jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Pyatakovestia pyatakovi

Pyatakovestia pyatakovi er en art av slekten Pyatakovestia innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.


== Gruppens taksonomi ==
Gruppen ble revidert i 2013. 
En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i  WoRMS-databasen.
Rekke: KREPSDYR (Crustacea) - 67 000 arter
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - minst 9 725 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Senticaudata - 22 overfamilier, 95 familier, minst 5 000 arter Lowry & Myers, 2013
Infraorden Talitrida
Parvorden Talitridira
Overfamilie Talitroidea  Barnard, 1964
Familie tangloppefamilien (Talitridae)  Rafinesque, 1815
Slekt Pyatakovestia Morino & Miyamoto, 2015
Pyatakovestia boninensis Morino & Miyamoto, 2015
Pyatakovestia gageoensis Kim & Min, 2013
Pyatakovestia iwasai Morino & Miyamoto, 2015
Pyatakovestia pyatakovi Derzhavin, 1937


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pyatakovestia pyatakovi – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Pyatakovestia pyatakovi i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pyatakovestia pyatakovi hos NCBI
Lyngby-Taarbæk Brass Band

Lyngby-Taarbæk Brass Band er et brassband etablert i 1989 med base i Kongens Lyngby, Danmark.Korpset har vunnet en rekke brassbandkonkurranser; deriblant det nasjonale danske mesterskapet. Brassbandet har representert Danmark en rekke ganger i europamesterskapet for brassband.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lyngby-Taarbæk Brass Band
Suzy Amis

Susan Elizabeth «Suzy» Amis Cameron (født 5. januar 1962 i  Oklahoma City i Oklahoma) er en amerikansk skuespiller, fotomodell og miljøverner.


== Biografi ==
Amis arbeidet først som fotomodell før hun begynte å jobbe som skuespiller i 1980-årene. Hun har blant annet spilt i Fandango og De mistenkte. Amis har dessuten spilt i James Camerons storfilm Titanic, hvor hun spilte Lizzy Calvert, barnbarnet til Rose Calvert (spilt av Gloria Stuart).
4. juni 2000 ble Amis gift med James Cameron, som hun møtte under innspillingen av Titanic. De har tre barn sammen – Claire, Quinn og Elizabeth Rose. Amis har også sønnen Jasper fra et tidligere ekteskap med Sam Robards, sønnen til Jason Robards.


== Filmografi (utvalg) ==
1984 – Miami Vice (TV-serie)
1987 – Med livet som innsats
1989 – Twister
1994 – Blown Away
1995 – De mistenkte
1997 – Titanic


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Suzy Amis på Internet Movie Database 
(sv) Suzy Amis i Svensk Filmdatabas 
(da) Suzy Amis på Filmdatabasen 
(da) Suzy Amis på Scope 
(fr) Suzy Amis på Allociné 
(en) Suzy Amis på AllMovie 
(en) Suzy Amis hos Turner Classic Movies 
(en) Suzy Amis hos Rotten Tomatoes 
(en) Suzy Amis hos The Movie Database 
(en) Suzy Amis hos Internet Broadway Database
Elisabeth Staksrud

Elisabeth Staksrud (født 1973) er en norsk medieforsker. Hun er professor ved Institutt for medier og kommunikasjon, Universitetet i Oslo. Hun har særlig forsket på barn og ungdoms bruk av internett, og i særlig risikoatferd, trygg mediebruk sensur og ytringsfrihet.Staksrud tok hovedfag i medievitenskap i 1999 på en oppgave om ytringsfrihet og internett i Singapore Hun fullførte doktorgrad (PhD) ved Institutt for medier og kommunikasjon på Universitetet i Oslo i 2012.Fra 2012 til 2013 var hun gjesteforsker ved Harvard-universitetets internettforskningsinstitutt Berkman Center for Internet & Society. 
I 2013 utgav hun boka Digital mobbing : hvem, hvor, hvordan, hvorfor - og hva kan voksne gjøre?. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Elisabeth Staksrud i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Elisabeth Staksrud i BIBSYS
utdanningsforskning.no [1]
Jason Barry

Jason Barry (født 14. desember 1972 i Dublin) er en irsk skuespiller. Barry er mest kjent for rollen som tredjeklassepassasjeren Tommy Ryan i James Camerons storfilm Titanic (1997). Barry har også medvirket i filmer som MirrorMask (2005) og The Still Life (2006).


