jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Michael Wolff

Michael Wolff (født 27. august 1953) er en amerikansk forfatter, essayist, og journalist, og en regelmessig skribent og kommentator for USA Today, The Hollywood Reporter, og den britiske utgaven av GQ.
I januar 2018 ble Wolffs bok Fire and Fury: Inside the Trump White House publisert.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Michael Wolff – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Michael Wolff på Internet Movie Database 
(en) Michael Wolff hos The Movie Database 
Michael Wolff på Twitter
Metopa groenlandica

Metopa groenlandica er en art av slekten Metopa som er en av de mange slektene av krepsdyr i Stenothoidae-familien, som i sin tur er plassert direkte (Incertae sedis) i den relativt store og artsrike underordenen Gammaridea av amfipoder. Gruppen består av bentiske bunndyr med relativt sett stor bevegelsesradius og små øyne, sammenliknet med de planktonisk frittsvevende og mer storøyde Hyperiidea-artene.
Gruppen ble første gang beskrevet av den norske havforskeren Jonas Axel Boeck i 1871.


== Gruppens taksonomi ==
Gruppen har, i likhet med hele Gammaridea-ordenen, gjennomgått en betydelig revisjon av sin systematiske plassering og sammensetning. Taksonomien til krepsdyrene er generelt komplisert og usikker. En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor med basis i 2013-revisjonen og oppdatert ifølge arbeidet som gjøres i WoRMS-databasen.
Rekke: Krepsdyr (Crustacea) - 67 000 arter
Klasse storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 000 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Gammaridea - 4 overfamilier, 59 familier Latreille, 1802
Incertae sedis
Familie Stenothoidae Boeck, 1871
Underfamilie Stenothoinae  Boeck, 1871
Slekt Metopa  Boeck, 1871
Metopa groenlandica Hansen, 1888 - Nordvest-Atlanteren
Metopa hirsutimana Blake, 1929 = Metopa groenlandica Hansen, 1888


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Metopa groenlandica – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Metopa groenlandica i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Metopa groenlandica hos Artsdatabanken 
(en) Metopa groenlandica hos ITIS
Mosvatnet (Suldal)

Mosvatnet er en innsjø sør i Suldal kommune i Rogaland. Innsjøen får tilsig fra mange mindre bekker, samt fra Fidjeåno i nordøst. Utløpet er mot nord, via Mosåna til Suldalslågen.Vannet har bestand av nokså småfallen ørret, opp mot 0,5 kg. 
På østsiden av vannet ligger Gullingen turistsenter, hvor det også drives leirskole. Skolen har drevet garnfiske siden 1986, og i mange år ble det kun fanget ørret, men fra 2003 er det også fanget noe røye. Det antas at røya må være satt ut.Ved Mosstølen like ved leirskolen er det gjort arkeologiske undersøkelser av en boplass, som har vært brukt både i steinalderen og i yngre jernalder. Funnene tyder på at dette har vært en jaktboplass, men også at det trolig var holdt tamfe her allerede i yngre steinalder.Området ved Mosvatnet er et populært utfartsområde, og det er nærmere 1000 hytter rundt vannet. Vann- og avløpsnettet er blitt modernisert, og nytt renseanlegg er oppført i tiden 2015-16.


== Referanser ==
Metopa latimana

Metopa latimana er en art av slekten Metopa som er en av de mange slektene av krepsdyr i Stenothoidae-familien, som i sin tur er plassert direkte (Incertae sedis) i den relativt store og artsrike underordenen Gammaridea av amfipoder. Gruppen består av bentiske bunndyr med relativt sett stor bevegelsesradius og små øyne, sammenliknet med de planktonisk frittsvevende og mer storøyde Hyperiidea-artene.
Gruppen ble første gang beskrevet av den norske havforskeren Jonas Axel Boeck i 1871.


