jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Årrundveien (Oslo)

Årrundveien (1-27, 2-24) er en vei på Årvoll i bydel Bjerke i Oslo. Den går fra Årvollveien til Kildeveien, som fortsetter veiløpet rundt en sving. Like ved er en veibom som hindrer vanlig biltrafikk mellom Årvoll og Lofthus, men som åpnes for rutebusser.
I Årrundveien 9 bodde en av Norges fremste moderne lyrikere, Tor Ulven, hele livet i det som var Ulven-familiens hus. Tor selv hadde sin leilighet i annen etasje.
Veinavnet ble vedtatt i 1935.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Årrundveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 643. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Årrundkroken (Oslo)

Årrundkroken (3-5, 2-8) er en vei på Årvoll i bydel Bjerke i Oslo. Den går som blindvei østover fra Årrundveien.
Veinavnet ble vedtatt i 1951. Veien har villabebyggelse.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Årrundveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 643. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (Å)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Serendipidae

Serendipidae er en utdødd gruppe (familie) av mygg (Nematocera).


== Fossiler ==
Arten er beskrevet fra Nedre kritt fra Kina, 125-112 millioner år før nåtid.


== Systematisk inndeling ==
Familien er muligens beslektet med fjærmygg Chironomidae.

Orden tovinger (Diptera)
mygg (Nematocera)
familien Serendipidae Evenhuis, 1994 (synonym Paratendipedidae Hong & Wang, 1990)
slekten Serendipa Evenhuis, 1994 (synonym Paratendipes Hong & Wang, 1990)
Serendipa laiyangensis (Hong & Wang, 1990)
Serendipa tuanwangensis (Hong & Wang, 1990)
slekten Thamnitendipes Hong & Wang, 1990
Thamnitendipes vegetabilis Hong & Wang, 1990


== Kilder ==
Evenhuis, N.L. (1994 med senere revisjoner). Catalog of the fossil flies of the world [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Serendipidae hos Fossilworks
Tethepomyiidae

Tethepomyiidae er en utdødd gruppe (familie) av mygg (Nematocera).   


== Utseende ==
Ganske små mygg med en kroppslengde på 1,5-2,2 millimeter. Fasettøynene var påfallende store. Antennene, munndelene og vingenes årenett var reduserte. Antennene består av bare tre ledd.


== Fossiler ==
Gruppen er kjent fra ravfossiler fra midtre kritt (112-89 millioner år før nåtid) fra Burma, Spania og USA.


== Systematisk inndeling ==
De tre-leddete antennene skulle tilsi at gruppen burde klassifiseres som fluer, men noen trekk ved vingenes årenett peker mot at de er mygg. Dette er foreløpig uavklart.

Orden tovinger (Diptera)
Mygg (Nematocera)
familien Tethepomyiidae Grimaldi & Arillo, 2008
slekten Tethepomima Grimaldi & Arillo, 2008
Tethepomima holomma Grimaldi & Arillo, 2008
slekten Tethepomyia Grimaldi & Cumming, 1999
Tethepomyia buruhandi Grimaldi & Arillo, 2008
Tethepomyia thauma Grimaldi & Cumming, 1999
Tethepomyia zigrasi Grimaldi & Arillo, 2011


== Kilder ==
Evenhuis, N.L. (1994 med senere revisjoner). Catalog of the fossil flies of the world [1]
Grimaldi, D. og Arillo, A. (2008) The Tethepomyiidae, a new family of enigmatic Cretaceous Diptera. Alavesia 2: 259-265 [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Tethepomyiidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Tethepomyiidae hos Fossilworks 
Tethepomyiidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Åmotveien (Oslo)

Åmotveien (1-21, 2-38) er en vei på Korsvoll i bydel Nordre Akeri Oslo. Den går fra Carl Kjelsens vei til Skjoldveien.
Veien fikk navn i 1933 etter husmannsplassen Åmot i nr. 24 (gnr./bnr. 57/1, under Bakke).
Nr. 2-12 er såkalte svenskehus som ble oppført i 1947–48 av Aker boligbyggelag (kort tid etter innlemmet i OBOS).