== Filmografi (utvalg) ==
1997 – Titanic
2005 – MirrorMask
2006 – The Still Life
2008 – Valkyrie
2012–2013 – Love/Hate (TV-serie)
2014 – Sons of Anarchy (TV-serie)


== Eksterne lenker ==
(en) Jason Barry på Internet Movie Database 
(sv) Jason Barry i Svensk Filmdatabas 
(da) Jason Barry på Filmdatabasen 
(da) Jason Barry på Scope 
(fr) Jason Barry på Allociné 
(en) Jason Barry på AllMovie 
(en) Jason Barry hos The Movie Database
Peter Lamont

Peter Curtis Lamont (født 12. november 1929 i London, død 18. desember 2020) var en britisk scenograf og art director, kjent for å ha deltatt i dekorarbeidet på 18 James Bond-filmer, fra Goldfinger til Casino Royale. Den eneste Bond-filmen han ikke medvirket i på den tiden var Tomorrow Never Dies.
I løpet av karrièren på om lag 60 år ble Lamont nominert til Oscar for arbeidet på filmene Spelemann på taket (1971), Spionen som elsket meg (1977) og Aliens (1986). Han vant Oscar for beste scenografi for dekorarbeidet på James Camerons storfilm Titanic (1997).


== Filmografi (utvalg) ==


=== James Bond-serien ===
Goldfinger (1964)
Operasjon Tordensky (1965)
James Bond i Japan (1967)
James Bond i hemmelig tjeneste (1969)
Diamanter varer evig (1971)
Å leve og la dø (1973)
Mannen med den gyldne pistol (1974)
Spionen som elsket meg (1977)
Måneraketten (1979)
Kun for dine øyne (1981)
Octopussy (1983)
Med døden i sikte (1985)
I skuddlinjen (1987)
Med rett til å drepe (1989)
GoldenEye (1995)
The World Is Not Enough (1999)
Die Another Day (2002)
Casino Royale (2006)


=== Andre filmer ===
Chitty Chitty Bang Bang (1968)
Spelemann på taket (1971)
Aliens (1986)
Eve of Destruction (1991)
Sanne løgner (1994)
Titanic (1997)
Wing Commander (1999)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Peter Lamont på Internet Movie Database 
(fr) Peter Lamont på Allociné 
(en) Peter Lamont hos The Movie Database
Michael J. Flynn

Michael J. Flynn (født 20. mai 1934 i New York City) er en amerikansk professor emeritus ved Stanford University i Stanford, California.  Flynn er utdannet ved Manhattan College i New York.
Michael J. Flynn er kjent for å ha foreslått Flynns taksonomi i 1966.


== Referanser ==
Hjørring Brass Band

Hjørring Brass Band (tidl. Hjørring Blæseorkerster) er et brassband med base i Hjørring, Danmark.Korpset ble etablert i 1945.  Brassbandet har vunnet en rekke brassbandkonkurranser; deriblant det nasjonale danske mesterskapet. Brassbandet har representert Danmark noen ganger i europamesterskapet for brassband.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjørring Brass Band
Soli Brass

Soli Brass (tidl. Brass Band Soli Deo Gloria og Soli Brass Leeuwarden) er et brassband med base i Leeuwarden, Nederland.Korpset, som har røtter tilbake til 1936, har vunnet en rekke brassbandkonkurranser; deriblant det nasjonale nederlandske mesterskapet. Brassbandet har representert Nederland flere ganger i europamesterskapet for brassband.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(nl) Offisielt nettsted 
(en) Soli Brass på MusicBrainz
Klokkerelva

Klokkerelva (også skrevet Klokkarelva, nordsamisk: Veadjejohka, kvensk: Lukkarijoki) er ei 39,8 kilometer lang  elv i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Den drenerer fjell-, skog- og myrområdene mellom Bugøyfjord og Neiden, og munner ut innerst i Bugøyfjorden.
Europavei 6 følger østsida av hoveddalen og krysser elva en kilometer før munningen. Langs den nedre del av elva ligger en del jordbruk og bebyggelse, men de fleste brukene er nå nedlagt. Langs fjellområdene øst for dalen går flere kraftlinjer. De vestlige delene av nedbørfeltet er uten tekniske inngrep av betydning.


