Den kumeiske sibylle

Den kymeiske sibylle eller Cumae-sibyllen er en av de ti sibyller nevnt av Marcus Terentius Varro. Hun skal ha vært en profeterende prestinne som skal ha kommet fra Babylon på 500-tallet f.Kr. for å forestå orakelet i Cumae i nærheten av Napoli.
I gresk mytologi sang hun menns skjebner og skrev på eiketreets blader. Vergil beskriver henne i Æneiden som Æneas' ledsager under nedstigningen til Hades, noe som sikret henne romersk legendestatus. Vergil beskriver henne som bosatt i en diger hule i åssiden, med hundre innganger og ganger der lyden av sibyllens ord ga ekko.I 1932 oppdaget den italiensk arkeologen Amedeo Maiuri, kjent for sine utgravninger av Pompeii, hulen i Cumae som han mente sibyllen hadde holdt til i. Andre arkeologer har foreslått et tunnelkompleks nær Baiae som en mulighet. Stedet stemmer bedre med beretningen i Æneiden om Æneas' nedstigning til underverdenen, med nærhet til den flegreiske sletten og et oppvarmet, underjordisk elveløp som kunne representere elven Styx.I Ovids Metamorfoser skildres sibyllen som en dødelig som fikk evig liv da Apollon tilbød å oppfylle hennes ønske i bytte mot hennes jomfrudom. Hun tok en håndfull sand og ba for like mange leveår som det var sandkorn, men avviste deretter å holde sin del av avtalen og visnet bort. I tillegg hadde hun glemt å be guden gi seg evig ungdom. Til sist var hun så liten at hun ble oppbevart i en krukke, og som Ovids Ekho var bare stemmen tilbake av henne.
Denne historien er det Trimalchio henspiller på i Petrons roman Satyricon. Den forteller at han i sin ungdomstid i Cumae hadde hørt gutter spørre sibyllen, som hang i en glassflaske: Σίβυλλα, τί θέλεις (gresk: «Sibylle, hva vil du?») som en gang Apollo hadde spurt henne, og hun svarte: ἀποθανεῖν θέλω («Dø vil jeg»).
En sibylle som var i besittelse av ni bøker med profetier, de såkalte sibyllinske bøker, tilbød Tarquinius Priscus (ifølge Varro), eller Tarquinius Superbus (ifølge Plinius og Aulus Gellius), å kjøpe disse. Prisen var så avskrekkende høy at kongen avslo handelen. Hun brente da tre av bøkene og tilbød ham de resterende - til samme pris. Tarquinius avslo nok en gang - sibyllen brente tre bøker til - og tilbød kongen de gjenværende til full pris. Nå slo Tarquinius til, sikret seg de tre siste bøkene til prisen han kunne fått alle ni for, og anbragte dem under takhvelvet i Jupiters tempel på Kapitol. Historien fortelles i Varros tapte verker, som siteres i Lactantius' Institutiones Divinae (I: 6) og av Origenes.
I Aulus Gellius' versjon i Attiske netter brente den gamle kvinnen bøkene foran kongen. I begge beretningene forsvant hun etter å ha solgt bøkene.Ulike navn på sibyller er kjent: Pausanias og Lactantius nevner Herofilí. I Æneiden heter hun Deifobe, datter av Glaucus, mens Amaltheia, Demofilí eller Taraxandra nevnes i andre kilder.
Sibyllen i Cumae nevnes blant annet i Vergils verker (Ekloger og Æneiden) og i Petrons (Satyricon), hos Maurus Servius Honoratius som Deiphobe; i senere litteratur er hun med blant annet i Christine de Pizans Le Livre du Chemin de longue estude.
I kunsten finner man Sibyllen av Cumae malt av Michelangelo i taket på det sixtinske kapell, og malt av Rafael i Bramantes kirke Santa Maria della Pace i Roma; i Capella Nuova i katedralen i Orvieto, på Gentalteret, - og i en mosaikk i Sienas domkirke, med en referanse til Piso som hadde nevnt henne i sine annaler. Den ledsagende latinske tekst lyder:

Et mortis fatum finiet, trium dierum somno suscepto, tunc a mortuis regressus in lucem veniet primum resurrectionis initium ostendens - «Dødens skjebne vil han avslutte, en tre dagers søvn påtar han seg, då vill han vende tilbake fra de døde og komme til lyset og vise oppstandelsens begynnelse.»


== Litteratur ==
Vergil: Æneiden vi.268 ff
Isidor av Sevilla: Etymologiae viii.8.5
Servius: In Aeneida vi.72, 321
Lactantius: Divinae institutiones i.6.10–11
Ovid: Metamorfoser 14,130-153
Solinus: Collectanea rerum memorabilium ii.16, 17, 18
Titus Petronius Arbiter: Satyricon


== Referanser og noter ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sibyl of Cumae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons