jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Amalie Münster

Amalie Isabella Johanne Charlotte Münster (født  31. oktober 1767, død 3. september 1814), var en dansk hoffdame, oversetter og poet.
Hun var datter av Conrad Engelbert friherre Ompteda til Morsum (1728–68) og hustru Cathrine Charlotte, født baronesse von der Horst (1734–1811) og overhoffmesterinne hos dronning Caroline Mathilde i Celle.Münster fikk sin første undervisning dels i Grolland og senere i Bremen. Siden gjorde hun en del reiser, hvor hun fikk forbindelser med flere av samtidens tyske forfattere og skjønnånder som Goethe, Herder og brødrene Friedrich Leopold og Christian zu Stolberg-Stolberg.


== Ekteskap ==
Den 23. november 1787 giftet hun seg med dansk og osnabrücksk gehejmeråd Georg Werner August Ditrich, riksgreve Münster-Meinhøvel (1751–1801). Han eide en rekke gods i hertugdømmene, og førte en tid stort hus i København. Sammen fikk de datteren Asta Thusnelda (1788–1842), som i 1807 giftet seg  med diplomaten Carl Emil Moltke (1773–1858). Da ektemannen døde i 1801, fortsatte Amalie Münster med å bo i Wien, før hun flyttet inn hos den østerrikske professor Carl Leonhard Reinhold (1758–1823) i Kiel, samme by som hennes stesønn studerte i.


== Hoffdame ==
Deretter flyttet hun til København, hvor hun i årene 1805–9 bekledte stillingen som hoffmesterinne hos prinsessene Juliane Sophie og Louise Charlotte, fra 1810 samme stilling hos arveprinsesse Caroline. Hun var en avholdt personlighet ved hoffet, og omgikkes både Baggesen og Oehlenschläger, hvis dikt hun oversatte. Hennes egen diktning utkom i 1796 under tittelen: «Amaliens poetische Versuche». Amalie Münster endte sitt liv på Frederiksberg slott i 1814 ved å henge seg i en gardinsnor.


== Referanser ==
Leiv Grøtte

Leiv Magnus Grøtte (født 1954 i Stavanger) er en norsk tekstforfatter som har skrevet tekster til flere norske sanger, blant annet «Venners nærhet» som vant Melodi Grand Prix 1989.Grøtte har jobbet som tekstforfatter i over 25 år og har skrevet tekstene til flere norske sanger. I 1989 deltok han og musikeren Inge Enoksen i Melodi Grand Prix 1989 som opphavsmennene bak popballaden «Venners nærhet». Sangen ble framført av Britt-Synnøve Johansen og vant konkurransen. Den ble nummer 17 av 22 i Eurovision Song Contest 1989 i Lausanne i Sveits. Duoen deltok også i Melodi Grand Prix 1996, med låten «Tenn lys» som Mia Gundersen sang. Låten kom på sjuendeplass i den norske finalen.


== Referanser ==
Kjetil Fluge

Kjetil Fluge (født 1963 i Bergen) er en norsk musikkprodusent og manager. Han er blant annet manager for Christine Guldbrandsen, og han er en av bakmennene til sangen «Alvedansen» som vant Melodi Grand Prix 2006.
Han har vært produsent og komponist for en rekke norske artister som Christine Guldbrandsen, Rein Alexander, Trond-Viggo Torgersen og Didrik Solli-Tangen. Han er også en av komponistene bak sangen «Alvedansen» som vant Melodi Grand Prix i 2006. Sangen ble nummer 14 av 24 i Eurovision Song Contest 2006.


