jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Paramenesia

Paramenesia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, kontrastrikt tegnede trebukker. De kan være mørke med lyse felkker, eller lyse med mørke flekker. Antennene er tynne og noe lengre enn kroppen. Pronotum er sylindrisk, mye smalere enn de jevnbrede dekkvingene.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det østlige og sørøstlige Asia (Vietnam, det sørlige Kina, Taiwan og Japan).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Saperdini
Slekten Paramenesia Breuning, 1952
Paramenesia kasugensis (Seki & Kobayashi, 1935)
Paramenesia nigrescens Breuning, 1966
Paramenesia subcarinata (Gressitt, 1951)
Paramenesia theaphia (Bates, 1884)


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 21. desember 2016 hos Wayback Machine.
(en) Paramenesia i Encyclopedia of Life 
(en) Paramenesia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Paramenesia hos NCBI 
Paramenesia – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Saperdini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kerochariesthes

Kerochariesthes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, kraftige, brunlige trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen, noe kraftige. Pronotum er bredere enn langt, med en avrundet knøl midt på hver sidekant. Dekkvingene er nesten jevnbrede.


== Levevis ==
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den sørlige delen av Den arabiske halvøya og Øst-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Tragocephalini J. Thomson, 1857
Slekten Kerochariesthes Téocchi, 1990
Kerochariesthes fulvoplagiata (Breuning, 1938)
Kerochariesthes holzschuhi (Teocchi, 1992)


== Kilder ==
Longicorn ID - Tragocephalini
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 8. august 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bilde av K. fulvoplagiata Arkivert 21. desember 2016 hos Wayback Machine.
Bilde av K. holzschuhi Arkivert 20. desember 2016 hos Wayback Machine.
(en) Kerochariesthes i Encyclopedia of Life 
(en) Kerochariesthes i Global Biodiversity Information Facility 
Kerochariesthes – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Tragocephalini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Styggehøe

Styggehøe eller Styggehøi kan vise til flere fjell i Oppland fylke i Norge:

Styggehøe (Lom) (2 213 moh.) – i Lom kommune
Styggehøe (Vågå og Lom) (1 883 moh.) – i Vågå og Lom kommuner
Styggehøe (Vågå og Nord-Fron) (1 825 moh.) – i Vågå og Nord-Fron kommuner
Styggehøi (Skjåk) (1 405 moh.) – i Skjåk kommune
Stygghøin (1 858 moh.) – i Dovre kommune
Ontochariesthes

Ontoochariesthes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, kraftige, brunlige trebukker. Hannen kan ha forstørrede kjever (mandibler). Antennene er omtrent så lange som kroppen, noe kraftige. Pronotum er bredere enn langt, med en avrundet knøl midt på hver sidekant. Dekkvingene er nesten jevnbrede, gjerne lysere på farge enn resten av kroppen.


== Levevis ==
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørvest-Afrika (Namibia og Angola).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Tragocephalini J. Thomson, 1857
Slekten Ontochariesthes Téocchi, 1992
Ontochariesthes erongoensis Adlbauer, 1996
Ontochariesthes namibianus Adlbauer, 1996
Ontochariesthes unicolor (Breuning, 1953)


== Kilder ==
Longicorn ID - Tragocephalini
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 8. august 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Ontochariesthes i Encyclopedia of Life 
(en) Ontochariesthes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Ontochariesthes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ontochariesthes – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Tragocephalini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Parastenostola

Parastenostola er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, mørkt gråbrune trebukker. Pronotum har oransje kanter. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er rektangulært sett ovenfra, litt bredere enn langt, dekkvingene jevnbrede.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det østlige og sørøstlige Asia (Vietnam, det sørlige Kina, Taiwan og Japan).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Saperdini
Slekten Parastenostola Breuning, 1952
Parastenostola brunnipes (Gahan, 1888)
Parastenostola nigroantennata Lin & Yang, 2008


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 20. desember 2016 hos Wayback Machine.
(en) Parastenostola i Encyclopedia of Life 
(en) Parastenostola i Global Biodiversity Information Facility 
Parastenostola – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Saperdini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Trichopenthea

Trichopenthea er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art. Den ble beskrevet av Pascoe i 1867.


== Utseende ==


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved.


== Utbredelse ==
Arten lever i Australia.


