of the Americas: A Chronology, David Marley
Sven Lindqvist (forfatter)

Sven Lindqvist  (født 28. mars 1932, død 14. mai 2019) var en svensk forfatter. Blant bøkene som er blitt utgitt på norsk er Utrydd hver eneste jævel (1993 på Oktober forlag). I 2008 skreiv Morgenbladet at hans bok Avsikt att förinta handler om folkemord.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
http://www.theguardian.com/books/2012/jun/22/sven-lindqvist-life-in-writing
Rime kraftverk

Rime kraftverk er et vannkraftverk  i Flå kommune i Viken.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 160 meter i Rimeelvi.
Installert effekt er 1,5 MW. Årsproduksjon er 4 GWh.
Kraftverket eies av Truls K. Bjerkerud.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Under Norefjell (arkiv)
Wilhelm Friedrich Wieprecht

Wilhelm Friedrich Wieprecht (født 10. august 1802 i Aschersleben, død 4. august 1872 i Berlin) var en tysk dirigent, komponist og oppfinner.
Den 12. september 1835 ble Wieprecht og Johann Gottfried Moritz (1777–1840) innvilget Prøysisk patent nr. 19 for en «basstuba» i F1.


== Referanser ==


== Kilder ==
Denne artikkelen inneholder materiale fra Encyclopædia Britannica Eleventh Edition, en publikasjon som nå er offentlig eiendom.


== Eksterne lenker ==
(en) Wilhelm Wieprecht – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Wilhelm Friedrich Wieprecht på Discogs 
(en) Wilhelm Friedrich Wieprecht på MusicBrainz
Krympestrømpe

Krympestrømpe er en krympbar plast som er brukte til å isolere elektriske ledninger, gi slitestyrke, og gi miljøbeskyttelse protection for strandet og solid trådledere, tilkoblinger, ledd og terminaler i elektroteknikk. Den kan også brukes til å reparere isolasjonen på ledningene eller å pakke dem sammen, for å beskytte ledninger eller smådeler fra mindre slitasje, og for å opprette kabelinnførings sel, gir forsegling beskyttelse. Krympeslange er vanligvis laget av nylon eller polyolefin, som krymper radielt når oppvarmet (men ikke i lengderetningen), til mellom halvparten og en sjettedel av opprinnelig diameteren.
Krympeslange er fremstilt i en rekke varianter og kjemiske typer med den nøyaktige sammensetning av hver type er avhengig av den påtenkte anvendelse. Fra nær mikroskopisk-tynnvegget slanger til stiv, tung-vegg rør, har hver type nøyaktige utforminger og kjemiske tilsetninger som gjør de egnet for å møte noen av en rekke forskjellige miljøkrav. Krympeslange blir vurdert av dens ekspansjonsforhold, en sammenligning av forskjellene i utvidelse og utvinningsgrad.


== Eksterne lenker ==
How heat shrink tubing works
Rud Gårdskraftverk

Rud Gårdskraftverk er et vannkraftverk i Ringerike kommune i Viken.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 25 meter i Rudselva.
Installert effekt er 90 kW. Årsproduksjon er 0,8 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Informasjon fra eier: effekt og produksjon
Beleiringen av Nice i 1705

Beleiringen av Nice fant sted fra 15. mars 1705 til 4. januar 1706 under den spanske arvefølgekrigen mellom den franske armen til Ludvig XIV og Victor Amadeus II av Savoie.
Våren 1705 beleiret den franske arméen, kommandert av hertugen av Leene Feuillade bastionene og tårnet rundt Nice, som da tilhørte hertugdømmet Savoie ved kysten av Middelhavet. Etter en flere uker lang beleiring overga byen seg, men festningen sto imot artilleriilden til Hertugen av Berwick. Som en akropolis, ruver festningen over byen fra en klippe omringet av 2,3  km lange murer. Festningen i Nice ble redusert til ruiner av 113 kanoner og bombekastere, og overga seg etter 54 dager med bombardement.


== Litteratur ==
Jean-Loup Fontana, Les capitulations des forts de Nice
Marlborough Sounds

Marlborough Sounds er et stort nettverk av sunkne elvedaler (rias) i den nordlige delen av Sørøya på New Zealand. Dette labyrint-lignende området av øyer, halvøyer, sund og fjorder utgjør 20 % av New Zealands totale kystlinje. Marlborough Sounds ble skapt av en kombinasjon av subsidens og stigende havnivå.
Området består, foruten en rekke småøyer og viker, hovedsakelig av tre store fjordarmer: 

Queen Charlotte Sound – lengst mot vest. På vestre bredd av denne fjorden deler sundet Tory Channel fastlandet fra øya Arapaoa Island (Arawapa Island). Tory Channel er leia for fergetrafikk mellom Sør- og Nordøya.
Pelorous Sound – en flerarmet fjord mellom to store halvøyer.
Kenepuru Sound – innerst i Pelorous Sound.Lengst mot nord finnes i tillegg den større øya D'Urville Island som også er en del av Marlborough Sounds.