== Gruppens taksonomi ==
Gruppen har, i likhet med hele Gammaridea-ordenen, gjennomgått en betydelig revisjon av sin systematiske plassering og sammensetning. Taksonomien til krepsdyrene er generelt komplisert og usikker. En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor med basis i 2013-revisjonen og oppdatert ifølge arbeidet som gjøres i WoRMS-databasen.
Rekke: Krepsdyr (Crustacea) - 67 000 arter
Klasse storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 000 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Gammaridea - 4 overfamilier, 59 familier Latreille, 1802
Incertae sedis
Familie Stenothoidae Boeck, 1871
Underfamilie Stenothoinae  Boeck, 1871
Slekt Metopa  Boeck, 1871
Metopa latimana Hansen, 1888 - Nordøst-Atlanteren
Metopa abscisa Norman, 1900 = Metopa latimana Hansen, 1888


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Metopa latimana – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Metopa latimana i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Metopa latimana hos ITIS
Barbent i parken (skuespill)

Barbent i parken (engelsk: Barefoot in the Park) er et skuespill fra 1963 av den amerikanske dramatikeren Neil Simon.Da stykket hadde premiere på Broadway i 1963, ble det umiddelbart en stor suksess. Robert Redford spilte den ene hovedrollen, og Elizabeth Ashley den andre.Filmen Barbent i parken (1967) var regissert av Gene Saks, og hovedrollene ble spilt av Jane Fonda og Robert Redford.


== Referanser ==
Steve Rubell

Steve Rubell (født 2. desember 1943 i Brooklyn i New York City, død 25. juli 1989 på Manhattan i New York City) var en amerikansk gründer som startet nattklubben Studio 54 i New York City i 1970-årene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Steve Rubell på Internet Movie Database 
(en) Steve Rubell hos The Movie Database 
(en) Steve Rubell hos American National Biography
Skandinavisk Cup 2014/15

Skandinavisk Cup 2014/15 i langrenn ble arrangert av FIS, og er nivået under Verdenscupen i langrenn. Sesongen startet 12. desember 2014 på Lillehammer, og ble avsluttet 25. februar 2015 i Leina i Estland.


== Resultater menn ==


=== Enkeltrenn ===


== Resultater kvinner ==


=== Enkeltrenn ===


== Sammenlagt Skandinavisk Cup ==


=== Menn ===
Peter Sutherland

Peter Denis Sutherland (født 25. april 1946 i Dublin, død 7. januar 2018 samme sted) var en irsk jurist, forretningsmann og politiker (Fine Gael). Sutherland var europakommissær fra 1985 til 1989.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Sutherland ble født i Dublin i 1946 og ble utdannet ved Gonzaga College i Ranelagh i Dublin. Han var av delvis skotsk bakgrunn. Sutherland studerte sivilrett ved University College Dublin og virket som sakfører fra 1969 til 1980. Han giftet seg med sin spanske hustru Maruja Sutherland i 1974.


=== Karriere ===
Peter Sutherland var justisminister 1981-1984 (med unntak for perioden mars-desember 1982), EU-kommissær med ansvar for konkurransespørsmål 1985-1989 og generaldirektør for General Agreement on Tariffs and Trade (GATT)/Verdens Handelsorganisasjon (WTO) 1993-1995. I 2006 var han representant for FNs generalsekreterær i spørsmål om internasjonal migrasjon og utvikling. Han har også vært involvert i Council on Foreign Relations.
Sutherland var medlem av Hong Kong Chief Executive's Council of International Advisers fra 1998 til 2005.Han sto bak Sutherland-rapporten fremlagt for den portugisiske regjering i forbindelse med overføringen av Macao til Folkerepublikken Kina i januar 2000.Peter Sutherland var president for for den britiske tenketanken Federal Trust for Education and Research. Han var formann for The Ireland Fund of Great Britain fra 2001 til 2009, del av The Ireland Funds. Han var medlem av rådgrivergruppen for Business for New Europe, en britisk pro-europeisk tenketank. Han var medlem av den kommisjon for menneskers sikkerhet som ble etablert av den japanske regjering og som fremla sin rapport for FN i 2003.Han har dessuten vært styreleder for BP plc 1997-2009 og sittet i styrene for den sveitsiske industrigruppen ABB, det svenske investeringsselskapet Investor AB, det amerikanske flyselskapet Delta Air Lines, det svenske telekommunikasjonsselskapet LM Ericsson og den britiske banken Royal Bank of Scotland (2001-2009).
Sutherland var både styreformann og administrerende direktør for The Goldman Sachs Groups mektige datterselskap Goldman Sachs International, der han også var rådgiver for moderselskapet. Han var også ordførende for London School of Economics og styremedlem i Bilderberggruppen samt virket fra 2006 som finansiell rådgiver for Vatikanstaten. Han var ordførende i Trilateral Commission 2001-2010 og var senere organisasjonens æresordsførende.


