jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Demomisis

Demomisis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Stenoderini Pascoe, 1869
Slekten Demomisis Pascoe, 1867
Demomisis filum Pascoe, 1867


== Referanser ==


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata, Gamle verden
Cerambycidae of the World - Stenoderini
BioLib - Stenoderini 


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Demomisis i Encyclopedia of Life 
(en) Demomisis i Global Biodiversity Information Facility 
Demomisis – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Stenocentrus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kōtoku-in

Kōtoku-in (japansk: 高徳院) er et buddhistisk tempel som befinner seg i byen Kamakura i prefekturet Kanagawa i det østlige Japan. Tempelet tilhører skolen Jōdo-shū, den japanske avleggeren av den mahāyānabuddhistiske retningen det rene land.
Tempelet er kjent for sin «store Buddha» (大仏, Daibutsu), en monumental 13.35 meter høy utendørs bronsestatue av Amida Buddha som er et av de mest berømte ikoner i Japan. Buddhafiguren ble oppført i 1252.
I den vestlige verden ble statuen kjent, blant annet gjennom romanen Kim (1901) av Rudyard Kipling.


== Eksterne lenker ==
Kotoku-in hjemmeside (på engelsk)
Kamakura Today "Kotoku-in (den store Buddha)"
Kamakura Trip website "Kamakura Daibutsu (den store Buddha i Kamakura)" (på engelsk)
Melanie Martinez

Melanie Adele Martinez (født 28. april 1995 i Queens i New York) er en amerikansk sanger, låtskriver og regissør
Hun ble kjent 2012 etter å ha deltatt i den amerikanske versjonen av TV-programmet The Voice. I den første runden sang hun Toxic av Britney Spears, i sin egen versjon med gitarakkompagnement. I The Voice er fire profesjonelle artister dommere, og i første runde sitter de med ryggen til mens kandidatene fremfører sine bidrag. Dersom de snur seg, betyr det at de liker det de hører og er villige til å være den kandidatens mentor. Tre av fire dommere snudde seg mens Melanie Martinez sang, og Martinez valgte teamet til den amerikanske artisten Adam Levine. Hun røk ut etter sjette runde, og fikk senere platekontrakt med plateselskapet Atlantic Records.Hun fikk suksess med sangene Dollhouse og Pity Party. Hun beskriver selv musikken sin som "veldig mørk og ærlig", og som "hip hop-inspirerte beats med nostalgiske, barnslige lyder som leketøy og spilledåser".Fansen til Melanie Martinez kalles «Cry Babies», etter tittelen på debutalbumet Cry Baby, som kom i 2015. Albumtittelen viser igjen til at «Cry Baby» (norsk: skrikerunge) var det familie og venner kalte Martinez da hun var barn. Hun er ellers kjent for sin klesstil, som er preget av at hun liker vintage og 1960-tallets klesmote. Et annet kjennetegn ved Martinez er håret hennes; på den ene siden av hodet er håret bleket hvitt, og på den andre har hun mørkt hår. Dette har blitt et visuelt varemerke for henne, som hun hentet inspirasjon til fra 101 dalmatinere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Melanie Martinez – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Melanie Martinez på Internet Movie Database 
(en) Melanie Martinez hos Rotten Tomatoes 
(en) Melanie Martinez hos The Movie Database 
(en) Melanie Martinez på Apple Music 
(en) Melanie Martinez på Discogs 
(en) Melanie Martinez på MusicBrainz 
(en) Melanie Martinez på SoundCloud 
(en) Melanie Martinez på Spotify 
(en) Melanie Martinez på Songkick 
(en) Melanie Martinez på Last.fm 
(en) Melanie Martinez på Genius — sangtekster 
(en) Melanie Martinez på AllMusic 
Melanie Martinez på Twitter 
Melanie Martinez på Facebook 
Melanie Martinez på Instagram 
Melanie Martinez på YouTube 
Melanie Martinez på Myspace 
Melanie Martinez på TikTok
Alaskamurmeldyr

Alaskamurmeldyr (Marmota broweri) er en art i gruppen murmeldyr. Den finnes i området Brooks Range i Alaska. Føden består av gress, blomster, bær, røtter, mose og lav. Lengden er mellom 54 og 65 cm. Vekten er mellom 2,5 til 4 kg.


