jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Løchen (slekt)

Løchen er en norsk slekt.

Ole Løken fra gården Løken i Fet
Even Olsen Løchen, landhandler
Ole Evensen Løchen (1792–1860), eier By Bruk & Brenneri i Stjørdal, g. Randine Margrethe Thaasen
Edvard Martin Løchen (1818–1877), cand.jur. g. Anne Elisabeth Grøtting (1823–1902).
Olaf Løchen (1848–1920) g. kusine Antonie Løchen (se under)
Arne Løchen (1850–1930) filosof og naturforsker
Einar Løchen (1850–1908) jurist og politiker
Hjalmar Løken (1852–1932) journalist/red., g. kusine Olaug Løken (se under)
Thorvald Løchen (1861–1943) fylkesmann i Hedmark, g. fotograf Ingeborg Motzfeldt, datter av Ernst Motzfeldt
Kalle Løchen (1865–93) maler g. skuespiller Anna Brun (1862–92)
Kally (Nanna) Løchen (1891–1943) g. arkitekt Morten Anker Bachke (sønn av Anton Sophus Bachke) og 1919 m. Per Kvist.
Herman Løchen (1822–76) eier Sundnes Bruk i Inderøy g. Anna Jenssen, dtr af Anthon P. Jenssen
Antonie Løchen (1850–1933) V-pol. og kvinnes.kv. g. søskenbarn Olaf Løchen (se over)
Margit Løchen (1875–1951) g. maler og arkitekt Gabriel Kielland.Olav Kielland (1901–85) komponist, g.  Agnes Konow Søeberg
Finn Løchen (1878–) forr.mann g. Ingeborg Welhaven, dtr av Hjalmar Welhaven
Else Løchen (1906–83) g. adv. Iver Alnæs, sønn av Eyvind Alnæs
Finn Alnæs (1932–91) forfatter
Olaug Løken (1854–1925) kokebokforfatter, g. fetter Hjalmar Løken (se over)
Håkon Løken (1859–1923) forf./pol. g. 1887 Bernhardine Jenssen, og 2) i 1909 Ida Jacobsson
Gudrun Løchen Drewsen (1867–1946) maler og feminist g. Viggo Drewsen, til USA


=== Andre Løchener ===

Anton Løchen (1856–) stasjonsmester
Arne Løchen (1893–1974) fondssjef g. Valgjerd Formo
Erik Løchen (1924–83) filmskaper, g. Kari Bjerke
Hilde Løchen (1952–), NRK-redaktør, g. lydskaper Jacob Trier (1947–)Joachim Trier (1974–) filmregissør
Yngvar Løchen (1931–98) sosiolog
Arnold Løchen (1881–1953) pr.løytn, far til Kjell Løchen (1912–43) som falt i krigen
Grete Løchen (1956–) diplomat.
Sissel Løchen (1969–) rullestolcurlingspiller


=== Andre Løkener ===

Thorleif Løken (skolemann) (1881–1951)
Harald Løken (1906–85) sjef hæren
Astrid Løken (1911–2008) humleforsker
Thorleif Løken (1925–84) pressemann
Roar Løken (1945–) stuper
Torleiv Løken (1945–) veterinær
Lene Løken (1947–) journalist og filmsjef
Sverre Løken (1960–) roer
Stein Løken (1962–) illustratør
Karl-Petter Løken (1966–; far til Oskar Johannes Løken) og søster Kjersti Løken Stavrum (1969–)
Cecilie Hesselberg Løken (1970–) fløytist
Ida Løken Valkeapää (1974–) skuespiller
Katrine Vellesen Løken (1983–) økonomiprofessor
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==
Eierinntekt

Eierinntekt i norsk skatterett er en kapitalinntekt underlagt en høyere effektiv beskatning når den er opptjent av fysisk person som er skattemessig hjemmehørende i Norge. Eierinntekt omfatter utbytter, utdeling fra deltakerlignede selskaper og gevinster og tap ved salg av aksjer og andeler i deltakerlignede selskap.Fysiske personers eierinntekt er som utgangspunkt gjenstand for den vanlige skattesatsen på alminnelig inntekt (22% for 2022), men inntektsgrunnlaget etter skjermingsfradrag oppjusteres først med en oppjusteringsfaktor. For 2022 er denne på 1,6. Effektiv beskatning av eierinntekt på fysiske persons hånd blir derfor 35,3% (1,6*22%). Ved et utbytte over skjermingsfradrag på 100 vil skatten dermed bli 35,3 (100 x 1,6 = 160. 160 x 22% = 35,3%).


