jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
H I-region

En H I-region er en interstellar sky bestående av nøytral atomær hydrogengass (H I), i tillegg til den omgivende forekomsten av andre gasser og grunnstoffer. Graden av ionisering av en H I-region er svært liten, ca. én partikkel på 10 000. Disse regionene er ikke lysende, i tillegg til at de avgir radiosignaler på et emisjonsspekter med en bølgelengde på 21 cm (1,420 MHz).
Temperaturen i H I-region er ca. 100 K (−173 °C), og man anser regionene å være isoterme, med unntak av i nærheten av ekspanderende H II-regioner.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Anderson, Kevin J & Churchwell, Ed (1985). «The Anatomy of a Nebula». Astronomy. 13: 66–71. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Skapelsens pilarer

«Skapelsens pilarer» er et kjent fotografi av verdensrommet. På et foto tatt av Hubble-teleskopet ser man Ørnetåkens tre enorme pilarer av interstellar gass og støv. Bildet er satt sammen av fire kameraer, og ble tatt 1. april 1995. Avstanden fra jorden til Ørnetåken er omtrent 7 000 lysår, beliggende i stjernebildet Slangen.
I 2007 analyserte en forskergruppe ledet av Nicolas Flagey ved Institut d'Astrophysique Spatiale i Orsay, Frankrike et bilde av Ørnetåken i infrarødt lys tatt av romteleskopet Spitzer. Bildet viser oppvarmede støvskyer som forskerne antar er et resultat av en supernova for 1 000 til 2 000 år siden. Skyen ser ut til å bevege seg i retning av «Skapelsens pilarer», og vil antagelig treffe og utslette dem om omtrent 1 000 år. Siden de ligger 7 000 lysår unna jorden, kan de allerede være forsvunnet, siden lyset fra ødeleggelsen enda ikke har nådd fram til oss.
Andre forskere tviler på at den varme støvskyen er resultat av en supernova-eksplosjon, og at fraværet av sterk radio- og røntgenstråling indikerer at det ikke dreier seg om en supernova.


== Referanser ==
Al Sheitaat

Al Sheitaat er en arabisk stamme i Syria. Den består av om lag 70 000 personer, og ledes av sjeik Rafaa Aakla al Raju. Siden juli 2014 har den stått i konflikt med ISIL.


== Referanser ==
Liste over Danmarks handelsministre

Liste over Danmarks handelsministre. Ministeriet for Handel og Søfart ble opprettet i 1908, endret navn til Ministeriet for Handel, Håndværk, Industri og Søfart i 1957, til Industriministeriet i 1979, til Erhversministeriet i 1994, og ble slått sammen med Økonomiministeriet til Økonomi- og Erhvervsministeriet i 2001. I 2011 ble ministeriet delt, så næringssakene fortsatte som Erhvervs- og Vækstministeriet. I 2016 ble navnet endret tilbake til Erhvervsministeriet. Listen inkluderer ikke ministre for økonomisk samordning, ministre for utenriksøkonomi, ministre for utviklingshjelp eller lignende.


== Referanser ==
Khafaja

Khafaja (arabisk: خفاجة, også transkribert Al Khafaji eller Khafaji) er en av de større arabiske stammer i den arabiske verden. Den er sterkest representert i Irak og Egypt).


== Referanser ==
Halvdan den snille

Halvdan den snille (norrønt: Hálfdan snjalli) var en mytisk svensk konge som ifølge sagalitteraturen skal ha levd i det 7. århundre og som var far til Ivar Vidfamne etter hva som fortelles i Hervors saga, Ynglingesagaen, Njåls saga og Hvordan Norge ble bygd. Den genealogiske nedtegnelsen Hvordan Norge ble bygd (norrønt: Hversu Noregr byggdist) oppgir at Halvdan var sønn av Harald den gamle, hans bestefar var Valdar den gavmilde og oldefaren het Hróarr, som sannsynligvis er identisk med den Hroðgar som omtales i det gammelengelske diktet Beowulf.