== Diskografi ==
Creation: Blue Sky (1985)
Creation: My Present (1985)
Via Media: Subtle Enchantments (1986)
Syng med oss koret: Syng med oss – Koret fra TV-serien (1986)
Johannes Nitsch: Johannes Nitsch (1989)
Per Søetorp: Salmist (1989)
Utopian Fields: White Pigeon, You Clean... (1990)
Elisabeth Ødegård Widmer: Sanne spor (1991)
Marit Mathiesen: Speilets tale – dikt av Inger Hagerup (1992)
Gram United: Tippekampens jubelsanger (1995)
Monica Giskeødegård: Monica (1997)
Crux: Lengsla bygde katedralar (1997)
Ola Slaaen & Regn: Heart to Heart (1998)
Lynor: Kirkeskipet – en messe for hele familien (1998)
Gunstein Draugedalen & Marianne Andersen: Julehøytid (1998)
Karoline Krüger: Sirkeldans (1999)
Jan Kåre Hystad: Café Hysen Noir (2000)
Ylvis: Rumour Says (2001)
Sølvi Helen Hopland: Ein løvetann (2001)
Trond-Viggo Torgersen: Barnetimen for de store (2002)
Jan Kåre Hystad: Vargtime: Varg Veums favoritter (2002)
Johannes Nitsch: Die Saiten meines Lebens (2002)
Ole Jacob Hystad Quartet: Tune In – Take Out (2002)
Christine Guldbrandsen: The Far End (2003)
Christine Guldbrandsen: Surfing in the Air (2003)
Christine Guldbrandsen: Surfing in the Air (2003)
Christine Guldbrandsen: The Meadow (2004)
Rein Alexander: Rein Alexander (2004)
Christine Guldbrandsen & Rein Alexander: Sommernatt ved fjorden (2004)
Christine Guldbrandsen: Moments (2004)
Christine Guldbrandsen: Because of You (2004)
Christine Guldbrandsen: Alvedansen (2006)
Drama/Creation: Drama & Creation 1981–2006 (2006)
Eurovision Song Contest: Eurovision Song Contest 2006 (2006)
Stender: Berømte Brann fra Bergen (2006)
Christine Guldbrandsen: Langt bortenfor/Dansekjolen (2006)
Christine Guldbrandsen: Christine (2007)
Trond-Viggo Torgersen: De du kan + Noe nytt & Noe rart (2007)
Heine Totland: The Sunny Side (2009)
Bergensbølgene: Bergensbølgene – et dykk i Bergens pop og rockhistorie (2010)
Didrik Solli-Tangen: Guilty Pleasures (2010)
Christine Guldbrandsen: Break My Chains (2011)
Jan Frode Instefjord Christensen: Sannsynligvis eg (2011)
Christine Guldbrandsen: Colors (2011)
Hanne Krogh & Tre Tenorer: Vår julekonsert (2011)
Gabrielle: Mildt sagt (2012)
Mads Belden, Rein Alexander & Christine Guldbrandsen: Christine, Mads & Rein synger julen inn (2014)
Terje Kleppe & GospelCompagniet: Salig blanding (2016)


== Referanser ==
Pál Benkő

Pál Benkő, kjent som Pal Benko i USA, (født 15. juli 1928 i Amiens i Frankrike, død 26. august 2019 i Budapest i Ungarn) var en ungarsk-amerikansk sjakkspiller.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Benkő ble født i Frankrike, der foreldrene hans befant seg på ferie. Han vokste opp i Ungarn, og han lærte å spille sjakk av sin far da han var ti år gammel.
Han gravde grøfter for den ungarske hær før han ble tatt til fange av den sovjetiske hær, og de satte ham til tvangsarbeide. Med tiden klarte han å flykte, og kom seg hjem. Der fant han ut at både hans far og hans bror var blitt sendt til Russland som slavearbeidere.


=== Sjakk ===
Han ble ungarsk mester som 20-åring i 1948. Han prøvde å hoppe av til Vesten mens han spilte en turnering i Øst-Berlin i 1952, men ble pågrepet før han kom seg over sonegrensen og sendt tilbake til Ungarn, der han satt fengslet i 16 måneder.Han ble løslatt da Stalin døde og mange politiske fanger ble benådet. Han klarte å hoppe av i 1957 mens han spilte en turnering i Reykjavik, og emigrerte til USA, der han etter hvert fikk amerikansk statsborgerskap.Kandidatturneringer: Benkő konkurrerte to ganger i kandidatturneringen som utpekte utfordrer til sittende verdensmester. I 1959 ble han nr. 8 og i 1962 ble han nr. 6. Begge turneringene hadde 8 deltakere. I 1970 kvalifiserte han seg til Intersoneturneringen, men vek fra plassen til Bobby Fischer som til slutt vant verdensmestertittelen i 1972 på Reykjavik.
Benkő ble åtte ganger USA-mester i sjakk, som er rekord. Han slo fire sittende verdensmestere: Bobby Fischer, Mikhail Tal, Tigran Petrosian og Vasilij Smyslov.
To sjakkåpninger bærer hans navn:

Benkögambiten: (1.d4 Nf6 2.c4 c5 3.d5 b5)
Benkös åpning: (1. g3)


=== Død ===
Benkő døde den 26. august 2019 i Budapest.


== Verker ==
Pal Benko, Jeremy Silman: Pal Benko. My Life, Games and Compositions. Los Angeles 2003, ISBN 1-890085-08-1.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pal Benkö – US Chess Federation 
(en) Pal Benkö – chessgames.com 
(en) Pal Benkö – OlimpBase 
(en) Pal Benkö – 365Chess.com
Lionair (Luxembourg)

Lionair var en Luxembourg-basert passasjerskap som opererte fra 1988 til 1990 som et joint venture mellom  Cargolux og Luxair.


== Historie ==
Lionair ble opprettet av Cargolux og det nasjonale flyselskapet i Luxembourg, Luxair, i 1988. Selskapet fikk to tidligere Pan American World Airways Boeing 747-100 fly konvertert med 492 sitteplasser og  omregistrert som LX-GCV og LX-FCV.
Lionair vant  en stor kontrakt med den raskt voksende britiske turoperatøren, Airtours for langdistanseflyvninger til Karibia og Florida. Dette var starten på en uvanlig arrangemnt med bruk av forskjellige driftstillatelser nødvendig for å drive lovlig fra UK.
Begge Boeing 747 ble  utplassert i UK for Airtours program. Den viktigste base for Lionair var på Manchester lufthavn, men selskapet opererte også langdistanseflyvninger fra London Stansted. Selskapet ansatt multinasjonalt flight-crew og hovedsakelig britisk og Irsk cabin crew. Noen av dem kom fra det nylig kollapsede Highland Express Airways. Begge flyene var malt i rødt, hvitt og blått med et «betinget løvehode», selskapets logo på halefinnen.
Da de opererte Caribbean ruter til Puerto Plata, Santo Domingo, Barbados og Antigua brukte selskapet navnet «Caribbean Airways The National Airline of Barbados» på ett av sine fly av regstereingsgrunner,  Da de fløy på Orlando, Florida brukte de navnet på det ameriknske flyselskapet, Orionai.  Dette førte til mye forvirring da noen passasjerer trodde de fløy med det (nå nedlagte) britiske charterselskap Orion Airways fra East Midlands.
Lionair begynte å oppleve en rekke forsinkelser på grunn av flyenes tekniske tilstand, noen ganger, som da  Airtours feriepassasjerer ble strandet i dager. I 1989 bestemte Airtours seg for å avslutte sine langtransportflyvninger med selskapet.
Fra våren 1989 fløy Lionair charter for Air France og UTA fra Paris til destinasjoner i Saudi-Arabia, De forente arabiske emirater, Martinique, Guadeloupe, Fransk Guyana og Reunion.
Innen 1990 opphørte Lionair Luxembourg å eksistere


== Referanser ==
Buddhistisk symbolikk

Buddhistisk symbolikk er bruken av buddhistisk kunst for å presentere visse aspekter av dharma eller buddhistisk filosofi. Antropomorfisk symbolisme oppstod omkring det 1. århundre e.Kr. med kunsten i Mathura og den gresk-buddhistisk kunsten i Gandhara. Forskjellige symboliske innovasjoner ble senere introdusert, spesielt gjennom tibetansk buddhisme.