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Åmotveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 643. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Baglerfaret (Oslo)

Baglerfaret (1-9, 2-14) er en vei på Ryen i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Enebakkveien til litt forbi Solfjellsbakken, der den ender som blindvei.
Veien fikk navn i 1927 etter baglerne. Det skal ha vært flere kamper mellom baglere og birkebeinere i området der veien ligger, på 1200-tallet.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Bakkehaugveien (Oslo)

Bakkehaugveien (3-15, 4-30) er en vei på Bakkehaugen ved Tåsen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den gikk opprinnelig fra Carl Grøndahls vei like nordvest for Bakkehaugen kirke til Nedre Stabburvei. Med villautbyggingen i området har det imidlertid kommet et brudd i veien nordøst for kirken, slik at den sørvestre delen er en kort blindvei som er adskilt fra resten.
Veien fikk navn i 1919. Den har villabebyggelse.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Blåsbortveien (Oslo)

Blåsbortveien (1-19, 2-32) er en vei på Tåsen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går mellom Maridalsveien og Tåsenveien.
Veien fikk navn i 1919 etter husmannsplassen Blåsbort. Den har villabebyggelse.
Syd for veien og med inngang mellom nr. 24 og 28, ned mot Bakkehaugen kirke og Christophers vei, ligger den lille skogen Lunden, som hørte til Søndre Tåsen gård, i dag med adresse Tåsenveien 71. Lunden ble anlagt rundt 1840, og består av stier og mange store trær, særlig eik.


== Referanser ==


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Brageveien (Oslo)

Brageveien (1–5, 2–4) er en vei på Adamstuen i bydel St. Hanshaugen i Oslo. Den går mellom Stensgata og Sofies gate.
Veien fikk navn i 1896 etter den norrøne guden Brage, som regnes som skaldekunstens far. Bebyggelsen er klassiske bygårder fra slutten av 1800-tallet.
Brageveien 2b er tegnet av Sverre Aasland i 1935.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Carl Lundgrens vei (Oslo)

Carl Lundgrens vei er eller var en vei på Lilleaker i bydel Ullern i Oslo. Den går som blindvei vestover fra Lilleakerveien, men er per 2016 ikke skiltet.
Veien fikk navn i 1952 etter Carl Lundgren (1873–1946), som var kommunepolitiker for Arbeiderpartiet og ledet arbeidet med å få oppført Lilleaker bad, Ullern aldershjem og Ullern idrettsplass.
5 er eneste veinummer i bruk, ifølge Oslo kommune, men viser bare til en snuplass, slik at ingen bygninger har adresse til veien.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Carl Lundgrens vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 119. ISBN 978-82-573-1760-7.
Finansdistrikt

Et finansdistrikt er et sentralt strøk i noen byer hvor banker, forsikringsselskaper og andre finansinstitusjoner har kontor. Mange finansdistrikter har skyskrapere.


== Eksempler ==
Financial District (New York)
Financial District (Boston)
Financial District (San Francisco)
Financial District (Vancouver)
Finanzplatz (Frankfurt am Main)
La Défense (Paris)
Grevskapet Barcelona

Grevskapet Barcelona var opprinnelig en grenseregion for det karolingske dynastiet mot de muslimsk-kontrollerte al-Andalus, og var i perioder underlagt Córdoba-kalifatet.
Området kom under Frankerrikets kontroll etter at dette erobret Girona i 785 og særlig etter at Ludvig den fromme erobret Barcelona i 801 og ble da innlemmet i Frankerriket. Samtidig ble grevskapet Barcelona opprettet, underlagt den frankiske kongen, og den første greven av Barcelona var Berà (801-820).Wilfred den hårete var greve av Barcelona da han i 987 ikke anerkjente den franske kongen Hugo Capet som sin overherre da Capet ble fransk konge, og gjorde slik grevskapet de facto til en uavhengig stat.
Gjennom de første århundrene var grevene av Barcelona i konstant krig mot Córdoba-kalifatet og de etterfølgende muslimske kongdømmene. Gjennom ekteskap underla grevene seg også andre katalanske områder og utvidet sin innflytelse langs Oksitania. Barcelona dannet kjernen i det fremvoksende, senere Fyrstedømmet Catalonia.I 1164 var Alfons I greve av Barcelona, og arvet dette året kongedømmet Aragón (som Alfons II). Grevskapet ble da videreført som et fyrstedømme innen Aragóns krone, men med Barcelona som den viktigste byen.


