jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Pimelomera

Pimelomera er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, blanke, rødbrune oldenborrer. Oversiden er kraftig punktert, forkroppen litt glissent kledt med lange hår. "Snuten" (clypeus) er rundet med litt opphøyd forkant, pannen med kraftig mikroskulptur. Antennene er ti-leddete, de tre ytterste leddene danner en vifte med lange blader. Dekkvingene er parallellsidige med kraftig punktering som ikke står radvis.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Kongo (begge statene).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Tanyproctini Erichson, 1847
Gruppen Tanyproctina Erichson, 1847
Slekten Pimelomera Moser, 1924
Pimelomera goossensi Lacroix, 2005
Pimelomera onorei Lacroix, 2005
Pimelomera schwetzi Moser, 1924


== Kilder ==
hannetons.fr - beskrivelse av slekten (på fransk)


== Eksterne lenker ==
(en) Pimelomera i Global Biodiversity Information Facility 
Pimelomera – detaljert informasjon på Wikispecies
Pentacoryna

Pentacoryna er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor (10–12 millimeter), noe hårete, blank, brun oldenborre. Forkroppen er mørkbrun, dekkvingene gulbrune. Forkroppen er litt glissent kledt med lange, gule hår, undersiden er tett hårkledt. Antennene er ni-leddete med en fem-leddet vifte.


== Levevis ==
Larvene lever i jorda, der de eter røtter.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Argentina (provinsen Catamarca).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Tanyproctina
Slekten Pentacoryna Moser, 1926
Pentacoryna bruchi Moser, 1926


== Kilder ==
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Pentacoryna [1]
Marc Lacroix: hannetons.fr, Pentacoryna. Med beskrivelse av arten (på fransk) [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Pentacoryna i Encyclopedia of Life 
(en) Pentacoryna i Global Biodiversity Information Facility 
Pentacoryna bruchi – detaljert informasjon på Wikispecies
Østensjøbekken

Østensjøbekken er en bekk i Oslo. Den er en sideelv til Alna og renner fra Østensjøvannet. Østensjøbekken er 1,5 kilometer lang, og har et nedbørfelt på 13,21 km². Middelvannføringen ved munningen er 0,23 m³/s. Store deler av bekken går i kulvert eller rør, men det foreligger planer om å åpne hele eller deler av bekkeløpet igjen.
For å bedre avløpet fra Østensjøvannet, og dermed sikre en stabil vannstand under høst- og vårflommene, ble det på begynnelsen av 1960-tallet sprengt ut en tunnel. Tunnelåpningens inngang kan sees ved vannets nordvestside. Tunnelvannet møter Østensjøbekken før den renner ut i Alna ved Bryn stasjon.


== Se også ==
Liste over elver i Oslo


== Referanser ==
Bordavalg

Bordavalg er en valgmetode som velger vinner ved at velgerne rangerer valgmulighetene eller kandidatene etter preferanse. Bordavalg bestemmer utfallet av et valg ved å gi hver kandidat, på hver stemmeseddel, en rangering, eller et antall poeng som samsvarer med antallet kandidater. Når alle stemmene er talt opp, så vil den kandidaten med flest poeng være vinneren.


== Virkemåte ==
Bordavalg er en type preferansevalg og rangeringen kan være slik at den som rangeres som nr 1 på en liste med n kandidater får n poeng. Kandidat nr 2 får n-1 poeng osv. Dowdall versjonen rangerer slik at kandidat 1 får 1/1 poeng mens nr 2 får 1/2 og nr 3 får 1/3 poeng. Dersom kandidat nr 1 får n-1 poeng og kandidat 2 n-2 poeng, så vil den siste kandidaten ikke bli rangert, noe som gjør det enklere for kandidater fra politiske minoriteter å bli valgt.
Ettersom Bordavalg gir kandidater som er bredt akseptert mer enn de som ønskes av en majoritet, kan Bordavalg regnes som en konsensusbasert valgsystem mer enn som et flertallsbasert system.
Fordelen med Bordavalg er at velgerne har direkte innflytelse på hvilke kandidater de ønsker og rangeringen av disse. En ulempe er at nummereringen og poengsystemet kan være vanskelig å forstå. Bordavalg kan påvirkes med taktisk velging. Velgere kan sette kandidater de egentlig liker langt nede på listen for å unngå at de utfordrer den de helst vil ha. Valgformen kan også påvirkes av strategisk nominasjon der partier nominerer så mange kandidater som mulig fordi det øker muligheten for at én av kandidatene blir valgt.