== Eksterne lenker ==
Sacred Visions: Early Paintings from Central Tibet, en utstillingskatalog fra The Metropolitan Museum of Art
web site showing iconic representations of the 8 auspicious symbols along with explanations
the eight auspicious symbols of Buddhism — a study in spiritual evolution
Cenomanium

Cenomanium er, i ICS' geologiske tidsskala den eldste eller tidligste alder av senkritt epoken eller laveste trinn i øvre kritt serien. En alder er en enhet av geokronologi: det er en enhet av tiden; scenen er en enhet i stratigrafiske kolonnen avsatt i samme alder. Både alder og trinnet bærer det samme navn.Som en enhet av geologisk tidsmåling, spenner Cenomanium alderen tiden mellom 100 til 93.9 millioner år siden. I geologisk tidsskala er det innledes med Albium og etterfølges av Turonium. Cenomanium er på samme tid som med Woodbinium av den regionale tidsskala av Mexicogolfen og den tidlige delen av Eaglefordium av den regionale tidsskala på den amerikanske østkysten. Ved slutten av Cenomanium, en oksygenfri hendelse fant sted, kalt Cenomanium-Turonium grensehendelsen eller "Bonarelli hendelsen", som er forbundet med en liten utryddelse arrangement for marine arter. Cenomanium ble innført i vitenskapelig litteratur av franske paleontolog Alcide d'Orbigny i 1847. Navnet kommer fra det nye latinske navnet på den franske byen Le Mans (département Sarthe), Cenomanum. Bunnen av Cenomanium scenen (som også er bunnen av øvre kritt serien) er plassert på den første visningen av foram arter Rotalipora globotruncanoides i stratigrafisk posten. En offisiell referanseprofil for bunnen av Cenomanium (en GSSP) ligger i en fjellknaus på vestflanken av Mont Risou, nær landsbyen Rosans i de franske Alpene (département Hautes-Alpes, koordinater: 44 ° 23'33 " N, 5 ° 30'43 "E). Basen er, i referanseprofilen som ligger 36 meter under toppen av Marnes Bleues formasjonen. Toppen av Cenomanium (bunnen av Turonium) er ved første tegn på ammonitt  arter Watinoceras devonense.
Viktige indeks fossiler for Cenomanium er ammonittene Calycoceras naviculare, Acanthoceras rhotomagense og Mantelliceras mantelli. Den avdøde Cenomanium representerer den høyeste gjennomsnittshavnivå observert i fanerozoikum eon, de siste seks hundre millioner år (omtrent ett hundre og femti meter over dagens havnivå). En konsekvens er at det skotske høylandet var på all tid bunner, så landskapet på jorden var en av varme brede grunt hav inundating lavtliggende landområder på de forløpere til dagens kontinenter . Hva noen lander steg over bølgene var laget av gamle fjell og åser, høyereliggende platåer, alt mye forvitret. Tektonisk fjellet bygningen var minimal og de fleste kontinenter ble isolert av store strekninger av vann. Uten høylandet til bremse vind, ville klimaet har vært mye vind og bølger store, og legger til forvitring og rask hastighet på nedslamming.


== Galleri ==
Turonium

Turonium er i ICS 'geologisk tidsskala den andre alder i senkritt epoke, eller en scene i øvre kritt serien. Den spenner over tiden mellom 93,9 og 89.8 millioner år siden. Turonium er innledet av Cenomanium scenen og ligger til grunn for Coniacium-scenen. I begynnelsen av Turonium en anoksisk hendelse fant sted som kalles Cenomanium-Turonium grense hendelsen eller "Bonarelli hendelsen". Turonium (fransk: Turonien) ble definert av den franske paleontologen Alcide d'Orbigny (1802-1857) i 1842. Orbigny er oppkalt etter den franske byen Tours i regionen Touraine (avdeling Indre-et-Loire) som er den opprinnelige typelokaliteten. Bunnen av Turonium scenen er definert som stedet der den ammonittiske arter Wutinoceras devonense først vises i stratigrafiske kolonnen. Den offisielle referanseprofilen  (den GSSP) for bunnen av Turonium ligger i Rock Canyon antiklinal i nærheten av Pueblo, Colorado (USA, Opplysninger: 38 ° 16 '56 "N, 104 ° 43' 39" W).


