jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Merionoedopsis

Merionoedopsis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, mørke trebukker, gjerne med noe metallisk glans. Kroppen er relativt lite sklerotisert (myk). Dekkvingene spriker noe i den bakre delen, men er ikke forkortede som hos mange andre Molorchini. Antennene er tynne og litt lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet, dekkvingene nesten parallellsidige, men sprikende ved sømmen. Bakbeina er ganske lange med klubbeformede lår.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i død ved, gjerne tynne greiner. De voksne billene er aktive om dagen og besøker gjerne blomster for å ete pollen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Molorchini Mulsant, 1873
Slekten Merionoedopsis Gounelle, 1911
Merionoedopsis aeneiventris Gounelle, 1911
Merionoedopsis brevipennis Melzer, 1935
Merionoedopsis zamalloae Clarke, 2015


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata, Gamle verden Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Merionoedopsis i Encyclopedia of Life 
(en) Merionoedopsis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Merionoedopsis hos NCBI 
Merionoedopsis – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Molorchini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Leptoxenus

Leptoxenus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Små (oftest mindre enn 10 millimeter), spinkle, brunlige trebukker. Antennene er betydelig lengre enn kroppen, i alle fall hos hannene. Pronotum er smalere enn dekkvingene, mer eller mindre tønneformet med en liten tann på hver side. Dekkvingene er jevnbrede med avrundet spiss, beina spinkle.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Laos, Vietnam, Taiwan, det sørlige Kina).


== Systematisk inndeling ==
Disse slektene blir ofte plassert i Xystrocerini.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Methiini J. Thomson, 1860
Slekten Leptoxenus Bates, 1877
Leptoxenus bimaculatus (Matsushita, 1933)
Leptoxenus ibidiiformis Bates, 1877
Leptoxenus ligneus Holzschuh, 2007
Leptoxenus ornaticollis Gressitt & Rondon, 1970
Leptoxenus ramosanus Holzschuh, 2007


== Kilder ==
Liste over slektene (Xystrocerini)
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 10. oktober 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Leptoxenus i Encyclopedia of Life 
(en) Leptoxenus i Global Biodiversity Information Facility 
Leptoxenus – detaljert informasjon på Wikispecies
Aphatum

Aphatum er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En ganske liten, blank, spinkel, brun trebukk. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er mye lengre enn bredt, tønneformet uten pigger langs kanten. Dekkvingene er parallellsidige med en liten spiss bakerst, beina nokså lange.


== Utbredelse ==
Arten lever i nordlige og sentrale deler av Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Ibidionini J. Thomson, 1860
Understammen Compsina Martins, 1970
Slekten Aphatum Bates, 1870
Aphatum rufulum (White, 1855)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. oktober 2018 hos Wayback Machine.
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Aphatum i Encyclopedia of Life 
(en) Aphatum i Global Biodiversity Information Facility 
Aphatum – detaljert informasjon på Wikispecies
Yasuhide Miyazaki

Yasuhide Miyazaki er en japansk tidligere skihopper som konkurrerte internasjonalt i årene 1984-1990.
Han ble nummer 46 av 50 deltakere i VM i skiflyging både i Bad Mitterndorf (Kulm) i 1986 og Oberstdorf i 1988. I ski-VM i Oberstdorf i 1987 kom han på 56. plass i storbakken og 60. plass i normalbakken. Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka 1985/86 og 1987/88, og fikk sammenlagtplasseringene 65 og 44. Miyazakis beste rennresultat i verdenscupen var 18. plass i normalbakken i Sapporo 25. januar 1986 - bare de 15 beste fikk verdenscuppoeng på den tida. Hans kanskje beste resultat i et internasjonalt renn på høyt nivå var 11.-plassen i normalbakken i prøve-OL i Calgary 28. november 1986.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yasuhide Miyazaki – FIS (skihopping) 
(en) Yasuhide Miyazaki – TheSports.org
Ford Kuga

Ford Kuga (2008–) er en liten SUV fra den amerikanske bilprodusenten Ford.
Første utgave (2008–12) ble bygd i Saarlouis i Tyskland og solgt ny i Norge. Den kunne fåes med  firehjulsdrift fra svenske Haldex.Andre utgave (C520, 2012–) kom med Ford's eget system for firehjulsdrift, og ble i Norge solgt fra kroner 375 000 og opp. Produksjon ble lagt til  Russland, Kina og Spania, samt USA, der den ble solgt som Ford Escape.
I 2017 fikk Kugaen et utseende som lignet mer på den nye Ford Edge.  Utstyrsnivåene har vært Trend, Titanium og sportslige ST.


== Bilder ==

		
		
		


== Referanser ==
Ildrørsopp

Ildrørsopp (Suillellus luridus) er en sopp i steinsoppfamilien (boletus). Ildrørsopp er en rørsopp, og har dermed et mykt, svampaktig lag under hatten. Arten ble vitenskapelig beskrevet først av Jacob Christian Schäffer i 1774, men har siden blitt rekategorisert. William Murrill plasserte den i gruppen suillellus. Synonymet Boletus luridus brukes også.


== Kjennetegn ==
Fruktlegemets hatt kan bli mellom 5–20 cm bred. Unge eksemplarer er halvkuleformet, men blir etterhvert hvelvet. Fargen på hatthuden er som oftest oransjebrun til mørkebrun, men kan i visse tilfeller være olivenbrun. Hatthuden kjennes semsket eller fløyelsaktig og tørr, men oppleves klebrig i fuktig vær. Rørlaget under hatten er gult straks etter gjennomskjæring, av og til med et grønnlig skjær. Sett fra undersiden er rørlaget rødbrunt og det anløper blått ved trykk. Sporepulveret er olivenbrunt.
Stilken blir mellom 5–12 cm i høyden og 2–5 cm tykk. Den kan være rett eller den kan være tykkere i bunn enn på øverst. Stilken er bar, uten krage og slire, men har årenett. Årenettet er den enkleste måten å skille mellom ildrørsopp og blodrørsopp. Steinsopper kan minne i fasongen, men de har et hvitt årenett, ikke svart, og rørlaget dens er beige til olivenbrunt.


== Utbredelse ==
Ildrørsoppen er ofte å finne i rik løvskog i nærheten av eik og bøk og ofte på kalkholdig jord. Den er godt representert i Sverige (særlig på Gotland), i Danmark, i Storbritannia og i Slovenia og nordlige Kroatia. Den finnes også i Baltikum, i Spania, i Sentral-Europa og i Mexico i mindre grad. I Norge er den sjelden, men den er observert ved Oslofjorden.


== Spiselig? ==
I rå tilstand, eller uten tilstrekkelig varmebehandling, er ildrørsopp giftig, men etter minst 10-15 minutters sterk varmebehandling regnes den som spiselig, og kan være en god matsopp. Noen kan reagere ved inntak sammen med alkohol.


== Bildegalleri ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) ildrørsopp i Global Biodiversity Information Facility 
(no) ildrørsopp hos Artsdatabanken 
(sv) ildrørsopp hos Dyntaxa 
(en) ildrørsopp hos Index Fungorum 
(en) ildrørsopp hos MycoBank 
(en) ildrørsopp hos NCBI 
(en) Kategori:Suillellus luridus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Suillellus luridus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Boletus luridus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Soppen er «spiselig» i normlisten for soppkontrollører. (2022) Fagmykologisk råd på vegne av Norges sopp- og nyttevekstforbund.
Codonocera cuspidata

Codonocera cuspidata er en art i slekten Codonocera. Den slekten er en av tretten slekter i familien Cypridinidae. Den igjen er en av fem familier innenfor ordenen Myodocopida, under klassen av muslingkreps som er små krepsdyr. Mye av den tidlige forskningen, inklusive beskrivelsen av Myodocopida-gruppen, er gjort av den norske marinbiologen og havforskeren Georg Ossian Sars.
Gruppen Cypridinidae har arter med mykt skall (carapax) på overkroppen (thorax) og lang ytter-gren (i stedet for lang inner-gren) på andre antenne-par. Det særegne for artene er at antennen sitter på et feste med en nebb-liknende utvekst (rostrum). Individene er små.


== Taksonomisk plassering av gruppen ==
Taksonomien til muslingkrepsene er omstridt og inneholder vanskelig systamiserte grupper. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. Skillene mellom de ulike gruppene av muslingkreps er usikre, og stort sett basert på  morfologi snarere enn molekylær analyse. En vanlig oppdeling anerkjenner muslingkreps som en av seks ulike klasser av krepsdyr. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin and Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger Catalogue of Life: - og detaljene gis etter WoRMS-databasen.
Rekke: krepsdyr (Crustacea) - 67 000 arter Brünnich, 1772
Klasse muslingkreps (Ostracoda) - 4 ordener, 13 000 arter Latreille, 1802
Familie Leguminocythereididae - 2 arter
Slekt Leguminocythereis
Orden Palaeocopida - 1 art
Familie Punciidae
Slekt Puncia N. de B. Hornibrook, 1949
Underklasse Myodocopa  Sars, 1866
Orden Myodocopida - 3 overfamilier, 5 familier, 228 arter Sars, 1866
Underorden Myodocopina Sars, 1866
Overfamilie Cypridinoidea Baird, 1850
Familie Cypridinidae - 27 arter Baird, 1850
Slekt Codonocera Brady, 1902
Codonocera cruenta Brady, 1902
Codonocera crueta Brady, 1902
Codonocera cuspidata Kornicker, 1986
Codonocera elongata Poulsen, 1962
Codonocera goniacantha Mueller, 1906
Codonocera mortenseni Poulsen, 1962
Codonocera penicillum Mueller, 1906
Codonocera phoenix Kornicker, 1992
Codonocera polygonia Mueller, 1906
Codonocera pusilla Mueller, 1906
Codonocera stellifera Claus, 1873
Codonocera suensoni Poulsen, 1962
Codonocera weberi Mueller, 1906


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Codonocera cuspidata – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Codonocera cuspidata i Global Biodiversity Information Facility
Codonocera phoenix

Codonocera phoenix er en art i slekten Codonocera. Den slekten er en av tretten slekter i familien Cypridinidae. Den igjen er en av fem familier innenfor ordenen Myodocopida, under klassen av muslingkreps som er små krepsdyr. Mye av den tidlige forskningen, inklusive beskrivelsen av Myodocopida-gruppen, er gjort av den norske marinbiologen og havforskeren Georg Ossian Sars.
Gruppen Cypridinidae har arter med mykt skall (carapax) på overkroppen (thorax) og lang ytter-gren (i stedet for lang inner-gren) på andre antenne-par. Det særegne for artene er at antennen sitter på et feste med en nebb-liknende utvekst (rostrum). Individene er små.


== Taksonomisk plassering av gruppen ==
Taksonomien til muslingkrepsene er omstridt og inneholder vanskelig systamiserte grupper. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. Skillene mellom de ulike gruppene av muslingkreps er usikre, og stort sett basert på  morfologi snarere enn molekylær analyse. En vanlig oppdeling anerkjenner muslingkreps som en av seks ulike klasser av krepsdyr. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin and Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger Catalogue of Life: - og detaljene gis etter WoRMS-databasen.
Rekke: krepsdyr (Crustacea) - 67 000 arter Brünnich, 1772
Klasse muslingkreps (Ostracoda) - 4 ordener, 13 000 arter Latreille, 1802
Familie Leguminocythereididae - 2 arter
Slekt Leguminocythereis
Orden Palaeocopida - 1 art
Familie Punciidae
Slekt Puncia N. de B. Hornibrook, 1949
Underklasse Myodocopa  Sars, 1866
Orden Myodocopida - 3 overfamilier, 5 familier, 228 arter Sars, 1866
Underorden Myodocopina Sars, 1866
Overfamilie Cypridinoidea Baird, 1850
Familie Cypridinidae - 27 arter Baird, 1850
Slekt Codonocera Brady, 1902
Codonocera cruenta Brady, 1902
Codonocera crueta Brady, 1902
Codonocera cuspidata Kornicker, 1986
Codonocera elongata Poulsen, 1962
Codonocera goniacantha Mueller, 1906
Codonocera mortenseni Poulsen, 1962
Codonocera penicillum Mueller, 1906
Codonocera phoenix Kornicker, 1992
Codonocera polygonia Mueller, 1906
Codonocera pusilla Mueller, 1906
Codonocera stellifera Claus, 1873
Codonocera suensoni Poulsen, 1962
Codonocera weberi Mueller, 1906


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Codonocera phoenix – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Codonocera phoenix i Global Biodiversity Information Facility
Manabu Nikaidō

Manabu Nikaidō (japansk: 二階堂学) (født 6. juni 1966) er en japansk tidligere skihopper som konkurrerte internasjonalt i årene 1986-1994.
I universiaden (studentlekene) i Štrbské Pleso i 1987 ble han nummer 22 i normalbakken og 25 i storbakken, begge av 27 deltakere. I VM i skiflyging i Vikersund i 1990 kom han på 45. plass. Samme år ble han japansk mester i stor bakke. Han ble nummer 34 i normalbakken i ski-VM i Val di Fiemme (Predazzo) i 1991. Nikaidō deltok i den tysk-østerrikske hoppuka 1989/90 og 1990/91, og fikk 48. og 44. plass sammenlagt. I verdenscupen ble han nummer 64 sammenlagt i 1988/89 og nummer 60 i 1989/90. Hans beste plassering i enkeltrenn i verdenscupen var 14. plass i storbakken i Sapporo 18. desember 1988.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Manabu Nikaidō – FIS (skihopping)
Epacroplon

Epacroplon er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Nokså små, spinkle, blanke, mørkt brunlige trebukker. Antennene er tynne og litt lengre enn kroppen. Pronotum er nesten sylindrisk (ganske svakt tønneformet), dekkvingene er jevnbrede og ender i spiss tann. De er mønstret i svart, rødbrunt og gulhvitt. Beina er nokså lange.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Brasil, Paraguay, Argentina og Bolivia)


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Hexoplonini Martins, 2006
Slekten Epacroplon Martins, 1962
Epacroplon armatipes (Martins, 1962)
Epacroplon cruciatum (Aurivillius, 1899)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 30. september 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Epacroplon i Encyclopedia of Life 
(en) Epacroplon i Global Biodiversity Information Facility 
Epacroplon – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Hexoplonini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Cremys

Cremys er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia (New South Wales og Queensland).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Heteropsini Lacordaire, 1869
Slekten Cremys Pascoe, 1864
Cremys cleroides (McKeown, 1938)
Cremys diophthalmus (Pascoe, 1862)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. august 2017 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Cremys i Global Biodiversity Information Facility 
Cremys – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Heteropsini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Eburiola

Eburiola er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, lyst brunlig trebukk, hver dekkvinge med to par avlange, kremgule flekker. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er rundet, omtrent så langt som bredt. Dekkvingene er jevnbrede og litt avskåret bak, bakkroppsspissen stikker vanligvis litt ut bak dem. Beina er ganske lange og tynne, med slanke, røde lår.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Jamaica og Den dominikanske republikk.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Heteropsini Lacordaire, 1869
Slekten Eburiola Thomson, 1864
Eburiola geminata (Fabricius, 1787)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Eburiola i Global Biodiversity Information Facility 
Eburiola – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Heteropsini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Codonocera elongata

Codonocera elongata er en art i slekten Codonocera. Den slekten er en av tretten slekter i familien Cypridinidae. Den igjen er en av fem familier innenfor ordenen Myodocopida, under klassen av muslingkreps som er små krepsdyr. Mye av den tidlige forskningen, inklusive beskrivelsen av Myodocopida-gruppen, er gjort av den norske marinbiologen og havforskeren Georg Ossian Sars.
Gruppen Cypridinidae har arter med mykt skall (carapax) på overkroppen (thorax) og lang ytter-gren (i stedet for lang inner-gren) på andre antenne-par. Det særegne for artene er at antennen sitter på et feste med en nebb-liknende utvekst (rostrum). Individene er små.


== Taksonomisk plassering av gruppen ==
Taksonomien til muslingkrepsene er omstridt og inneholder vanskelig systamiserte grupper. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. Skillene mellom de ulike gruppene av muslingkreps er usikre, og stort sett basert på  morfologi snarere enn molekylær analyse. En vanlig oppdeling anerkjenner muslingkreps som en av seks ulike klasser av krepsdyr. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin and Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger Catalogue of Life: - og detaljene gis etter WoRMS-databasen.
Rekke: krepsdyr (Crustacea) - 67 000 arter Brünnich, 1772
Klasse muslingkreps (Ostracoda) - 4 ordener, 13 000 arter Latreille, 1802
Familie Leguminocythereididae - 2 arter
Slekt Leguminocythereis
Orden Palaeocopida - 1 art
Familie Punciidae
Slekt Puncia N. de B. Hornibrook, 1949
Underklasse Myodocopa  Sars, 1866
Orden Myodocopida - 3 overfamilier, 5 familier, 228 arter Sars, 1866
Underorden Myodocopina Sars, 1866
Overfamilie Cypridinoidea Baird, 1850
Familie Cypridinidae - 27 arter Baird, 1850
Slekt Codonocera Brady, 1902
Codonocera cruenta Brady, 1902
Codonocera crueta Brady, 1902
Codonocera cuspidata Kornicker, 1986
Codonocera elongata Poulsen, 1962
Codonocera goniacantha Mueller, 1906
Codonocera mortenseni Poulsen, 1962
Codonocera penicillum Mueller, 1906
Codonocera phoenix Kornicker, 1992
Codonocera polygonia Mueller, 1906
Codonocera pusilla Mueller, 1906
Codonocera stellifera Claus, 1873
Codonocera suensoni Poulsen, 1962
Codonocera weberi Mueller, 1906


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Codonocera elongata – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Codonocera elongata i Global Biodiversity Information Facility
Flornes stasjon

Flornes stasjon var en jernbanestasjon på Meråkerbanen, i Stjørdal kommune. Stasjonen het først Floren, så Flora fra 1921 og Flornes fra 1924. I 1966 ble stasjonen nedgradert til stoppested og i 1971 til holdeplass. Holdeplassen mistet persontrafikken 23. mai 1993 og ble nedlagt 13. juni samme år.
Stasjonsbygningen ble tegnet av Peter Andreas Blix her som ellers på strekningen. Den ble solgt i 1991 og brukes som bedehus.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bjerke, Thor og Holom, Finn (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 114–115. ISBN 82-90286-28-7. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Aasmund Dahl, red. (1992). NSBs bygningsregistrering: Trondheim distrikt: Meråkerbanen. NSB Arkitektkontoret. s. 74. 


== Eksterne lenker ==
(no) Flornes stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Meråkerbanen
Stratone

Stratone er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Nokså små, brede, blanke, gulbrune eller svarte trebukker. Antennene er tynne, svarte og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er rundet, bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede, beina nokså korte med tykke lår.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika, fra Fransk Guyana i nord til Paraguay i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Heteropsini Lacordaire, 1869
Slekten Stratone Thomson, 1864
Stratone aurantia Galileo & Martins, 1992
Stratone rufotestacea Thomson, 1864
Stratone transversale (Chevrolat, 1862)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Stratone i Encyclopedia of Life 
(en) Stratone i Global Biodiversity Information Facility 
Stratone – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Heteropsini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Skoger stasjon

Skoger stasjon var en jernbanestasjon på Vestfoldbanen i Drammen kommune. Stasjonen åpnet i 1881 med strekningen fra Drammen til Larvik. Før 1894 var navnet Skouger, og stasjonens posisjon tilsvarte 63,05 km. Stasjonen ble fjernstyrt i 1970 og ubemannet i 1971, og mistet persontrafikken i 1973. Strekningen forbi Skoger fikk dobbeltspor i 1995, og Skoger stasjon ble formelt nedlagt i 2001. Det er blokkpost ved Skoger.
Skoger hadde en stasjonsbygning for mellomstasjon av 2. klasse, i likhet med Adal og Stokke. Den ble tegnet av Balthazar Lange. Stasjonsbygningen ble revet i 1989 og godshuset i 1984.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 212–213. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1990). NSBs bygningsregistrering: Drammen distrikt: Vestfoldbanen. NSB Arkitektkontoret. s. 15–24. 


== Eksterne lenker ==
(no) Skoger stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Vestfoldbanen