== Referanser ==
Wehrkreis

Wehrkreis (vernekrets) var betegnelsen på et militært distrikt innenfor Weimarrepublikken og deretter i det tredje rike. Distriktene var ansvarlige for rekruttering og utdanning av deler av hæren innenfor henholdsvis Reichswehr og Wehrmacht.


== Eksterne lenker ==
Wehrbezirkseinteilung 1941 (territorial.de.)
Gállotjávri

Gállotjávri er en innsjø i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Den har et areal på 3,33 km² og ligger 217 meter over havet. Innsjøen er utspring for Gallokelva, en av Neidenelvas største sideelver.


== Se også ==
Liste over innsjøer i Finnmark


== Referanser ==
Station des Rousses

Station des Rousses er et skisportssted i Jurafjellene i Frankrike. Det ligger i departementet Jura, og grenser til den sveitsiske kantonen Vaud.


== Langrenn ==
Hvert år legger langløpet Transjurassienne i FIS Worldloppet Cup veien forbi dette skisportstedet.


== Sykling ==


=== Tour de France ===
Stedet var målgang for 7. etappe av Tour de France 2010, 165,5 kilometer fra Tournus den 10. juli. Franske Sylvain Chavanel vant etappen og overtok samtidig den gule ledertrøyen.Under Tour de France 2017 var det målgang her på den 8. etappen, hvor Chris Froome beholdt den gule ledertrøyen etter at franske Lilian Calmejane vant etappen 37 sekunder foran nederlandske Robert Gesink.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Station des Rousses – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Skulk

Skulk innebærer ugyldig fravær, oftest fra obligatorisk skolegang.
På folkemunne betraktes bevisst ugyldig fravær som skulk, mens u fravær, eksempelvis i forbindelse med at man forsover seg, ikke betraktes som skulk, selv om begge faller under benevnelsen ugyldig fravær. Elever som egentlig vil gå på skolen, men ikke våger, kalles hjemmesittere. 


== Sverige ==
I Sverige opprettet Stockholm kommunes folkeskoler i 1886 et såkalt skulkerhjem for folkeskoleelever som skulket mye. Der ble de sysselsatt med blant annet skole-, hage- og sløydarbeid. Klær og mat til elevene ble betalt av fattigvesenet. Iblant anvedes begrepet skulk også om fravær fra frivillige skoleformer, som eleven selv har meldt seg på. Tilbakefallsskulkende og langtidsskulkende gymnaselever i Sverige risikerer å miste sin studiestøtte.
I skoleåret 2012/2013 fikk drøyt 21 000 elever inndratt studiestøtte på grunn av skulk, som tilsvarer 6,2 prosent av alle gymnaselever som fikk studiestøtte i skoleåret.


== Referanser ==
Erik Anton Berg

Erik Anton Berg (født 30. mars 1856 i Eskilstuna, død samme sted 28. august 1903), var en svensk fabrikkeier og grunnlegger av E. A Bergs Fabriks AB.


== Biografi ==
Erik Anton Berg ble allerede som 11 åring lærling hos Carl Viktor Heljestrand og allerede i 1880 startet han sin egen smie for knivproduksjon. 


== Selskapet ==
Bergs stål- og verktøysselskap ekspanderte raskt og hadde etter femten år 60 ansatte. Det het da E. A. Bergs Fabriks Aksjeselskap og laget barberkniver, skomakerkniver, dolker, tenger, stemjern og høvelstål. Man brukte bildet av en fisk som varemerke. Eksakt hvilket år haien ble tatt i bruk er uklart, men forskjellige fisker prydet emballasjen til barberkniver allerede fra begynnelsen. Minst elleve varianter er kjent. Senere ble varemerket rendyrket til å avbilde en hai. Svenske sjømenn spredte varemerket, som fikk et godt rykte spesielt for sine barberkniver.
E. A. Berg var perfeksjonist og forsøkte hele tiden å eksperimentere fram bedre stål og produksjonsprosesser. Han døde i 1903, bare 47 år gammel. 
Da han døde sysselsatte selskapet over 90 arbeidere. 
Selskapet ble i 1959 overtatt av Bahco, som beholdt varemerket EA Berg inn på 1970- og 80-tallet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
E. A. Berg, Eskilstuna, Sweden. 1957.  [Libris 3239709]
Ring, Herman A (1907). «Erik Anton Berg, Eskilstuna». Sveriges industri - dess stormän och befrämjare. Stockholm: Eklund.  [Libris 2148639]