== Galleri ==
Highland Express Airways

Highland Express Airways var et flyselskap basert i Skottland. Hovedbasen var på Prestwick internasjonale lufthavn. Det opphørte virksomheten 1987.


== Historie ==
Flyselskapet ble etablert i 1984 av Randolph Fields og opererte en daglig rute mellom Prestwick og Newark.
Highland Express planla å starte på det skotske International Air Show på Prestwick lørdag 30. mai 1987 med flyvning til Newark og Toronto. Imidlertid fant den sted et par dager tidligere. Flyvningen ble gjennomført med en leiet 747 fra Caribbean Airlines, da flyselskapets egen Boeing 747 ennå ikke var blitt levert. Grunnleggeren, Randolph Field var om bord, og for å feire den første flytur ble gratis forfriskninger servert.
Mange av passasjerene med returbillett måtte returnere med Northwest Airlines Ting fortsatte å gå galt da tillatelse til å fly på Toronto ikke ble gitt, og den eneste Boeing 747 ble levert ukevis for sent.
Operasjonene begynte endelig med fly fra London Stansted lufthavn til Newark via Prestwick 30. juni 1987. Operasjoner fra Birmingham begynte 4. juli 1987. I utgangspunktet var fire Stansted og tre Birmingham ukentlig planlagt. Men etter et par uker måtte flyet til Brussel for vedlikehold hos Sabena
Passasjerer kunne kjøpe enveis økonomibillett fra Prestwick til Stansted for 19 pund og kunne reise på første klasse mot en tilleggsavgift. Dette gjorde at Highland ble det første lavprisselskap fra Prestwick, Stansted og Birmingham.
Men passasjertallet var ikke nok til å dekke utgiftene, men en kortvarig rute fra London Gatwick lufthavn til Newark via Prestwick ble lansert i november. Men tre uker senere tok utleier av flyet, Citigroup det tilbake. Flyet var da i Brussel for vedlikehold.


== Flåten ==
Highland Express flåte besto av ett fly som til slutt ble kjøpt av Virgin Atlantic Airways før det ble kondemnert.

1 Boeing 747-100 (G-HIHO)


== Eksterne lenker ==
Liste over USAs delstater etter samlet fruktbarhetstall

Liste over USAs delstater etter samlet fruktbarhetstall.


== Referanser ==
Allgemeiner Deutscher Gewerkschaftsbund

Allgemeiner Deutscher Gewerkschaftsbund (ADGB) (norsk: Den alminnelige tyske fagforening) eksisterte som en paraplyorganisasjon for de frie, det vil si sosialistiske fagforeninger i Tyskland, fra 1919 til 1933.


== Historie ==
Den tyske fagforeningen var på 1800- og tidlig på 1900-tallet spaltet i en liberal, en kristelig og en sosialistisk («fri») del. ADGB var fra 1919 til 1920 ledet av Carl Legien, og fra 1921 til 1933 av Theodor Leipart.Medlemstallet var i 1920 rekordhøyt med 8,2 millioner medlemmer, men sank til 3,8 millioner i 1933. ADGB kjempet for 8-timersdag, arbeidsledighetstrygd og kollektivavtaler. Organisasjonens informasjonsorgan var Die Arbeit (Arbeidet). ADGB ble slått ned av nasjonalsosialistene 2. mai 1933. Tysklands fagforeninger ble i 1933 slått sammen i Deutsche Arbeitsfront.En egen skole, Bundesschule des Allegemeinen Deutschen Gewerkschaftbundes ble oppført i perioden 1928/30, av Hannes Meyer og Hans Wittwer.