== Historie ==
Ifølge maorisk tradisjon er Sørøya kanoen til Aoraki (eller Aorangi). Da Aoraki og brødrene hans padlet i Sør-Stillehavet, veltet kanoen og formet Sørøya. Aoraki/Mount Cook er det høyeste stedet på det hvelvede skroget, mens Marlborough Sounds er den sunkne baugen. I tidligere tider ga sundene ly og mat for maoriene. I stedet for å sette ut over åpne havområder, bar de kanoene over de lave eidene. 
Kaptein James Cook brukte også området for ly og proviantering. Ship Cove ble base i 1770-årene, og han oppdaget en plante; Cook's scurvy grass (Lepidium oleraceum) som hadde et høyt innhold av vitamin C, og som kunne kurere skjørbuk.

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marlborough Sounds – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Batrachotoksin

Batrachotoksin (BTX)  er en kardiotoksisk og nevrotoksisk alkaloid, en særdeles potent gift som er kjent fra pilgiftfrosker (Phyllobates) og (oppdaget første gang i 1989) noen fugler kalt pitohuier (Pitohui), samt artene blåkroneifrit (Ifrita kowaldi) og løvplystrer (Colluricincla megarhyncha). 


== Toksisitet ==

Eksperimenter med laboratoriemus viser at batrachotoxin  er en av de mest potente alkaloider som er kjent. Effekten på mus ifølge LD50 er 2 µg/kg. Det betyr at toksisiteten er femten ganger større enn for curare og over 250 ganger større enn stryknin.


== Akkumulering i dyr ==
Det har vært uklart hvordan dyra akkumulerer toksinet, men man skjønte tidlig at giften ikke ble produsert av kroppen. Nå mener man å kunne påvise at toksinet akkumuleres gjennom artenes næringsopptak. Både pilgiftfroskene og fuglene eter en type børstebiller som har toksinet i kroppen, og som trolig også får det i seg gjennom næringsopptaket.


== Etymologi ==
Betegnelsen batrachotoksin stammer fra det greske ordet batrachos, som betyr frosk. Batrachotoksin betyr altså froskegift på norsk.


== Derivater ==
Følgende toksiner er derivater av batrachotoksinet. De refereres gjerne til som gruppen med batrachotoksiner.

Batrachotoksinin A (kjemisk formel: C24H35NO5, molar masse: 417,55)
Homobatrachotoksin (kjemisk formel: C32H44N2O6, molar masse: 552,71)


=== Strukturformler ===

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Batrachotoxin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Turid Grønlund

Turid Kristin Grønlund (født 24. mars 1952) er en norsk journalist og rådgiver, tidligere redaktør av SV-avisen Ny Tid. Grønlund har hatt en rekke jobber innen media, både som skrivende og som redaksjonell leder. 
Grønlund har utdannelse fra Norsk Journalistskole.
Hun arbeidet blant annet som rådgiver og formidler ved Fylkesarbeidskontoret for Oslo og Akerhus, før hun
i 1987 begynte i den nystartede Ås Avis. Dette var en ny lokal ukeavis, startet på tampen av 1986 av Akershus Arbeiderpresse. Fra den lokale avisen gikk hun i 1988 til Kommunal Rapport der hun arbeidet som journalist, senere som redaksjonssjef fram til 1993.
Grønlund satt som redaktør i Ny Tid i hele 1994 og 1995, rundt folkeavstemningen om EU. Dette var på den tid SV-avisen først vurderte samarbeid med Klassekampen, noe som blant annet ble drøftet i samtaler mellom Grønlund og AKP-redaktør Sigurd Allern. Det hele strandet på at hun fikk en sterk følelse av at ukeavisen hennes «ville blitt slukt» av dagsavisen Klassekampen.Etter redaktørperioden i Ny Tid ble hun politisk journalist i NRK, tilknyttet Stortings-redaksjonen i Dagsnytt. I årene 1998 til 1999 arbeidet hun i Aftenposten som nyhetsleder i Aftenposten Aften, men vendte tilbake til NRK i 2002 som redaksjonssjef. Hun hadde en lederrolle i kulturavdelingen til 2009, deretter i samfunnsredaksjonen til 2013. I 2014 og 2015 ledet hun en ren TV-redaksjon.
Hun sluttet i NRK ved årsskiftet 2015/2016 for å bli bedriftsrådgiver og konsulent innen HR, tilknyttet selskapet AS3 Transition.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Turid Grønlund på linkedin.com
Lutheran Church of New Zealand