== Eksterne lenker ==
(en) Alaskamurmeldyr i Encyclopedia of Life 
(en) Alaskamurmeldyr i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Alaskamurmeldyr hos Fossilworks 
(en) Alaskamurmeldyr hos ITIS 
(en) Alaskamurmeldyr hos NCBI 
(en) Kategori:Marmota broweri – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Marmota broweri – detaljert informasjon på Wikispecies
Mira Zuckermann

Mira Zuckermann (født 29. desember 1951 i Tel Aviv, Israel) er en norsk (eller israelsk) teatersjef og skuespiller. Hun har vært en forkjemper for teater på tegnspråk i mange år og medvirket til opprettelsen av Teater Manu i 2002. Zuckermann har vært teatersjef for Teater Manu siden 2001.I 2010 satte hun opp forestillingen Jeg er Fritz Moen.


== Bakgrunn ==
Hun flyttet til Norge med sine foreldre i 1963. Hennes mor var aktiv som kostymesyer ved et amatørteater og der vokste Mira Zuckermann opp.
Hun er gift med Bjørn Kristiansen.


== Noen roller ==

Hun spilte i en rekke amatørstykker, blant annet Cyrano de Bergerac, Mirandolinas Vertshus og De tre tantene, før det profesjonelle Teater Manu ble stiftet.
Sitt gjennombrudd fikk hun på Trøndelag Teater, der hun spilte «Sarah Norman» i Guds forsømte barn. Hun ble dermed den første døve profesjonelle skuespilleren i Norge. Samme forestilling ble i 1983 satt opp på Oslo Nye under tittelen Stillhetens barn, der Zuckermann spilte den samme rollen som «Sarah».
I 1984/1985 var hun hovedrolleinnehaver i føljetongen Jakten på Monica i programserien Tegn er språk, som var laget av Norsk Fjernundervisning og sendt på NRK TV. Programmene var laget som en innføring for hørende seere i norsk tegnspråk, og skulle samtidig gi seerne en bedre forståelse for døves situasjon i Norge. Jakten på Monica var en komedie, og gjennom handlingen og dialogene i føljetongen ble stadig flere tegn introdusert i hovedprogrammets «pensum». I Jakten på Monica hadde hun Even Stormoen som motspiller. Serien var på 16 episoder.
Senere spilte hun «Den røde damen» i Den Gyldne Hale, som ble sendt på NRK som julekalender. 
På Teater Manu har hun spilt i:

2000: Gjengangere, regi Magne Aarsand Brevik
2001: Antigone, regi Bentein Baardson
2005: Menneskets syv aldre, regi Bentein Baardson
2008: Natta lyser sitt mørker, regi Victoria Meirik
2009: Sjalusi, regi Magne Aarsand Brevik
2010: Geografi og Kjærlighet, regi Einar Dahl
2012: Egner Zoo, regi Kjersti Fjeldstad
2016: Den Stundesløse, regi Bentein Baardson
2017: Bernardas Hus av Federico Garcia Lorca, regi Josette Bushell-Mingo (samarbeidsprosjekt mellom Tyst Teater, Sverige, Teater Manu og Teatteri Totti, Finland)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mira Zuckermann på Internet Movie Database 
(no) Mira Zuckermann i Sceneweb
(no) Mira Zuckermann i NRK
(no) Teatersjefen har ordet fra Teatermanu.no
Brooks Range

Brooks Range (athabaskisk: Gwazhał) er en fjellkjede i Alaska og Canada i Nord-Amerika. Den strekker seg fra nordlige Alaska og inn til Yukonterritoriet i Canada. Det høyeste fjellet heter Mount Isto.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Brooks Range – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kamakura (Kanagawa)

Kamakura (japansk: 鎌倉市, Kamakura-shi) er en by i prefekturet Kanagawa i det østlige Japan, omkring 50 km sørvest for Tokyo. Under kamakuraperioden var Kamakura de facto hovedstad i Japan, og var sete for Kamakura-shōgunatet og regenten (shikken). Kamakura fikk bystatus den 3. november 1939.
Per 1. september 2016 har byen en estimert befolkning på 172 302 og en befolkningstetthet på 4 358,77 personer per km². Arealet er 39,53 km².
Som en kystby med mange festivaler, såvel som gamle buddhistiske og shintōistiske templer, er Kamakura et populært sted for turister.