== Eksterne lenker ==
http://pimhusse.se/erik-anton-berg/ Arkivert 13. november 2017 hos Wayback Machine.
http://www.stigonet.se/chisel/ Arkivert 30. juni 2017 hos Wayback Machine.
http://galootopia.com/old_tools/
Teamfilm

Teamfilm ⅍ var et norsk filmselskap som produserte en rekke spillefilmer fra 1962 til 1994, blant annet komediene om Olsenbanden.


== Historikk ==
Selskapet ble etablert av filmregissørene Knut Andersen og Knut Bohwim sammen med komponisten og produsenten Egil Monn-Iversen til Monn-Iversens prosjekt Operasjon Løvsprett i 1962. Også filmfotografen Mattis Mathiesen var blant grunnleggerne.Teamfilm revitaliserte den norske filmkomedien på 1960-tallet med publikums- og kassasuksesser som Operasjon Løvsprett og Hurra for Andersens. Selskapet produserte også 13 filmer om Olsenbanden 1969–1984, en serie kriminalkomedier etter danske forbilder.
Teamfilm hadde en periode studio i lokalene til Søilen Teater i Oslo. I 1981 oppsummert Kirke- og undervisningsdepartementet at «de etablerte produsentene» Norsk Film A/S, Teamfilm A/S og EMI Produksjon (eid av Egil Monn-Iversen) hadde stått for 75 av de 99 filmene som hadde hatt premiere i 1970-årene.
Fredrikssons fabrikk – The movie fra 1994 ble ikke den publikumssuksessen produsenten hadde håpet, og underskuddet var en sterkt medvirkende årsak til at produksjonsselskapet Teamfilm måtte avvikles.


== Filmer ==


== Referanser ==
Jamal Walton

Jamal Walton (født 25. november 1998) er en caymansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. 
I De internasjonale øylekene 2017 vant han 200 og 400 meter. Caymanøyene vant også bronse på 4 × 100 meter stafett, med Walton på laget.


== Idrettskarriere ==


=== 2013 ===
Under CARIFTA Games 2013 kom Walton på åttendeplass på 200 meter og fjerdeplass på 400 meter, i klassen U17.


=== 2014 ===
Walton deltok i U18-klassen i CARIFTA Games 2014, og fikk der bronse på 400 meter med tiden 47,74, bak henholdsvis Martin Manley og Henry Delauze. I tillegg kom han på fjerdeplass på 200 meter, ca. et halvt sekund bak Javan Martin. Han deltok også i Junior-CAC-mesterskapet i friidrett 2014 i Mexico, og vant der 400 meter i U18-klassen med ny mesterskapsrekord på 47,01 sekunder. Her deltok han også på 200 meter, men 22,38 sekunder i innledningsheatet var 12. beste tid, og holdt ikke til en plass i finalen.I junior-VM i friidrett 2014 gikk han videre fra innledningsheatet på 400 meter, men fullførte ikke semifinalen. 


=== 2015 ===
Caymanøyene deltok i IAAF World Relays 2015, og Walton deltok der på 4 × 200 meter stafett, men laget fullførte ikke innledningsheatet. Han deltok i Ungdoms-VM i friidrett 2015 og kom på fjerdeplass på 400 meter, med ny personlig rekord på 45,99 sekunder. Han var tre hundredeler fra bronsen, som gikk til Keshun Reed fra USA. 
Under Samveldelekene for ungdom 2015 i Samoa fikk han sølv på 400 meter, bak Karabo Sibanda. Han deltok i U18-klassen i CARIFTA Games 2015, og kom der på fjerdeplass på 400 meter og femteplass på 200 meter. Caymanøyene kom også på fjerdeplass på 4 x 400 meter. Han vant 400 meter med tiden 46,09 i det Det panamerikansk juniormesterskap i friidrett 2015.