== Hervors saga ==
Hervors saga gir, som eneste kilde, opplysning om at Halvdans mor het Hild (Hildur) og var datter av goternes konge Heidrek Ulveham (norrønt: Heiðrekr Ulfhamr), sønn av Angantyr Heidreksson som slo hunerne i et legendarisk slag under ledelse av Hlod og Humli.
Sagaen beretter også at Halvdan og Hild hadde sønnen Ivar Vidfamne som angrep kong Ingjald Illråde og som medførte at Ingjald begikk selvmord ved å brenne ned sin egen gård Ræning med hele hirden sin. Etter dette ble Ivar konge i Svitjod (Sverige).


== Ynglingesagaen ==
Snorre Sturlasons Ynglingesaga nevner at Halvdan hadde en bror Gudrød av Skåne (norrønt: Guðröðr) som ble gift med Åsa Ingjaldsdatter, datter av kongen i Svitjod, ynglingen Ingjald Illråde. Åsa Illråde, som hadde arvet sin fars dårlige sinnelag og fikk hans tilnavn, sørget for at Gudrød drepte sin bror Halvdan. Etterpå sørget hun for at også ektemannen Gudrød ble drept. Etter at både faren og farbroren var døde, kom Ivar Vidfamne til Skåne og dro mot gården Ræning i Mälaren der Ingjald Illråde oppholdt seg. Ingjald begikk selvmord ved å tenne på gården, og han selv, datteren Åsa og hele hirden hans brant inne.
Halvdans sønn Ivar Vidfamne la under seg Skåne, og senere utvidet han kongeriket til å også omfatte «Danevelde, en stor del av Saksland og hele Østrike (dvs. landene rundt Østersjøen, inkl. Russland) og femtedelen av England».Ivar Vidfamne jaget Ingjalds sønn Olav Tretelgja ut av Skåne. Olav dro til Värmland og ble gift med Solveig, som var datter til Solør-kongen Harald Gulltann. Deres sønn Halvdan Kvitbein brakte Ynglingeætten til Norge og var norsk stamfar for Harald Hårfagre og hans ætt.


== Referanser ==
Parabotia

Parabotia er en slekt av smerlinger. De fleste artene forekommer bare i Kina, men de finnes fra Amur i nord til det nordlige Vietnam i sør, og også i Japan.


== Arter ==
Parabotia banarescui
Parabotia bimaculatus
Parabotia brevirostris
Parabotia curtus
Parabotia dubius
Parabotia fasciatus
Parabotia heterocheilus
Parabotia kiangsiensis
Parabotia lijiangensis
Parabotia maculosus
Parabotia mantschuricus
Parabotia parvus


== Litteratur ==
Kottelat, M. (2012). «Conspectus cobitidum: an inventory of the loaches of the world (Teleostei: Cypriniformes: Cobitoidei)» (PDF). The Raffles Bulletin of Zoology. Supplement No. 26: 1–199. ISSN 0217-2445. Arkivert fra originalen (PDF) 11. februar 2013. 


== Eksterne lenker ==
(en) Parabotia – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Parabotia i Encyclopedia of Life 
(en) Parabotia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Parabotia hos ITIS 
(en) Parabotia hos NCBI 
Parabotia – detaljert informasjon på Wikispecies
Margaret Lindsay Huggins

Margaret Lindsay Huggins (født Margaret Lindsay Murray 14. august 1848 i Dublin, død 24. mars 1915 i London) var en irsk vitenskapskvinne og astronom. Sammen med ektemannen, William Huggins var hun en pioneer innen feltet spektroskopi, og hun bidro til verket Atlas of Representative Stellar Spectra (1899).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Obituary - Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 1916, volume 76, pages 278–282.
Bibliography fra Astronomical Society of the Pacific
Hong Jun

Hong Jun (kinesisk: 洪钧, pinyin: Hóng Jūn, født 1839 i Suzhou i provinsen Jiangsu i Kina, død 2. oktober 1893 i Beijing) var en kinesisk diplomat og høylærd.