== Referanser ==
Ally Sheedy

Alexandra Elizabeth «Ally» Sheedy (født 13. juni 1962 i New York) er en amerikansk skuespiller som har hatt roller i The Breakfast Club og St. Elmo's Fire. Hun har også hatt roller i WarGames hvor hun fikk kritikerapplaus.Hun er forfatter og har skrevet bøker. Hun var også med i filmen Bad Boys fra 1983.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ally Sheedy på Internet Movie Database 
(sv) Ally Sheedy i Svensk Filmdatabas 
(da) Ally Sheedy på Filmdatabasen 
(da) Ally Sheedy på Scope 
(fr) Ally Sheedy på Allociné 
(en) Ally Sheedy på AllMovie 
(en) Ally Sheedy hos Turner Classic Movies 
(en) Ally Sheedy hos Rotten Tomatoes 
(en) Ally Sheedy hos The Movie Database 
(en) Ally Sheedy hos Internet Broadway Database
Monistrol de Montserrat

Monistrol de Montserrat er en kommune i comarcaen Bages i Catalonia i Spania. Kommunen består av de sørligste to tredjedelene av fjellområdet Montserrat 
med det kjente Benediktinerklosteret med samme navn. Byen, som kalles Montserrat-Vila, ligger på østsiden av massivet. Elven Llobregat renner gjennom dalen, og byen er forbundet med klosteret høyere opp i fjellet med jernbanestasjonen (FGC linje R5) i dalen, hvor en tannstangbane (Cremallera de Montserrat) går opp til selve klosteret. Broen over Llobregat er fra det 14. århundre. 


== Demografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Monistrol de Montserrat – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nils Vilhelm Messel

Nils Vilhelm Messel (født 22. august 1877 i Mandal, død 29. oktober 1957) var en norsk teolog og pedagog.
Nils Vilhelm Messel var sønn av en folkeskolelærer og klokker. Han ble cand. theol. i 1902, vant H.K.H. Kronprinsens gullmedalje i 1905 for en avhandling og ble universitetsstipendiat ved Det Kongelige Frederiks Universitet fra 1907. I 1915 fikk han den teologiske doktorgrad. Messel var lektor ved Ris skole, Vestre Aker skole og lærer i hebraisk ved Universitetet i Oslo. I 1916 var han en av søkerne til det ledige dosenturet i teologi etter Olaf Edvard Moe, som gikk til Anton Fridrichsen.  Messel var medlem av Det norske Videnskaps-Akademi fra 1922.
Han var sønn av lærer og kirkesanger Lars Messel (1852–1918) og Virginia Thomsen (1851–1909), og ble gift i 1906 med Julie Mathilde Halvorsen (1883–1943).


== Utgivelser ==
Messel, Nils Wilhelm (1877-1958) (1915). Die Einheitlichkeit der jüdischen Eschatologie. Giessen: Töpelmann.  [Dr.gradsavhandling]


== Litteratur ==
Messel, Nils Vilhelm i Hvem er Hvem, 1948
Alfred Eriksen: Norges kirke og presteskap ved 900-årsjubileet. Oslo: Hanche, 1930.
Isaksen, Asbjørn (1911). Professorer, docenter, amanuenser, stipendiater samt øvrige lærere og tjenestemænd 1911: kortfattede biografier med 164 portrætter og et gruppebillede av Det akademiske kollegium. Kristiania: Gyldendal. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Nils Vilhelm Messel i BIBSYS
Daniel Andreas Frøvig

Daniel Andreas Frøvig (1870–1954) var en norsk teolog og professor ved Menighetsfakultetet fra 1918 til 1940.
Daniel Andreas Frøvig var sønn av handelsmannen Jakob Danielsen Frøvig (1834–1894). Han ble cand. theol. i 1896 og foretok senere en to års studiereise i Tyskland. I 1900 ble han residerende kapellan i Johannes menighet i Kristiania. Fra 1905 til 1909 var han samtidig notarius ved det teologiske fakultetet ved universitetet i Kristiania. Han var sogneprest i Fredriksvern (Stavern) fra 1909 til 1918. Fra 1918 var han professor ved Menighetsfakultetet, hvor han også var bibliotekar.
Frøvig var medredaktør av Luthersk Kirketidende fra 1919 til 1937 og av Tidsskrift for teologi og kirke fra 1930 til 1946. Han var formann i Bekjennelsestro presters broderkrets fra 1926 til 1937. Han utga flere teologiske verker, blant annet kommentarer til Matteusevangeliet og Apostlenes gjerninger.


== Utmerkelser ==
Frøvig ble æresdoktor ved Universitetet i Erlangen i 1926.