== Elvas løp ==
Elva har utspring fra et lite vatn sørøst for Reinbogfjellet. Den renner først mot sørøst og passerer gjennom innsjøene Namahisjávri, Moalkegálšajávri og Galšaluoppal. Den renner så ut på den vidstrakte Ferdesmyra, hvor den snur mot nord og fortsetter gjennom den vide hoveddalen. Dalbunnen domineres av marine silt- og leiravsetninger som vekselvis er dekket av store myrer og flate terrasser dekt av bjørkeskog. De fattige myrene har partier med palsmyr. Myrvegetasjonen preges av finnmarkspors, og langs elva vokser tett bjørke- og vierskog. Både hovedelva og sideelva Markibekken har sterkt meanderende løp, som sammen med de vidstrakte myrene er et særtrekk ved vassdraget. Elva munner ut i Bugøyfjorden to kilometer øst for bygda Bugøyfjord.


== Vern ==
Vassdraget ble i 1973 vernet mot kraftutbygging i Verneplan I for vassdrag. Vernegrunnlaget var vassdragets forgreinete elvesystem, som  med sine mange små innsjøer og store myrområder utgjør en sentral del av et lavtliggende landskap sør for Varangerfjorden. I nedre del finnes markerte terrasser, og elveløpsformer og store klassiske myrområder med arktisk vegetasjon og utforming er viktige deler av naturmangfoldet i området.Den øverste og største av myrene, Ferdesmyra, er fredet som Færdesmyra naturreservat.


== Referanser ==
Ali al-Naqi

ʿAlī ibn Muhammad ibn ʿAlī (al-Naqī) (arabisk: الإمام علي النقي), også kalt ʿAlī al-Hādī an-Naqī (علي الهادي النقي‎; født 8. september 828 i Medina, død 1. juli 868 i Samarra) var den tiende imam i den sjiittiske tolver-gren.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
ʿAlī al-Naqīs mor var formentlig en umm walad (konkubine som har født et barn til sin herre) fra Maghreb, kalt Sumāna eller Sūsan. Han ble født i Medina.


=== Imam ===
Han ble, likesom sin far, også imām i en meget tidlig alder. Han levde fredelig i Medina, inntil al-Mutawakkil tiltrådte som kalif i 847. Denne kalifen førte en anti-sjiittisk politikk.Hans bāb menes ifølge noen sjiitter å være Muhammad ibn ʿUthman al-ʿAmrī, mens andre mener at det var Muhammad ibn Nusayr al-Namīrī.
Da kalif al-Mutawakkil i ca. 848 hørte at imāmen var beskjeftiget med opprørske aktiviteter, sendte han en mann av sted til Medina for å ledsage imamen til Sāmarrāʿ. I denne sammenheng vites det at ʿAlī al-Naqī vant kalifens respekt, og ble derfor skånet fra at bli forulempet. Men han blev ikke desto mindre holdt under overvåkning.  
Til sin etterfølger hadde han opprinnelig bestemt sin eldste sønn Abū Jafar Muhammad. Men da denne døde før sin far, utpekte han sin nest eldste sønn, Hasan al-Askari (Hasan), til fremtidig etterfølger. Denne overdragelsen av etterfølgelsesretten fra Muhammad til Hasan, som enkelte av ʿAlī al-Hādī dro i tvilm ble senere legitimert som en guddommelig viljesendring (badāʾ).Imām ʿAlī al-Naqī var meget aktet for sin fromhet og beskjedenhet. 
Han ble boende i Sāmarrāʿ til sin død i 868. Ifølge sjittisk historieskrivning ble ʿAlī al-Naqī forgiftet på oppdrag av kalif Al-Mu'tazz.Ali an-Naqi ble bisatt i et mausoleum i Samarra, og der ble senere også hans sønn Hasan al-Askari stedt til hvile. Denne helligdommen betraktes som et hellig sted av sjia-muslimer. Ved en terrorbombing den 22. februar 2006 ble den sterkt beskadiget.


== Referanser ==
Gammarus cryptoparechiniformis

Gammarus cryptoparechiniformis er en art i slekten Gammarus innenfor familien Gammaridae, av ordenen Gammaridea - som inngår i gruppen av amfipoder.Arten er endemisk til Ohridsjøen som omfatter områder både i Nord-Makedonia og Albania.