== Bruk ==
Bordavalg har vært utviklet flere ganger uavhengig av hverandre, men har navnet fra den franske matematikeren Jean-Charles de Borda, som beskrev systemet i 1770. Dowdall  Bordavalg  brukes i valgkretser med flere kandidater til parlamentsvalg på Nauru, og til to etniske representanter i Slovenia. Bordavalg i modifisert form brukes også på Island til å bestemme rekkefølgen for kandidater på partilister. På Kiribati brukes metoden for å velge presidentkandidater.
Eurovision Song Contest kårer en vinner ved hjelp av en metode tilsvarende Bordavalg, men med en annen poengfordeling.


== Se også ==
Preferansevalg


== Referanser ==
Komitas

Soghomon Soghomonian, ordinert som og alminnelig kjent som Komitas / Komitas Vardapet (Սողոմոն Գևորքի Սողոմոնյան hhv. Կոմիտաս Վարդապետ, født 26. september 1869 i Kütahya i Det osmanske rike, død 22. oktober 1935 i Paris) var en armensk prest, musikkforsker, komponist, arrangør, sanger og korleder, som betraktes som grunnleggeren av den nyere armenske skole for musikk. Han er anerkjent som en av ​​pionerene innenfor musikketnologi.Han ble arrestert og deportert fra Istanbul i 1915 med tog med flere hundre andre armenske intellektuelle til Çankırı, et sted øst for Ankara. Der ble de fleste andre armenske deporterte drept. Men Talaat Pasja sørget for at Komitas og syv andre av fangene fikk vende tilbake. Det antas at den amerikanske ambassadør Henry Morgenthau og dikteren Mehmet Emin Yurdakul hadde engasjert seg. I Istanbul fant Komitas alt det han eide ødelagt eller fjernet. Han flyktet spå til Paris og slo seg ned i den sørlige forstad Villejuif der.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Mesrob Krikorian: Franz Werfel und Komitas. An den Wassern zu Babel saßen wir und weineten. Lang, Frankfurt am Main 1999, ISBN 3-631-34996-3.
Rita Soulahian Kuyumjian: Archeology of Madness. Komitas. Portrait of an Armenian Icon. Gomidas Institute, Princeton 2001, ISBN 0-9535191-7-1.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Komitas Vardapet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Komitas Vardapet – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Komitas på Internet Movie Database 
(en) Komitas på Discogs 
(en) Komitas på MusicBrainz 
(en) Komitas på Spotify
Parallell kommunikasjon

Parallell kommunikasjon er innen telekommunikasjon og informasjonsteknologi en metode for å overføre mange binære siffer (bit) samtidig. Den står i motsetning til seriell kommunikasjon, hvor det overføres et enkelt bit av gangen.
Forskjellene på en parallel og en seriell kommunikasjonskanal ligger i antallet elektriske ledere. I parallel kommunikasjon er der mer enn én slik leder. En 8-biter parallel buss vil overføre 8 biter (eller en byte) samtidig, mens en seriell buss vil overføre dem sekvensielt, en av gangen. Hvis begge opererer med samme klokkefrekvens, vil den parallele bussen være åtte ganger raskere.
En parallel buss kan ha flere ledere for andre signaler, deriblant et klokkesignal for å dirigere hastigheten på dataflyten, et signal for å kontrollere retningen til dataflyten og signaler for handshaking.
Idrettslaget Rilindja

Idrettslaget Rilindja (stiftet i 1987) er en fotballklubb fra Oslo, som spiller sine kamper på Haugerud i bydel Alna.


== Historikk ==
Klubben ble stiftet i 1987 av Dehar Dehari og andre gjestearbeidere fra Albania som spilte fotball på Tøyen i slutten av 1980-årene. Tre år senere spilte Rilindja sin første offisielle kamp i 9. divisjon av ligasystemet i Norge.På 2000-tallet rykket klubben opp og ned mellom 5. divisjon og 6. divisjon, før den belgiske tidligere Vålerengaspilleren David Brocken tok over treneransvaret i klubben i 2010.Brocken ledet klubben til to strake opprykk; først til 5. divisjon i 2011-sesongen og deretter til 4. divisjon etter 2012-sesongen. Etter to sesonger i divisjonen overlot Brocken treneransvaret til tidligere Follo- og Askerspiller Alban Shipshani foran 2015-sesongen.