== Referanser ==
Luolajärvi

Luolajärvi (enaresamisk: Kuovđâšmjävri, skoltesamisk: Kuõđâšmjäu'rr) er en innsjø i Enare kommune i Finland. Den ligger 9 kilometer vest-sørvest for Näätämö. Hovedtilløp og -utløp er Kuosnijoki, ei sideelv til Neidenelva. Kuosnijoki renner inn i sjøen fra sørvest og ut igjen mot nord etter et par hundre meter. Nord for Luolajärvi ligger fjellet Palovaara, som danner en bratt skrent ned mot sjøen.


== Referanser ==
Samlede verk

Samlede verk (tysk Gesamtwerk, fransk œuvres complètes, italiensk opera omnia, av latin opera – «arbeid») er en kunstner eller vitenskapsmanns livsverk inklusive skisser og studier som ikke inngår i verkfortegnelsen.
Internasjonalt brukes ofte det franske œuvre, ikke sjelden på formen oeuvre.


== Kilder ==
«Œuvre» i Dansk Fremmedordbog, 2. udg., Karl Hårbøl, Jørgen Schack og Henning Spang-Hanssen (red.), 1999, Gyldendal. Hentet 9. januar 2018 fra «Œuvre» i Den Store Danske Encyklopædi
«Oeuvre», merriam-webster.com, hentet 9. januar 2018
«Opera omnia», treccani.it, hentet 9. januar 2018
Rautaperäjärvi

Rautaperäjärvi (enaresamisk: Ryevdipohjävri, nordsamisk: Ruovdebogijávri) er en innsjø i Enare kommune i Finland. Den ligger fem kilometer sørvest for Sevettijärvi. Sjøen har utløp mot nord til Rautaperänjoki, som er en del av hovedvannstrengen til Kuosnijoki, ei sideelv til Neidenelva. Rautaperäjärvi er den nordligste av en rekke av innsjøer som ligger på praktisk talt samme høyde og strekker seg 17 kilometer sørvestover til Kuosnajärvi.
Innsjøen har tilløp fra Mihkalijärvi, som ligger bare 20 cm høyere. De to innsjøene er forbundet med to korte elver, en på hver side av øya Ryevdipohsálui. Øst i Rautaperäjärvi ligger en esker, som danner en kjede av øyer, nes og halvøyer parallelt med østbredden av sjøen.Regionalvei 971 følger østsida av sjøen.


== Referanser ==
VM i banesykling 1911

VM i banesykling 1911 (verdensmesterskapet i banesykling) ble arrangert i Roma i Italia i 1911.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i banesykling 1912

VM i banesykling 1912 (verdensmesterskapet i banesykling) ble arrangert i Newark i USA i 1912.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i banesykling 1913

VM i banesykling 1913 (verdensmesterskapet i banesykling) ble arrangert i Berlin i Tyskland i 1913.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i banesykling 1914

VM i banesykling 1914 (verdensmesterskapet i banesykling) ble arrangert i Ordrup i Danmark i 1914.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i banesykling 1920

VM i banesykling 1920 (verdensmesterskapet i banesykling) ble arrangert i Antwerpen i Belgia i 1920.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i banesykling 1921

VM i banesykling 1921 (verdensmesterskapet i banesykling) ble arrangert i København i Danmark i 1921.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
Norgescupen i skiskyting 2013/14

Norgescupen i skiskyting 2013/14 for senior gikk over 15 renn, fra 23. november 2013 på Geilo til 29. mars 2014 på Voss.


== Resultater kvinner ==

Jori Mørkve og Marion Huber vant fire av norgescuprennene hver. 


== Resultater menn ==

Syver Nygård, Henrik L'abée-Lund, Kristoffer Langøien Skjelvik (21.-plass sammenlagt) og Johannes Thingnes Bø (24.-plass sammenlagt) vant to renn hver.  


