jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Aleksinskaja kraftverk

Aleksinskaja kraftverk (russisk: Адлерская ТЭС, russisk for Aleksin) er et varmekraftverk i byen Aleksin, i provinsen Tula oblast i Russland, sør for Moskva.
Kraftverket eies og opereres av et regionalt kraftselskap kalt PAO Kvadra, og har en produksjonskapasitet på 102 MW. Det produserer også fjernvarme med opp til 215 Gcal/t effekt. Brenselstype er naturgass.
Byggingen av kraftverket begynte i 1938, og første byggetrinn stod ferdig i 1941. Fornyelser av kraftverket ble utført i 2012.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Eksterne lenker ==
Almatinskaja kraftverk

Almatinskaja kraftverk (russisk: Алматинская ТЭЦ-3, russisk for Almaty kraftverk nr 3) er et varmekraftverk i byen Otegen Batyra, i provinsen Almaty oblast i Kasakhstan.
Kraftverket eies og opereres av et regionalt kraftselskap kalt Samrok-Energo, og har en produksjonskapasitet på 173 MW. Det produserer også fjernvarme med opp til 215 Gcal/t per år. Brenselstype er naturgass.
Byggingen av kraftverket begynte i desember 1957, og første byggetrinn stod ferdig i 1962 med utvidelse i 1965 til teoretisk effekt 200 MW. Siden 1985 har effekten vært 173 MW.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Eksterne lenker ==
Amursk kraftverk

Amurskaja kraftverk (russisk: Амурская ТЭЦ-1, russisk for Amur varmekraftverk nummer 1) er et varmekraftverk i byen Amursk, beliggende ved elva Amur i fylket Khabarovsk kraj i Russland, helt øst i Sibir.
Kraftverket eies og opereres av et regionalt kraftselskap kalt Daljnevostotsjnaja Generirojusjaja Kompanijaa (norsk: Fjerne Østens Kraftselskap), og har en produksjonskapasitet på 285 MW. Det produserer også fjernvarme med opp til 1.169 Gcal/t effekt. Brenselstype er brunkull.
Byggingen av kraftverket begynte i 1961, og første byggetrinn stod ferdig i 1965. Fornyelser av kraftverket ble utført i 2000.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Eksterne lenker ==
Austropetalia

Austropetalia er en slekt av øyenstikkere, (Odonata). 


== Utseende ==
Temmelig store, slanke øyenstikkere, brune og gule. Fasettøynene er helt skilte eller møtes i et punkt i pannen. Vingenes framkanter har rekker av rødbrune flekker. Larven er kraftige med stort hode og har fem-leddete antenner og tre-leddete føtter. Beina er påfallende knudrete. Bakkroppen er flat, ledd 1-8 er trekantet utvidet mot siden.


== Levevis ==
Larvene lever i elver, bekker, torvmyrer eller i sprutsonen under fossefall.


== Utbredelse ==
Austropetalia finnes bare i Australia.


== Systematisk inndeling ==
Slekten Archipetalia blir ofte plassert i en familie for seg, Archipetaliidae, med bare én art.

ordenen øyenstikkere, (Odonata)
delgruppe øyenstikkere og libeller (Anisoptera).
overfamilie   mosaikkøyenstikkere, (Aeshnoidea)
familien Austropetaliidae
Archipetalia auriculata Tillyard, 1917 – Australia
slekten Austropetalia Tillyard, 1916 – Australia
Austropetalia patricia Tillyard, 1910
Austropetalia tonyana Theischinger, 1995
Austropetalia victora Carle, 1996
Hypopetalia pestilens McLachlan, 1870 – Chile
slekten Phyllopetalia Selys, 1858 – sørlige Sør-Amerika
Phyllopetalia altarensis Carle, 1996
Phyllopetalia apicalis Selys, 1858
Phyllopetalia apollo Selys, 1878
Phyllopetalia excrescens Carle, 1996
Phyllopetalia pudu Dunkle, 1985
Phyllopetalia stictica Hagen in Selys, 1858