=== 2016 ===
Walton deltok på 400 meter i U20-VM i friidrett 2016, men ble slått ut i semifinalen, der han løp på 46,61. Under CARIFTA Games 2016 fikk han sølv på 400 meter, bak Akeem Bloomfield.


=== 2017 ===
Under CARIFTA Games 2017 vant han 200 meter, og fikk sølv på 400 meter bak Christopher Taylor. 
Han fikk tre gullmedaljer under De internasjonale øylekene 2017 i juni; han vant 200 og 400 meter individuelt, og på 4 × 100 meter stafett. Han vant 400 meter under Panamerikansk juniormesterskap i friidrett 2017, der han løp på 44,99 som var ny personlig rekord, årsbeste i verden for U20-utøvere, nasjonal rekord for Caymanøyene og panamerikansk U20-rekord. I VM i friidrett 2017 ble han slått ut i semifinalen, der han fikk 13. beste resultat totalt.  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jamal Walton – World Athletics 
(en) Jamal Walton – Diamond League 
(en) Profil hos All-Athletics Arkivert 8. juli 2017 hos Wayback Machine.
(en) Profil hos De internasjonale øylekene 2017
Bregenzerwald

Bregenzerwald («Bregenz’ skog») er et område nord i den østerrikske delstaten Vorarlberg. Den ligger sydøst for delstatshovedstaden Bregenz og omfatter tilsigsfeltet til Bregenzer Ache.


== Geografi ==
Området grenser mot Rhindalen i vest, den tyske delstaten Bayern i nord, Kleines Walsertal i øst og Großes Walsertal i syd. Landskapet er dominert av bakker og fjell, med Glatthorn (2133 moh.) som høyeste topp.
Mesteparten av fjellandskapet går under navnet Bregenzerwald-fjellene (tysk Bregenzerwald-Gebirge). Denne fjellkjeden grenser mot Allgäu-Alpene i nordøst, Lechtal-Alpene i sydøst, Rätikon i syd (adskilt gjennom Ill) og Appenzell-Alpene i vest (adskilt gjennom Rhinen).


== Kommuner ==
Bregenzerwald omfatter 22 kommuner: Alberschwende, Andelsbuch, Au, Bezau, Bizau, Damüls, Doren, Egg, Hittisau, Krumbach, Langenegg, Lingenau, Mellau, Reuthe, Riefensberg, Schnepfau, Schoppernau, Schröcken, Schwarzenberg, Sibratsgfäll, Sulzberg, og Warth. Historisk sett hører også den bayerske kommunen Balderschwang til Bregenzerwald, men havnet i 1814 på «feil» side av statsgrensen.


== Eksterne lenker ==
(en) Bregenz Forest – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
1. etappe av Arctic Race of Norway 2017

1. etappe av Arctic Race of Norway 2017 gikk fra Engenes til Narvik den 10. august 2017 og var 156,5 km lang. Etappen hadde to 1.- og en 2.-kategori klatrespurter og tre vanlige spurter.


== Løypebeskrivelse ==
Løypa startet i bygda Engenes ytterst på Andørja, og fulgte hele sørsida av øya og over på fastlandet ved Salangen og Sjøvegan. En 2.-kategori klatrespurt kom over Lavangseidet og en 1.-kategori over Gratangsfjellet. Den første vanlige spurten kom på Gratangseidet og den andre ved Trældal. Etappen ble avsluttet med en runde på 10,5 km i Narvik med en vanlig spurt og en 1.-kategori klatrespurt.