== Systematisk inndeling ==
Arten blir ofte plassert i den store slekten Rhytiphora.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Pteropliini Thomson, 1860
Slekten Trichopenthea Breuning, 1959
Trichopenthea macularia (Pascoe, 1867)


== Referanser ==


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog over gruppen


== Eksterne lenker ==
(en) Trichopenthea i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pteropliini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bocainella

Bocainella er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En ganske liten, matt og ru, brun trebukk. Antennene er spinkle og litt over halvparten så lange som kroppen. Pronotum er tønneformet uten pigger på sidene, dekkvingene hvelvede og rundede, nærmest pæreformede.


== Levevis ==
Ulikt de fleste andre trebukker lever disse artene på bakken, de voksne kan ikke fly. Larvene lever underjordisk på røtter.


== Utbredelse ==
Artene lever i Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Parmenini Latreille, 1825
Slekten Bocainella Monné & Monné, 2008
Bocainella minima Monné & Monné, 2008


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bilder av artene Arkivert 20. desember 2016 hos Wayback Machine.
(en) Bocainella i Encyclopedia of Life 
(en) Bocainella i Global Biodiversity Information Facility 
Bocainella – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Parmenini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Chitron

Chitron er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, brunlig trebukk. Dekkvingene er jevnbrede og har markerte, rettvinklede "skuldre". Antennene er tynne og betydelig lengre enn kroppen. Pronotum er rektangulært sett ovenfra uten pigger på kantene.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det sørøstlige Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen OncideriniJ. Thomson, 1860
Slekten Chitron Dillon & Dillon, 1946
Chitron mniszechi (Buquet, 1859)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 21. desember 2016 hos Wayback Machine.
(en) Chitron i Encyclopedia of Life 
(en) Chitron i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Chitron – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chitron – detaljert informasjon på Wikispecies
Aleksandr Marinesko

Aleksandr Ivanovitsj Marinesko (russisk: Александр Иванович Маринеско, ukrainsk: Олександр Iванович Марінеско, Oleksandr Ivanovytsj Marinesko) (født 15. januar 1913, død 25. november 1963) var en sovjetisk marineoffiser og ubåtkaptein. Han var av rumensk og ukrainsk avstamming.
Under andre verdenskrig var Marinesko kaptein på den sovjetiske ubåten S-13. 30. januar 1945 senket han skipet «Wilhelm Gustloff» utenfor den pommerske havnebyen Stolpmünde (idag Ustka i Polen). Skipet hadde rundt 10.000 mennesker ombord, de fleste sivile flyktninger fra Østpreussen, og halvparten av dem barn.
Marinesko senket flere andre skip i løpet av krigen, blant annet SS «General von Steuben». Regnet etter antall senkede bruttoregistertonn ble han den sovjetiske marinens mest effektive ubåtkaptein under andre verdenskrig.
Torpederingen av et «Wilhelm Gustloff» med tusenvis av sivile ombord ble oppfattet meget forskjellig på russisk og tysk side. På russisk side betraktet man skipet som et legitimt mål, og tapet av tusenvis av sivile liv ble aldri et tema i diskusjonen om hvordan Marinesko skulle dekoreres for sine bragder. Han hadde imidlertid et problematisk alkoholforbruk og det ble heller ikke tatt vel opp at han hadde et forhold til en svensk kvinne, noe som medførte at han ble nektet utmerkelsen Helt av Sovjetunionen. I stedet ble han avskjediget i vanære fra marinen i oktober 1945. Han døde i 1963 av kreft.

Tysk presse og russiske historikere regner ikke torpederingen av «Wilhelm Gustloff» som krigsforbrytelse. Både Güstloff og Steuben seilte for slukte lanterner og var bevæpnet. Steuben var offisielt et transportskip for sårede, men ikke registrert som lasarettskip, som hadde gjort det til et illegitimt mål etter Geneve-konvensjonene. Blant passasjerene på Güstloff var 3.700 trenede ubåtsoldater. I 1990 ble Marinesko posthumt utnevnt til Helt av Sovjetunionen av Mikhail Gorbatsjov.