== Liv og virke ==
Hong Jun avla i 1868 som bestemann den nasjonale kinesiske embedsmannseksamen og ble i 1883 stedfortredende kansler for det keiserlige storsekretariat og stedfortredende minister for Ritene.
Fra 1884 til 1887 var han permittert for å sørge over sin avdøde mor.
Den 23. juni 1887 ble Hong Jun utnevnt til ambassadør til Russland, Tyskland, Østerrike-Ungarn og Nederland. Han tok med seg sin konkubine Sai Jinhua ettersom hans kone ikke ville være med, og tok opp embedssete i Berlin, og ble også akkreditert ved hoffene i Wien, Sankt Petersburg og Den Haag.
Da han ble fornærmet i en kirke, sa Hong Jun at Jesus var en jøde, og dermed hadde svart hår og svarte øyne. Dermed bar deres fornærmelse også en fornærmelse mot en av Jesu frender.Fra 15. desember 1891 til oktober 1893 var han stedfortredende forsvarsminister og dessuten tilordnet Zongli Yamen.


== Verk ==
History of Yuan Yiwen Zhengbu


== Referanser ==


== Litteratur ==
Wan Xianchu (translation: Poon Shuk Wah): «Sai Jinhua.» I: Lee, Lily Xiao Hong and A. D. Stefanowska (editors of entire work). Ho, Clara Wing-chung (The Qing Period Editor). Biographical Dictionary of Chinese Women (中國婦女傳記詞典) The Qing Period, 1844-1911. M.E. Sharpe, January 1, 1998. ISBN 0765618273, 9780765618276.
Wang Dewei: Fin-de-siècle Splendor: Repressed Modernities of Late Qing Fiction, 1849-1911. Stanford University Press, 1997. ISBN 0804728453, 9780804728454.
Zhang Wenxian: «Sai Jinhua.» I: Ditmore, Melissa Hope (editor). Encyclopedia of Prostitution and Sex Work, Volume 2. Greenwood Publishing Group, January 1, 2006. ISBN 0313329702, 9780313329708.
Zhou Xun: «Jews in Chinese Culture: Representations and Realities.» I: Gilman, Sander L. and Milton Shain (editors). Jewries at the Frontier: Accommodation, Identity, Conflict. University of Illinois Press, January 1, 1999. Start page 224. ISBN 0252067924, 97802520
Nettselskap

Et nettselskap er et selskap som eier og driver overføringsnett for elektrisk energi.
Drift av overføringsnett innenfor et geografisk område er et naturlig monopol, da det ikke er samfunnsøkonomisk rasjonelt at flere selskaper bygger ut konkurrerende nett i området. Nettselskapene har således monopol på sine tjenester innenfor sitt område, og virksomheten er derfor gjerne strengt regulert. Eksempelvis er det i Norge et krav om at nettvirksomheten skal skilles fra virksomhet innen kraftproduksjon og -omsetning og at virksomhetene skal være organisert i selvstendige juridiske enheter.Nettselskaper er gjerne underlagt krav om konsesjon. En lovgivningspakke fra Den europeiske union har stilt ytterligere krav om skille mellom nettselskaper og kraftselskaper.


== Eksempler ==
BKK Nett
Elvia
Hadeland EnergiNett
Hallingdal Kraftnett
Statnett
Tensio TS


== Referanser ==
Bakken

Bakken kan referere til flere betydninger:


== Steder ==
Bakken (Skien), bydel i Skien
Bakken (Risør), villa i Risør
Bakken (Malvik), grend i Malvik kommune
Ekne#Bakken, grend i Levanger kommune
Bakken gard, fjellgård i Forsand kommune
Bakken-formasjonen, en geologisk formasjon i Nord-Amerika


== Personer ==
Bakken (etternavn), pekerside til en del kjente personer med etternavn Bakken


== Annet ==
Bakk (skip), del av skip
EM i friidrett innendørs 2013 – 60 meter menn

Øvelsen Menn 60 meter under EM i friidrett innendørs 2013 ble avholdt 1. mars 2013 kl. 17:00 (runde 1), 2. mars 17.15 (semifinale) og 18.40 (finale) lokal tid.