== Taksonomisk plassering av gruppen ==
Taksonomien til krepsdyrene er i stadig endring ettersom ny viten kommer til, og det er dessuten generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. En moderne inndeling som angis her, følger stort sett oppdelingen i Catalogue of Life: , mens detaljene, slektene og artene her følger WoRMS-databasen.

Underekke: krepsdyr (Crustacea) - 67 000 arter Brünnich, 1772
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 725 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Senticaudata - 22 overfamilier, 95 familier Lowry & Myers, 2013
Infraorden Gammarida Latreille, 1802
Parvorden Gammaridira Latreille, 1802
Overfamilie Gammaroidea Latreille, 1802 (Bousfield, 1977)
Familie Gammaridae Leach, 1813
Slekt Gammarus Fabricius, 1775
Gammarus cryptoparechiniformis Grabowski, Wysocka & Mamos, 2016


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gammarus cryptoparechiniformis – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Gammarus cryptoparechiniformis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Gammarus cryptoparechiniformis hos NCBI
Moalkegálšajávri

Moalkegálšajávri er en innsjø i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Den har et areal på 1,04 km² og er utspring for Klokkerelva. Moalkegálšajávri er også den største av innsjøene i Klokkerelv-vassdraget.


== Referanser ==
Reinbogfjellet

Reinbogfjellet (nordsamisk: Čoarbealvárri) er et fjell i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Det ligger rundt 10 kilometer sørvest for bygda Bugøyfjord. Fjellet har en høyde på 305 meter over havet.


== Referanser ==
Markibekken

Markibekken (nordsamisk: Márkkajohka) er ei elv i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Den er ei sideelv til Klokkerelva og dannes ved samløpet av Marikkisbekken og Čoavjejohka. Den renner mot nord i et sterkt meanderende løp og munner ut i Klokkerelva rundt fire kilometer sør for bygda Bugøyfjord.


== Referanser ==
Seilersko

Seilersko (engelsk: boat shoe eller deck shoe) er en type sko av lær eller kanvas. Skotypen ble opprinnelig brukt til seiling, og sålen er utformet for å gi godt grep på våte seildekk. Det behandlede læret er ment å frastøte vann, og tradisjonelt brukes seilersko uten sokker. Skoen har ofte en mokasinaktig utforming.
Skoen ble utformet av amerikaneren Paul A. Sperry fra New Haven i Connecticut i 1935, etter at han merket seg evnen hunden hans hadde til å med enkelhet løpe over is uten å skli. Ved hjelp av en kniv eksperimenterte han med å skjære lignende mønstre i sine skosåler, noe som resulterte i en sko ideell for båtliv og en bedrift med navn Sperry Top-Sider. Sperry Top-Sider-sko forblir den dag i dag et populært seilerskomerke, sammen med andre som for eksempel Sebago og Timberland.Seilersko brukes av seilere slik navnet antyder, men siden 1970-årene har de også blitt et vanlig fottøy i kystområder av for eksempel USA, Canada, Argentina, Australia, Kina, Frankrike, Italia, Portugal, Spania og Storbritannia. I 1980-årene til tidlig i 1990-årene, samt fra tidlig i 2000-årene, har seilersko blitt brukt både til hverdag og i festlig sammenheng av både menn og kvinner som sommersko. Tross tradisjon bruker i dag mange skoene med sokker, oftest hvite eller lyse ankelsokker.


== Referanser ==
Storsteet

Storsteet (kvensk: Iso-Anikka, nordsamisk: Stuora Ánat) er en fjelltopp på 1024 moh. i Nordreisa kommune i Troms og Finnmark.
Fjelltoppen er den høyeste blant toppene i fjellområdet Anikka/Anikanvaara, som strekker seg fra Potkadalen og nordover mot kommunesenteret Storslett. På fjellets østside strekker Reisadalen seg i sørøstlig retning, og på vestsiden skjærer Kildalen mot sørvest.
I det samme fjellområdet, mellom Reisadalen i øst, Potkadalen i sør og Storsteet i nord ligger fjelltoppen Pirrikivi (811 moh). Mellom Storsteet og Pirrikivi ligger Yli-Lounijärvi/Øvrevatnet (515 moh). Herfra renner elva Lounijoki nordover, ned til vannet Lounijärvi, som ligger mellom Storsteet i vest og Lillesteet (387 moh) i øst. Videre renner elva ned og ut i Reisaelva via grenda Annebakkelv.