== Referanser ==
Dogcart

En dogcart (eller hundevogn) er et lett kjøretøy, hest og kjerre, opprinnelig laget for sportsskyttere med en boks bak førersetet med plass til en eller flere retriever hunder. Denne boksen kunne bli konvertert til et annet sete. Senere varianter inkluderte:

En en-hest vogn, vanligvis med to-hjul og et høyt sete med to tverrgående sitteplasser rygg mot rygg. Den var kjent som en «bounder» i britisk slang (ikke til å forveksles med cabriolet med samme navn). I India ble den kalt en «tumtum» (muligens en endret form av "tandem").
En fransk versjon har fire hjul og sitteplasser rygg mot rygg, dos-a-dos (fransk for "rygg mot rygg").
En amerikansk fire-hjuls dogcart som hadde et rom for drept bytte ble kalt en «game cart».En ung gutt eller liten mann, som ble kalt en "tiger" kunne stå på plattformen bak på en dogcart for å hjelpe kusken.
Hyppige referanser til dog-carts finnes i sir Arthur Conan Doyles skrifter om den fiktive detektiven Sherlock Holmes, og også av mange andre av
viktorianske forfattere da den var et vanlig syn i de dager.
Moter i kjøretøyer endret seg raskt i det nittende århundre og det er et stort utvalg av navn på de forskjellige typer. En dogcart har noen likheter 
med en phaeton, en sporty, liten en-hests kjerre, curricle, et smart, lett kjøretøy med plass til en kusk og passasjer, men hvis 
den hadde to hester var det en chaise eller shay, i dens to-hjuls-versjon for en eller to personer, med et sete bak og en flyttbar hette, og cabriolet med to hjul, en hest, og en sammenleggbar hette som kunne dekke kusken og passasjeren.


== Galleri ==

		


== Referanser ==
Verdenscupen i langrenn 2016/17 — 4x7,5 km stafett menn — La Clusaz

Det første herrestafetten i Verdenscupen i langrenn 2016/17 var 4x7,5 km i franske La Clusaz. I virkeligheten så gikk stafetten over 4x8 km da man grunnet stor snømangel kun hadde en 2km lang sløyfe. I stafetter er det kun 1 lagene som teller verdenscupen.


== Verdenscup poeng ==
1 pl = 200 - 2 pl = 160 - 3 pl = 120 - 4 pl = 100 - 5 pl = 90 - 6 pl = 80 - 7 pl = 72 - 8 pl = 64 - 9 pl = 58 - 10 pl = 52 - 11 pl = 48 og 12 pl = 44.


== Premiepenger ==
1 pl = 12.000 chf - 2 pl = 8.000 chf - 3 pl = 4.000 chf - 4 pl = 3.000 chf - 5 pl = 2.000 chf og 6 pl = 1.000 chf. 


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell resultatliste
Yonige

Yonige (夜逃げ) er et sosialt fenomen i Japan, som i oversettelse betyr «å flykte om natten». Personer som ønsker å slette alle sine spor, først og fremst fordi de ikke klarer å tilbakebetale gjelden, men også personer som prøver å flykte fra f. eks. en plageånd eller voldelig ektefelle, søker hjelp av såkalte «yonigeya» til dette. Ifølge noen data var det i 1996 omtrent 80 000 personer som hadde foretatt yonige, mens det i 1999 var 130 000 (andre data sier at det er omtrent 100 000 som foretar yonige hvert år). Fenomenet kan spores tilbake til Edo-perioden.


== Oversikt ==
I Japan har inkassomedarbeidere ikke lov å kontakte debitorene mellom klokken 9 om kvelden og 8 om morgenen. Det er en av grunnene for at yonige skjer om natten. Yonige kan være planlagt god tid i forveien eller skje på meget kort varsel. I noen tilfeller er det ikke mer enn 6 timer fra klienten ber om råd til oppdraget utføres.  De som bestemmer seg for å ta dette skrittet, oppfører seg helt normalt i dagene før flukten, slik at f. eks. naboer, kreditorer og huseier får vite om det først etter at det er skjedd. Jobben med å flytte eiendelene til flyttebilen utføres så fort som mulig, ofte på mellom 15 og 30 minutter. 