== Referanser ==
Terje Amundsen

Terje Olav Lie Amundsen (født 1951) er en norsk forfatter og dikter. Han har bakgrunn i den litterære motkulturen og har siden begynnelsen av 1970-årene utgitt diktsamlinger, ordbilder og andre publikasjoner på sitt eget Fridikt Forlag. Blant illustratører han har samarbeidet med er Sissel Linge Andresen og Haakon W. Isachsen. Han har hatt opplesninger og opptredener i en rekke sammenhenger, blant annet Rolf Jacobsen-dagene på Hamar. Han framfører gjerne dikt sammen med musikk, og blant instrumentene han spiller er tverrfløyte og sopransaksofon. Til daglig underviser han i den videregående skolen og har blant annet arbeidet ved Forsøksgymnaset i Oslo og Elverum vgs. Han er medlem i Hedmark Forfatterlag, der han hatt ulike verv. Han er per 2022 bosatt i Elverum. Som lyriker er han blitt verdsatt av blant annet Martin Nag, som kaller ham «en av våre viktige lyrikere i dag». og av Geir Vestad, som betegner ham som «en vesentlig lyriker».


== Bibliografi ==
Nattlys (hefte, 1970)
Linjer mellom sten og stjerner (hefte, 1978)
Loft Session (dikt, 1981)
Moment - scene 2 (dikt, 1989)
Vind, vinge - den kinesiske sommerfuglen (dikt, illustrert av Sissel Linge Andresen, 1993)
Skår (dikt og fotografier, 1996)
Solospill (dikt, 2001)
Umaskert, usynlig (dikt, 2005)
Fri profil (dikt med innlagt lydbok, 2011)
Kaleidoskop (dikt med innlagt lydbok, 2014)
Innsyn, utsyn - det brennende vinduet (dikt og fotografier, 2016)
Ordklang (dikt med innlagt lydbok, 2019)
Ikonoklast, kontrast (dikt og fotografier, 2020)
Adria, det andre landskapet (dikt og fotografier, 2021)
Sang så blå som månen (dikt, kortprosa og fotografier, 2021)
Coda for kalimba (dikt, essay, fotografier, 2022)


== Referanser ==
Hagby kirke

Hagby kirke er en kirkebygning i Hagby i Uppsala kommune som hører til Hagby menighet i Uppsala stift.


== Kirkebygningen ==
Den eldste kirken på plassen ble oppført i middelalderen og hadde en komplisert bygningshistorie. I 1935 ble den gamle kirken utgravd i forbindese med en restaurering. Kirken viste seg være bygd i romansk stil med smalere kor og apside I middelalderen ble den bygd om i flere etapper. Koret ble utvidet to ganger og i sør ble det oppført et våpenhus. Ved den nordre perm var detet sakristi. På slutten av 1400-tallet kom det kalkmalerier. Våpenhusets trapp hadde en runestein, Hagbysteinen., som ble antatt å være forsvunnet eller ødelagt på midten av 1800-tallet. Den ble gjennfunnet godt bevart ved et gravearbeide høsten 2016.
Den nåværende kirkebygning ble oppført 1838–1840 etter en tegning fra 1821 av arkitekten Axel Almfelt ved Överintendentsämbetet i Stockholm. Tegningen ble stort sett fulgt, men med visse mindre forandringer. Blant annet med flere vindusåpninger i kirkeskipet og tårnet. Kirkens eksteriør har nyklassisk preg. Selve interiøret har selv etter flere restaureringer bevart sin opprinnelige karakter.
Kirken består av et rektangulert kirkeskip med et rett sluttet kor ved østre kortveggen, og et utbygd sakristi øst for koret. Ved den vestre kortveggen er det et kirketårn med våpenhus og inngang. Tårnet krones av en takkopp med lanternin. Kirkens vegger er pusset og med rundbuede vinduer. Kirkeskipet dekkes av et sadeltak. Det er innganger ved den sørlige langsiden og i tårnets bunnetasje ved den vestre kortveggen.
Kirkesalens vegger og tak er kalket og mangler dekor bortsett fra en blomsterranke som løper under taklisten. Taket er et tønnehvelv av tre.