== Referanser ==


== Kilder ==
Resultater kvinner Arkivert 10. januar 2018 hos Wayback Machine.
Resultater menn Arkivert 10. januar 2018 hos Wayback Machine.
Black Nazarene

Black Nazarene (spansk: El Nazareno Negro, Nuestro Padre Jesús Nazareno, tagalog: Poóng Itím na Nazareno, Hesus Nazareno) er en stor og mørk kristusstatue i mannsstørrelse som er fokus for en stor katolsk prosesjon den 9. januar hvert år i Manila. Prosesjonen foretas rundt om i gatene fra Luneta Park i Manila sentrum til og rundt i bydelen Quiapo og frem til Quiapo-kirken, der statuen oppbevares. 
Fiest of the Black Nazarene er en meget stor religiøs fest på Filippinene. Hundretusener til over en million barføtte troende deltar - i 2018 var det om lag 20 millioner. Prosesjonen gjenskaper figurens Traslación (overføring) i 1787, til kirken i Quiapo fra sin opprinnelige helligdom i den sentrale bydel Intramuros. Prosesjonen kan ta meget lang tid, med folkemengder som trenges frem og rtilbake slik at alle skal kunne komme nær nok til å berøre statuen. Det hele kan pågå hele dagen; i 2017 varte prosesjonen i 22 timer.Den svarte nazarener-figuren ble laget av en eller flere ukjente aztekiske kunstnere i Mexico. Den første gruppe av augustinere som reiste fra Acapulco i Mexico til Filippinene med en Manila-galleon, hadde den med seg. De ankom den 3. mai 1606. 
Den svarte fremtoningen skyldes antagelig at det brøt ut en brann rundt den under overfarten over Stillehavet. Senere er svartfargen blitt vedlikeholdt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Black Nazarene – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
400.-årsjubileet for Black Nazarene, 2006
VM i banesykling 1922

VM i banesykling 1922 (verdensmesterskapet i banesykling) ble arrangert i Liverpool i Storbritannia i 1922.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i banesykling 1923

VM i banesykling 1923 (verdensmesterskapet i banesykling) ble arrangert i Zürich i Sveits i 1923.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i banesykling 1924

VM i banesykling 1924 (verdensmesterskapet i banesykling) ble arrangert i Paris i Frankrike i 1924.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i banesykling 1925

VM i banesykling 1925 (verdensmesterskapet i banesykling) ble arrangert i Amsterdam i Nederland i 1925.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i banesykling 1926

VM i banesykling 1926 (verdensmesterskapet i banesykling) ble arrangert i Milano og Torino i Italia i 1926.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i banesykling 1927

VM i banesykling 1927 (verdensmesterskapet i banesykling) ble arrangert i Köln og Elberfeld i Tyskland i 1927.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i banesykling 1928

VM i banesykling 1928 (verdensmesterskapet i banesykling) ble arrangert i Budapest i Ungarn i 1928.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i banesykling 1929

VM i banesykling 1929 (verdensmesterskapet i banesykling) ble arrangert i Zürich i Sveits i 1929.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i banesykling 1930

VM i banesykling 1930 (verdensmesterskapet i banesykling) ble arrangert i Brussel i Belgia i 1930.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
Johan Gustaf Sandberg

Johan Gustaf Sandberg (født 13. mai 1782 i Stockholm, død 27. juni 1854 samme sted) var en svensk maler, professor i tegning ved Kungliga Akademien för de fria konsterna fra 1828, direktør for institusjonen årene 1845–53. Sandberg laget for det meste historiemaleri med motiv fra nordisk mytologi og svensk historie.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Johan Gustaf Sandberg var fra 1794 elev ved Kungliga Akademien för de fria konsterna i Stockholm. Senere i studietiden lærte han også musikk og klaverspill og tjente penger på leksjoner, og ved arbeid på dekorasjons-malerverkstedet ved det kongelige teater. 