Lutheran Church of New Zealand (Te Hāhi Rūtana o Aotearoa) er en provins innen Lutheran Church of Australia (LCA), og består av kirkesamfunnets menigheter i New Zealand. De lutherske menighetene i New Zealand ble med i LCA da flere lutherske kirker i Australia slo seg sammen til ett kirkesamfunn i 1966.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Jens Christian Bertelson

Jens Christian Bertelson (født 20. august 1795 i Fredrikshald, død 3. april 1852 samme sted) var en norsk kjøpmann og politiker. Han hadde også teglverk, drev tobakkspinneri, brennevinsbrenneri og bakeri. I 1849 ble han megler. 
Bertelson var medlem av formannskapet og var ordfører i Fredrikshald fra 1842 til 1849.Han var 1. representant for Fredrikshald til Stortinget i 1851.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Jens Christian Bertelson hos Norsk senter for forskningsdata
National Council of Churches in Australia

National Council of Churches in Australia (NCCA) er en økumenisk organisasjon som samler 19 av Australias kirkesamfunn. Organisasjonen ønsker å fremme verdier som gjennsidig respekt og samarbeid mellom kirkesamfunnene.. NCCA har status som et tilsluttet råd i Kirkenes Verdensråd og er medlem av Christian Conference of Asia.National Council of Churches in Australia ble dannet i 1994, da Australian Council of Churches som bestod av anglikanske, protestantiske og ortodokse kirkesamfunn, gikk inn i den nydannede organisasjonen, som også inkluderte Den katolske kirke i Australia.NCCA er administrativt ledet av en genralsekretær. Hvert tredje år er det generalforsamling. Mellom generalforsamlingene blir organisasjonen ledet av et styre, der lederne for medlemskirkene vanligvis møter. Styret blir ledet av en president. NCCA har arbeidsgrupper som jobber med blant annet urbefolkningsspørsmål, fredsarbeid, sosial rettferdighet, kristen enhet og interreligiøse samtaler.


== Medlemskirker ==


== Ledelse ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Sølvamarantslekta

Sølvamarantslekta (Celosia) er ei slekt i amarantfamilien. 
Artene er ett- eller flerårige urter med opprett eller klatrende vekst. Stengelen er ofte forvedet nederst. Bladene sitter spredt og er helrandete. Blomstene er tvekjønnete og har to forblad, fem tepaler, fem pollenbærere og ett arr. Frukten er en lokk-kapsel. Frøene er svarte og flattrykte.
Sølvamarantslekta er hovedsakelig utbredt i tropiske og subtropiske deler av Amerika og Afrika, men det er også noen arter i Asia. Én art, sølvamarant (Celosia argentea), er funnet forvillet i Norge, men er altfor varmekrevende til å kunne reprodusere seg.
Flere av artene dyrkes som prydplanter, bladgrønnsaker eller for de spiselige frøene.


== Litteratur ==
«Sølvamarantslekta». Artsdatabanken. Arkivert fra originalen 20. mars 2016. Besøkt 25. april 2016. 
«Celosia». Flora of China. Besøkt 25. april 2016. 


== Eksterne lenker ==
(en) Sølvamarantslekta – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Sølvamarantslekta i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Sølvamarantslekta hos Artsdatabanken 
(sv) Sølvamarantslekta hos Dyntaxa 
(en) Sølvamarantslekta hos ITIS 
(en) Sølvamarantslekta hos NCBI 
(en) Sølvamarantslekta hos The International Plant Names Index 
(en) Sølvamarantslekta hos Tropicos 
(en) Kategori:Celosia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Celosia – detaljert informasjon på Wikispecies
Slaget ved Narva i 1704

Slaget ved Narva ble den andre russiske beleiringen av svenske Narva under den store nordiske krigen, og bevirket at Russland erobret byen den 9. august 1704 hvor de massakrerte alle de svenske innbyggerne.
Fire år etter det første slaget ved Narva marsjerte tsar Peter igjen mot byen i et forsøk på å erobre den. Peter marsjerte med 45 000 mann. Garnisonen i Narva ble kommandert av generalmajor Henning Rudolf Horn av Ranzien og besto av 3 800 infanterister og 1 300 kavalerister. Russerne gikk til angrep på tre fronter og etter et langt slag tok de byen. General Horn, flere offiserer og mange svenske soldater ble fanget, og om lag 3 000 svensker ble drept eller skadet. Russerne, selv om de vant, hadde store tap, 13 000 mann under hele beleiringen og det siste angrepet. 