== Yonigeya ==
Yonige kan skje på egenhånd, men utføres ofte av firmaer som hjelper med det, såkalte yonigeya. De gir seg ofte ut for å være vanlige flyttebyråer eller det er privatdetektivbyråer som gjør det som en bijobb. De er påpasselige med at de ikke bryter loven ved at de hjelper med yonige. Det eneste noen gang offisielt registrerte firmaet som yonigeya i Japan var Raifuboodo, som ble satt opp i 1991 av forfatteren Sho Hatori, men det gikk konkurs i 2002.Oppdraget koster mellom 2 000 og 20 000 amerikanske dollar (eller ifølge andre kilder mellom 50 000 og 400 000 yen) avhengig av avstand, risiko og vanskelighetsgrad.
Noen tar med seg alle sine eiendeler, mens andre lar stå det meste igjen.


== Yonige i populærkulturen ==
Mellom 1992 og 1995 ble tre filmer med tittelen Yonige honpo, som har yonige som tema, laget. I 1999 ble en tiepisoders fjernsynsserie på samme tema laget, og i 2003 en elleveepisoders serie.Den franske forfatteren Thomas B. Reverdy har skrevet boken Les Évaporés (Flammarion, 2013) om temaet yonige. Boken har vunnet Grand Prix Thyde Monnier de la Société des gens de lettres (SGDL), 2013, og Prix Joseph-Kessel, 2014.De som foretar yonige melder ikke flytting, for å unngå å bli oppsporet.
Normalt utløper tilbakebetalingsplikten for privatgjeld etter 10 år (ifølge Japans Lov om privatrett, artikkel 167, paragraf 1), men kreditoren kan ved rettssak be om at utløpstiden fryses.


== Se også ==
Konkurs
Bostedsløs
Vold i nære relasjoner


== Referanser ==


== Litteratur ==
Léna Mauger og Stéphane Remae, Les évaporés du Japon, enquête sur le phénomène des disparitions volontaires, Éditions des Arènes, 2014.


== Eksterne lenker ==
Los Angeles Times artikkel om fenomenet
Financial Times artikkel om fenomenet
Zilog

Zilog, Inc. er en amerikansk produsent av 8-biter og 16-biter mikrokontrollere. Selskapet ble grunnlagt i 1974 og har sitt hovedkvarter i San Jose, California. Zilog Inc. er kanskje mest kjent for 8-biter mikroprosessoren Zilog Z80 og den etterfølgende Z80-serien, som var kompatibel med Intel 8080 men var mindre kostbar å produsere og kjøpe.
Z80 var utbredt på 1980-tallet i personlige datamaskiner som for eksempel TRS-80 og Sinclair ZX81. Både 16-biter og 32-biter mikroprosessorer ble også produsert av selskapet. Siden 1990-årene har selskapet hatt sitt primære fokus på mikrokontrollermarkedet.
Navnet er en forkortelse for Z integrated logic.


== Referanser ==
Operation Intercept

Operation Intercept var et anti-narkotika tiltak, kunngjort av president Nixon søndag 21. september 1969 som resulterte i en nesten total stenging av grenseoverganger mellom Mexico og USA. Initiativet var ment å redusere innførsel av meksikansk marihuana til USA på en tid som var ansett for å være den viktigste høstsesongen. Den ble iverksatt av Myles Ambrose som var sjef for tollvesenet i Nixon-administrasjonen.Retningslinjene ble innført som en overraskelse selv etter at president Nixon hadde gitt Mexicos president Gustavo Diaz Ordaz et forhåndsvarsel da møttes den 8. september 1969 for å innvie Lake Amistad Dam Internasjonale Crossing (en innsjø med en grensebro). Den økte innsatsen involverte økt overvåking av grensen, både fra luften og sjøen, men store deler av politikken gikk ut på inspeksjon av alle personer og alle kjøretøy som krysset grensen til USA fra Mexico. På grunn av klager fra de reisende, og fra Mexicos president Diaz Ordaz, ble inspeksjon av biler redusert etter 10 dager og helt forlatt etter om lag 20 dager.Nixon-administrasjonen mente at de i stor grad hadde oppnådd sin målsetting om å oppmuntre til den meksikanske regjeringen til å starte et forsøk på å demme opp for den innenlandske narkotikaproduksjon.I første del av 1970-tallet utga rockgruppen Jefferson Airplane en singel kalt «Mexico», skrevet og sunget Grace Slick, som kritiserte denne aksjonen. I Mexico ble den ikke spilt på noen radiostasjoner da teksten refererte til saken, men sangen ble en klassiker på mange undergrunnsradiostasjoner.