=== Kunstner ===
På akademiet i 1808 og 1809 konkurrerte Sandberg og vandt en rekke medaljer for sine historiemalerier Diana och Endymion og Karl XII och hans sekreterare i Stralsund. Det var i disse årene at han også begynte å eksperimentere med mytologiske temaer, dyremalerier og portretter I tiden som fulgte laget han flere oljemalerier som gav ham anerkjennelse ved forskjellige fremvisninger.
Han sluttet seg med tiden til den opposisjonen mot kunstakademiet som hadde sin kjerne i 'Sällskapet för konststudium'. Tvisten med akademiet la seg snart, Sandberg ble medlem i 1821 og professor i 1828. Derimot fikk han aldri anledning til å foreta den for disse eldre tiders kunstnere obligatoriske studiereise til sørlige land i Europa.
Hans fremste verk er kalkmaleriene med Gustav Vasa i domkirken i Uppsala. Maleriet Gustav Vasa talar til dalkarlarna i Mora fra 1836 niser et motiv som han gjentok i domkirken. Sandberg laget tegningene til praktverket Ett år i Sverige som kom ut i perioden 1827-35. Bildebe ble graverte under ledelse av Christian Didrik Forssell og teksten skrevet av Anders Abraham Grafström. Mange somre tilbragte Sandberg på Säfstaholms slott, der han laget malerier som skildret folkelivet og folkedrakter.
Johan Gustaf Sandberg var ellers en dyktig portrettmaler og malte en mengde portretter. Blant annet malte han mange av portrettene til praktverket Galleri af utmärkta svenska lärde, vetenskapsidkare och konstnärer som han gav ut 1835–42 (100 portretter, litograferte av Johan Cardon). 
Sandberg er representert ved Nationalmuseum i Stockholm, Uppsala universitet, Gripsholmssamlingen, Göteborgs konstmuseum, Nordiska museet, Kungliga biblioteket og Kulturhistoriska museet i Lund.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Den svenska målarkonstens historia. 2001
Sølvbåndet

Sølvbåndet (italiensk: Nastro d'Argento) er en italiensk filmpris som utdeles av Nazionale Giornalisti Cinematografici Italiani, interesseorganisasjonen for italienske filmjournalister.
Prisen ble etablert i 1946 og blir utdelt årlig i en rekke kategorier for bidrag både foran og bak kamera.


== Referanser ==
Roger Adolfsen

Roger Adolfsen (født 12. mars 1964) er en norsk investor og forretningsmann. Blant annet er han styreleder i investeringsselskapet Hospitality invest og grunnlegger av Adolfsen Group sammen med sin bror Kristian Arne Adolfsen. Selskapene driver med investeringer i en bred rekke sektorer, deriblant eiendom, hotell og drift av velferdstjenester som barnehager, sykehjem og asylmottak på oppdrag fra det offentlige (se Norlandia).I 2017 ble Roger Adolfsen rangert på 85. plass over Kapitals liste over Norges rikeste med en formue på 2,9 milliarder kroner og hadde 143 roller i norsk næringsliv.


== Referanser ==
Kenneth Braithwaite

Kenneth John Braithwaite II (født 1960) er en amerikansk forretningsmann, politiker og tidligere marineoffiser. Han var USAs marineminister i Donald Trumps regjering 2020–2021. Braithwaite var USAs ambassadør til Norge fra 8. februar 2018 til 29. april 2020.


== Utdanning ==
Braithwaite studerte ved U.S. Naval Academy og ble uteksaminert med bachelorgrad i 1984. Han tok senere en mastergrad i offentlig administrasjon ved University of Pennsylvania i 1995.


== Karriere ==
Braithwaite ble utnevnt til fenrik i U.S. Navy i 1984. Han ble flyver i april 1986 og fikk i arbeid å fly antiubåtpatruljer. I april 1988 ble han overført til kommunikasjonsoppgaver. Han har vært fast instruktør ved Nato-skolen i Tyskland.
Braithwaites aktive militærtjeneste ble avsluttet i 1993, men han sluttet seg umiddelbart til U.S. Navy Reserve. Han fortsatte å utføre ulike kommunikasjonsoppgaver til han gikk av med pensjon i 2011. Hans opprykk til kontreadmiral (rear admiral, lower half) (OF6) ble godkjent av Senatet i juni 2007.Etter den militære karrieren var Braithwaite kommunikasjonsdirektør ved USAs ambassade i Islamabad og visepresident for et konsulentselskap som arbeider for å forbedre ytelsen og strategiene for helsevesenet.Braithwaite ble nominert til USAs ambassadør i Norge av president Donald Trump, noe som ble godkjent av senatet 21. desember 2017. 8. februar 2018 ble han formelt akkreditert som ambassadør.I november 2019 kunngjorde USAs president at han ville nominere Braithwaite til USAs marineminister, og han ble formelt nominert 2. mars 2020. Kenneth Braithwaite ble tatt i ed som USAs marineminister 29. mai 2020. Han avgikk 20. januar 2021.