== Rekorder ==


== Resultater ==


=== Runde 1 ===
Kvalifikasjon: De fire første (Q) og ellers de fire raskeste utøverne (q) gikk videre til semifinalene.


=== Semifinaler ===
Kvalifikasjon: De fire første 4 (Q) i hver semifinale gikk videre til finalen.


=== Finale ===

Finalen ble avholdt kl. 18.40.


== Referanser ==
Mifkedet Zro’a HaYabasha

Mifkedet Zro'a HaYabasha (hebraisk זְרוֹעַ הַיַבָּשָׁה, på folkemunne kjent som Mazi) er det israelske forsvarets bakkestyrker, organisert siden 1998 som en kommando direkte under forsvarssjefen. Bakkestyrkene består av 133 000 aktive soldater og 380 000 reservister.


== Organisasjon ==
Zro'a HaYabasha er organisert i fem korps:

infanterikorps
panserkorps
artillerikorps
ingeniørkorps
etterretningskorpsDe to første er klassifisert som manøverkorps, og de tre neste som støttekorps. I tillegg har bakkekommandoen fire stabsavdelinger.
En enkel sang

«En enkel sang» er en norsk sang. Melodien ble skrevet av Frode Thingnæs og teksten ble skrevet av Johnny Sareussen. Den var ett av bidragene til Melodi Grand Prix 1975, den norske uttagingen til Eurovision Song Contest 1975 i Stockholm i Sverige.
Sangen ble framført på norsk av Øystein Sunde med lite orkester og så på nytt av Benny Borg med stort orkester. Den endte på en tredjeplass med 30 poeng.


== Innspilling ==
Benny Borg. Utgitt på singlen Polydor 2052 111 i 1975. Produsent: Johnny Sareussen.


== Referanser ==
Hallingdal Kraftnett

Hallingdal Kraftnett AS (HKN) er et norsk interkommunalt nettselskap som har konsesjon fra Norges vassdrags- og energidirektorat til å eie og drive overføringsnett for elektrisk energi i Hallingdal. HKN eies av Flå, Gol, Hemsedal, Hol, Nesbyen og Ål kommuner og har hovedkontor på Geilo.Selskapets vedtektsfestede formål er å arbeide for en sikker, økonomisk og rasjonell overføring av elektrisk kraft i konsesjonsområdet, og for en god energihusholdning både i eget nett og hos kunder. Det innehar også rollen som Det lokale elektrisitetstilsyn.
HKN startet sin virksomhet som aksjeselskap 1. januar 1995 og har omkring 70 ansatte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Ingrid Brekke

Ingrid Brekke (født 22. juni 1969 i Trondheim) er en norsk journalist og forfatter. Siden 2000 har hun arbeidet i Aftenposten, i noen år som kulturjournalist og anmelder, senere i utenriksavdelingen. Hun var avisens korrespondent i Berlin fra 2010 til 2012. Høsten 2014 kom hun med boken Da øst ble vest. Livet i Europa etter kommunismens fall (Kagge Forlag). Sommeren 2016 utgav hun den første norskspråklige biografien om Tysklands forbundskansler, Angela Merkel. I 2017 mottok Willy Brandt-pris.
Ingrid Brekke har tidligere blant annet vært kulturredaktør i Klassekampen og redaktør i studentavisene Universitas og Under Dusken.


