jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hågen Rørmark

Hågen Rørmark (født 13. mars 1969 i Oslo) er en utøvende artist, tekstforfatter og komponist. Han har vært aktiv siden begynnelsen av 1990-tallet og ga ut sin debutplate i 1995. Han flyttet så til Liverpool i England som en av elevene i det første kullet ved LIPA. Etter det bodde han 10 år i New York og 3 år i London  hvor han fortsatte å jobbe som artist, lage plater og turnere i tillegg til å jobbe som tekniker og produsent.
Som komponist har han levert musikk til, i utvalg: 
NRK serien «Småbyliv» av og med Robert Stoltenberg (2011), teaterstykket «Visning» av Cecilie Løveid, som ble satt opp på Nationaltheatret i Jon Tombres regi (2014) NRK Brennpunkt dokumentaren "Prisen for en ren bil" regissert av Mari Allgot Lie (2017).
Han har vært med som turnémusiker i bandene Savoy og Raga Rockers, og har medvirket på plateinnspillinger med disse, i tillegg til flere andre bl.a. deLillos. Han har også skrevet sanger med og for div. andre artister, bl.a. Morten Harket og Frode Alnæs.
Han bor nå i Norge hvor han bl.a. driver prosjektteatergruppen SiDetDa sammen med dramatiker og forfatter Gyrid Axe Øvsteng. De hadde våren 2017 urpremiere på lydteaterstykket "Vi skulle ha svingt", skrevet av Gyrid, med regi og musikk av Hågen. 
Sammen med Jørn Christensen ga han i 2018  ut platen The Sleepends som første utgivelse fra duoen med samme navn.  
Våren 2020 fulgte en ny soloutgivelse, platen That’s it.  


== Diskografi ==
AlbumMondo Cane (1995)
Alt eller ingenting (2012)
That’s it. (2020)SinglerBe Blessed (1995)
Ventet på deg (2014)
No Tomorrow (2019)


=== The Sleepends ===
AlbumThe Sleepends (2018)SinglerTime Stand Still (2018)


=== Deltar på ===
Savoy: Savoy (2004)
Raga Rockers: Fritt liv (2012)
Morten Harket: Out of My Hands (2012)
Frode Alnæs: Take a Longer Way Home (2012)
Michael Krohn: Idiot Rock (2012)
Mercury Motors: Rewind 1988–2013 (2013)
Frode Alnæs: Envy the Man (2013)
Budd & The Kid Skaters: Skateboard (2015)
Raga Rockers-hyllest: Sannhet på boks – en hyllest til Raga Rockers (2015)
For the Love of Ivy: For the Love of Ivy (2017)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Erik Andresen

Erik Andresen (født 21. mars 1941, død 8. august 1991) var en norsk musiker (altsaksofon, klarinett) og arrangør.
Som 15-åring debuterte han som klarinettist i The Modern Swing Group (1956). Han spilte på Amerikabåten allerede 1958-59 (med spesialtillatelse fordi han var så ung) og debuterte i radio 1959 i en kvintett sammen med Bjørn Johansen, samme år som han ble engasjert i Kjell Karlsens storband.
Som yrkesmusiker var han ansatt i Forsvarets Stabsmusikk 1961-67, Den Norske Blåsekvintett og Filharmonisk Selskaps orkester 1967-91 (soloklarinettist).Han var lektor på musikkhøyskolen til 1978 og leder av skolens storband.
Som jazzmusiker (med tilnavnet «Gorki») spilte han altsax hos Kjell Karlsen til 1964 (plateinnspilling 1963), i Frode Thingnæs kvintett fra 1961 (plateinnspilling 1963, jazzfestivalen i Montreux 1969), sporadisk med Eilif Holm, Bernt Steen, Roy Hellvin o.a., foruten at han spilte fast med Helge Hurum storband på 60-tallet og Østereng/Hurum (Radiostorbandet) fra 1964 til midt på 1980-tallet.
Fra 1969 til 1972 ledet han en egen  kvartett som var jamband ved  både jazzfestivalene i Kongsberg og Molde i 1970 og spilte samme år inn LP-en «Gip». I perioden 1979 til 1985 ledet han egne kvartetter, ved siden at han deltok i konsertband til Arild Boman og Fred Nøddelund, EBU Big Band (1973) og George Russell/Jan Garbarek (1979). Han spilte fast med Appaloosa Mainstream Ensemble fra 1977 til 1985 (platene «Live at Downtown» (1978) og «Andresen songbook» (1979), den siste med bare egne komposisjoner), Atle Hammer kvintett fra 1980 til 1985, og gjorde innspillinger med Norwegian Big Band (1976), Laila Dalseth (1978), Rolf Jacobsen/Egil Kapstad (1978) og Helge Hurum (1987). Opptak fra EBU Big Band (1973) ble utgitt på Helge Hurums CD «Spectre» i 2007.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Erik Andresen på Internet Movie Database 
(en) Erik Andresen på Discogs 
(en) Erik Andresen på MusicBrainz 
(no) Biografi fra Jazzbasen.
(no) Diskografi fra Jazzbasen.
Sameskolen i Havika