== Kilder ==
Carle, F.L. og Louton, J.A. (1994) The larva of Neopetalia punctata and establishment of Austropetaliidae fam. nov. (Odonata). Proceedings of the Entomological Society of Washington 96: 147-155. [1]
Theischinger, G. og Hawking, J. (1997) The complete field guide to dragonflies of Australia. [2]
University of Puget Sound, Slater Museum of Natural History, katalog over artene
Australian Faunal Directory – Austropetaliidae


== Eksterne lenker ==
(en) Austropetalia i Encyclopedia of Life 
(en) Austropetalia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Austropetalia hos NCBI 
(en) Kategori:Austropetalia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Austropetalia – detaljert informasjon på Wikispecies 
www.nhm.uio.no/norodo/  – Et norskspråklig nettsted om norske øyenstikkere.
Foto av Phyllopetalia pudu
Louise av Danmark (1875–1906)

Louise Caroline Josephine Sophie Thyra Olga (født 17. februar 1875 i København, død 4. april 1906 på Ratiboritz slott i Böhmen) var en dansk prinsesse gift prinsesse til Schaumburg-Lippe. 


== Liv og virke ==

Hun ble født på Amalienborg som datter av kronprins Frederik (senere Frederik VIII) og hustru Lovisa av Sverige og Norge. Hun var derfor søster til den senere kong Christian X og Haakon VII av Norge. Den 15. mai 1896 giftet hun seg i København med prins Frederik av Schaumburg-Lippe (1868–1945). Paret slo seg ned i Böhmen og fikk tre barn: 

Marie av Schaumburg-Lippe (1897–1938), gift med Frederik Sigismund av Preussen (1891–1927)
Christian av Schaumburg-Lippe (1898–1974), gift med sin kusine, Feodora av Danmark
Stephanie av Schaumburg-Lippe (1899–1925), gift med Viktor Adolf av Bentheim og SteinfurtPrinsesse Louise døde 31 år gammel den 4. april 1906 på Ratiboritz.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bramsen, Bo (1992). Huset Glücksborg. Europas svigerfader og hans efterslægt (dansk). 2. udgave. København: Forlaget Forum. ISBN 87-553-1843-6. 


== Eksterne lenker ==
(en) Princess Louise of Denmark (1875-1906) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Anadyr gasskraftverk

Anadyr gasskraftverk (russisk: Анадырская ГМТЭЦ, russisk for Anadyr gassmotor-kraftverk) er et varmekraftverk i byen Anadyr, beliggende i regionen Tsjukotka i Russland, ved Beringstredet helt nordøst i Sibir.
Kraftverket eies og opereres av et regionalt kraftselskap kalt MagadanEnergo, samt av det nasjonale selskapet EES Rossii (norsk: Første russiske energiselskap), og har en produksjonskapasitet på 28,7 MW. Det produserer også fjernvarme med opp til 74,4 Gcal/t effekt. Brenselstype er naturgass.
Byggingen av kraftverket begynte i 2002, og første byggetrinn stod ferdig i 2006.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Eksterne lenker ==
Anadyr kraftverk

Anadyr kraftverk (russisk: Анадырская ТЭЦ, russisk for Anadyr varmekraftverk) er et varmekraftverk i byen Anadyr, beliggende i regionenTsjukotka i Russland, ved Beringstredet helt nordøst i Sibir.
Kraftverket eies og opereres av et regionalt kraftselskap kalt MagadanEnergo, samt av det nasjonale selskapet EES Rossii (norsk: Første russiske energiselskap), og har en produksjonskapasitet på 56 MW. Det produserer også fjernvarme med opp til 140 Gcal/t effekt. Brenselstype er brunkull.
Planleggingen av kraftverket begynte i 1966, og første byggetrinn stod ferdig i 1986. Fornyelser av kraftverket ble utført i 2003.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Eksterne lenker ==
Armavir kraftverk

Armavir kraftverk (russisk: Армавирская ТЭЦ = Armavirskaja TETs, norsk: Armavir varmekraftverk) er et varmekraftverk med en installert produksjonskapasitet på 24 MW, beliggende i byen Armavir i Krasnodar kraj, ved Svartehavet, i det sørlige Russland. Anlegget leverer også fjernvarme. 
Brenselskilden er naturgass og mazut. Kraftverkets utbygging ble påbegynt i 1955, og stod ferdig i 1958 (første byggetrinn). Anlegget ble videre modernisert i 1975, og eies av Kubanenergo, som er en del av MRSK Holding.


== Eksterne lenker ==
Palt

Palt er en nord-svensk rett av mel og rå potet, enten malt eller finrevet, rullet til faste baller, og minner om den norske retten raspeball (kumle, kompe, etc). Palt hører til den svenske husmannskosten. 
Palt fylles gjerne med flesk, men spises også uten. I tillegg til fyllet serveres de ofte med flesk ved siden av. Den tradisjonelle varianten er palt med stekt flesk og løk, og tyttebærsyltetøy. 
Mange svensker foretrekker å drikke kald melk til palt.


== Kilder ==
Svenska Akadcemiens Ordbok: Palt Besøkt 2. oktober 2017
Jordbruksverket - Smaka Sverige: Palt/Kams Besøkt 2. oktober 2017
Exec

En exec er innen informatikken en funksjonalitet ved et operativsystem som kjører en eksekverbar fil i kontekst med en allerede eksisterende prosess og erstatter den tidligere eksekverbare filen. I UNIX og Unix-liknende operativsystemer er det et systemkall. Ettersom det ikke skapes en ny prosess, forandres ikke prosessidentifikatoren (PID), men maskinkoden, data, hopen og kallstakken til prosessen blir erstattet av de til det nye programmet.
Systemkallet exec støttes også av mange programmeringsspråk, deriblant kompilerbare språk og noen skriptspråk. I skall erstatter den innebygde kommandoen exec skallprosessen innenfor det spesifiserte program.


== Referanser ==
Debra Jo Rupp

Debra Jo Rupp, født 24. februar 1951 i Glendale i California, er en amerikansk skuespiller. Hun er kjent for sine roller som Kitty Forman i fjernsynsserien Et syttitallsshow og som Alice Knight-Buffay i den tredje, fjerde og femte sesongen av fjernsynsserien Friends. Hun spilte også Tom Hanks' forsiktige sekretær Miss Patterson i filmen Big (1988).
I tillegg til roller på film og fjernsyn har hun også vært aktiv på teaterscenen både 'on' og 'off' Broadway.


== Filmografi (utvalg) ==
Big (1988) – Miss Patterson
Døden kler henne (1992) – psykiatrisk pasient
Sgt. Bilko (1996) – Mrs. Hall
Clockwatchers (1997) – Barbara
Senseless (1998) – medarbeider på klinikk for assistert svangerskap
Teacher's Pet (stemme, 2004) – Mrs. Marylou Moira Angela Darling Helperman
Garfield (stemme, 2004) – Rottemor
Lucky 13 (2005) – Mrs. Baker
Air Buddies (stemme, 2006) – Belinda
Spymate (2006) – Edith
Kickin' It Old Skool (2007) – Sylvia Schumacher
Jackson (2008) – den hyggelige damen
She's Out of My League (2010) – Mrs. Kettner
Spooky Buddies (stemme, 2011) – Zelda
She Wants Me (2012) – Ruth Baum


== Fjernsynsroller (utvalg av serier og programmer) ==
Spenser: For Hire (1987)
Kate & Allie (1987)
The Days and Nights of Molly Dodd (1988)
Newhart (1989)
Civil Wars (1991)
Davis Rules (1991–1992)
Blossom (1992)
Family Matters (1992)
Evening Shade (1993)
Phenom (1993)
L.A. Law (1993)
The Adventures of Brisco County, Jr. (1991, 1993, 1994)
Empty Nest (1994)
Hearts Afire (1994)
Diagnosis: Murder (1994)
The Office (1995)
ER (norsk tittel: Akutten) (1995)
If Not for You (1995)
The Jeff Foxworthy Show (1995–1996)
Seinfeld (1995, 1996)
Caroline in the City (1996)
Friends (1996, 1997, 1998)
7th Heaven (norsk tittel: Den syvende himmel) (1997)
Touched by an Angel (norsk tittel: En engel i blant oss) (1997)
Over the Top (1997)
To Have and To Hold (1998)
From the Earth to the Moon (mini-series, 1998)
Et syttitallsshow (1998–2006)
Teacher's Pet (2000–2002)
The Hughleys (2001)
Robot Chicken (2005)
Law & Order: Special Victims Unit (2006)
As the World Turns (2008)
Better with You (2010–2011)
Hart of Dixie (2013)
NCIS: Los Angeles (2017)
The Ranch (2017)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Debra Jo Rupp på Internet Movie Database 
(sv) Debra Jo Rupp i Svensk Filmdatabas 
(fr) Debra Jo Rupp på Allociné 
(en) Debra Jo Rupp på AllMovie 
(en) Debra Jo Rupp hos Turner Classic Movies 
(en) Debra Jo Rupp hos The Movie Database 
(en) Debra Jo Rupp hos Internet Broadway Database 
(en) Debra Jo Rupp hos Behind The Voice Actors
Astrakhan varmekraftverk

Astrakhan varmekraftverk (russisk: Астраханская ГРЭС, norsk: Astrakhanskaja GRES) er et varmekraftverk nær Astrakhan i Astrakhan oblast, Russland. Det eies og opereres av Lukoil, og har en produksjonskapasitet på 110 MW elektrisk kraft. Det leveres også fjernvarme med inntil 244 Gcal/t effekt.
Brenselstype var tidligere mazut (en slags fyringsolje), som fortsatt brennes i de to eldste turbinene. Det er foretatt omstilling til brenning av naturgass i produksjonen ved fire turbiner.
Byggingen av kraftverket begynte omkring 1944, og første byggetrinn stod ferdig i 1947. Kraftverket har senere blitt utvidet og fornyet ved en rekke anledninger, senest i 2011.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Eksterne lenker ==
Anleggets k\hjemmeside. Besøkt oktober 2017. (russisk)
Bajkonur kraftverk

Bajkonur kraftverk (russisk: Astrakhanskaja TETs-2) er et varmekraftverk nær Bajkonur i Kyzylorda oblast, Kasakhstan. Det eies og opereres av det russiske kraftselskapet Bajkonurenergo, og har en produksjonskapasitet på 48 MW. Det leveres også lokal fjernvarme med inntil 910 Gcal/t per år. Brenselstypen er mazut.
Anlegget leverer kraft til Bajkonur kosmodrom, et utskytningsanlegg for raketter.
Byggingen av kraftverket begynte omkring 1955, og første byggetrinn stod ferdig i 1958. Det er 4 turbiner og 12 aggregater. Anlegget ble vdiereutviklet både i 1995 og 2014.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Eksterne lenker ==
Balkhasj varmekraftverk

Balkhasj varmekraftverk (russisk: Balkhasjskaja TETs) er et varmekraftverk nær Balkhasj i Karaganda oblast, Kasakhstan. Det eies og opereres av  kraftselskapet Kasakhmys, og har en produksjonseffekt på 115 MW. Det leveres også lokal fjernvarme med inntil 245 Gcal/t per år. Brenselstypen er steinkull og mazut.
Anlegget leverer kraft til Balkhasj kobberverk.
Byggingen av kraftverket begynte omkring 1935, og første byggetrinn stod ferdig i 1937. Det er 4 turbiner og 6 aggregater. Anlegget ble videreutviklet både i 1964 og 2014.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Eksterne lenker ==
Marie Plahtes Minde