== Referanser ==
Union (bil)

Union bil var basert på Lambert's «hesteløse vogn», en bensin buggy. Det hadde fire hjul i stedet for hans versjon fra1891 med tre hjul. Bilen ble laget av Union Automobile Company fra 1902 til 1905. Det ble bygget om lag tre hundre Union biler l dette tidsrom


== Beskrivelse ==
Union bil hadde en 8 Hk to-sylindret, fire-takts bokser bensinmotor. Motoren kunne leveres enten som luftkjølt versjon eller en væskekjølt versjon. Overføringen var en type friksjonskobling med dobbel kjede til bakakslen. Karosseriet var et to-seters med et nedleggbart passasjersete foran for to eller flere passasjerer, som gjorde at den kunne bli omgjort til en fire seters bil.
Union bygget en eksperimentell modell i 1898 og 1901. Den ble produsert i Union City, Indiana av deler laget i Anderson, Indiana. Denne første bil med friksjons-chlutch og girløse overføring og bakmontert motor var konstruert av Lambert og var i full produksjon i 1902. Motoren til bilen hadde to sylindre montert foran på tvers med kjeder til bakhjhulene
Denne ble snart etterfulgt av en annen friksjonsdrevet modell, samme motor montert på tvers helt bakerst på bilen.
Union hadde bensintanken på baksiden av setet. Den har en kapasitet nok til å kjøre om lag. 200 Km. Motor var vannkjølt med en sirkulasjonspumpe drevet av et tannhjul fra kamakselen. Den hadde en stor radiator. Den elektriske strømmen til tenning og start kom fra tørrbatterier. En generator ble brukt under normal drift. Bilen var utstyrt med 860 mm pneumatiske dekk. Parafinlamper var montert på en emaljert stålplate, beskyttet mot sølesprut.
Union bil hadde en spesiell håndbrems styrt av venstre hånd. Friksjonesdisken i girkassen hadde en nødbrems som virket ved å snu rotasjonen operert ved å dreie en hendel. Sjåføren kontrollerte rattet med sin høyre hånd og hastigheten ble endret med en hendel, operert med venstre hånd. Hastigheten på motoren kunne variere fra 150 omdreininger per minutt til over 1 500 omdreininger i minuttet. Denne variasjon av hastigheten på motoren, i tillegg til variabel hastighet på overføringen, tillot et bredt spekter av hastighet. Ovérføringen var omsluttet av en støvtett hette og gikk i olje. En spak kontrollerte to gir fremover og revers. toppfarten var 32 Km/t


== Litteratur ==
Forkner, John L., History of Madison County, Indiana, New York og Chicago, Lewis Forlag, 1914
The Horseless Age: Trade Magazine 1902


== Eksterne lenker ==
Tidlig amerikanske biler, en billedserie [1]
Eva Bartlett

Eva Bartlett (født 1977) er en canadisk blogger og aktivist.Under Gaza-krigen i 2008 og 2009 var Bartlett på Gazastripen og rapporterte fra krigshandlingene. Senere har hun konsentrert seg om borgerkrigen i Syria hvor hun ifølge faktasjekkeren Snopes har fremmet sympati for Assad-regimet. Hun har sin egen blogg hos den statlige russiske nyhetskanalen Russia Today, og har blant annet anklaget hjelpeorganisasjonen De hvite hjelmene for å ha fabrikkert historier om hjelp til sivilbefolkningen etter angrep fra Assad-regimet.Bartlett er tilknyttet bevegelsen Boycott, Divestment and Sanctions, som arbeider for at Israel skal oppgi okkupasjonen av områdene på Vestbredden og Golanhøyden og palestinske flyktningers rett til å returnere.Etter et opphold i Nord-Korea uttalte Bartlett at mediedekningen av landets politikk var skapt for å samle støtte til «enda en amerikanskledet massenedslakting av uskyldige mennesker».I februar 2019 besøkte Bartlett den norske konferansen «Mot Dag» som ble arrangert av norske venstreorienterte på initiativ av Pål Steigan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eva Bartlett – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Eva Bartlett: The silenced voice of the Syrian people, foredrag på Mot Dag-konferansen i Oslo 2019