Sameskolen i Havika, egentlig Haviken skole for flyttsamer, var en privat internatskole i Havika i Namsos, som tilbød grunnskoleundervisning for barn fra sørsamiske familier fra Nordland til Hedmark. Skolen ble etablert i 1910 av Finnemisjonen og Trondheim indremisjon under navnet Haviken skolehjem for lappebørn, og var i drift til 1951, da den ble avløst av den statlige Gaske-Nøørjen Saemienskovle i Hattfjelldal. All undervisningen foregikk på norsk, og det var bare unntaksvis at det var samisktalende personale på skolen. Mange mener likevel at skolen hadde betydning for sørsamisk kulturarbeid, fordi det var den første institusjonen hvor sørsamene møttes, mens andre oppfatter skolen som en «fornorskingsskole».

 
I starten hadde skolen flere eiere, men etterhvert, i 1913 eller 1917, ble Finnemisjonen eneeier. Hans Lindkjølen skriver at skolen ble startet av Trondheim indremisjonskrets alene, og at Finnemisjonen kom med som eier i 1911 da de overtok ansvaret for et misjonsarbeid blant sørsamene fra Indremisjonen. Det var bare det første året at skolen hadde samisktalende ansatte; først Marie Johnsen fra Røros ett år, og deretter en kort tid Anna Klemmitsen fra Verran. Devik har beregnet at 130-140 barn var elever ved skolen i løpet av hele driftsperioden. Det var omtrengt 20 elever ved skolen hver vinter, og de fleste elevene var delvis ved sameskolen og delvis ved skoler i hjembygda.
Skolen var stengt fra 1940 til 1946. På grunn av bombingen av Namsos sentrum tok kommunen i bruk skolen som aldershjem. Skolen ble nedlagt i 1951, og den etter hvert forfalne skolebygningen ble revet i 1968.Beliggenheten i utkanten av Namsos var gunstig for sjøverts forbindelse, som særlig var aktuelt for elevene som kom nordfra; ettersom mange av helgelandssamene har vinterbeite ved kysten. Eiendommen Havika-gården, eller «Benum-gården» ble i 1911 også plass for Namdals folkehøgskole, som tidligere hadde vært ambulerende, men som holdt til i Havika fra 1911. En brann i skolebygningen i 1934 førte folkehøgskolen til sin nåværende adresse i Grong.Undervisningen var på norsk, og barna hadde ikke lov til å snakke samisk seg i mellom. «Det var ingen sameskole, men en norsk internatskole for sørsamiske barn.». De som har studert skolens historie har inntrykk av at «internatdriften neppe hadde noen høy standard, men internatskolen ble likevel flittig søkt av sørsamefamilier».
Elevene har ulike erfaringer fra tiden på skolen.


== Referanser ==
Philippe Curtius

Phillipe Curtius (også Philippe Mathé-Curtz, født 1737, død 26. september 1794) var en sveitsisk lege og voksmodellør som var Marie Tussauds læremester. Han hadde eget vokskabinett med portrettfigurer av en del av datidens kjente personer i Paris.