I august samme året signerte Peter I Narva-traktaten i byen. 


== Litteratur ==
Nikolaj A. Sjefov, "Samyje znamenityje vojny Rossii", Moskva, forlaget Vetje, 1999. ISBN 5-7838-0539-4
Nikolaj A. Sjefov, "Bitvy Rossii", Moskva, forlaget AST, 2002, ISBN 5-17-010649-1
E.V. Tarle, "Severnaja vojna i sjvedskoje nasjestvije na Rossiju", Moskva, forlaget AST, 2002, ISBN 5-17-014249-8
BTX (andre betydninger)

BTX har flere betydninger.

BTX er en standard for hovedkort i en PC
BTX er en forkortelse for batrachotoksin, en kardiotoksisk og nevrotoksisk alkaloid
Duskamarant

Duskamarant (Amaranthus retroflexus) er en ettårig urt i amarantfamilien. 
Stengelen er opprett og håret. Bladene er ovale med stilk. De grønne blomstene sitter i et toppstilt aks. Forbladene har en spiss. Frukten er en lokk-kapsel. Planten vokser på brakkmark og dyrket land. Den kommer opprinnelig fra Nord-Amerika, men er naturalisert eller et tilfeldig ugras på alle kontinenter. I Norge er den funnet nordover til Nordland. 


== Litteratur ==
C. Grey-Wilson og M. Blamey; norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding (1992). Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa. Teknologisk Forlag. s. 80–81. ISBN 82-512-0355-4. 
«Amaranthus retroflexus duskamarant». FremmedArt2012. Artsdatabanken. Besøkt 25. april 2016. 
D. Iamonico (2015). «Amaranthus retroflexus». Amaranthaceae. – In: Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 25. april 2016. 
«Svinamarant». Den virtuella floran. Besøkt 25. april 2016. 


== Eksterne lenker ==
(en) Duskamarant i Encyclopedia of Life 
(en) Duskamarant i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Duskamarant hos Artsdatabanken 
(sv) Duskamarant hos Dyntaxa 
(en) Duskamarant hos ITIS 
(en) Duskamarant hos NCBI 
(en) Duskamarant hos The International Plant Names Index 
(en) Duskamarant hos Tropicos 
(en) Kategori:Amaranthus retroflexus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Amaranthus retroflexus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Amaranthus retroflexus – detaljert informasjon på Wikispecies
Sølvamarant

Sølvamarant (Celosia argentea) er en ettårig urt i amarantfamilien. 
Den blir 30–100 cm høy. Stengelen er opprett, grønn eller rød, glatt og ofte forgrenet. Bladene er grønne, men har ofte et rødt skjær; de er 5–8 cm lange og 1–3 cm brede. Blomstene sitter i et 3–10 cm langt aks. Planten er et vanlig ugras og var opprinnelig utbredt i tropisk Afrika og Asia, men finnes nå forvillet overalt i subtropiske og tropiske strøk. I Norge er den bare funnet én gang, i 2006 på Vea landbruksskole i Ringsaker. 
Planten dyrkes i hager på grunn av de vakre blomstene og blir også brukt som grønnsak. Blomsterfargen var opprinnelig hvitrosa, men det finnes kultivarer med hvit, gul, oransje og purpur farge.


== Litteratur ==
«Celosia argentea sølvamarant». FremmedArt2012. Artsdatabanken. Besøkt 26. april 2016. 
«Celosia argentea». Flora of China. Besøkt 26. april 2016. 


== Eksterne lenker ==

(en) sølvamarant i Encyclopedia of Life 
(en) sølvamarant i Global Biodiversity Information Facility 
(no) sølvamarant hos Artsdatabanken 
(sv) sølvamarant hos Dyntaxa 
(en) sølvamarant hos ITIS 
(en) sølvamarant hos NCBI 
(en) sølvamarant hos The International Plant Names Index 
(en) sølvamarant hos Tropicos 
(en) Kategori:Celosia argentea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Celosia argentea – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Celosia argentea – detaljert informasjon på Wikispecies