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside (japansk)
Offisiell hjemmeside (engelsk)
Kamakura's Daibutsu
Kamakura Travel Guide
kamakura Trip.net
Kamakura City photoblog
Caediscum

Caediscum er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, brun trebukk. Kroppsformen er nokså sylindrisk med korte bein. Antennene er rundt halvparten så lange som kroppen, pronotum er rundet, dekkvingene jevnbrede og fint hårete.


== Utbredelse ==
Arten lever i Sentral-Afrika (Uganda, Den demokratiske republikken Kongo).


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Smodicini Lacordaire, 1869
Slekten Caediscum Lefkovitch, 1962
Caediscum imperiale Lefkovitch, 1962


== Referanser ==


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata, Gamle verden
Cerambycidae of the World - Smodicini
BioLib - Smodicini


== Eksterne lenker ==
(en) Caediscum i Encyclopedia of Life 
(en) Caediscum i Global Biodiversity Information Facility 
Caediscum – detaljert informasjon på Wikispecies
Saphanus

Saphanus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore (14-19 millimeter), kraftige, blankt svarte trebukker. Antennene er litt kortere enn kroppen. pronotum er rundet, litt smalere enn dekkvingene. Disse er jevnbrede (litt utvidete bakover hos hunnene) med en litt ruglete overflate.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i døde stammer og stubber av løv- og bartrær, mest i liggende stokker. De voksne billene finnes mest på bakken, fra mai til august. Artene lever i litt høyereliggende områder.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Europa inkludert den asiatiske delen av Tyrkia.


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . Gruppen blir noen ganger plassert i underfamilien Spondylidinae.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Saphanini Lacordaire, 1869 eller Cerambycini
Slekten Saphanus Audinet-Serville, 1834
Saphanus kadleci Rapuzzi & Sama, 2014
Saphanus piceus (Laicharting, 1784)
Saphanus piceus bartolonii Sama & Rapuzzi, 1993
Saphanus piceus ganglbaueri Brancsik, 1886
Saphanus piceus piceus (Laicharting, 1784)


== Referanser ==


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata, Gamle verden
Cerambycidae of the World - Saphanini
BioLib - Saphanini


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Saphanus i Encyclopedia of Life 
(en) Saphanus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Saphanus hos Fauna Europaea 
(en) Saphanus hos NCBI 
(en) Kategori:Saphanus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Saphanus – detaljert informasjon på Wikispecies
Amphirhoe

Amphirhoe er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, spinkle, mørke trebukker. Artene kjennes lett på at bakbeina er lange og tynne, lårene utpreget klubbeformede. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen, pronotum har rundede sider. Dekkvingene er jevnbrede med en smal, lys stripe, dekker ikke bakkroppsspissen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Rhopalophorini Blanchard, 1845
Slekten Amphirhoe Newman, 1840
Amphirhoe decora Newman, 1840
Amphirhoe sloanei Blackburn, 1889


== Referanser ==


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata
Cerambycidae of the World - Rhopalophorini


== Eksterne lenker ==
(en) Amphirhoe i Encyclopedia of Life 
(en) Amphirhoe i Global Biodiversity Information Facility 
Amphirhoe – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Rhopalophorini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bilder av artene
Cerambycidae de Guyane - Rhopalophorini. Bildegalleri
Bezark, Larry: A Photographic Catalog of the Cerambycidae of the New World- Rhopalophorini. Bildegalleri
Calchaenesthes

Calchaenesthes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, litt flate, rødlige trebukker med svarte tegninger. Slekten har en ganske konstant fargemønster: grunnfargen er mursteinsrød til skarpt rød, hodet er svart, pronotums midtparti er svart, dekkvingene har et par store, avlange, svarte flekker foran og et par mindre, nyreformede til runde flekker bak. Antennene er noe kortere enn kroppen. Pronotum er rundet, dekkvingene jevnbrede eller svakt utvidete bakover med avrundet spiss.