== Referanser ==
UFO: Alien Invasion

UFO: Alien Invasion er et strategispill der spilleren sloss mot utenomjordiske vesener som prøver å ta kontroll på jorden. Spillet er sterkt inspirert av X-COM serien (Mesteparten fra UFO: Enemy Unknown).
Spillet er utviklet med en modifisert utgave av id Tech 2 spillmotoren (Quake II engine), og kan spilles på Linux, FreeBSD, Microsoft Windows, AmigaOS 4, og Mac OS X. Det finnes også en versjon på Android, publisert på Google Play.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) UFO: Alien Invasion hos MobyGames 
(en) UFO: Alien Invasion hos Giant Bomb
Jim Gault

Jim Gault (født 24. april 1954) er en skotsk rullestolcurlingspiller. Han har Paralympics-bronse fra 2014 som fremste meritt. 


== Idrettskarriere ==
Gult deltok i sitt første VM ved VM i rullestolcurling 2012 i Sør-Korea, der Storbritannia kom på 8.-plass.  
Han var reserve ved Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji i Russland, og fikk delta fordi Tom Killin måtte trekke seg på grunn av sykdom. Det britiske laget kom på 3.-plass, etter å ha slått Kina 7-3 i bronsefinalen. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jim Gault – Paralympic.org 
(en) Jim Gault – World Curling Federation 
Profil hos Sotsji 2014 Paralympics Arkivert 19. mars 2014 hos Wayback Machine.
Robert F. Kennedy Memorial Stadium

Robert F. Kennedy Memorial Stadium (RFK Stadium) er et idrettsanlegg i Washington, D.C. i USA. Stadionet brukes til amerikansk fotball og fotball og ble tidligere brukt til baseball. RFK Stadium brukes også til konserter.
Stadionet ble åpnet i 1961 og gitt sitt nåværende navn i januar 1969 til minne om senator og presidentkandidat Robert F. Kennedy som ble myrdet i juni 1968. Stadionet var en av ni arenaer under VM i fotball 1994 og en av seks under VM i fotball for kvinner 2003.


== Se også ==
John F. Kennedy Stadium


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Robert F. Kennedy Memorial Stadium – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Robert F. Kennedy Memorial Stadium – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Historien om RFK Stadium
Remembering RFK
Remembering RFK as a Truly Multipurpose Stadium
BNS «Bangabandhu» (F25)

BNS «Bangabandhu» (F25) er en fregatt av Ulsan-klassen som for tiden er i aktiv tjeneste hos den bangladeshiske marinen. Skipet ble bygget i Sør-Korea i 2000 og anses for å være det mest moderne skipet av sin type og klasse i den bangladeshiske marinen. Fregatten har sin hjemmehavn i Chittagong. Den har et mannskap på rundt 186, deriblant 16 offiserer.
BNS «Bangabandhu» er i stand til å både engasjere seg i kamp og utføre en rekke maritime oppgaver i fredstid. Skipet har som hovedoppgave å beskytte, forsvare og overvåke Bangladeshs eksklusive økonomiske sone. Det utfører også ulike oppgaver for å opprettholde lov og orden innenfor Bangladeshs maritime grenser, slik som bekjempelse av maritim terrorisme, miljøforurensning og smugling. I tillegg kan BNS «Bangabandhu» om nødvendig bistå i lete- og redningsaksjoner (eng. search and rescue, SAR) til havs.


== Historie ==
Skipet er oppkalt etter lederen blant grunnleggerne av Bangladesh, Sheikh Mujibur Rahman, som populært blir omtalt med ærestittelen Bangabandhu («Bengals venn»). Kjølen ble strukket 11. mars 1998 ved verftet Daewoo Shipbuilding & Marine Engineering i Sør-Korea, og skipet ble satt inn i tjeneste for den bangladeshiske marinen den 20. juni 2001.
Den 13. februar 2002 ble BNS «Bangabandhu» midlertidig tatt ut av tjeneste for å gjennomgå ulike reparasjoner som var dekket av garantien, og skipet ble overført til reserveflåten som fregatten «DW 2000-H». Skipet lå ved kai fram til 13. juli 2007, da det igjen ble satt inn i tjeneste, men denne gang som BNS «Khalid Bin Walid». I 2009 ble skipet omdøpt nok en gang og fikk nå det opprinnelige navnet BNS «Bangabandhu». Skipet ble tatt inn som nasjonal standard den 29. august 2013.
I mars 2014 ble BNS «Bangabandhu» og BNS «Umar Farooq», etter anmodning fra malaysiske myndigheter, satt inn i letingen etter det savnede passasjerflyet Malaysia Airlines Flight 370 i Bengalbukta.