== Resultater ==


== Øvrige stillinger etter etappen ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1. etappe av Arctic Race of Norway 2017 - ProCyclingStats
Mittelberg

Mittelberg er en kommune i den østerrikske delstaten Vorarlberg. Den omfatter hele dalen Kleinwalsertal i Allgäu-Alpene. På grunn av fjellene som omgir dalen, har ikke kommunen noen direkte veiforbindelse til resten av Vorarlberg eller Østerrike, men bare til den tyske nabokommunen Oberstdorf i Bayern. Mittelberg er dermed en funksjonell eksklave. Kommunen har 4900 innbyggere fordelt over tre landsbyer, Riezlern (1086 moh.), Hirschegg (1100 moh.), Mittelberg (1215 moh.) og Baad (1244 moh.).
Dalen strekker seg fra sydvest nedover mot nordøst. Dalens elv, Breitach, er en sideelv til Iller. Fjellene som omkranser dalen, er bl.a. Großer Widderstein (2533 moh.), Elferkopf (2387 moh.) og Hohe Ifen (2230 moh.).
Dalen er oppkalt etter walserfolket, som kom fra Sveits (Wallis) og bosatte seg i dalen rundt 1270 (se også Großes Walsertal). Befolkningen har fremdeles en alemannisk dialekt som er forskjellig fra resten av Vorarlberg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mittelberg (Vorarlberg) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
2. etappe av Arctic Race of Norway 2017

2. etappe av Arctic Race of Norway 2017 gikk fra Sjøvegan til Bardufoss lufthavn den 11. august 2017 og var 184,5 km lang. Etappen hadde to 2.-kategori klatrespurter og tre vanlige spurter.


== Løypebeskrivelse ==
Løypa startet i Sjøvegan og gikk først østover, deretter sørover til første klatrespurt i Kolbanskardet. Derfra gikk den vestover til Tennevoll og nordover til andre klatrespurt over Lavangseidet. Videre passerte den startområdet i Sjøvegan og fulgte nordover til Brøstadbotn og østover via Sørreisa til Bardufoss, hvor det var tre avsluttende runder på 8,5 km hver inne på flyplassen, hver med en vanlig spurt.


== Resultater ==


== Øvrige stillinger etter etappen ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 2. etappe av Arctic Race of Norway 2017 - ProCyclingStats
Großes Walsertal

Großes Walsertal er en dal sentralt i den østerrikske delstaten Vorarlberg. Dalen ligger mellom Bregenzerwald i nord og Lechtal-Alpene i øst og syd. Elva Lutz renner gjennom dalen fra østnordøst mot vestsydvest og munner etter 28&nbsk;km ut il Ill. Veiforbindelser består nedover mot Illdalen og over Faschinapasset (1486 moh.) mot Bregenzerwald. Kommunene i dalen har gått sammen om å danne en naturpark, som i 2000 ble anerkjent som biosfærereservat.
Dalen er oppkalt etter walserfolket, som kom fra Sveits (Wallis) og bosatte seg i dalen på 1300-tallet (se også Kleines Walsertal). Befolkningen har fremdeles en alemannisk dialekt som er forskjellig fra resten av Vorarlberg. Dalen har i dag rundt 3500 innbyggere i seks kommuner: Blons, Fontanella, Raggal, Sankt Gerold, Sonntag og Thüringerberg. Kommunene hører til distriktet Bludenz.


== Eksterne lenker ==
Biosfærereservatet Großes Walsertal
Turistisk informasjonsside
3. etappe av Arctic Race of Norway 2017

3. etappe av Arctic Race of Norway 2017 gikk fra Lyngseidet til Finnvikdalen i Tromsø den 12. august 2017 og var 185,5 km lang. Etappen hadde en 1.- og to 2.-kategori klatrespurter og tre vanlige spurter.


== Løypebeskrivelse ==
Løypa startet i Lyngseidet og fulgte sørover langs vestsida av Lyngsfjorden til Nordkjosbotn og kom til første vanlige spurt ved Storsteinnes, fulgt av en 2.-kategori klatrespurt over Vassåsen og en over Sæterlihaugen. Etter den undersjøiske Ryatunnelen kom andre og tredje vanlige spurt, ved henholdsvis Tisnes og Kvaløysletta, mens målgang var med en 1.-kategori klatrespurt øverst i Finnvikdalen.


== Resultater ==


== Øvrige stillinger etter etappen ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 3. etappe av Arctic Race of Norway 2017 - ProCyclingStats
4. etappe av Arctic Race of Norway 2017

4. etappe av Arctic Race of Norway 2017 gikk fra og til Tromsø den 13. august 2017 og var 160,5 km lang. Etappen hadde hele seks 2.-kategori klatrespurter og tre vanlige spurter.