== Bibliografi ==
2014 Da øst ble vest. Livet i Europa etter kommunismens fall (Kagge Forlag) ISBN 9788248914945
2016 Angela Merkel - et europeisk drama Kagge forlag 2016 ISBN 9788248919056
2019 Polen. Aske og diamanter (Humanist forlag) ISBN 9788282821797​
2022 De knuste hjerters land: et innblikk i tysk politikk (Humanist forlag) ISBN 9788282822350


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Ingrid Brekke i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Hvitgumptanagar

Hvitgumptanagar (Cypsnagra hirundinacea) er en spurvefugl og den eneste arten i slekten Cypsnagra i familien tanagarer.


== Underarter og Utbredelse ==
Det er beskrevet to underarter av hvitgumptanagar:

Cypsnagra hirundinacea pallidigula (Hellmayr, 1907) – forekommer i det Surinam og fra det sentrale Brasil til det nordøstlige Bolivia.
Cypsnagra hirundinacea hirundinacea (Lesson, 1831) – forekommer fra det østlige Bolivia til det nordøstlige Paraguay og det sørlige Brasil.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) hvitgumptanagar i Encyclopedia of Life 
(en) hvitgumptanagar i Global Biodiversity Information Facility 
(no) hvitgumptanagar hos Artsdatabanken 
(en) hvitgumptanagar hos ITIS 
(en) hvitgumptanagar hos NCBI 
(en) Kategori:Cypsnagra hirundinacea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cypsnagra hirundinacea – detaljert informasjon på Wikispecies 
Cypsnagra hirundinacea (ID 1CB32C4800B34D65). Avibase. Hentet ut 17. august 2014.
Cypsnagra hirundinacea (TSN 559674). Integrated Taxonomic Information System. Hentet ut 17. august 2014.
Birdlife Species Factsheet: Cypsnagra hirundinacea. Besøkt 2014-08-17.
IBC - The Internet Bird Collection: Cypsnagra hirundinacea. Besøkt 2014-08-17.
Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, B.L. Sullivan, C. L. Wood, and D. Roberson. 2013. The eBird/Clements checklist of birds of the world: Version 6.8.. Besøkt 2014-08-17.
Hvitgumptanagar fotogalleri VIREO. Besøkt 2014-08-17.
Højst kirke

Højst kirke er en romansk teglsteinskirke fra 1200-tallet som ligger i Øster Højst i Tønder kommune i Sønderjylland. Under utgravinger i 1973 fant man rester etter en tidligere trekirke. Rundt år 1400 var tårnet lavt og hadde flatt tak. I 1612 fikk tårnet en værhane, og noe seinere ble pyramidetaket montert.
Altertavla inneholder scener fra Golgata, og i altervingene er det malt apostelfigurer. Altertavla er fra 1475-1500. De fire sengotiske alterlysestakene på alteret stammer fra det 15. århundre.
På baksiden av alteret har den 13-årige Enevold Ewald risset inn sitt navn med hebraiske og latinske bokstaver og årstallet 1709. 
I koret er det en minnetavle om Luthers fødsels- og dåpsdato.
Orgelet fra 1891 ble erstattet med et nytt i 1962, og ble oppdatert i 1997 med et 14-stemmers orgel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Højst Kirke – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hadeland EnergiNett

Hadeland EnergiNett AS var et norsk nettselskap med konsesjon fra Norges vassdrags- og energidirektorat til å eie og drive overføringsnett for elektrisk energi på Hadeland. Selskapet ble i 2016 fusjonert med Glitre Energi Nett og derved slettet som selvstendig selskap.


== Referanser ==
Sinibotia

Sinibotia er en slekt av smerlinger. De forekommer bare i Sør-Kina.
Sinibotia zebra ble inntil 2008 regnet til slekten Leptobotia.


== Litteratur ==
Kottelat, M. (2012). «Conspectus cobitidum: an inventory of the loaches of the world (Teleostei: Cypriniformes: Cobitoidei)» (PDF). The Raffles Bulletin of Zoology. Supplement No. 26: 1–199. ISSN 0217-2445. Arkivert fra originalen (PDF) 11. februar 2013. 
Q.-Y. Tang, D. Yu og H.-Z. Liu (2008). «Leptobotia zebra should be revised as Sinibotia zebra (Cypriniformes: Botiidae)». Zoological Research (kinesisk). 29 (1): 1–9. ISSN 0254-5853. 


