Marion Arntzen

Marion Arntzen (født 23. juli 1957) er primært kjent for sitt arbeide rettet mot lavterskeltilbud for transpersoner og transkjønnede i Norge ved Stensveen Ressurssenter, og for å ha skrevet bøkene Mann er da kvinne (2011) og De usynlige kjønn (2013) sammen med Kari Kahrs. Sammen med sin ektefelle Harald Sundby driver hun Stensveen Ressurssenter på Kapp på Toten som siden 1997 har inkludert tjenester spesielt tilpasset transpersoner.


== Forfatterskap ==
Marion Arntzen har sammen med Kari Kahrs skrevet to bøker om det å være transperson; Mann er da kvinne i 2011, etterfulgt av De usynlige kjønn i 2013. I boka Mann er da kvinne gir forfatterne et innblikk i livet til transpersoner fra fjernsynsserien Jentene på Toten. Dette skjer i en dagbokform, med transenes egne observasjoner og refleksjoner. I De usynlige kjønn forsøker Kari Kahrs og Marion Arntzen å formidle innsikt i og kunnskap om kjønnsidentitet, kjønnsuttrykk og kjønnsmangfold. Formålet er å hjelpe alle med å bli trygge og synlige i eget kjønnsuttrykk.


== Karriere ==
Marion Arntzen jobbet på Agder ortopediske i Kristiansand som brystprotesetilpasser. Hun jobbet i denne tiden mot brystkreft-opererte i regionen Kristiansand, Farsund, Arendal og Flekkefjord, Hun, sammen med Liv Holberg og Bjørg Furholt startet landets første samtalegrupper for brystkreft-opererte og ble med i pasientenes interessegrupper i 1983.
Marion Arntzen og Harald Sundby overtok eiendommen Stensveen like ved melkefabrikken på Kapp etter Sundbys familie. Den første tiden jobbet Marion Arntzen ved Steinerskolen. Hun startet opp på nytt med brystprotesetilpassing, og så hurtig at transpersoner ikke bare hadde behov for protesetilpasning, men også med hjelp til å kle seg og te seg slik at de kunne oppnå sitt mål om å gli inn i rollen som det kjønn de forsøkte å framtre i. Dette utviklet seg etterhvert til Steensveen ressurssenter. 
I et intervju med Oppland Arbeiderblad i 2003 understreket Marion Arntzen også betydningen av det psykiske helsearbeidet, «Vi vet jo blant annet at selvmordsprosenten er høy hos denne gruppen. Hvor mange som ikke tør å vedkjenne seg denne spesielle egenskapen hos seg selv, vet vi jo ikke. Det er bare de modigste som tør å organisere seg i en forening og komme til oss. Men problemet er ikke legningen, den er jo faktisk den snilleste og mest sympatiske legningen noen kan ha. Problemet ligger hos oss andre som ikke kan klare å godta at folk er forskjellige og har forskjellige behov. Det er nettopp det denne åpenhetskampanjen vår skal prøve å gjøre noe med. Måtte folk bare forstå!»


== Utmerkelser ==

Marion Arntzen ble æresmedlem i Foreningen for transpersoner i Norge (FTPN) i 2010, og mottok i 2010 Homofrydprisen i 2010, og YS' likestillingspris samme år for sitt arbeid for å fremme likestilling uansett kjønn, alder eller minoritetstilknytning.


== Bibliografi ==
Mann er da kvinne, Fagbokforlaget, 2011
De usynlige kjønn, Piratforlaget/Vigmostad & Bjørke, 2013
Så falt brikkene på plass, Fagbokforlaget, 2015
Prinsesse Ivar : om barn og identitet Arkivert 19. januar 2019 hos Wayback Machine., Gan Aschehoug, 2018


== Referanser ==


== Se også ==
Jentene på Toten
Forbundet for transpersoner i Norge
Harry Benjamin Ressurssenter
Landsforeningen for lesbiske, homofile, bifile og transpersoner


== Eksterne lenker ==
(en) Marion Arntzen på Internet Movie Database 
(no) Stensveen Ressurssenter
(no) Transetreff i Guds hus, VG, 19. desember 2000
(no) Marions kamp, Gaysir, 29. desember 2010
(no) Publikasjoner av Marion Arntzen i BIBSYS