== Navnet ==
Storsteet, Storambolten eller Store Ste er ulike parallellnavn på norsk, om enn bruken av den sistnevnte er noe omdiskutert. Ordet ste kan være synonymt med ambolt, og Storsteets utseende og formasjon kan minne om nettopp en ambolt sett fra avstand.
På kvensk finner man, i tillegg til nevnte Iso-Anikka, både Aanas, Anikka og Anikanvaara som parallelle navn. Disse tre blir gjerne også brukt om hele fjellområdet, ikke bare Storsteet-toppen. Just Qvigstad har i 1929 hentet varianten Iso-Anikka fra Major Peter Schnitlers grenseeksaminasjonsprotokoller fra 1742–1745.
Det kvenske terrengordet anikka betyr 'stort fjell, kamp'. Denne betydninga er likevel noe usikker, ettersom anikka ellers ofte er den lave delen av et terreng mellom høyder, noe som kan passe bra med fjellformasjonen Anikka/Anikanvaara.


== Turmuligheter ==
Storsteet er et populært turmål, særlig på sommertid. Det finnes flere ruter og startpunkter. En rute går fra grustaket på Stormelen, med start ca. 8,2 km oppover Kildalsveien fra E6 (Storslett).


== Referanser ==
Army and Air Force Exchange Service

Army and Air Force Exchange Service (AAFES) er en virksomhet som driver marketenteri på militærbaser tilhørende U.S. Army og U.S. Air Force.
AAFES har sin historie tilbake til 25. juli 1895, da Krigsdepartementet beordret militære sjefer til å etablere marketenteri i alle hærens leirer. Army Exchange Service ble formelt opprettet i 1941, og virksomheten fikk sitt nåværende navn i 1948 etter opprettelsen av U.S. Air Force.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Army and Air Force Exchange Service – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gammarus cryptosalemaai

Gammarus cryptosalemaai er en art i slekten Gammarus innenfor familien Gammaridae, av ordenen Gammaridea - som inngår i gruppen av amfipoder.Arten er endemisk til Ohridsjøen som omfatter områder både i Nord-Makedonia og Albania.


== Taksonomisk plassering av gruppen ==
Taksonomien til krepsdyrene er i stadig endring ettersom ny viten kommer til, og det er dessuten generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. En moderne inndeling som angis her, følger stort sett oppdelingen i Catalogue of Life: , mens detaljene, slektene og artene her følger WoRMS-databasen.

Underekke: krepsdyr (Crustacea) - 67 000 arter Brünnich, 1772
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 725 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Senticaudata - 22 overfamilier, 95 familier Lowry & Myers, 2013
Infraorden Gammarida Latreille, 1802
Parvorden Gammaridira Latreille, 1802
Overfamilie Gammaroidea Latreille, 1802 (Bousfield, 1977)
Familie Gammaridae Leach, 1813
Slekt Gammarus Fabricius, 1775
Gammarus cryptosalemaai Grabowski, Wysocka & Mamos, 2016


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gammarus cryptosalemaai – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Gammarus cryptosalemaai i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Gammarus cryptosalemaai hos NCBI
Forsvarets kantiner

Forsvarets kantiner, senere Statens kantiner, var en norsk forvaltningsbedrift som hadde ansvar for driften av messe og marketenteri ved Forsvarets forlegninger.Forsvarets kantiner ble opprettet i 1959 med bakgrunn fra et kantinekontor i Forsvarsdepartementet. I 1964 ble navnet endret til Statens kantiner og bedriften fikk mandat å kunne ta på seg drift også av «sivile lunsjrom m.v. for andre statlige institusjoner».I 1997 ble forvaltningsbedriften omdannet til statsforetak og formålet utvidet til å drive kantine, kiosk og cateringvirksomhet, permisjonssteder og virksomheter knyttet til permisjonsstedene. Foretaket ble organisert i to divisjoner og en sentral stab. Divisjonen Fritidskantine og Hotell fikk ansvaret for virksomheten i Forsvaret, mens Divisjon Personalrestaurant og Catering fikk ansvaret for virksomheten i det offentlige og private kantinemarked.
I 2001 ble Statens kantiner omdannet til statsaksjeselskapet Grødegaard AS og betegnelsen Servina ble innført på kantiner og personalrestauranter. Samtidig ble eierskapet overført fra Forsvarsdepartementet til Nærings- og handelsdepartementet.
I 2005 ble hele virksomheten solgt til det danske konsernet ISS.