== Eksterne lenker ==
(en) Sinibotia – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Sinibotia i Encyclopedia of Life 
(en) Sinibotia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Sinibotia hos ITIS 
(en) Sinibotia hos NCBI 
Sinibotia – detaljert informasjon på Wikispecies
Tensio

Tensio AS (stiftet 30. april 2019 som Nettholding AS) er Norges nest største nettselskap etter Elvia, som har regionansvaret for strømforsyningen til 250 000 kunder i hele Trøndelag. Selskapet ble til etter en sammenslåing av NTE Nett og TrønderEnergi Nett. Selskapet har administrasjonssenter på Stjørdal, eies av Nord-Trøndelag Elektrisitetsverk (40 %), TrønderEnergi (40 %) og KLP (20 %), og har datterselskapene Tensio TN i Steinkjer og Tensio TS i Trondheim.


== Datterselskap ==


=== Tensio TN ===
Tensio TN AS, tidligere NTE Nett AS (stiftet 26. august 2005 som Nord-Trøndelag Elektrisitetsverk Nett AS), har driftsansvaret for regional- og distribusjonsnettet i konsesjonsområdet til Nord-Trøndelag Elektrisitetsverk, fra Stjørdal i sør til Namsskogan i nord.


=== Tensio TS ===
Tensio TS AS, tidligere TrønderEnergi Nett AS (stiftet 2. juni 1997), drifter og vedlikeholder strømnettet i den sørlige delen av Trøndelag, med hovedkontor i Trondheim.
Norges vassdrags- og energidirektorat har gitt selskapet konsesjon til å eie og drive overføringsnett for elektrisk energi i 15 kommuner i Sør-Trøndelag.
TrønderEnergi hadde totalt 6 585 km kabel, 4 748 km luftlinje og 110 km sjøkabel før sammenslåingen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Dobbeltgjengeren (novelle)

Dobbeltgjengeren (russisk: Двойник, Dvoynik) er en novelle skrevet av forfatteren Fjodor Dostojevskij, først utgitt 30. januar 1846. Den norske oversettelsen kom i 1931.
I novellen skildrer embetsmannen Goljádkin i det 19. århundrets St. Petersburg, som finner ut at han har en dobbeltgjenger. Hovedpersonens eksistensielle utvikling forvandler ham fra en underkuet og fortapt person til et vinnende og selvsikkert menneske, på grensen til det eksentriske.


== Handling ==
I St. Petersburg arbeider Yakov Petrovitsj Golyadkin som en titulær rådmann (rangering 9 i ranglisten etablert av Peter I av Russland) en byråkrat på lavt nivå som sliter med å lykkes i livet. Golyadkin har en diskusjon med sin doktor Rutenspitz, som er redd for fornuften hans og forteller ham at oppførselen hans er farlig asosial. Han går til en bursdagsfest for Klara Olsufyevna, datteren til kontorsjefen hans. Men han blir snart utestengt fra festen.
Men på vei hjem gjennom en snøstorm møter han en mann som ser akkurat ut som ham, en dobbeltgjenger. De følgende to tredjedeler av romanen omhandler deretter forholdet deres i utvikling. Til å begynne med er Golyadkin og dobbeltgjengeren gode venner, men de blir etter hvert bitre fiender. Mot slutten av historien begynner Golyadkin å se enda flere kopier av seg selv.
Mats Magnusson

Mats Ture Magnusson (født 10. juli 1963 i Helsingborg) er en svensk tidligere fotballspiller som spilte spiss.