== Privat ==
Braithwaite ble født inn i en baptistkirke i USA, men konverterte da han møtte sin kone Melissa som er født katolikk og har vært lærer ved en katolsk skole.Kenneth og Melissa Braithwaite har en datter og en sønn sammen. På fritida er Braithwaite en aktiv seiler og historisk interessert.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kenneth J. Braithwaite 77th Secretary of the Navy Secretary of the Navy
Tzitzak

Tzitzak (tyrkisk: Çiçek), omdøpt til Irene (gresk: Ειρήνη) ved kristen dåp, død ca. 750, var prinsesse i Khazar-riket og datter av khan Bihar, leder for khazarene i første halvdel av 700-tallet. Tzitzak ble i ung alder gift med den østromerske keiser Konstantin V.


== Keiserinnen ==
I 732 var Østromerriket under sterkt press fra det ekspansive Ummajjad-kalifatet. Keiser Leo III måtte finne allierte og sendte en delegasjon til khan Bihar i Khazar-riket. Det ble oppnådd enighet og alliansen ble beseglet med ekteskap mellom khanens datter Tzitzak og Leos sønn og medkeiser Konstantin.Tzitzak ble eskortert til Konstantinopel for at ekteskapet skulle inngår der. Konstantin var i 732 fjorten år, og Tzitzak var sannsynligvis yngre ettersom hun ikke fikk sitt første (og eneste) barn før etter atten års ekteskap. Før bryllupet ble hun døpt til ortodoks kristendom og fikk navnet Irene. Irenes bryllupsdrakt skal ha vakt oppsikt. Hun var iført en fargerik kaftan av en type som ble brukt som ridedrakt blant khazarene. Plagget, som ble omtalt som tzitzakion skal ha blitt en svært populær mote blant bysantinske menn.
Theophanes’ krønike, skrevet rundt 815, nevner at Irene (Tzitzak) lærte å lese religiøse tekster og at hun var en god, pietetsfull kristen i motsetning til sin mann og sin stefar. Theophanes var sterkt preget av den opprivende ikonoklasme-striden om bruk av bilder i kristendommen. Keiserne Leo og Konstantin var ikonoklaster, det vil si mot billedbruk, mens Theophanes var ikonodul, det vil at han aksepterte ikoner og avbildninger. Den rosende ordbruken om Irene tyder på at hun var for billedbruk.Det er usikkert om Irenes svigermor Maria fortsatt var keiserinne da Irene giftet seg. Leo III døde den 18. juni 741, og Konstantin V ble enekeiser med Irene som keiserinne. Umiddelbart etter hans maktovertakelse brøt det ut borgerkrig i riket da Konstantins svoger Artabasdos (gift med Anna, Konstantins søster) gjorde krav på keisertronen. Borgerkrigen varte i to år, til 2. november 743. Irenes rolle i denne konflikten er ikke kjent, men Konstantin V gjenvant makten og Artabasdos ble offentlig blindet og sendt i kloster.
Den 25. januar 750 fødte Irene en sønn, den senere keiser Leo IV eller Leo khazaren etter sin mors herkomst. Denne fødselen er det siste vi vet om Irene i kildene. Året etter var Konstantin V allerede gift på nytt med en Maria som vi ikke kjenner bakgrunnen til. Historikeren Lynda Garland har ment at Irene døde i barsel.Navnet tzitzak er sannsynligvis en gresk versjon av det tyrkiske ordet çiçek som betyr blomst.


== Referanser ==


== Kilder ==
Gibbon, Edward; Smith, William (1894). The Student's Gibbon: The History of the Decline and Fall of the Roman Empire (engelsk). Harper. Besøkt 09.01.2018. 
Theophanes (1982) [815]. The Chronicle of Theophanes. Anno mundi 6095-6305 (A. D. 602-813) (engelsk). Oversatt av Harry Turtledove. Philadelphia: University of Pennsylvania Press. ISBN 978-08122-1128-3. 
Garland, Lynda (2000). «De Imperatoribus Romanis». Besøkt 9. januar 2018.