== Kjente spillere ==
Bardh Shala
Saif Haydar


=== Tabell ===


== Divisjonsutvikling ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Haugerud Kunstgress - Nordic Stadiums
Pseudopachydema

Pseudopachydema er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 15 millimeter), avlange, noe hårete, rødbrune oldenborrer. "Snuten" (clypeus) er litt innbuktet i midten. Pronotum har rundede sider. Beina er kraftige, leggene (tibiae) kraftig utvidete mot spissen, på mellom- og bakbeina med to tverr-rader av, stive børster.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Kaukasus-fjellene i Armenia og Aserbajdsjan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
Gruppen Pachydemini 
Slekten Pseudopachydema Balthasar, 1930
Pseudopachydema caucasica Balthasar, 1930
Pseudopachydema medvedevi Iablokoff-Khnzorian, 1971


== Kilder ==
Marc Lacroix: hannetons.fr - Pseudopachydema. Med beskrivelse av slekten (på fransk) [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudopachydema i Global Biodiversity Information Facility 
Pseudopachydema – detaljert informasjon på Wikispecies
Periferienhet

En periferienhet er en «utstyrsenhet som blir brukt til å overføre informasjon inn i, eller få informasjon ut av, datamaskinen».Det finnes tre forskjellige typer av periferienheter: 

Innmating, for å sende data inn i datamaskinen (mus, tastatur, etc.)
Utmatning, for å overføre data fra datamaskinen (dataskjerm, skrivere, etc)
Lagringsenheter, som lagrer data som er prosessert av datamaskinen (harddisker, flash RAM, etc)


== Referanser ==
Suzanne Bennett

Suzanne Bennett (født Suzanne Evans) var en australskfødt, amerikansk skuespiller på Broadway på 1920-tallet. Etter sitt giftemål i august 1929 med polarforskeren George Hubert Wilkins ble hun kjent som  Lady Hubert Wilkins.
Bennett traff sin mann i New York under en mottakelse for Wilkins etter hans pionerflyvning over polhavet i 1928.
Hun døde i 1975, 16 år etter sin mann og hennes aske ble strødd over havet ved Nordpolen fra den amerikanske ubåten USS «Bluefish», som brøt gjennom polisen den 4. mai 1975, der hvor hennes manns aske ble strødd fra USS «Skate» i 1959.


== Eksterne lenker ==
(en) Suzanne Bennett hos Internet Broadway Database
Lynn Canal-Icy Straits Election District

Lynn Canal-Icy Straits Election District er en tidligere folketellingsdivisjon i den amerikanske delstaten Alaska. Valgdistriktet lå i de sørøstlige delene av delstaten, mellom 141 lengdegrad i nordvest og Icy Strait i sørøst, med den nordlige delen av øya Chichagof. I 1960 hadde området et areal på 30 875 kvadratkilometer og 2 945 innbyggere.Området ble etablert som et valgdistrikt i 1958, og før folketellingen i 1970 ble området Haines, som lå rundt Lynn Canal, skilt ut som en egen valgdivisjon. Det resterende området skiftet navn til Skagway-Yakutat Census Division.


== Referanser ==


== Kilder ==
Kartdata fra State of Alaska, Department of Labor and Workforce Development: Alaska Census Data. Boundary Maps. (en)
Lichniops

Lichniops er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor (12-14 millimeter), brun oldenborre. Dekkvingene er noe reduserte og tilsmalnede bakover, dermed spriker de i midten og dekker ikke hele bakkroppen.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Argentina, Bolivia og Paraguay.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
Stammen Tanyproctini Erichson, 1847 (eller underfamilien Pachydeminae)
Slekten Lichniops Gutierrez, 1946
Lichniops barberoi Gutierrez, 1946


== Kilder ==
Lacroix, M. Pachydeminae - hannetons.fr. Med beskrivelse av slekten [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Lichniops i Global Biodiversity Information Facility 
Lichniops – detaljert informasjon på Wikispecies
Ibeyi

Ibeyi er en musikerduo som består av det fransk-cubanske tvillingparet Lisa-Kaindé Diaz og Naomi Diaz. De synger på engelsk og joruba, et nigeriansk sprog deres forfedre brukte før de ble fraktet til Cuba under den spanske slavehandelen på 1700-tallet. Selve ordet «ibeyí» betyr «tvillinger». Musikken er preget av forskjellige elementer, slik som yoruba, fransk og afro-cubansk tradisjon og nyere innflytelser, som soul, rhythm and blues, beats og sampling av akustiske instrumenter. Begge er vokalister, og Naomi spiller tradisjonelle cubanske perkusjonsinstrumenter, mens Lisa spiller piano.


== Bakgrunn ==
Tvillingparet er født på Cuba, men efter to år flyttet familien til Paris, hvor de to vokste opp og nå er bosatt. De er døtre av den cubanske perkusjonisten Anga Díaz (kjent fra bandet Buena Vista Social Club). Deres mor er den fransk-venezuelanske vokalisten Maya Dagnino, som også fungerer som bandets manager.I en alder av tyve utga de sitt album Ibeyi, som blant annet inneholder en hyldest til faren, som døde i 2006, mens sporet «Yanira» er til minne om deres eldre søster, som døde i 2013.


