jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Vektløfting under Sommer-OL 2004 – Menn 77 kg

77 kg for menn i vektløfting under Sommer-OL 2004 ble arrangert i august 2004 på Nikaia Olympic Weightlifting Hall i Athen.


== Resultater ==


== Referanser ==
Vektløfting under Sommer-OL 2004 – Menn 85 kg

85 kg for menn i vektløfting under Sommer-OL 2004 ble arrangert i august 2004 på Nikaia Olympic Weightlifting Hall i Athen.


== Resultater ==


== Referanser ==
Vektløfting under Sommer-OL 2004 – Menn 94 kg

94 kg for menn i vektløfting under Sommer-OL 2004 ble arrangert i august 2004 på Nikaia Olympic Weightlifting Hall i Athen.


== Resultater ==


== Referanser ==
Vektløfting under Sommer-OL 2004 – Menn 105 kg

105 kg for menn i vektløfting under Sommer-OL 2004 ble arrangert i august 2004 på Nikaia Olympic Weightlifting Hall i Athen.


== Resultater ==


== Referanser ==
Vektløfting under Sommer-OL 2004 – Menn +105 kg

+105 kg for menn i vektløfting under Sommer-OL 2004 ble arrangert i august 2004 på Nikaia Olympic Weightlifting Hall i Athen.


== Resultater ==


== Referanser ==
Linuxkjernens oopser

Linuxkjernens oopser er et avvik fra korrekt oppførsel i Linuxkjernen, noe som produserer en bestemt feillogg. Den bedre tilstanden kjernepanikk er et resultat av mange former for oopser, mens andre eksempler på ops-hendelser kan føre til en fortsatt operasjon, men med begrenset pålitelighet. Begrepet står ikke for noen ting, bortsett fra at det er en enkel feil.
Når Linukjernen oppdager et problem, dreper den berørte prosesser og skriver ut en oops-melding som Linuxkjernens ingeniører kan bruke i avlusing av tilstanden som forårsaket problemet og deretter fikse den underliggende programvarefeil. Selv om et system synes å arbeide korrekt, kan uønskede sideeffekter resultere fra den aktive oppgaven som er blitt drept. En oops fører ofte til en kjernepanikk når systemet prøver å bruke ressursen som er gått tapt.
Den offisielle Linuxkjernens dokumentasjon om oops-meldinger ligger i filen Documentation/oops-tracing.txt i kjernens kildekode. Programvaren kerneloops kan samle og generere oops til et lagringssted, slik som eksempelvis www.kerneloops.org, som genererer statistikk og allmenn aksess til rapporterte oopser.
For en person som ikke er kjent med de tekniske detaljene ved datamaskiner og operativsystemer, kan oops-meldinger virke forvirrende. I motsetning til Microsoft Windows og macOS, presenterer Linux detaljer om kjernen snarere enn en forenklet, brukervennlig melding.


== Referanser ==
Vektløfting under Sommer-OL 2004 – Kvinner 48 kg

48 kg for kvinner i vektløfting under Sommer-OL 2004 ble arrangert i august 2004 på Nikaia Olympic Weightlifting Hall i Athen.


== Resultater ==


== Referanser ==
Vektløfting under Sommer-OL 2004 – Kvinner 53 kg

53 kg for kvinner i vektløfting under Sommer-OL 2004 ble arrangert i august 2004 på Nikaia Olympic Weightlifting Hall i Athen.


== Resultater ==


== Referanser ==
Vektløfting under Sommer-OL 2004 – Kvinner 58 kg

58 kg for kvinner i vektløfting under Sommer-OL 2004 ble arrangert i august 2004 på Nikaia Olympic Weightlifting Hall i Athen.


== Resultater ==


== Referanser ==
Vektløfting under Sommer-OL 2004 – Kvinner 63 kg

63 kg for kvinner i vektløfting under Sommer-OL 2004 ble arrangert i august 2004 på Nikaia Olympic Weightlifting Hall i Athen.


== Resultater ==


== Referanser ==
Vektløfting under Sommer-OL 2004 – Kvinner 69 kg

69 kg for kvinner i vektløfting under Sommer-OL 2004 ble arrangert i august 2004 på Nikaia Olympic Weightlifting Hall i Athen.


== Resultater ==


== Referanser ==
Vektløfting under Sommer-OL 2004 – Kvinner 75 kg

75 kg for kvinner i vektløfting under Sommer-OL 2004 ble arrangert i august 2004 på Nikaia Olympic Weightlifting Hall i Athen.


== Resultater ==


== Referanser ==
Vektløfting under Sommer-OL 2004 – Kvinner +75 kg

+75  kg for kvinner i vektløfting under Sommer-OL 2004 ble arrangert i august 2004 på Nikaia Olympic Weightlifting Hall i Athen.


== Resultater ==


== Referanser ==
Volleyball under Sommer-OL 2004 – Sandvolleyball menn

Sandvolleyball for menn i volleyball under Sommer-OL 2004 ble arrangert i august 2004 på Faliro Coastal Zone Olympic Complex i Athen.


== Gruppespill ==


=== Gruppe A ===
August 15

August 17

August 19


=== Gruppe B ===
August 15

August 17

August 19


=== Gruppe C ===
August 15

August 17

August 19


=== Gruppe D ===
August 14

August 16

August 18


=== Gruppe E ===
August 14

August 16

August 18


=== Gruppe F ===
August 14

August 16

August 18


== Sluttspill ==


=== Åttendedelsfinaler ===
20. august

21. august


=== Kvartfinaler ===
August 22


=== Semifinale ===
August 23


=== Bronsefinale ===
August 25


=== Finale ===
August 25


== Endelig plasseringer ==


== Referanser ==
Volleyball under Sommer-OL 2004 – Sandvolleyball kvinner

Sandvolleyball for kvinner i volleyball under Sommer-OL 2004 ble arrangert i august 2004 på Faliro Coastal Zone Olympic Complex i Athen.


== Gruppespill ==


=== Gruppe A ===
August 15

August 17

August 19


=== Gruppe B ===
August 15

August 17

August 19


=== Gruppe C ===
August 15

August 17

August 19


=== Gruppe D ===
August 14

August 16

August 18


=== Gruppe E ===
August 14

August 16

August 18


=== Gruppe F ===
August 14

August 16

August 18


== Sluttspill ==


=== Åttendedelsfinaler ===
August 20

August 21


=== Kvartfinaler ===
August 22


=== Semifinaler ===
August 23


=== Bronsefinale ===
August 24


=== Finale ===
August 24


== Endelig plasseringer ==


== Referanser ==
Allround-NM på skøyter 1969 for damer

Allround-NM på skøyter 1969 for damer ble avholdt 25. og 26. januar 1969 på Bislett stadion i Oslo.Teknisk arrangør var Oslo Idrettslag.
Norgesmestere ble Sigrid Sundby, Arbeidernes SK i senior og Tove Berntsen, Arbeidernes SK i junior.


== Sammenlagt damer senior ==


== Sammenlagt damer junior ==


== Kilder ==
Teigen, Magne, red. (1989). «Kvinner, Senior – Allround». Komplette resultater Norske Mesterskap på skøyter 1887–1989 (norsk) (2 utg.). Veggli. s. 85. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 28. april 2017. 
Teigen, Magne, red. (1989). «Kvinner, Junior – Allround». Komplette resultater Norske Mesterskap på skøyter 1887–1989 (norsk) (2 utg.). Veggli. s. 146. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 28. april 2017. 
Eng, Trond og Teigen, Magne, red. (2005). «Kvinner, Senior – Allround». Norske Mesterskap på skøyter 1894–2005 (norsk) (3 utg.). Askim / Veggli. s. 78. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 28. april 2017. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)
Eng, Trond og Teigen, Magne, red. (2005). «Kvinner, Junior – Allround». Norske Mesterskap på skøyter 1894–2005 (norsk) (3 utg.). Askim / Veggli. s. 164. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 28. april 2017. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)


== Eksterne lenker ==
(en) Allround-NM på skøyter 1969 for damer, Senior – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
(en) Allround-NM på skøyter 1969 for damer, Junior – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
Anne-Lise Sollied

Anne-Lise Sollied (født 6. november 1964 på Finnsnes) er en norsk sopran og professor i sang. Sollied er oppvokst på Senja. Hun har sin utdanning fra Nordnorsk Musikkonservatorium, Norges musikkhøgskole og Statens operahøgskole. I perioden 1991–1998 tok hun diverse videreutdanningskurs ved blant annet L`Accademia Acquasparta di Hugo Wolf og Mozarteum Sommerakademie. I 1992 debuterte Sollied som Musetta i Puccinis «La Bohéme» ved Den Norske Opera og Ballett. Den internasjonale debuten fulgte året etter i samme rolle ved operahuset Teatro La Fenice i Venezia. Av senere roller kan nevnes Adele i Strauss «Flaggermusen» på Den Norske Opera og Ballett i 1998, Clorinda i Rossinis «Askepott» i Lausanne i 2001 og Rosaura i Wolf-Ferraris «La vedova Scaltra» i Montpellier i 2004 og ved Teatro La Fenice i Venezia i 2007.
Som solist har hun samarbeidet med dirigenter som Manfred Honeck, Christophe Rousset, Friedemann Layer, Jonathan Darlington, Enrique Mazzola, Emmanuelle Haim, Marco Guidarini, Karl Martin, Emmanuel Krivine og Eivind Gullberg Jensen. 
Sollied har gjort flere av sine viktigste operatolkninger i samarbeid med den franske dirigenten Christophe Rousset: Alceste «Arianna in Creta», Händel), Arbate («Mitridate», Mozart), Amour («Anacreon», Rameau), Daphne («Apollo e Dafne», Händel), Venere («La Didone», Cavalli), Alceste («Admeto», Händel), Atamira («L`Empio punito», Melani), Diana («Ippolita e Aricia», Traetta) og Titania & Hippolyta («The Fairy Queen», Purcell). 
Sollied var i mange år bosatt i Italia, og hun har hatt en utstrakt utøvende virksomhet og opptrådt ved en rekke av de store europeiske operahusene. Hun er i dag ansatt som professor i klassisk sang ved UiT – Norges arktiske universitet. 


== Priser og utmerkelser ==
1990 Førstepris, «Mozart invites young musicians», Staatsoper, Wien, Østerrike.
1995 Mozart-prisen, G. B. Viotti, Vercelli, Italia.
1998 Førstepris, Das deutsche Lied, Todi, Italia.
2014 Tildelt Nordlys-prisen for sin innsats som sanger i nasjonalt og internasjonalt, og for sitt virke som pedagog ved Musikkonservatoriet i Tromsø.


== Innspillinger ==
Wolfgang Amadeus Mozart: «Messe i c-moll». Emmanuel Krivine, La Chambre Philharmonique (Naxos 2006, CD)
Leonardo Leo: «Misere – Musique sacrée». Dirigent Christophe Rousset, Les Talens Lyriques (Decca 2002)
Wolf-Ferrari: «La vedova scaltra», Teatro La Fenice Orchestra. Dirigent Karl Martin. (Naxos 2007, CD og DVD)
Wolf-Ferrari: «La vedova scaltra». Orchestre National de Montpellier. Dirigent Enrique Mazzola (Accord Universal France 2004, CD).
Christiano Giuseppe Lidarti: Oratoriet «Esther». Orchestre National de Montpellier Dirigent Friedemann Layer (Accord Universal France 2004, CD)
Georg Friederich Händel: «Arianna in Creta». Les Talens Lyriques, Festival Baroque du Bonne. Dirigent Christophe Rousset (CD)


== Referanser ==


== Kilder ==
Personkort UiT Arkivert 29. april 2017 hos Wayback Machine.
Personartikkel i Store Norske Leksikon
Genonota

Genonota er en utdødd slekt av biller som hørte til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Artene levde i miocen-tiden.


== Utseende ==
Middelsstore gullbasser. Artene var 11-12 millimeter lange og 6-7 millimeter brede.


== Forekomst ==
Slekten er bare kjent fra Shanwang-formasjon i Shandong-provinsen i Kina. Denne er fra miocen, mellom 16 og 11,5 millioner år før nåtid.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Slekten Genonota Zhang, 1989
Genonota mochthera Zhang, 1989
Genonota scola Zhang, 1989


== Kilder ==
J. F. Zhang (1989) Fossil Insects From Shanwang, Shandong, China. 459 sider.
F.-T. Krell (2003) Catalogue of fossil Scarabaeoidea (Coleoptera: Polyphaga) of the Mesozoic and Tertiary. [1]
Genonota på FossilWorks [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Genonota i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Genonota hos Fossilworks 
Genonota – detaljert informasjon på Wikispecies
Tynset barneskole

Tynset barneskole er en barneskole i Tynset kommune  i Nord-Østerdalen i Innlandet. Skolen har ca. 370 elever i 1. til 7. trinn, og 60 ansatte.

Stein Sagbakken var rektor i 2016 nå er det ny rektor Jostein Sivertsen


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Holcorobeus

Holcorobeus er en utdødd slekt av biller som levde i kritt-tiden. Deres systematiske plassering er usikker, men de bør trolig plasseres i gruppen Scarabaeoidea.


== Utseende ==
Middelsstore (7,5-15 millimeter), kraftige biller.


== Forekomst ==
Slekten er kjent fra formasjoner fra kritt-tiden fra Spania, Kasakhstan, Russland (Burjatia), Mongolia og Kina.


== Systematisk inndeling ==
Avgrensingen mellom denne slekten og slekten Geotrupoides er noe uklar, kanskje er de to synonymer.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Familiegruppen Scarabaeiformia = overfamilie Scarabaeoidea
Stammen Holcorobeini Nikolajev, 1992 - uklart hvilken familie denne hører til i
Slekten Holcorobeus Nikritin, 1977
Underslekten Holcorobeus (i snever forstand)
Holcorobeus (Holcorobeus) atrosulcatus Nikolajev, 1992
Holcorobeus (Holcorobeus) evittatus Zhang, 1992
Holcorobeus (Holcorobeus) incertus Ponomarenko, 1990
Holcorobeus (Holcorobeus) latitibialis Nikolajev, 1992
Holcorobeus (Holcorobeus) longipes (Ponomarenko, 1986)
Holcorobeus (Holcorobeus) maculatus Nikolajev, 1992
Holcorobeus (Holcorobeus) monreali (Gomez Pallerola, 1979)
Holcorobeus (Holcorobeus) nigrimontanus Nikolajev, 1992
Holcorobeus (Holcorobeus) nigrovittatus Nikolajev, 1992
Holcorobeus (Holcorobeus) picturatus Nikritin, 1977
Holcorobeus (Holcorobeus) punctatus (Ponomarenko, 1986)
Holcorobeus (Holcorobeus) sulcatus (Nikritin, 1977)
Holcorobeus (Holcorobeus) vitimensis (Nikritin, 1977)
Holcorobeus (Holcorobeus) vittatus Nikritin, 1977
Underslekten Mesaclopus Nikolajev, 1992
Holcorobeus (Mesaclopus) mongolicus Nikolajev, 1992


== Kilder ==
L. M. Nikritin (1977) Infraorder Scarabaeiformia, i: Mezozoiskie zhestkokryiye [Mesozoic Coleoptera]. Akademiya Nauk SSSR, Trudy Paleontologicheskogo Instituta 161:119-130.
F.-T. Krell (2003) Catalogue of fossil Scarabaeoidea (Coleoptera: Polyphaga) of the Mesozoic and Tertiary. [1]
Holcorobeus på FossilWorks [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Holcorobeus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Holcorobeus hos Fossilworks 
Holcorobeus – detaljert informasjon på Wikispecies
Sikorsky Russky Vityaz

Sikorsky Russky Vityaz (russisk:Русский витязь), eller Russian Knight, tidligere kjent som Bolshoi Baltisky (russisk :Большой Балтийский) (Den Store Balter)  var det første fire-motors fly i verden. Det var konstruert av Igor Sikorsky og ble bygget ved Russo-Baltique (Russo-Baltiiskyi Vagonnyi Zavod eller R-BVZ) i St. Petersburg i begynnelsen av 1913.


== Utvikling ==
Sikorsky unnfanget idéen til S-21 i 1911 da ingen kjente fly kunne løfte mer enn 600 kg. Rekorden var satt av den franske flyveren Ducis, som hadde fløyet 800 meter med en last på 600 kg. Da Sikorsky hørte om det, startet han bygging av Russky Vityaz tidlig våren 1913. Eksperter og media verden rundt forutså en fullstendig fiasko. Men den første prøveflyvning av Russky Vityaz 10. mai 1913 var vellykket. På den tiden anså mange mennesker i andre deler av verden dette for å være en avisspøk, og ville ikke tro det. Observatører mente at et fly med slike dimensjoner aldri ville forlate bakken.


== Konstruksjon ==

Russky Vityaz var et fire-motors biplan med ulik vingelengde. Begge vingene hadde en rektangulær form og var 2,5 meter brede. Avstanden mellom vingene var også 2,5 m. Kroppen var rektangulær med bærebjelker kledd med kryssfiner. Flyet hadde en cockpit med dobbelt kontroll, kabin for to passasjerer og et rom for reservedeler. Det var også et åpent dekk foran, utstyrt med en lyskaster og maskingevær. De øvre vinger hadde balanseror for stabilitet. Den første fire-motors versjon av det som skulle bli kjent som Russky Vityaz ble først kalt Bolshoi Baltisky. Det hadde fire motorer installert i tandem (det ble opprinnelig bygget som et tomotors fly, kjent som Le Grand).


== Operativ historie ==
Etter Russky Vityaz' første testflyvninger mellom 10. og 27. mai 1913 ble det konstatert at en passasjer kunne gå rundt i kabinen uten å forårsake noen problemer med stabiliteten. Flyet kom luften etter 700 m på rullebanen
Sikorskys ambisjoner for Russky Vityaz viste seg å bli kortvarig. Mens flyet stod parkert på rullebanen den 23. juni 1913 ble det ødelagt av en motor som falt av fra et en-seters Morane-fly under landing. Sikorsky bestemte seg for ikke å reparere det alvorlige skadede Russky Vityaz og begynte å arbeide på sitt neste prosjekt, Ilja Muromets.


== Spesifikasjoner ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sikorsky Russky Vityaz / Сикорский Русский Витязь
Daniel Simonsen

Daniel Simonsen er en norsk komiker og vinner av «Foster's Edinburgh Comedy Award» for Beste nykommer.Simonsen begynte å opptre i 2004 i sitt hjemland Norge, men viet for alvor sitt liv til komikken da han flyttet til London i 2007 for å utvikle sin komikerkarriere. Han har opptrådt på Edinburgh Festival Fringe siden 2009. I tillegg til Beste nykommer-prisen,  har hans show "Champions" mottatt strålende kritikk. Han har også vært support for Simon Amstell på sistnevntes britiske turné i 2012 og 2015. Han har også hatt en opptreden på TV-programmet Russell Howard's Good News i 2012.
Simonsen har vunnet og blitt nominert til priser, både i Norge og Storbritannia, inkludert Chortle Best Newcomer, beste komiker på Comedy Fight Club og konkurransen So You Think You're Funny.Siden 2014 har han hatt en gjentakende rolle i Vic and Bobs BBC-serie House of Fools som Erik.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Daniel Simonsen på Internet Movie Database 
(en) Daniel Simonsen hos The Movie Database 
(en) Daniel Simonsen på Twitter
Pung (andre betydninger)

Pung kan vise til:

Pengepung, opprinnelig en skinn- eller tøypose for mynter.
Pung (scrotum) - fra pattedyrs mannlige kjønnsorganer.
Pungdyrenes lommer, for sluttfasen av dyrenes fosterurvikling.
Hårpung (tilbehør til rokokkotidens pudderparykker).Pung kan også være et koreansk familienavn
Buyeo Pung - Siste konge av Baekje, Korea
Nedre Eiane kraftverk

Nedre Eiane kraftverk er et vannkraftverk ved Eidavatnet i Sandnes kommune i Rogaland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 275 meter i en bekk fra Stølsdalen.
Installert effekt er 40 kW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 0,1 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Øvre Eiane kraftverk

Øvre Eiane kraftverk er et vannkraftverk ved Eidavatnet i Forsand kommune i Rogaland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 255 meter fra et tjern under Kvassnosfjellet.
Installert effekt er 45 kW fra en peltonturbin.
Kraftverket er ikke lenger i drift, det ble for problematisk å holde inntaket åpent.


== Referanser ==


== Kilder ==
NVE
Grøndal kraftverk

Grøndal kraftverk er et vannkraftverk i Sandnes kommune i Rogaland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 44 meter i Forsandåna.
Installert effekt er 22 kW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 0,1 GWh.
Kraftverket ligger i samme bygg som Krutlet kraftverk. De har samme inntakspunkt, men separate rør.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Krutlet kraftverk

Krutlet kraftverk er et vannkraftverk i Sandnes kommune i Rogaland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 44 meter i Forsandåna.
Installert effekt er 45 kW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 0,1 GWh.
Kraftverket ligger i samme bygg som Grøndal kraftverk. De har samme inntakspunkt, men separate rør.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Siemens-Schuckert R.VIII

Siemens-Schuckert R. VIII var et bombefly som var konstruert og bygget i Tyskland fra 1916.
Etter å ha sluttet å bygge Steffen R-serien, planla Siemens-Schuckert å bygge et seks motors Riesenflugzeug for Det tyske flyvåpen. I likhet med mange av de andre moderne R-prosjekter hadde R. VIII alle seks motorer på innsiden av skroget, hvor de drev to traktor og to pusher propeller montert mellom vingene, via skinnremmer og girkasser. To fly ble bygget, men bare det første ble fullført. Det ble prøvel på bakken  i 1919, etter våpenhvilen, men ble avbrutt av en girkassefeil som resulterte at en propell røk og forårsake omfattende skader. Den andre fly ble aldri fullført, og det første ble ikke reparert etter ulykken på grunn av Versaillestraktatens restriksjoner. På tidspunktet da det ble bygget var Siemens-Schuckert R. VIII det største komplette fly i verden; (Mannesman-Poll triplane ville ha blitt mye større, men det ble ikke ferdig før Versaillestraktatens restriksjoner ble tatt i bruk).


== Eksterne lenker ==
Siemens-Schuckert R.VIII
Tokyo Marathon 2017

Tokyo Marathon 2017 ble arrangert 26. februar 2017, og var den 11. utgaven av Tokyo Marathon.
Edna Kiplagat vant kvinneklassen med tiden 2:21:52, og Geoffrey Kirui vant herreklassen på 2:09:37. Kathrine Switzer, 70 år gammel, løp Boston Marathon med startnummer 261 for 51. år på rad, og fullførte på tiden 4:44:31.


== Resultater ==


=== Elite ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Category:Tokyo Marathon 2017 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

Offisielt nettsted
(en) Tokyo Marathon 2017 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
LetsRun.com - 2017 Tokyo Marathon Results (resultater, arkivert)
Caproni Ca.4

Caproni Ca.4 var et italiensk tungt bombefly fra første verdenskrigstiden.


== Utvikling ==
Etter å ha bygget det vellykkede Caproni Ca.3 konstruerte Giovanni Caproni fra Capronifabrikken et mye større fly. Det felles uvanlige trekk med Caproni Ca.3 var en dobbelt bom med en pusher motor på baksiden av en sentral nacelle og to traktormotorer i front av de to som ga en push-pull konfigurasjon. På de to bommene var det montert et enkelt høyderor og tre vinger. Understellet var fast og bestod av to sett med fire hjul hver. Den mest karakteristiske funksjonen ved det nye flyet var at det ble bygget i en sjelden konstruksjon med tre vinger i stedet for de mer vanlige biplan.
Det nye store bombeflyet ble akseptert av Esercito Italiano under den militære betegnelsen Ca.4, men den ble produsert i flere varianter ved ulike fabrikkbetegnelser.


== Beskrivelse ==
Ca.4 var et tre-motors fly med dobbelt skrog. et  triplan bygget av en treramme kledd med stoff. En åpen sentral nacelle var plassert under den midtre vinge. Foran var det plass til motor, pilot, og en skytter. De øvrige motorene var montert på forsiden av begge skrog. I minst én variant med den sentrale nacelle satt besetningen i en to-seters tandem-cockpit med fremskutt posisjon for en skytter  og den bakre posisjon for piloten. I andre satt skytter side-om-side med piloten. To bakre skyttere  var plassert, en i hver bom bak midtre vinge. En maskinist eller co-pilot kunne også plassers der.
Bestykningen besto av fire (kunne være opp til åtte) Revelli 6,5 mm eller 7,7 mm maskingevær montert foran og bak. Bomber ble opphengt i en bombe bay, som var en lang og smal beholder festet til nedre vinge. Bildene viser minst fire ulike arrangement med hensyn til bomber og naceller.


== Operativ historie ==
Ca.4 ble testet av Aeronautica Militare i 1917, og tatt i bruk i 1918. De ble brukt til å angripe mål i Østerrike-Ungarn. I april 1918 ble seks Ca.42 overført til de britiske RNAS, men ble aldri brukt operativt og ble sendt tilbake til Italia etter krigen.. Minst tre CA.42 ble sendt til USA for evaluering. Etter krigen ble Ca. 4  erstattet i Italia av Ca.36.


== Operatører ==
 ItaliaCorpo Aeronautico Militare Storbritannia} USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Caproni Ca.4
Metodologisk kollektivisme

Metodologisk kollektivisme også kalt metodologisk holisme også kalt  er et begrep hvor man tar utgangspunkt i den samfunnsmessige helheten, og forklarer deretter delene med utgangspunkt i deres relasjon til denne helheten. Fokuset er altså ikke hvordan individet påvirker samfunnet, men hvordan samfunnet påvirker individet. Funksjonalister bruker altså metodologisk kollektivisme (i motsetning til Metodologisk individualisme hvor man tar utgangspunkt i individet for å forklare helheten). For eksempel kan man forklare en lærers oppførsel i klasserommet med hvilke rolleforventninger det finnes i samfunnet til lærerrollen (og ikke lærerens selvoppfatning, altså hvilken mening læreren selv legger i sin egen oppførsel)