== Klubbkarriere ==
Som 18 år gammel juniorlandslagsspiss ankom Magnusson til Malmö i Allsvenskan fra helsingborgklubben Högaborg foran 1981-sesongen. Etter flere gode sesonger for Malmö dro Magnusson utenlands i 1985 til sveitsiske Servette. Han tilbragte bare én sesong med Servette før han ble overtalt til å returnere til Malmö. Han vant et seriemesterskap med Malmö før han igjen dro utenlands i 1987 for et fem år langt opphold hos portugisiske Benfica. Magnusson nøt stor suksess i den portugisiske storklubben. Med Benfica ble han seriemester to ganger, og var to ganger tapende finalist i Serievinnercupen.  
Magnusson var kjent som en notorisk målscorer. I 1989/90 ble han toppscorer i Portugal med 33 scorede mål på 31 kamper for Benfica. Han var da svært nær å sikre seg gullstøvelen for Europas mestscorende fotballspiller, men Hristo Stoitsjkov gikk forbi da han scoret seks mål i siste serierunde.Magnusson avsluttet karrieren hjemme i Sverige med Helsingborg, hvor han sammen med Henrik Larsson utgjorde en fryktet duo.


== Landslagsspill ==
Magnusson står notert med 30 landskamper og tolv scoringer for Sverige. Magnusson scoret utligningsmålet da Sverige måtte slå Vest-Tyskland i VM-kvalifiseringen i 1985, men Sverige røk ut etter et tap for Tsjekkoslovakia kun dager senere.
Magnusson spilte for Sverige under VM-sluttspillet i 1990, men pådro seg en skade som skulle holde ham borte fra fotball i nesten ett år.


== Meritter ==


=== Benfica ===
Primeira Liga: 1989/90, 1990/91
Portugisisk Supercup: 1989, 1991


=== Malmö FF ===
Allsvenskan: 1985, 1986, 1987
Svenska Cupen: 1984, 1986


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mats Magnusson – FIFA 
(en) Mats Magnusson – UEFA 
(en) Mats Magnusson – Transfermarkt 
(en) Mats Magnusson – national-football-teams.com 
(en) Mats Magnusson – WorldFootball.net 
(en) Mats Magnusson – FootballDatabase.eu 
(en) Mats Magnusson – EU-Football.info 
(en) Mats Magnusson – Fora De Jogo 
(en) Mats Magnusson – PlaymakerStats.com 
(en) Mats Magnusson – FBref 
Svenska Fotbollförbundet
De røde sko

De røde sko er en britisk film fra 1948 Det handler om ballerinaen Vicky Page (Moira Shearer) som er revet mellom kjærlighet og dansen. Flere av de ledende rollene spilles av profesjonelle dansere og flere av dem var knyttet til den London-baserte Royal Ballet.


== Medvirkende ==
Moira Shearer - Victoria Page, ballerina
Anton Walbrook - Boris Lermontov, dansegruppen Lermontovs produsent
Marius Goring - Julian Craster, komponist
Léonide Massine - Grischa Ljubov, koreograf
Austin Trevor - Professor Palmer
Ludmilla Tjerina - Boronskaja, prima ballerina
Robert Helpmann - Ivan Boleslavskij, danser
Albert Basserman - Sergei Ratov, scenograf


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) De røde sko på Internet Movie Database 
(no) De røde sko hos Filmfront 
(sv) De røde sko i Svensk Filmdatabas 
(fr) De røde sko på Allociné 
(nl) De røde sko på MovieMeter 
(en) De røde sko på AllMovie 
(en) De røde sko på Turner Classic Movies 
(en) De røde sko på Rotten Tomatoes 
(en) De røde sko på Box Office Mojo
EM i friidrett innendørs 1970

Det første EM i friidrett innendørs ble avholdt i 1970 i Wiener Stadthalle i Wien i Østerrike. Den erstattet Europeiske innendørsleker, en innendørs friidrettskonkurranse som var blitt avholdt siden 1966.


== Medaljesammendrag ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Medaljetabell ==


== Deltakende nasjoner ==


== Eksterne lenker ==
Resultater – menn hos GBRathletics.com
Resultater – kvinner hos GBRathletics.com
Resultater hos Todor
EAA