== Løypebeskrivelse ==
Løypa startet i Tromsø og gikk rundt hele Kvaløya med den første vanlige spurten før man kom til Larseng og den første klatrespurten over Kattfjordeidet. Andre spurt kom på Kvaløysletta og andre klatrespurt ved Prestvannet i Tromsø, som er innenfor løypa for de avsluttende rundene. En vanlig spurt kom ved målpassering og videre langs runden var det bakkespurt i Røstbakken. Begge bakkespurtene ble kjørt både den første og den andre runden, men ikke den tredje runden, som var på 13,1 km hver, så etappen hadde totalt seks bakkespurter.


== Resultater ==
For øvrige resultater, se rittartikkelen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 4. etappe av Arctic Race of Norway 2017 - ProCyclingStats
Ammergau-Alpene

Ammergau-Alpene er en fjellkjede på grensen mellom Bayern (Tyskland) og Tirol. Ammergau-Alpene er oppkalt etter elven Ammer, som har sin kilde mitt i fjellkjeden. Landsbyer som ligger inntil Ammergau-Alpene, er Schwangau, Oberammergau, Garmisch-Partenkirchen, Ehrwald og Reutte. Slottet Neuschwanstein ligger i Ammergau-Alpene.


== Avgrensning ==
Ammergau-Alpene begrenses

i vest av Lech (mot Allgäu-Alpene),
i syd av Zwischentoren (mot Lechtal-Alpene),
i sydøst og øst av Loisach (mot Wetterstein og Bayern-Alpene).I nord går Ammergau-Alpene gradvis over i det bayerske Foralpelandskapet.


== Topper ==
De høyeste toppene i Ammergau-Alpene er

Daniel (2340 moh.)
Upsspitze (2332 moh.)
Plattberg / Hochschrutte (2247 moh.)
Kohlbergspitze (2202 moh.)
Großes Pfuitjöchle (2197 moh.)
Kreuzspitze (2185 moh.)


== Eksterne lenker ==
(en) Ammergauer Alpen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Chiemgau

Chiemgau (uttales «ki:m-gao») er et landskap sydøst i den tyske delstaten Bayern. Det ligger rundt Chiemsee og begrenses naturlig av Inn i vest, Chiemgau-Alpene i syd og Berchtesgaden-Alpene i sydøst. I øst strekker det seg nesten til den østerrikske grensen og Salzburg.
Samnaun-fjellene

Samnaun-fjellene er en fjellkjede i Tirol (Østerrike) og Graubünden (Sveits). Fjellkjeden er oppkalt etter dens eneste bebodde dal, som består av den sveitsiske kommunen Samnaun. De høyeste toppene finner man i den sydlige, sveitsiske delen. Arealmessig er den nordlige, østerrikske delen størst. Samnaun-fjellene blir til dels regnet som en del av Verwall.


== Avgrensning ==
Samnaun-fjellene begrenses

i nordvest av Paznauntal (mot Verwall),
i nord av Sanna (mot Lechtal-Alpene),
i nord- og sydøst av Oberinntal (mot Ötztal-Alpene),
i syd av Nedre Engadin (mot Sesvenna),
i sydvest av Fimberpasset (mot Silvretta).


== Topper ==
De høyeste toppene i Samnaun-fjellene er

Muttler (3294 moh.)
Stammerspitze (3254 moh.)
Piz Mundin (3146 moh.)
Piz Rots / Vesilspitze (3097 moh.)
Vesulspitze (3089 moh.)
Hexenkopf (3035 moh.)


== Eksterne lenker ==
(en) Samnaun group – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Brandenberg-Alpene

Brandenberg-Alpene er en fjellkjede i Tirol (Østerrike), på nordsiden av Unterinntal. Fjellkjeden er delt i to tydelige deler. Den vestlige, høyere delen heter Rofan, som ligger mellom innsjøen Achensee og elven Brandenberger Ache. Øst for denne fortsetter fjellkjeden som Pendlingzug nordøstover parallelt med Unterinntal. Denne delen er betraktelig lavere (høyest i Kienberg, 1786 moh.).
Brandenberg-Alpene er oppkalt etter Brandenberg (919 moh.), den største bosetningen i fjellkjeden, og Brandenberger Ache.