== Litteratur ==
Albert J. Lange: Norges gejstlighet i 1914. Christiania: Hanche, 1915.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Daniel Andreas Frøvig i BIBSYS
Thorleif Homme

Thorleif Homme (født 17. august 1852 i Valle i Setesdalen, død 6. mai 1936) var en norsk teolog og prest.
Thorleif Homme var sønn av en husmann. Fra 1871 til 1873 var han elev ved lærerseminaret i Kviteseid, før han dro til Amerika, hvor han studerte ved Luther College i Decorah og Luther-seminaret i Madison i Wisconsin. Etter å ha vendt tilbake til Norge i 1887 ble han cand. theol. i 1890. Fra 1891 til 1900 var Homme bestyrer for amtsskolen i Nedenes amt (dagens Aust-Agder fylke). Fra 1908 til 1913, da han gikk av, var han sogneprest i Røldal.
Homme skrev mye i aviser og tidsskrifter og utga flere bøker på landsmål om religion og kunst.


== Litteratur ==
Olav Arne Kleveland: Torleif Homme. Evje: Valle sogelag, 2005.
Albert J. Lange: Norges gejstlighet i 1914. Christiania: Hanche, 1915.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Thorleif Homme i BIBSYS
Claus Borchs vei (Oslo)

Claus Borchs vei (1–19, 2–14) er en vei på Tåsen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går mellom Ugleveien og Tåsenveien.
Veien fikk navn i 1926 etter Claus Pedersen Borch (1689–1760), som var medlem av Akers første skolekommisjon. Den har småhusbebyggelse fra 1920-årene.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (C)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Christophers vei (Oslo)

Christophers vei (1–9, 2–22) er en vei på Tåsen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra Tåsenveien til Carl Grøndahls vei, like vest for Bakkehaugen kirke, der en liten blindveirest av Bakkehaugveien tar av.

Veien fikk navn i 1935 etter Christopher Grøndahl (1784–1873), grunnleggeren av Grøndahl & Søn Forlag. Grøndahl kjøpte Bakkehaugen gård av Hans Nielsen Hauge i 1822.


== Referanser ==


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (C)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Christopher Hansteens vei (Oslo)

Christopher Hansteens vei (1–5, 2–8) er en vei på Blindern i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra Hasselhaugveien til Vestgrensa. Det er brudd i veien på begge sider av Niels Henrik Abels vei, der det går trikk, men det er gangveiforbindelse mellom delene.
Veien fikk navn i 1932 etter astronomen Christopher Hansteen. Den har villabebyggelse.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (C)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Christoffer Hellums vei (Oslo)

Christoffer Hellums vei (1–31, 2–34) er en vei på Kalbakken i bydel Grorud i Oslo. Den går fra Kalbakkslyngen til Akerlia.
Veien fikk navn i 1956 etter Christoffer Hellum, som eide Nedre Kalbakken gård fra 1874.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (C)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Charlotte Andersens vei (Oslo)

Charlotte Andersens vei (1–39, 2–30) er en vei på Borgen i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går fra Tuengen allé til Svalbardveien, for det meste parallelt med disse.
Veien fikk navn i 1919 etter Charlotte Andersen (1822–1907), som eide Tuengen gård (Borgen gård) fra 1899.
Veien er bebygget med villaer, hvorav mange svært staselige. Dronning Sonja av Norge er oppvokst i Charlotte Andersens vei 1A (tidligere Tuengen allé 1B). Dronningens barndomshjem, en funkisbolig fra 1935, ble i 2016 flyttet til Maihaugen på Lillehammer.


== Referanser ==


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (C)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Cecilie Thoresens vei (Oslo)

Cecilie Thoresens vei (1–21, 4–12) er en vei på Lambertseter i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Raschs vei til Lambertseterveien. Etter rundkjøringen ved Lambertseterveien fortsetter veiløpet sørøstover som Langbølgen.
Veien fikk navn i 1962 etter Cecilie Thoresen (senere gift Krog), som var Norges første kvinnelige student.


== Bebyggelse ==
Vestsiden av veien er preget av næringsbygg. På østsiden ligger bl.a. et par skoler.

Nr. 6: Lambertseter videregående skole
Nr. 8: Karlsrud skole
Nr. 11: Industri Lambertseter
Nr. 17-21: Lambertseter senter med Symra kino


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (C)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015. 


== Fotnoter ==
Caspar Storms vei (Oslo)

Caspar Storms vei (1–21, 2–16) er en vei på Alnabru i bydel Alna i Oslo. Den går mellom Strømsveien og Ole Deviks vei.
Veien fikk navn i 1954 etter Caspar Herman Storm, som var stiftsamtsmann og eide bl.a. gårdene Ullern, Teisen og Fjellhus.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (C)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Qeleshe

Qeleshe (IPA: [cɛˈlɛʃɛ]) eller qeleshja, også kalt plis, er en tradisjonell albansk hatt. Det er en hvit filthatt uten brem som blir brukt av albanske menn i Albania, Kosovo, Nord-Makedonia, Serbia, Montenegro og de arbëreshëalbanske samfunnene i Italia. Hatten er en distinkt identitetsmarkør for etniske albanere.