== Levevis ==
De voksne billene besøker gjerne blomster, og er dagaktive. De er aktive flygere.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Europa og Vest-Asia, fra Spania i vest til Iran i øst.


== Systematisk inndeling ==
Denne gruppen blir ofte plassert til den store stammen Trachyderini.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Purpuricenini Fairmaire, 1864
Slekten Calchaenesthes Kraatz, 1883
Calchaenesthes diversicollis Holzschuh, 1977
Calchaenesthes oblongomaculatus (Guérin-Méneville, 1844)
Calchaenesthes pistacivora Holzschuh, 1977
Calchaenesthes primis Özdikmen, 2013
Calchaenesthes sexmaculata (Reiche, 1861)


== Kilder ==
zin.ru - Purpuricenini
Oversikt over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Calchaenesthes i Encyclopedia of Life 
(en) Calchaenesthes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Calchaenesthes hos Fauna Europaea 
(en) Calchaenesthes hos NCBI 
(en) Kategori:Calchaenesthes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Calchaenesthes – detaljert informasjon på Wikispecies
Thelgetra

Thelgetra er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore (gjerne 10-15 millimeter), fargerike trebukker. Artene etterligner giftige biller i familien rødvinger (Lycidae). Disse billene har forholdsvis tynt hudpanser, og er farget i gult og svart. Hodet er forholdsvis lite, antennene lange og kraftige, i alle fall noen av leddene med bremmer av mørke hår på innersiden. Pronotum er bredere enn langt, rundet foran og på sidene. Dekkvingene utvider seg bakover slik at kroppen får et trekantet omriss. De er nokså flate og har noe opphøyde lengderibber.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Pteroplatini Thomson, 1860
Slekten Thelgetra Thomson, 1864
Thelgetra adusta (Burmeister, 1865)
Thelgetra latipennis Thomson, 1864


== Kilder ==
Liste over arter, med utbredelsesdata Arkivert 2. august 2017 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Thelgetra i Encyclopedia of Life 
(en) Thelgetra i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Thelgetra hos NCBI 
Thelgetra – detaljert informasjon på Wikispecies
Ischnauchen

Ischnauchen er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia (Queensland).


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Psilomorphini Lacordaire, 1869
Slekten Ischnauchen Scambler, 1993
Ischnauchen costatus (McKeown, 1938)


== Referanser ==


== Kilder ==
Liste over artene, med utbredelsesdata


== Eksterne lenker ==
(en) Ischnauchen i Encyclopedia of Life 
(en) Ischnauchen i Global Biodiversity Information Facility 
Ischnauchen – detaljert informasjon på Wikispecies
Paraleptidea

Paraleptidea er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Små, rødbrunlige trebukker. Oversiden er fint hårete. Antennene er noe lengre enn kroppen. Dekkvingene er forkortede og dekker ikke bakkroppen, flygevingene (bakvingene) stikker ut bak dekkvingene og gjør at disse billene overflatisk minner om små veps. Beina har klubbeformede lår.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Psebiini Lacordaire, 1869
Slekten Paraleptidea Gounelle, 1913
Paraleptidea femorata Gounelle 1913
Paraleptidea longitarsis (Lane, 1951)
Paraleptidea sanmartini (Zajciw, 1960)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 21. oktober 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Paraleptidea i Encyclopedia of Life 
(en) Paraleptidea i Global Biodiversity Information Facility 
Paraleptidea – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Psebiini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sassafrasslekta