== Referanser ==
Gammarus gonensis

Gammarus gonensis er en art i slekten Gammarus innenfor familien Gammaridae, av ordenen Gammaridea - som inngår i gruppen av amfipoder.


== Taksonomisk plassering av gruppen ==
Taksonomien til krepsdyrene er i stadig endring ettersom ny viten kommer til, og det er dessuten generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. En moderne inndeling som angis her, følger stort sett oppdelingen i Catalogue of Life: , mens detaljene, slektene og artene her følger WoRMS-databasen.

Underekke: krepsdyr (Crustacea) - 67 000 arter Brünnich, 1772
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 725 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Senticaudata - 22 overfamilier, 95 familier Lowry & Myers, 2013
Infraorden Gammarida Latreille, 1802
Parvorden Gammaridira Latreille, 1802
Overfamilie Gammaroidea Latreille, 1802 (Bousfield, 1977)
Familie Gammaridae Leach, 1813
Slekt Gammarus Fabricius, 1775
Gammarus gonensis Özbek, 2016


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gammarus gonensis – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Gammarus gonensis i Global Biodiversity Information Facility
Gammarus sywulai

Gammarus sywulai er en art i slekten Gammarus innenfor familien Gammaridae, av ordenen Gammaridea - som inngår i gruppen av amfipoder.Arten er endemisk til Ohridsjøen som omfatter områder både i Nord-Makedonia og Albania.


== Taksonomisk plassering av gruppen ==
Taksonomien til krepsdyrene er i stadig endring ettersom ny viten kommer til, og det er dessuten generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. En moderne inndeling som angis her, følger stort sett oppdelingen i Catalogue of Life: , mens detaljene, slektene og artene her følger WoRMS-databasen.

Underekke: krepsdyr (Crustacea) - 67 000 arter Brünnich, 1772
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 725 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Senticaudata - 22 overfamilier, 95 familier Lowry & Myers, 2013
Infraorden Gammarida Latreille, 1802
Parvorden Gammaridira Latreille, 1802
Overfamilie Gammaroidea Latreille, 1802 (Bousfield, 1977)
Familie Gammaridae Leach, 1813
Slekt Gammarus Fabricius, 1775
Gammarus sywulai Grabowski, Wysocka & Mamos, 2016


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gammarus sywulai – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Gammarus sywulai i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Gammarus sywulai hos NCBI
Erik Arentz

Erik Kristian Birkholm Arentz (født 28. august 1879 i Volda, død 28. mai 1965 i Oslo) var en norsk diplomat, forfatter og forretningsmann.
Han ble cand.jur. i 1902, konsulatsekretær i København i 1905, sekretær i Utenriksdepartementet i 1906, visekonsul i Le Havre i 1908, konsul i Rio de Janeiro i 1910, var i privat forretningsvirksomhet i 1912, byråsjef i Utenriksdepartementet i 1916, legasjonssekretær i Stockholm i 1917, legasjonsråd i Washington i 1919-21 og generalkonsul i Melbourne i 1922-29. 
Under andre verdenskrig var han bosatt i København og organiserte hjelpearbeid. I tillegg var han sterkt involvert i Den norske turistforening og skjenket et legat for bygging av «Arentzbuer».


== Bibliografi ==
1929 - Hvor jorden slutter 
1930 - Sydhavets vikinger
1930 - Østens kalden
1932 - Siam
1953 - Lyset og farven i kunsten


== Referanser ==


== Kilder ==
Aschehoug og Gyldendals store norske leksikon, 1978
Hvem er hvem? 1930 og 1948.
Fouta

En fouta er et opprinnelig tunisisk tøy og håndkle som tradisjonelt blir brukt i badehus i Nord-Afrika. Idag anvendes fouta også som strandtepper, duker og sofapledd.


== Referanser ==
Harissa (chili)

Harissa er en nordafrikansk tyktflytende chilisaus med hvitløk, olje, salt og pepper, samt eventuelt karve og koriander. Den benyttes i Tunisia og er sentral i det tunisiske kjøkkenet.


== Referanser ==