== Historie ==
Hodeplagget stammer trolig fra den illyriske hatten. Den minner om den eldre greske pileus eller pilos (gresk: πῖλος, «filt»), som er beslektet med den eldre greske petasos, men uten brem. Navnet qeleshe er avledet fra albansk lesh, «ull». Hattens form varierer mellom områdene. I det sørlige Albania er hatten formet som en kjegle uten topp, og hatten er forholdsvis høy, især i prefekturene Gjirokastër og Vlorë. I det nordlige Albania er hatten kortere og mer eggformet.
Siden 1990-årene har hatten i stor grad gått ut av daglig bruk, spesielt i det sentrale og sørlige Albania. Hatten brukes noe oftere i det nordlige Albania og i Kosovo. Hatten brukes ofte i kombinasjon med folkedrakter ved høytidelige anledninger. Hatten produseres av profesjonelle håndverkere, som i den historiske byen Krujë.


== Referanser ==
Den fransk-spanske krigen (1635–1659)

Den fransk-spanske krigen (1635–1659) var en militær konflikt som fulgte av Frankrikes involvering i tredveårskrigen. 
Etter at Sveriges tyske allierte ble tvunget til å søke en fredsavtale med Det tysk-romerske rike, erklærte den franske statsminister kardinal Richelieu krig mot det habsburgske Spania fordi fransk territorium var omringet av områder kontrollert av habsburgerne. Krigen som en videreføring av arvefølgekrigen innen Huset Gonzaga i Mantova (1628–31) hvor Frankrike invaderte det nordlige Italia for å innta områder som de spanske habsburgerne gjorde krav på.
Frankrike gikk seirende ut av den fransk-spanske krigen, og den ble avsluttet med Pyreneene-traktaten i 1659.
Sverre Dürbeck

Sverre Johan Dürbeck (født 13. desember 1912 i Sandefjord, død 21. august 1987 i Oslo) var en norsk jurist og NS-medlem som tjenestegjorde i Statspolitiet under den tyske okkupasjonen av Norge. Han var blant annet med på å planlegge deportasjonen av norske jøder i 1942.Dürbeck ble etter krigen dømt til seks års tvangsarbeid etter § 86 («bistand til fienden»). Til grunn for dommen lå blant annet medvirkning til arrestasjon og deportasjon av norske jøder, i tillegg til hans tjeneste i Statspolitiet og som en av Karl Marthinsens nære medarbeidere. Sammen med Wilhelm Wagner og blant annet Ragnvald Kranz deltok han på møte hjemme hos Karl Marthinsen den 24. november 1942. På dette møtet ble deportasjonen av de norske jødene planlagt etter at det var klart at DS «Donau» hadde ledig kapasitet 26. november. Dürbeck fikk ansvar for anholdelse og transport av jødefamilier fra Østlandet og Sørlandet. 
Ifølge tiltalen deltok Dürbeck ikke i selve arrestasjonene, men han sto for administrativt arbeid ved utsendelse av ordrer og instrukser. Dommen sier ikke konkret hvilken vekt Dürbecks medvirkning til deportasjonen ble tillagt ved straffeutmålingen.


== Referanser ==
Liste over gamle riksveier


== 1928 – 1965 ==
Riksveier med nummer ble innført i Norge i 1931. I Østfold ble nummer innført i 1928. I 1965 ble et nytt nummersystem for riksveier innført. Før 1965 bruktes blant andre følgende numre:

1 Oslo – Svinesund
3 Lillestrøm – Mysen – Halden – Holtet
5 Rygge – Fredrikstad – Sarpsborg
6 Oslo – Ørje
10 Drammen – Seljord – Skafså, Rotemo (Valle) – Langeid (Bygland), Sinnes – Byrkjedal – Ålgård – Sandnes
20 Sandvika – Hønefoss – Geilo – (ferge Kinsarvik – Kvanndal) – Bergen
40 Oslo – Kristiansand – Stavanger
50 Oslo – Dombås – Trondheim – Narvik – Alta – Ifjord – Kirkenes (det var 7 ferger i 1960; 6 på strekningen Fauske – Jerkvik i Nordland og Lyngseidet – Olderdalen i Troms)
60 Hønefoss – (ferge Lærdal – Gudvangen) – Kvanndal
70 Oslo – Brandbu – Fagernes
80 Kongsvinger – Elverum – Tynset – Ulsberg
90 Eidsvoll – Gjøvik – Lillehammer
100 Hamar – Støa
130 Tynset – Røros – Støren
160 Otta – Stryn – Måløy
170 Lom-Sogndal – (ferge Hella-Dragsvik) – Førde
185 Dombås – Ålesund
316 Skien – Steinsholt (Lardal) (tilsvarer del av fylkesvei 32)
340 Skare (i Odda) – Haukeligrend – Seljord – Eidanger (tilsvarer riksvei 36 og del av Europavei 134)
345 Gvarv – Notodden (tilsvarer fylkesvei 360)
350 Ormemyr – Rjukan – Åmot – Steane – Drangedal – Kragerø (tilsvarer fylkesvei 364, del av fylkesvei 37 og fylkesvei 38)
360 Seljord – Kristiansand (tilsvarer riksvei 41)
390 Egersund – Evje – Arendal
400 Haukeligrend – Kristiansand
500 Haugesund – Odda – Kinsarvik
580 Vadheim – Førde – Stryn – (ferge Sykkulven – Magerholm) – Spjelkavik
620 Sunndalsøra – Molde
640 Oppdal – (ferge Kvisvik-Kvalvåg) – Kristiansund
650 Kvisvik – (ferge Kanestraum-Halsa) – Svorkmo
710 Stjørdal – Storlien
740 Grong – Foldereid – Rørvik
810 Svolvær – Å
860 Nordkjosbotn – Tromsø
870 Nordkjosbotn – Kilpisjärvi
905 Alta – Enontekis
930 Lakselv – Karigasniemi
950 Varangerbotn – Vardø


== 1965 – 1992 ==
Fra 1965 til 1992 bruktes europaveinummer og riksvei 1 – 19 for de viktigste veiene, og 21 – 99 for andre riksveier, og 100 – 899 for primære fylkesveier.
E6 Svinesund – Oslo – Trondheim – Nordkjosbotn, fra 1983 til Kirkenes
E18 Stavanger – Oslo – Ørje
E68 Oslo – Lærdalsøyri – Gudvangen – Norheimsund – Bergen
E69 Dombås – Ålesund
E75 Storlien – Trondheim
E76 Haugesund – Drammen
E78 Kilpisjärvi – Tromsø
E79 Umbukta – Mo i Rana
2 Kløfta – Kongsvinger – Magnor
3 Kongsvinger – Ulsberg
4 Lillehammer – Gjøvik – Oslo
5 Florø – Gaularfjell – Kaupanger
6 Nordkjosbotn – Kirkenes til 1983
7 Granvin – Geilo – Hønefoss
8 Larvik – Kongsberg – Geilo
9 Arendal – Evje – Tonstad – Egersund
12 Haukeligrend – Kristiansand
13 Balestrand – Vangsnes – Voss – Dale – Gjermundshamn – Skånevik, Sauda – Jørpeland – Sandnes
14 Stavanger – Skudeneshavn – Haugesund – Bergen – Førde – Volda – Ålesund
15 Måløy – Otta
16 Oppdal – Kristiansund
17 Bodø – Sandnessjøen – Namsos – Steinkjer
19 Å – Bjerkvik


== Se også ==
Stamveinettet


== Referanser ==


== Litteratur ==
Dahl, Thor (1948). Kartbok for Norge. Kongelig Norsk Automobilklub.
Johan Bjørgan

Johan Hilmar Bjørgan (født i 1901 i Agdenes, død i 1982 i Bergen) var en norsk politimann og NS-medlem som under okkupasjonen av Norge tjenestegjorde som politiinspektør ved statspolitiets avdeling i Bergen. Her deltok han blant annet i arrestasjon og deportasjon av jøder i Bergen og Fana. Han var også sentral i kompromitteringen av den illegale nordsjøfarten som ble organisert fra Telavåg.Under landssvikoppgjøret ble han dømt til 18 års tvangsarbeid og rettighetstap i 10 år. Dommen kom på bakgrunn av en «rekke graverende forhold og overgrep.» Saken ble ved Gulating lagmannsrett slått sammen med saken mot Sverre Johansen. Bjørgan sonet fra 15. november 1947, og ble løslatt fra Bjørkelangen tvangsarbeidsleir 12. desember 1952.


== Referanser ==