jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nordflåten

Nordflåten (russisk: Северный флот, Severnij flot) er en av den russiske marines flåter, med baser ved Kolahalvøya og Hvitehavet. Flåten utgjør størstedelen av OSK Nord. Den omfatter kystartilleri, marinefly og kystforsvarsenheter. Nordflåten ble grunnlagt i 1937 og fikk sin base i Vajenga, (dagens Severomorsk). Under andre verdenskrig spilte den en heller beskjeden rolle, og syslet mest med enkelte landstigningaksjoner i små enheter.
I sovjettiden ble den kalt Røde Banner-Nordflåten.

Noe helt annet ble det under den kalde krigen da atomubåtene med kjernevåpen for en stor den ble basert her. Disse måtte ha omfattende serviceinnretninger, og måtte beskyttes av store styrker. Nordflåten vokste raskt til Sovjets største marine, og den er fortsatt størst i Den russiske flåte. Kolahalvøya ble svært militarisert i sovjettiden. I juni 1956 ble en ombygd ubåt av typen Prosjekt 611 den første ubåten med kjernvåpenbærende ballistiske missiler.
Nedgangsperioden etter Sovjetunionens fall ble komplisert av blant annet store miljøproblemer grunnet atomavfall fra kasserte atomubåter og våpen. Forliset av atomubåten Kursk i 2000 kastet også skygger over Nordflåtens ledelse.
«Nordflåtens 32. separate arktiske hydrografiske gruppe» var det «offisielle militære namnet på den sovjetiske Kapp Heer-basen på Svalbard. 
Dekknamnet som ble brukt, var "Arktikugol geologiske ekspedisjon», skrev Erling Folkvord i 1998.


== Sammensetning ==
Militær kommando og kontroll

Flåtestab i Severomorsk
Nordflåtens ubåtkommando i Gadzjijevo
Etterretningsskipet «Jantar» (GUGI) i Severomorsk
518. etterretningskipsskvadron i Poljarnyj
601. hydrograffartøysskvadron i Poljarnyj
41. hydrograffarttøygruppe (rajon) i Severodvinsk
83. hydrograffarttøygruppe i Severodvinsk
86. søk- og redningsgruppe (otryad) i Poljarnyj
29. spesialubåtbrigade (GUGI) i Olenjabukta, GadzjijevoUbåtstyrke:
7. ubåtdivisjon Vidjajevo
11. ubåtdivisjon (DPL) i Murmansk-150
18. ubåtdivisjon (DPL) i Zapadnaja Litsa
24. ubåtdivisjon  i Jagelnaja Guba
31. ubåtdivisjon i Gadzjijevo
14. antiskipsbrigade i Severomorsk
161. ubåtbrigade i PoljarnyjVern av baser og nærmeste farvann (OVR):Kolaflotiljen
Militær ildstøtte på operasjonelt nivå.

43. missilskipdivisjon i Severomorsk
14. antiskipsbrigade i SeveromorskMilitær logistikk

566. forsyningsskipsgruppe (otrjad) i Murmansk              :
44. forsyningsskipsgruppe  i Severodvinsk
43. skipsskvadron for vern av indre havområder (OVR) i Severodvinsk
16. bygge- og reparasjonsverkstadsbrigade i Severodvinsk
8. forsyningsskipsgruppe  i Severodvinsk
339. bygge- og reparasjonsverkstadsbrigade for Ubåtar i Severodvinsk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Northern Fleet of Russia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Nordflåten hos warfare.ru (engelsk)
Daniel García

Daniel García er navnet til flere personer:

Daniel García Córdova (født 1971), mexicansk kappgjenger
Daniel García Lara (født 1971), spansk fotballspiller
Daniel García González (født 1984), andorransk judoka
Adolf Heinrich Wilhelm Scholz

Adolf Heinrich Wilhelm Scholz, adlet i 1883 og deretter von Scholz, (født 1. november 1833 i Schweidnitz i det daværende Schlesien, død 20. mars 1924 på Schloss Seeheim ved Konstanz) var en tysk jurist og politiker. Han var den første leder av det føderale riksfinanskontoret (Reichschatzamt) i Det tyske keiserriket og senere prøyssisk finansminister.
Scholz studerte jus i Bonn og Berlin og tjenestegjorde deretter som dommer og regjeringsadvokat i ulike stillinger i Preussen.  Han overtok 1880 som leder av riksfinanskontoret med tittelen Staatsekretär. I 1882 etterfulgte han Karl Hermann Bitter som Preussens finansminister  og tjente i denne stillingen under keiserne Wilhelm I, Friedrich III og Wilhelm II til 1890. Som Preussens finansminister var han Bismarcks nærmeste rådgiver.
Adolf Scholz arbeidet som prøyssisk finansminister, sterkt for at indirekte skatter skulle erstattes av direkte skatter på personinntekt, men Bismarck satte seg imot dette. Scholz støttet likevel Bismarck i hans konflikt i 1890 med keiseren og måtte som følge av Bismarcks avgang, også selv gå av.
Scholz kjøpte i 1885 Seeheim-slottet ved Konstanz og utvidet det i historisk stil. Han var far til forfatteren Wilhelm von Scholz (1874–1969).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Adolf Heinrich Wilhelm Scholz i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Jackie Gleason