Marie Plahtes Minde var et tuberkulosehjem som ble opprettet i 1907 på Dønski i Bærum. Det var i drift som institusjon for tuberkulose-pasienter frem til 1951. Deretter ble anlegget tatt i bruk som aldershjem.Institusjonen ble opprettet til minne om Marie Plahte, som bare nitten år gammel døde av tuberkulose i 1898. Hun var datter av Marie f. Birch og Frithjof M. Plahte (1836-1899), og det var moren som i 1902 skjenket 100 000 kroner til etableringen av tuberkulosehjemmet. I 1917 ga enkefru Plahte ytterligere 100 000 kroner til tuberkulosehjemmet, slik at det kunne bygges om og bli bedre egnet til å gi pasientene aktiv behandling.Arkitekter for bygningen var Kristian Biong og Henrik Nissen d.y..


== Referanser ==
Berezniki kraftverk

Berezniki kraftverk  er en gruppe av varmekraftverk med en installert produksjonskapasitet på 154 MW, beliggende i Berezniki i fylket Perm, i det sentrale Russland nær Uralfjellene. Brenselskildene ved alle tre produksjonsanleggene er naturgass og mazut. Operatør er selskapet OAO Bolzjskaja TGK, som inngår i konsernet T-Plus registrert i Samara.
Anlegget ble påbegynt omkring 1929, og stod ferdig med samtlige byggetrinn og turbiner i 1953. Det ble videre teknisk oppgradert i 2013. 
De enkelte produksjonsanleggene som inngår i Berezniki-komplekset omfatter:

Berezniki-2 kraftverk (1947), offisielt Bereznikovskaja TETs-2, 98 MW, er et gass- og oljekraftverk. Det produserer med inntil 493 Gcal/t fjernvarme-effekt.
Berezniki-4 kraftverk (1931), offisielt Bereznikovskaja TETs-4, 29 MW, er et olje- og gasskraftverk.
Berezniki-10 kraftverk (1953), offisielt Bereznikovskaja TETs-10, 27 MW, er et olje- og gasskraftverk.


== Eksterne lenker ==
TGK-9 - KO News, 3. september 2010. Besøkt oktober 2017.
Birobidzjan kullkraftverk

Birobidzjan kullkraftverk (russisk: Бийская ТЭЦ, norsk: Bijskaja TETs) er et varmekraftverk i byen Birobidzjan ved elva Amur, i det asiatiske fjerne østen innenfor Russland.
Det eies og opereres av et regionalt kraftselskap, og har en produksjonseffekt på om lag 150 MW. Brenselstype er steinkull. Det leveres også fjernvarme med inntil 338 Gcal/t effekt til det lokale markedet.
Byggingen av kraftverket begynte omkring 1954, og første byggetrinn stod ferdig i 1957. En modernisering foregikk i 2008. Kraftverket sysselsetter om lag 300 ansatte.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Eksterne lenker ==
55 år med Birobidzjan TETs - EAO, juni 2013. Besøkt 1. oktober 2017. (russisk)
Bogoslov kraftverk

Blagovesjtsjensk kullkraftverk (russisk: Blagovesjtsenskaja TETs) er et varmekraftverk med en installert produksjonskapasitet på 135,5 MW, beliggende ved elva Turja vest i byen Krasnoturjinsk i provinsen Sverdlovsk oblast, i det sentrale Russland ved Uralfjellene. Anlegget eies av aluminiumsprodusenten Rusal, som inngår i konglomeratet T-Plus.
Kraftproduksjonen er inntil 500 GWt årlig. Anlegget leverer også lokal fjernvarme, med inntil 995 Gcal/t effekt (ca 170 MW), og leveranse av inntil 2,5 millioner Gcal per år.
Brenselskilden er brunkull, subsidiært naturgass. Anlegget ble påbegynt i 1941, første byggetrinn stod ferdig i 1944. Kraftverket ble igjen fornyet med mer moderne enheter installert i 1951, 1955, 1960 og 2013. Det eksisterer planer om ytterligere et kraftverk på stedet.
Anlegget inngikk i Gulag og tvangsarbeidene her ble utnyttet av NKVD.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bogoslovskaja TETs - Urals energimuseum. Besøkt 2. oktober 2017. (russisk)
Vasilij-øya kraftverk