== Diskografi ==


=== Album ===


=== EP-er ===


=== Singler ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ibeyi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ibeyi på Internet Movie Database 
(en) Ibeyi på Discogs 
(en) Ibeyi på MusicBrainz 
(en) Ibeyi på SoundCloud 
(en) Ibeyi på Spotify 
(en) Ibeyi på Songkick 
(en) Ibeyi på Genius — sangtekster 
(en) Ibeyi på AllMusic 
Ibeyi på Twitter 
Ibeyi på Facebook 
Ibeyi på Facebook 
Ibeyi på Instagram
Storvesir

Storvesir, Sadr-ı Azam (Sadrazam) eller Serdar-ı Ekrem (på osmantyrkisk صدر اعظم eller وزیر اعظم), opprinnelig fra persiske ordet «vesir» (وزير), var den øverste ministeren til sultanen i Det osmanske rike og hadde absolutte fullmakter. 
Han kunne i prinsippet bare avsettes av sultanen selv. Han var den øverste leder og kunne innkalle alle de andre vesirene til møte. Denne samlingen ble kalt «Kubbealtı viziers» (vesirer av (under) hvelvingen) som viste til arkitekturen ved møteplassen deres i Topkapıpalasset. Offiserene hans holdt til Høyporten.
Storvesir, Vazīr-e Azam, er også den offisielle urdu-tittelen til den pakistanske statsminister (ministrene kalles vesirer).


== Liste over storvesirer ==
Sophie Hæstorp Andersen

Anne Sophie Hæstorp Andersen (født 26. september 1974 i København) er en dansk politiker (S). Hun har vært regionrådsformann i Region Hovedstaden siden 2014.
Hun vokste opp i Gladsaxe som datter av tegner Svend Hæstorp og kostymekoordinator Pia Else Andersen. Hennes morbror var Ole Andersen, sosialdemokratisk borgermester i Gladsaxe 1983–2002. Hun er samboer, har barn, og siden 1996 bosatt på Vesterbro i København. Hun har studentereksamen fra Gladsaxe Gymnasium fra 1994 og kandidatutdannelse i statsvitenskap fra Københavns Universitet med en oppgave om helsepolitikk fra 2006.Andersen ledet DSU i Gladsaxe 1994–1998 og i Københavns amt 1998–1999, og satt i presidentskapet i IUSY 2000–2001. Etter noen år i postvesenet var hun partifunksjonær i Socialdemokraterne fra slutten av 1990-årene. I 2001 ble hun valgt til Folketinget fra Københavns vestre storkrets, etter å ha blitt nominert fra Vesterbro krets, og ble partiets helsepolitiske ordfører. Andersen tapte gjenvalg med knapp margin i 2005, men trådte inn for Pia Gjellerup i februar 2007. Fra november 2007 og ut året i 2013 var Andersen fast innvalgt fra Københavns omegns storkrets, etter å ha blitt nominert fra Brøndby krets. Hun ble partiets helse- og boligpolitisk ordfører og formann i Folketingets helse- og forebyggingsutvalg 2012–2013.I 2014 ble Andersen regionrådsformann i Region Hovedstaden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Offisielt nettsted 
(en) Sophie Hæstorp Andersen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(da) Sophie Hæstorp Andersen hos Folketinget
Rubilepis

Rubilepis er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore (19-24 millimeter), avlange, noe hårete, rødbrune oldenborrer. Pronotum kan være svart. "Snuten" (clypeus) er avrunded trapesformet. Antennene er ti-leddete med en tre-leddet vifte. Pronotum har en knekk midt på sidekanten, foran og bak denne med nesten rettlinjet sidekant.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt på det vestlige Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
Stammen Tanyproctini Erichson, 1847 (eventuelt Pachydeminae)
Slekten Rubilepis Dewailly, 1950
Rubilepis bimaculata Dewailly, 1950
Rubilepis camuseti Dewailly, 1950
Rubilepis costata Lacroix, 1993


== Kilder ==
hannetons.fr - beskrivelse av slekten (på fransk)


== Eksterne lenker ==
(en) Rubilepis i Global Biodiversity Information Facility 
Rubilepis – detaljert informasjon på Wikispecies
Diacucephalus