John Herbert «Jackie» Gleason (født 26. februar 1916, død 24. juni 1987) var en amerikansk skuespiller, komiker og musiker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 Wikiquote: Jackie Gleason – sitater

(en) Jackie Gleason på Internet Movie Database 
(sv) Jackie Gleason i Svensk Filmdatabas 
(da) Jackie Gleason på Filmdatabasen 
(da) Jackie Gleason på Scope 
(fr) Jackie Gleason på Allociné 
(en) Jackie Gleason på AllMovie 
(en) Jackie Gleason hos Turner Classic Movies 
(en) Jackie Gleason hos Rotten Tomatoes 
(en) Jackie Gleason hos The Movie Database 
(en) Jackie Gleason hos Internet Broadway Database 
(en) Jackie Gleason på Internet Broadway Database
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
Melinae

Melinae (grevlinger) er en gruppe med rovpattedyr som tilhører mårfamilien (Mustelidae) og mangler norsk navn. Gruppa består av fire arter fordelt i to slekter, hvorav en art er vanlig i Skandinavia. Tidligere regnet man vanlig grevling som en eurasisk art, men nyere forskning har vist oss at det egentlig er snakk om tre arter; europeisk, asiatisk og japangrevling.


== Taksonomi ==
Noen regner med seks eller åtte underfamilier i mårdyrfamilien, andre kun to. I eldre inndelinger regnes gjerne kun to underfamilier, og i slike tilfeller tilhører slektene her underfamilien Mustelinae.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Sato et al. (2004), Fulton & Strobeck (2006) og Law, Slater & Mehta (2018).

Carnivora, rovpattedyr
Mustelidae, mårdyrfamilien
Melinae
Arctonyx, svinegrevlinger
A. collaris, svinegrevling
Meles, grevlinger
M. meles, grevling
M. leucurus, asiagrevling
M. anakuma, japangrevling


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Melinae hos Fossilworks 
(en) Melinae hos ITIS 
(en) Melinae hos NCBI 
(en) Kategori:Mustelinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Guloninae

Guloninae (ekte mårdyr) er en gruppe med rovpattedyr som tilhører mårfamilien (Mustelidae) og mangler norsk navn. Gruppa består av ti arter fordelt i fire slekter, hvorav to arter er vanlig i Fennoskandia.


== Fylogeni ==
Nyere genetisk forskning antyder at mårfamilien bør deles inn i åtte underfamilier. Forholdet mellom gruppene er ikke avklart, men det synes å være enighet om at Taxidiinae var den første linjen som splittet fra hovedlinjen. Likeledes synes det å være enighet om at Lutrinae og Mustelinae er søstergrupper.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Sato et al. (2004), Fulton & Strobeck (2006) og Law, Slater & Mehta (2018).

rovpattedyr, (Carnivora)
Mustelidae, mårfamilien
Guloninae
Eira
Eira barbara, (taira)
Gulo, (jerv)
Gulo gulo, (jerv)
Martes, (ekte mår)
Martes americana, (amerikamår)
Martes americana atrata, (Newfoundland skogsmår)
Martes foina, (steinmår)
Martes gwatkinsii, (nilgirimår)
Martes martes, (mår)
Martes melampus, (japanmår)
Martes zibellina, (sobel)
Martes flavigula, (gulhalsmår)
Pekania, (fiskermår)
Pekania pennanti, (fiskermår)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Guloninae hos Fossilworks 
(en) Guloninae hos ITIS 
(en) Guloninae hos NCBI
Lontra (andre betydninger)

Lontra har flere betydninger.

Lontra, ei slekt med amerikanske elveotere i mårfamilien
Lontra, en kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil
Martin Mork

Martin Mork (født 20. mai 1933 i Kristiansund, død 19. mars 2017) var en norsk oseanograf.Mork ble Professor i teoretisk oseanografi ved Universitetet i Bergen i 1972. Han ble i 1974 medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi.Martin Mork er spesielt kjent for sin forskning av kyststrømmene langs Norge.


== Referanser ==
Brunskrubb

Brunskrubb (Leccinum scabrum) er en spiselig sopp i slekten skrubber. Brunskrubben danner sopprot med bjørketrær. Brunskrubben ble først vitenskapelig beskrevet i 1821, og både Jean Baptiste François Pierre Bulliard og Samuel Frederick Gray regnes som ansvarlige for å ha gitt brunskrubben sin vitenskapelige definisjon. 


== Kjennetegn ==
Det er en rørsopp, og har dermed et tykt svampaktig rørlag på undersiden av hatten. Selve hatten er gjerne 5 - 15 cm bred og konveks. I fuktig vær kan brunskrubben være svakt klebrig. Fargen varierer fra brun til gråbrun, men gamle sopper kan være delvis blågrønne. Rørlaget, altså det svampaktige laget under hatten, er først skittenhvitt, men går over til brungrått eller får brune flekker. 
Stilken er 8-15 centimeter høy og 1-3 cm. tykk. Den er som oftest tynn og svakt konisk slik at den er tykkere i bunn. Stilken har ingen krager eller slirer, men er skjellet med brunsvarte skjell. Kjøttet til fruktlegemet er hvitt, og skifter ikke farge ved overskjæring, i motsetning til svartskrubb og svart ospeskrubb, som begge har rødlig eller grønnlig kjøtt. Brunskrubben har ingen markant lukt.


== Utbredelse ==
Brunskrubb kan finnes i hele Europa og Nord-Amerika. Den er også godt utbredt på New Zealand. I Norge er brunskrubb spredt over hele landet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) brunskrubb i Encyclopedia of Life 
(en) brunskrubb i Global Biodiversity Information Facility 
(no) brunskrubb hos Artsdatabanken 
(sv) brunskrubb hos Dyntaxa 
(en) brunskrubb hos Index Fungorum 
(en) brunskrubb hos MycoBank 
(en) brunskrubb hos NCBI 
(en) Kategori:Leccinum scabrum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Leccinum scabrum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Leccinum scabrum – detaljert informasjon på Wikispecies 
Soppen er «spiselig» i normlisten for soppkontrollører. (2022) Fagmykologisk råd på vegne av Norges sopp- og nyttevekstforbund.
Oxynoemacheilus araxensis

Oxynoemacheilus araxensis er en fiskeart som finnes i det nordøstlige Tyrkia.
Denne smerlingen kan skilles fra Oxynoemacheilus  brandtii på at enden av halefinnen er nesten rett. Den ble opprinnelig beskrevet som en underart av Oxynoemacheilus angorae. Berg (1949) nevner at Nemachilus angorae er utbredt i nedslagsfeltet til øvre Araks. Bănărescu & Nalbant (1978) oppgir «Kandili Karassu, oberes Araxes-Becken, Osttürkei» som typelokalitet, men Karasu er ei bielv til Eufrat, ikke Araks. I 2012 ble arten funnet nær typelokaliteten, og Freyhof (2014) hevder derfor at den til tross for artsnavnet bare finnes i øvre Eufrat. Nemachilus angorae alasanicus og Nemachilus bergi fra Kura kan være synonymer for denne arten eller for Oxynoemacheilus lenkoranensis.


== Referanser ==


== Kilder ==
B.W. Coad. «Oxynoemacheilus». Freshwater Fishes of Iran. Besøkt 6. september 2014. 
M. Kottelat (2012). «Conspectus cobitidum: an inventory of the loaches of the world (Teleostei: Cypriniformes: Cobitoidei)» (PDF). The Raffles Bulletin of Zoology. Supplement No. 26: 1–199. ISSN 0217-2445. Arkivert fra originalen (PDF) 11. februar 2013. 
J. Freyhof, F. Erk'akan, C. Özeren og A. Perdices (2011). «An overview of the western Palaearctic loach genus Oxynoemacheilus (Teleostei: Nemacheilidae)» (PDF). Ichthyological Exploration of Freshwaters. 22 (4): 301–312. ISSN 0936-9902. Arkivert fra originalen (PDF) 7. september 2014. Besøkt 10. september 2014. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
L.S. Berg (1949). Freshwater Fishes of the U.S.S.R. and Adjacent Countries. 2 (4 utg.). Guide to the Fauna of the U.S.S.R. No. 29. s. 873.  [Engelsk oversettelse 1964]
(en) Oxynoemacheilus araxensis - FishBase


== Eksterne lenker ==
(en) Oxynoemacheilus araxensis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Oxynoemacheilus araxensis hos FishBase 
(en) Oxynoemacheilus araxensis hos NCBI
Friidrett under Sommer-OL 1920 – Kappgang 3 km menn

3 km kappgang for menn var en av øvelsene i friidrett under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Det var første og eneste gangen distansen var med på det olympiske programmet. (3 km kappgang var en av øvelsene under Jubileumslekene 1906 i Athen). Tjueto deltakere fra tolv nasjoner deltok i øvelsen som ble avviklet 20. og 21. august 1920. 