Vasilij-øya kraftverk (russisk: Василеостровская ТЭЦ-7, eller Vasileostrovskaja TETs-7) er et varmekraftverk med en installert produksjonskapasitet på 135 MW, beliggende på Vasilij-øya i sentrum av  St. Petersburg i Russland. Anlegget var historisk knyttet til fabrikken "Vera Slutskaja" på stedet, og eies av kraftselskapet  TGK-1.
Kraftproduksjonen var 667 GWt i 2016. Anlegget leverer også lokal fjernvarme, med inntil 1.113 Gcal/t effekt (ca 180 MW), og leveranse av inntil 2 millioner Gcal per år (1,87 mill Gcal i 2016).Brenselskilden er opprinnelig kull men er i moderne tid omstilt til naturgass, subsidiært mazut. Anlegget ble påbegynt av selskapet Lenenergo i 1929, første byggetrinn stod ferdig i 1932. Kraftverket ble igjen fornyet med mer moderne enheter installert i 2000, 2008, 2009, og 2013. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vasileostrovskaja TETs - TGK-1. Besøkt 2. oktober 2017. (russisk)
Vladivostok-1 kullkraftverk

Vladivostok-1 kullkraftverk (russisk: Vladovostokskaja TETs-1) er et varmekraftverk i Vladivostok i Primorskij kraj, østlige Russland. Det eies og opereres av et regionalt kraftselskap, og har en produksjonskapasitet på 45 MW. Det leveres også fjernvarme.
Brenselstype er kull, kullgass og naturgass, subsidiært også mazut (en slags fyringsolje). 
Byggingen av kraftverket stod ferdig i 1911, med fornyelser i 1937 (11 MW), 1960, og i 2008 hvor effekten ble 45 MW.


== Se også ==
Liste over verdens største kullkraftverk


== Eksterne lenker ==
Vologda kraftverk

Vladimir-2 kraftverk (russisk: Vladimirskaja TETs-2) er et varmekraftverk nær Vladimir i Vladimir oblast, Russland. Det eies og opereres av TGK-2, og har en produksjonskapasitet på 144 MW. Det leveres også fjernvarme med en effekt på inntil 582 Gcal/t (ca 105 MWth). Brenselstypen er naturgass.
Byggingen av kraftverket begynte omkring 1953 med plan om 24 MW effekt, og første byggetrinn stod ferdig i 1956. Det har siden blitt utvidet og modernisert mange ranger, sist i 2014 da effekten gikk fra 110 MW til 144 MW.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Eksterne lenker ==
Vologodskoj TETs - Intertekh Elektro. Besøkt 2. oktober 2017. (russisk)
Vorkutinsk-2 kraftverk

Vorkutinsk-2 kraftverk (russisk: Vokutinskaja TETs-2) er et varmekraftverk nær Vorkuta i Kominske repulikk, i det nordlige Russland. Det eies og opereres av Volzjskaja TGK, en del av T-Plus-konmsernet. 
Anlegget har en produksjonskapasitet på 270 MW. Det leveres også fjernvarme med en effekt på inntil 417 Gcal/t (ca 90 MWth). Brenselstypen er kull.
Byggingen av kraftverket begynte omkring 1951 med plan om 24 MW effekt, og første byggetrinn stod ferdig i 1955. Det ble utvidet fra 50 MW til 10 MW i 1967, og viere til 115 MW i 1975. Videre utvidelser skjedde i 1992. Kraftverket har ca 390 ansatte.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Eksterne lenker ==
Vorkutinskaja TETs-2 - T-Plus. Besøkt 2. oktober 2017. (russisk)
Voronezj-1 kraftverk