== Avgrensning ==
Brandenberg-Alpene har naturlige begrensninger i vest gjennom Achensee (mot Karwendel) og i sydøst gjennom Unterinntal (mot Kitzbühel-Alpene). Grensen i nord (mot De bayerske For-Alper) følger flere mindre elver et stykke syd for den østerriksk–tyske grensen.


== Topper ==
Viktige topper i Brandenberg-Alpene er

Hochiss (2299 moh.)
Rofanspitze (2259 moh.)
Dalfazer Joch (2233 moh.)
Guffert (2194 moh.)
Unnütze (2078 moh.)
Ebner Joch (1957 moh.)


== Eksterne lenker ==
(en) Brandenberger Alpen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kaiserfjellene

Kaiserfjellene er en fjellkjede i Tirol (Østerrike) som hører til De nordlige Kalk-Alper. Den består av to markerte fjellmassiv: Wilder Kaiser og Zahmer Kaiser. Wilder Kaiser («den ville keiser», 2344 moh. i Ellmauer Halt) består av ruvende kalksteinsfjell, mens Zahmer Kaiser («den tamme keiser», 2001 moh. i Vordere Kesselschneid) hovedsakelig ligger under tregrensen. De to gruppene er adskilt gjennom et 1577 meter høyt pass (Stripsenjoch).
Kaiserfjellene er ikke noen spesielt stor fjellkjede (rundt 300 km²), men den er et ypperlig turområde. Det er verken bilveier eller taubaner i fjellgruppa, og mesteparten av fjellkjeden er et naturvernområde.


== Avgrensning ==
Kaiserfjellene begrenses

i nord av bl.a. Weißenbach (mot Chiemgau-Alpene),
i øst av Kössener Ache (mot Steinberge),
i syd av bl.a. Großache (mot Kitzbühel-Alpene),
i vest av Inn (mot Brandenberg-Alpene).


== Topper ==
De høyeste toppene i Kaiserfjellene er

Ellmauer Halt (2344 moh.)
Ackerlspitze (2329 moh.)
Treffauer (2304 moh.)
Gamshalt (2291 moh.)
Hochgrubachspitze (2284 moh.)
Karlspitze (2283 moh.)


== Eksterne lenker ==
(en) Kaisergebirge – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Steinberge

Steinberge er en fjellkjede i de østerrikske delstatene Tirol og Salzburg.


== Avgrensning ==
Steinberge begrenses

i vest av Kössener Ache (mot Kaiserfjellene),
i nord av bl.a. Loferer Bach (mot Chiemgau-Alpene),
i øst av Saalach (mot Berchtesgaden-Alpene),
i syd av Griessenpasset (mot Kitzbühel-Alpene).


== Topper ==
Viktige topper i Steinberge er

Birnhorn (2634 moh.)
Großes Ochsenhorn (2511 moh.)
Mitterhorn (2506 moh.)
Kuchelhorn (2500 moh.)
Großes Reifhorn (2480 moh.)
Passauerkopf (2465 moh.)


== Daler og videre inndeling ==
Römerpasset (1202 moh.) nordvest for Hochfilzen deler Steinberge i to fjellmasiv:

Loferer Steinberge i vest (2511 moh. i Großes Ochsenhorn) og
Leoganger Steinberge i øst (2634 moh. i Birnhorn).
Salzburger Schieferalpen

Salzburger Schieferalpen («De salzburgske Skifer-Alper») er en fjellkjede hovedsakelig i den østerrikske delstaten Salzburg. Den østligste delen ligger i Steiermark.


== Avgrensning ==
Salzburger Schieferalpen begrenses

i syd av Enns (mot Niedere Tauern) og Salzach (mot Hohe Tauern),
i vest av Saalach (mot Kitzbühel-Alpene),
i nord av flere små elver (mot Berchtesgaden-Alpene, Tennengebirge og Dachstein).


== Daler og videre inndeling ==
Dalen til Salzach deler Salzburger Schieferalpen i to fjellgrupper:

Dientener Berge i vest (2117 moh. i Hundstein) og
Fritztaler Berge i øst (1827 moh. i Hochgründeck).


== Eksterne lenker ==
(en) Salzburg slate Alps – kategori av bilder, video eller lyd på Commons