== Inventar ==
Døpefonten av kalkstein stammer fra midten av det 1200-tallets og står ved korets sørlige vegg.
Prekestolen er samtidig med kirken og finnes ved nordlige veggen. Den har åttakantig kasse og lydtak.
Lysekronene er fra 1600-tallet og 1700-tallet.
En stor kopi av Thorvaldsens Kristus er skulpturert Carl Johan Dyfverman og har siden 1884 stått på alteret.
Orgelet er ifra 1843 og står på galleriet i vest som er står på kolonner.
En rød messehagel av fløyel er ifra omkring 1700.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Vägvisare til kirkene i Uppsala fylke, perm 82 - 84, Karin Blent (redaktør), Lensstyret i Uppsala fylke 1997, ISBN 91-85618-54-3
Våre kirker, perm 37, Klarkullens forlag, Vestæravik, 1990, ISBN 91-971561-0-8


== Eksterne lenker ==
(en) Hagby kyrka, Uppland – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Riksantikvarieämbetet Bebyggelseregistret
Länsstyrelsen Uppsala län: Borttappad runsten hittad igen!
Navnegård

Navnegård eller navnegard er det opprinnelige gårdsnavnet fra før gården ble oppdelt i gårds- og bruksenheter. Navnegård brukes om to eller flere gårdsnummer.


== Eksempel ==
Eksempel på fem gårder som opprinnelig har vært én gård:


== Se også ==
Matrikkelgård


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om navnegård på kulturnav.no
Defense Threat Reduction Agency

Defense Threat Reduction Agency (DTRA) er en etat i det amerikanske Forsvarsdepartementet med ansvar for å redusere trusler fra masseødeleggelsesvåpen. Etaten har hovedkontor på Fort Belvoir i Virginia.DTRA ble opprettet 1. oktober 1998 gjennom en sammenslåing av flere organisasjoner i Forsvarsdepartementet, inkludert Defense Special Weapons Agency (etterfølgeren til Defense Nuclear Agency), On-Site Inspection Agency og Defense Technology Security Administration.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Zsolt Balogh

Zsolt Balogh (født 29. mars 1989 i Orosháza) er en ungarsk handballspiller som spiller for den ungarske klubben SC Pick Szeged. Han deltok under Håndball-VM 2017 for menn i Frankrike.


== Eksterne lenker ==
(en) Zsolt Balogh – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Erik Knudsen av Sønderhalland

Erik Knudsen var hertug i Sønderhalland til sin død i 1304.
Han var sønn av Knud Valdemarsen (uekte sønn av Vademar Sejr) og hustru Hedvig, en pommersk hertugdatter. Liksom flere av sine slektninger, måtte han under Erik Klipping vente på de len som han som kongelig etterkommer mente å ha krav på. Men da opposisjonen mot kongen fikk overhånd ble Erik først gjort til drost i 1283, og året etter ble han forlent med de fire sydligeste herredene i Halland under navn av hertugdømme. I 1285 ble han slått til ridder av den svenske kongen Magnus Ladulås. 
Han døde i 1304 ble begravet hos sin far og farfar i St. Bendts kirke i Ringsted. Hans hustru Elisabeth, som fremdeles levde i 1317, hadde født ham sønnen Barnim (Barnum) som skrev seg til Skarsholm i Sjælland. Eriks etterkommere oppnådde ikke fyrstelige stillinger, men de førte i deres skjold liksom ham en kronet løve over 10 hjerter eller sjøblad.


== Referanser ==
St. Elizabeths Hospital

St. Elizabeths Hospital var et mentalsykehus i Anacostia i Washington, DC. Det åpnet i 1855 som USAs første føderale mentalsykehus, og hadde på det meste 8 000 pasienter i 1950-årene.
Siden 2010 har virksomheten vært begrenset til en del av sykehusets østcampus, som drives av det kommunale departementet for mental helse. Resten av sykehusets østcampus skal omreguleres og utvikles til andre formål av kommunen, som eier området. Sykehusets vestcampus eies av USAs føderale regjering og er under ombygging til nytt hovedkontor for Sikkerhetsdepartementet.


== Referanser ==