== Se også ==
Liste over skip i den bangladeshiske marinen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
F 25 BNS Bangabandhu − helis.com (en)
BNS Bangabandhu Frigate − globalsecurity.org (en)
BNS «Umar Farooq» (F16)

BNS «Umar Farooq» (F16) er en fregatt av den britiske Salisbury-klassen som for tiden er i aktiv tjeneste som treningsskip for den bangladeshiske marinen. Skipet ble bygget som HMS «Llandaff» i Storbritannia i 1955 og er blant de eldste fregattene som fortsatt er i militær bruk i verden. Det har sin hjemmehavn i Chittagong i Bangladesh.
Skipet har et mannskap på rundt 223, hvorav de fleste bor på skipet i lange perioder. BNS «Umar Farooq» brukes til å trene kadetter, såkalte «midtskipsmann» (eng. midshipman). Det blir også brukt til å støtte maritime operasjoner utenfor kysten av Bangladesh, slik som bekjempelse av piratvirksomhet og smugling samt deltagelse i lete- og redningsaksjoner.


== Historie ==
Skipet ble bygget av Hawthorn Leslie and Company i den lille byen Hebburn ved Tyne i England. Kjølstrekkingen fant sted 27. august 1953 mens sjøsettingen av skipet skjedde den 30. november 1955. Skipet var i tjeneste i Royal Navy i 18 år, før det ble solgt til Bangladesh i 1976. Det ankom Bangladesh den 27. mars 1977 og ble omdøpt fra HMS «Llandaff» til BNS «Umar Farooq».
I desember 2010 avla BNS «Umar Farooq» et tre dager langt besøk på den indiske marinebasen i Visakhapatnam under ledelse av kommandør Mahamud Hossain Zia og med et mannskap på 40 offiserer og rundt 250 mann. Kommandør S. M. A. K. Azad er per 2010 kommanderende offiser for mannskapet om bord på BNS «Umar Farooq».I mars 2014 ble BNS «Umar Farooq» og BNS «Bangabandhu», etter anmodning fra malaysiske myndigheter, satt inn i letingen etter det savnede passasjerflyet Malaysia Airlines Flight 370 i Bengalbukta.


== Se også ==
Liste over skip i den bangladeshiske marinen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
A Training Ship - BNS Umar Farooq − bangladeshnavy.org (en)
Veteran BNS Umar Farooq (bilder og informasjon) − Facebook (en)
Aage Gerhard Skavlan

Aage Gerhard Skavlan (født 22. desember 1847 i Herøy, død 24. februar 1920) var en norsk teolog og historiker. Han var sønn av presten Aage Schavland og Gerhardine Pauline Bergh. Skavlan ble utdannet ved katedralskolen i Trondheim, og tok teologisk embetseksamen i 1872. Han arbeidet først som lærer før han i 1877 fikk statsstipend for å forske på Norges historie. Han var bror av litteraturhistoriker Olaf Skavlan og svoger av politikeren Ludvig Daae.


== Verk ==
Claus Fasting. Til Bergens Historie. 1877
Historiske Billeder fra den nyere Tid i Norge, Danmark ogtildels Sverige. 1878
Norge i 1814. En Nydannelses Historie . 1882
Indledning til Norges statsdannelse i 1814. 1884
Schweizernes Frihedskamp og Edsforbundets Dannelse. 1890
Kulturbilleder. Fra Norges nyere historie. 1892
Norges Uafhængighedserklæring i 1814. Aarets Historie indtil Eidsvoldsforfatningen. 1895
Træk af Norges nyere historie. 1899
Jordbaneprøvt verdenshistorie. 1908


== Referanser ==
Inkognito terrasse (Oslo)

Inkognito terrasse (1-9, 2-10) er en gate bak Slottet i bydel Frogner i Oslo. 
Denne blindgaten går sørvestover fra Colbjørnsens gate ved Åpent Bakeri, som har adresse nr. 1. Den ender ved nr. 9, der Kristensamfunnet har en ombygd villa og barnehage, og det er gjennomgang til deres kirke i Oscars gate 84.
Gaten fikk navn før 1887 etter Incognito løkke.