Voronezj-1 kraftverk (russisk: Воронежская ТЭЦ-1 , eller Voronezjskaja TETs-1) er et varmekraftverk nær Vorkuta i Kominske repulikk, i det nordlige Russland. Det eies og opereres av det russiske kraftselskapet Kvadra. 
Anlegget har en produksjonskapasitet på 168 MW. Det leveres også fjernvarme med en effekt på inntil 1.269 Gcal/t (ca 210 MWth). Brenselstypen er kull.
Byggingen av kraftverket begynte omkring 1930 med plan om 24 MW effekt, og første byggetrinn stod ferdig i 1933. Det ble utvidet fra 24 MW til 138 MW i 1959, og siden videre til 168 MW.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Eksterne lenker ==
Oversikt over kraftverkene - Kvadra. Besøkt 2. oktober 2017. (russisk)
Voronezj-2 kraftverk

Voronezj-2 kraftverk (russisk: Воронежская ТЭЦ-2 , eller Voronezjskaja TETs-2) er et varmekraftverk nær Vorkuta i Kominske repulikk, i det nordlige Russland. Det eies og opereres av det russiske kraftselskapet Kvadra. 
Anlegget har en produksjonskapasitet på 168 MW. Det leveres også fjernvarme med en effekt på inntil 785 Gcal/t (ca 125 MWth). Brenselstypen er kull og naturgass.
Byggingen av kraftverket begynte omkring 1954, og første byggetrinn stod ferdig i 1957. Det ble utvidet siste gang i 2007.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Eksterne lenker ==
Voronezjskaja TETs-2 OAO TGK-4 - Energo-Kaskad. Besøkt 2. oktober 2017. (russisk)
Oversikt over kraftverkene - Kvadra. Besøkt 2. oktober 2017. (russisk)
Uhcit Rávdol

Uhcit Rávdol (nordsamisk) er ei elv i Båtsfjord kommune i Finnmark. Den er ei sideelv til Rávdol i Syltefjordelvas nedbørfelt og er 9,2 kilometer lang.
Elva har utspring sentralt på fjellplatået Viddene og renner først mot sørvest, før den snur mot nordvest og renner ned i en dyp V-dal. Den løper sammen med Rávdol rundt halvannen kilometer før dennes samløp med Syltefjordelva.
Hele nedbørfeltet ligger innenfor Varangerhalvøya nasjonalpark.


== Referanser ==
Hemisodorcus donckieri

Hemisodorcus donckieri (også kjent som Dorcus donckieri) er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En stor til meget stor (hannen 45-80 millimeter), blank, kullsvart, nokså slank hjortebille, hannens kjever lange og slanke med en tann på innersiden i den ytre delen. Hunnen er mye mindre enn hannen.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten lever i Myanmar.


== Systematisk inndeling ==
Arten blir ofte plassert i slekten Dorcus.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Dorcini
Slekten Hemisodorcus Thomson, 1862
Underslekten Hemisodorcus (i snever forstand)
Hemisodorcus donckieri Boileau, 1898
Hemisodorcus donckieri donckieri Boileau, 1898
Hemisodorcus donckieri hangpui (Fukinuki, 2000)


== Kilder ==
Oversikt over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Hemisodorcus donckieri i Global Biodiversity Information Facility 
Bilde av en hann
Bildegalleri
(en) Dorcus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Viddene

Viddene (nordsamisk: Morešveaiskáidi, historisk Mårešvæjskaidi) er en fjellvidde i Båtsfjord kommune i Finnmark. Den ligger mellom Syltefjorddalen i nord, Skogåsdalen i øst, elva Rávdols dalføre i vest og fjellet Áldačohkka i sør. Området har en utstrekning på rundt 10x10 kilometer og består av et flatt og øde fjellplatå. Fra sidene skjærer dype V-daler seg inn i platået. Viddene har en rekke toppunkter. På det sentrale platået er det høyeste punktet på 490 meter over havet.


== Referanser ==