Sassafrasslekta (Sassafras) er en slekt med løvfellende trær i laurbærfamilien.
De blir opptil 35 m høye, og alle deler av planten dufter. Bladene sitter spredt og kan være ovale, eller ha to eller tre lapper. Blomstene er tretallige og gule; de kan være tvekjønnede, eller treet kan ha adskilte hann- og hunnblomster. Forskjellene mellom de tre artene i slekta ligger hovedsakelig i detaljer i blomsterbygningen. Frukten er en blåsvart steinfrukt.
Sassafrasslekta er disjunkt utbredt i områdene med temperert løvskog i Øst-Asia og østlige Nord-Amerika. Utbredelsen strekker seg sørover til subtropiske områder. I Nord-Amerika er det én art, sassafras (S. albidum). Den finnes nordover til sørvestlige Maine i USA og er blant de nordligste representantene for laurbærfamilien i verden.
Det er to arter i Øst-Asia: Sassafras tzumu er utbredt 100–1900 moh. i de kinesiske provinsene Anhui, Fujian, Guangdong, Guangxi, Guizhou, Hubei, Hunan, Jiangsu, Sichuan, Yunnan og Zhejiang. Sassafras randaiense er bare kjent fra Taiwan, der den vokser i eviggrønn skog 900–2400 moh. De asiatiske artene er av og til blitt plassert i egne slekter: Pseudosassafras og Yushunia.
Sassafrasslekta har tidligere hatt en vid utbredelse på den nordlige halvkule. På Island vokste Sassafras ferrettianum i miocen, og den samme arten fantes i Tyskland i pliocen.


== Galleri ==

		
		


== Litteratur ==
«Sassafras». Flora of China. Besøkt 16. mai 2017. 
«Sassafras». Flora of North America. Besøkt 16. mai 2017. 
Z.-L. Nie, J. Wen og H. Sun (2007). «Phylogeny and biogeography of Sassafras (Lauraceae) disjunct between eastern Asia and eastern North America». Plant Systematics and Evolution. 267 (1): 191–203. ISSN 1615-6110. JSTOR 23655722. doi:10.1007/s00606-007-0550-1. 
F. Grímsson og T. Denk (2007). «Floristic turnover in Iceland from 15 to 6 Ma – extracting biogeographical signals from fossil floral assemblages». Journal of Biogeography. 34 (9): 1490–1504. ISSN 1365-2699. doi:10.1111/j.1365-2699.2007.01712.x. 
Z. Kvaček, V. Teodoridis og T. Denk (2019). «The Pliocene flora of Frankfurt am Main, Germany: taxonomy, palaeoenvironments and biogeographic affinities». Palaeobiodiversity and Palaeoenvironments. ISSN 1867-1594. doi:10.1007/s12549-019-00391-6. 


== Eksterne lenker ==
(en) Sassafrasslekta i Encyclopedia of Life 
(en) Sassafrasslekta i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Sassafrasslekta hos Fossilworks 
(en) Sassafrasslekta hos ITIS 
(en) Sassafrasslekta hos NCBI 
(en) Sassafrasslekta hos The International Plant Names Index 
(en) Sassafrasslekta hos Tropicos 
(en) Kategori:Sassafras – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sassafras – detaljert informasjon på Wikispecies
Lorelou Desjardins

Lorelou Desjardins (født 16. mai 1983) er en fransk jurist, blogger og forfatter fra Marseille. Hun jobber i miljøstiftelsen WWF - Norge. 
I 2010 flyttet hun til Oslo fra København hvor hun jobbet som jurist i det danske institut for menneskerettigheder. Siden 2013 har hun postet på bloggen A frog in the fjord hvor hun særlig har skrevet om hvordan der er å leve som utlending i Norge og hvordan tilpasse seg norsk kultur. I 2014 begynte å skrive kronikker i den norske avisen VG. Hun skriver også kronikker for andre aviser og blader som Aftenposten, Dagbladet, AgendaMagasin, NRK.no. I 2017 utgav hun boka En frosk i fjorden - kunsten å bli norsk.


== Referanser ==


== Bibliografi ==
2017 En frosk i fjorden - kunsten å bli norsk Cappelen Damm ISBN 9788202498696
1993 Histoire d'un archéologue Editions du Rouleau libre


== Eksterne lenker ==
A frog in the fjord Desjardins' engelskspråklige blogg
www.lorelou.com Desjardins' webside