== Bilder fra gaten ==

		
		
		


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Inkognito terrasse». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 277. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (I)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Arctodiaptomus salinus

Arctodiaptomus salinus er en hoppekreps. 
Gjennomsnittslengden er 1,65 mm. Den er svært tolerant for variasjoner i saltholdighet og temperatur. Utbredelsen strekker seg fra Spania og Marokko i vest og Algerie og India i sør til den sibirske elva Ob i nord og Kina i øst.Den lever som plankton i ulike vannforekomster fra dype innsjøer til våtmarker. Den er den viktigste dyreplanktonarten i Issyk-Kul. I denne innsjøen er den viktig som føde for fisk og kan forekomme i en konsentrasjon på 35 000 individer pr. m³. I Aralsjøen forsvant den fullstendig etter at planktonetende fisker som sild og kutlinger ble satt ut.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arctodiaptomus salinus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Arctodiaptomus salinus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Arctodiaptomus salinus hos Artsdatabanken 
(en) Arctodiaptomus salinus hos Fauna Europaea 
(en) Arctodiaptomus salinus hos NCBI 
(en) Kategori:Arctodiaptomus salinus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Henrik Ditlev Schepelern

Henrik Ditlev Schepelern (født 19. april 1912 i Bregninge, død 28. august 2001 var en dansk klassisk filolog.
Schepelern studerte gresk og latin og bl cand. mag. i 1939. Etter først å ha begynt som gymnaslærer, var han mesteparten av livet ansatt ved museer, nemlig Tøjhusmuseet, Rosenborg slott og Frederiksborgsmuseet.
I forbindelse med museumsarbeidet studerte Schepelern historiske våpen og våpenhåndverk. Han oversatte Ole Worms brevveksling og Anders Sunesens Hexaemeron fra latin til dansk og utga Ole Borchs reisedagbøker.


== Referanser ==


== Kilder ==
«H. D. Schepelern», i Dansk biografisk leksikon
Gunnulf Kleveland

Gunnulf Kleveland (født 13. juni 1907 i Evje, død 14. januar 1993) var en norsk filolog og lektor.
Gunnulf Kleveland var sønn av bonden Olav Nilsson Kleveland (1841–1934) og Gunhild Torgeirsdotter Åneland (1870–1962). Han tok examen artium i 1928 og  ble cand. philol. fra Universitetet i Oslo med latin og tysk som bifag og  norsk hovedfag i 1936. Han arbeidet som lærer og lektor ved Sarpsborg kommunale høyere almenskole fra 1937 til 1951, med et avbrudd fra 1947 til 1949, da han var lektor i norsk ved Stockholms högskola og reiselektor for Foreningen Norden i Sverige. Fra 1951 var han lektor ved Drammen offentlige høyere almenskole.Kleveland var opptatt av å ta vare på Setesdals-tradisjon. Han nedtegna "Bryllupsmarsj" etter Knut Kleveland, en folketone fra Evje.  Bryllupsmarsjen er arrangert for orgel av Eilert Magnus Hægeland som også framførte den på flere konserter. Folkemusikken i Setesdal kom i 2019 inn på FNs liste over immateriell kulturarv. Gjennom å  skrive ned brudemarsjen fra Evje har Kleveland vært med på arbeidet med å trygge denne immaterielle kulturarven. Kleveland har også skrevet ned minner om ferdsel langs landeveien i Evje på begynnelsen av 1900-tallet  i teksten "Langs ein landeveg" i Jol i Setesdal 1974.Kleveland utgav et par skolebøker for latinfaget i den videregående skolen og oversatte Plautus' Skrømtet (Mostellaria) til norsk (1982).Kleveland var styremedlem i Studentmållaget i Oslo høsten 1935. Han var formann i Pedagogisk forening i Sarpsborg  1945–1947, og i 1952 ble han formann i Drammen lokallag av Foreningen Norden. Han var ridder av Filologisk Forening ved Universitetet i Oslos  orden Den gylne ugle.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Tryggve Juul Møller: Studentene fra 1928. Oslo, 1953.