Diacucephalus er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En liten (ca. 9 millimeter), avlang oldenborre. "Snuten" (clypeus) har en U-formet innskjæring i midten. Pronotum er bredere enn dekkvingene, sidekanten er vinklet på midten, foran og bak dette nærmest rettlinjet. Dekkvingene er parallellsidige, tett og kraftig punktert. Antennene er ti-leddete med en tre-leddet vifte.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt på det vestlige Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
Stammen Tanyproctini Erichson, 1847 (eventuelt Pachydeminae)
Slekten Diacucephalus Dewailly, 1950
Diacucephalus vadoni Dewailly, 1950


== Kilder ==
hannetons.fr - beskrivelse av slekten (på fransk)


== Eksterne lenker ==
(en) Diacucephalus i Global Biodiversity Information Facility 
Diacucephalus vadoni – detaljert informasjon på Wikispecies
Lichniopsoides

Lichniopsoides er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor (12 millimeter), gulbrun oldenborre. Forkroppen er tett hårete. Antennene er ti-leddete med en seks-leddet vifte. Dekkvingene spriker noe og dekker ikke midtlinjen av bakkroppen.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Argentina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
Stammen Tanyproctini Erichson, 1847 (eller underfamilien Pachydeminae)
Slekten Lichniopsoides Martinez, 1953
Lichniopsoides breyeri Martinez, 1953


== Kilder ==
Lacroix, M. Pachydeminae - hannetons.fr. Med beskrivelse av slekten [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Lichniopsoides i Encyclopedia of Life 
(en) Lichniopsoides i Global Biodiversity Information Facility 
Lichniopsoides breyeri – detaljert informasjon på Wikispecies
Oban (New Zealand)

Oban er det største tettstedet på Stewart Island som er den sørligste av New Zealands tre hovedøyer. Oban ligger i Halfmoon Bay (som har blitt brukt som alternativt navn på tettstedet). Det finnes flyforbindelse til Invercargill og fergeforbindelse til Bluff.
Tettstedet er oppkalt etter Oban i Skottland. Oban har rundt 400 innbyggere og turisme til Rakiura nasjonalpark og fiske er hovednæring.


== Referanser ==
Neogutierrezia

Neogutierrezia er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Små (6-9 millimeter), bredt ovale oldenborrer. De har lange hår langs kroppssidene. Beina er kraftige med legger (tibiae) som er sterkt utvidete mot spissen. Hver dekkvinge har tre lave lengderibber. Antennene er ni-leddete med en tre-leddet vifte av lange blader.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Argentina (provinsene Neuquén og Rio Negro).


== Systematisk inndeling ==
Slekten er nylig blitt overført til gruppen Pelidnotina i underfamilien praktskarabider (Rutelinae).

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
Stammen Tanyproctini Erichson, 1847 (eller underfamilien Pachydeminae)
Slekten Neogutierrezia Martinez, 1953
Neogutierrezia affinis Martínez, 1973
Neogutierrezia araucana Martinez, 1973
Neogutierrezia bicolor Ocampo & Ruiz-Manzanos, 2010
Neogutierrezia chelii Ocampo & Ruiz-Manzanos, 2010
Neogutierrezia galileoi Ocampo & Ruiz-Manzanos, 2010
Neogutierrezia lagosae Ocampo & Ruiz-Manzanos, 2010
Neogutierrezia mirabilis Martinez, 1953
Neogutierrezia payuniensis Ocampo & Ruiz-Manzanos, 2010
Neogutierrezia scutata Ocampo & Ruiz-Manzanos, 2010
Neogutierrezia variabilis Ocampo & Ruiz-Manzanos, 2010


== Kilder ==
Lacroix, M. Pachydeminae - hannetons.fr. Med beskrivelse av slekten [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Neogutierrezia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Neogutierrezia hos NCBI 
Neogutierrezia – detaljert informasjon på Wikispecies
Velteplass

Velteplass, også kalt lunneplass eller lunningsplass, er i skogbruket en anleggsplass for mellomlagring, håndtering og videretransport av tømmer.
Tømmeret fremkjøres direkte fra huggstfeltene i skogen eller fra mindre lunneplasser, og frem til velteplassen hvor det stables i tømmerlunner/tømmervelter. På velteplassen sorteres og kappes tømmerstokkene.Velteplasser anlegges ved skogsbilveier med tilstrekkelig kapasitet for henting av tømmeret eller ved offentlig vei, hvorfra det er mulig å laste opp og transportere tømmeret videre. Tømmerprisen forhandles gjerne for tømmer levert ved vei, det vil si på velteplass/lunneplass. Ved offentlige veier som er riksveier gjelder i Norge særskilte regler og begrensninger for anlegg av velteplasser, fastsatt i forskrift om plassering av skogvirke ved riksvei.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tema:Velteplass Arkivert 9. mars 2016 hos Wayback Machine.. jobbiskogen.no