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Gunnulf Kleveland i BIBSYS
Jørgen Fredrik Ording

Jørgen Fredrik Ording (født 3. mai 1902, død 1987) var en norsk lærer.


== Liv ==
Jørgen Fredrik Ording var sønn av teologen Johannes Ording, bror av historikeren og politikeren Arne Ording og fetter av juristen Åke Anker Ording. Han var gift med malerinnen Doro von Hanno.
Som student var Ording medlem av den sosialistiske gruppen Mot Dag fra 1921 og oversatte Klaus Mehnerts Russisk ungdom for Fram forlag. Han var formann i Sosialistiske filologers og realisters forening og formann i Studentersamfundet i 1932. I 1929 tok han språklig-historisk embetseksamen med hovedfag i historie og gresk og latin som bifag.
Senere arbeidet han som lærer ved en rekke skoler. Fra 1933 til 1946 var han lektor ved Drammen offentlige høyere almenskole og fra 1946 lektor ved Oslo katedralskole. Fra 1939 til 1940 var han medlem av Undervisningsrådet. Under 2. verdenskrig satt Ording en tid fengslet på Grini og ble sendt til Kirkenes i forbindelse med protesten mot Lærersambandet.
Ording skrev et par lærebøker i historie. På sine eldre dager utga han oversettelser av utvalg av Ciceros brev og Senecas skrifter.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Norsk fangeleksikon. Grinifangene. Oslo: Cappelen, 1946.
Trygve Bull: Mot Dag og Erling Falk. Oslo: Cappelen, 1987.
Norges filologer og realister. Stavanger, 1950.


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Jørgen Fredrik Ording i BIBSYSPolitiske taler av Jørgen Fredrik Ording, virksommeord.uib.no
«Kunlun Shan» (998)

«Kunlun Shan» (998) er hovedskipet i den kinesiske Yuzhao-klassen (Type 071) av store amfibiekrigsskip. Skipet tilhører Sørflåten i Folkets frigjøringshærs marine og har sin hjemmehavn i Zhanjiang. Det har sitt navn fra Kunlun Shan, en rekke høye fjellkjeder i Sentral-Asia, og har vært i aktiv tjeneste siden 2007.


== Historie ==
Kjølen ble strukket ved verftet til Hudong-Zhonghua Shipbuilding i Shanghai i juni 2006, og skipet ble sjøsatt den 21. desember 2006. Etter å ha gjennomgått uttesting til sjøs ble «Kunlun Shan» satt inn i tjeneste for Sørflåten ved Zhanjiang marinebase den 30. november 2007. Produksjonskostnadene er beregnet til cirka 300 millioner amerikanske dollar.
Den 9. mars 2014 ble skipet kalt inn for å delta i letingen etter det savnede passasjerflyet Malaysia Airlines Flight 370 i Sørkinahavet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Type 071 Yuzhao class Amphibious Transport Dock (LPD) − globalsecurity.org (en)
Yuzhao class (bilder og informasjon) − jeffhead.com (en)
Type 071 Landing Platform Dock − sinodefence.com (en)
«Jinggang Shan» (999)

«Jinggang Shan» (999) er det andre skipet i den kinesiske Yuzhao-klassen (Type 071) av store amfibiekrigsskip. Skipet tilhører Sørflåten i Folkets frigjøringshærs marine og har sin hjemmehavn i Zhanjiang. Det er oppkalt etter Jinggangshan, et fjellområde mellom provinsene Jiangxi og Hunan sørøst i Kina, og har vært i aktiv tjeneste siden 2011.


== Historie ==
Skipet ble sjøsatt den 16. november 2010. Etter å ha gjennomgått uttesting til sjøs ble «Jinggang Shan» satt inn i tjeneste for Sørflåten ved Zhanjiang marinebase den 30. oktober 2011. Produksjonskostnadene er beregnet til cirka 300 millioner amerikanske dollar.
Den 9. mars 2014 ble skipet kalt inn for å delta i letingen etter det savnede passasjerflyet Malaysia Airlines Flight 370 i Sørkinahavet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Type 071 Yuzhao class Amphibious Transport Dock (LPD) − globalsecurity.org (en)
Yuzhao class (bilder og informasjon) − jeffhead.com (en)
Type 071 Landing Platform Dock − sinodefence.com (en)