== Rekorder ==
Gjeldende rekorder før lekene i 1920

Jubileumslekene 1906 i AthenDonato Pavesi fra Italia satte ny olymisk rekord i første semifinalen med 13.46,8 minutes og i den andre semifinalen forbedret hans landsmann Ugo Frigerio rekorden til 13.40,2. I finalen forbedret Frigerio den olympipske rekorden til 13.14,2 og ettersom øvelsen ikke har stått på det olynpiske programmet er det fremdeles olympisk rekord.


== Resultat ==


=== Semifinaler ===
Fredag 20. august
Semifinale 1

Semifinale 2


=== Finale ===
Lørdag 21. august 1920


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 28. oktober 2014 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Per Øystein Grimstad

Per Øystein Grimstad (født 7. januar 1934 i Sandnessjøen, død 22. juli 2021 i Oslo) var en norsk ingeniør og diplomat.Han flyttet med familien til Trondheim og studerte til sivilingeniør i metallurgi fra NTH. Han tok så, via Fulbrightsystemet, en mastergrad i 1959 i metallurgi og økonomi fra et universitet i Minnesota, såvel som et årsstudium i 1970 i finans ved det sveitsiske Institut pour l'Etude des Methodes de Direction de l'Entreprise (IMEDE). 
I industrien arbeidet han som organisasjons- og administrasjonssjef i Norsk Jernverk i Mo i Rana. I tiden 1967-1969 arbeidet han for Den internasjonale arbeidsorganisasjonen (ILO) i Tanzania. Grimstad var assisterende direktør i A/S Securus Investeringsselskap fra 1970 til 1976, administrerende direktør i Norski A/S 1976-80, og fra 1980 til 1986 administrerende direktør for firmaet Norconsult i Oslo. 
Grimstad var statssekretær (Ap) i industridepartementet under næringsminister Finn Kristensen 1986-1988. Han ble etterfulgt av Jon Ivar Nålsund (1942–2003). Fra 1988 til 1996 var han direktør for Direktoratet for utviklingssamarbeid (Norad).Fra 1996 til 2000 var han Norges ambassadør til Sør-Afrika. Fra 1998 sideakkreditert til Windhoek i Namibia.  
Han var gift med den danskfødte sangeren Birgitte Grimstad 1958-1988.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Per Øystein Grimstad hos Norsk senter for forskningsdata
Kids in Jazz

Kids in Jazz er en internasjonal jazzfestival der barn opptrer. Festivalen arrangeres i Oslo i august hvert år, med konserter på Nasjonal jazzscene, Barnekunstmuseet, Caféteatret m.fl.


== Historikk ==
Kids in Jazz ble etablert våren 2012 gjennom et samarbeid mellom Improbasen, Sapporo Junior Jazzschool, Nasjonal jazzscene, Oslo Jazzfestival, og Barnas Jazzhus. I 2013 kom flere land til, bl.a Østerrike, Ukraina og Japan.I forbindelse Kids in Jazz 2014 ble det innledet et samarbeid med JazzDanmark og Svensk Jazz som er søsterorganisasjonene til Norsk Jazzforum. Det ble arrangert en rekke konserter med unge utøvere fra Norge, Sverige, Danmark, Sveits, Østerrike og Japan. Faglig ansvarlig for Kids in Jazz er Odd André Elveland som i 2014 mottok Ella-prisen for sitt arbeid med barn og jazz.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Mjøsaksjonen

Mjøsaksjonen var en miljøaksjon som pågikk i perioden 1973 til 1982 for å redusere forurensning i Mjøsa og sikre en trygg og bærekraftig drikkevannsforsyning til områdene rundt. De viktigste tiltakene var å bygge kommunale renseanlegg, erstatte eldre og defekte kloakkrørsystemer, forby fosfatholdige kjemikalier, hindre direkte utslipp fra prosess- og næringsmiddelindustri samt hindre gjødselavrenning fra landbruket.


== Bakgrunn ==
Vannvernloven fra 1970, som var forløperen til forurensningsloven fra 1983, markerte et vendepunkt for miljøpolitikken og bidro til økt oppmerksomhet om eksisterende utslipp og sterkt forurensede områder for å tilfredsstille nye krav. I det nasjonale handlingsprogrammet som ble presentert i 1975, kom det forutsetninger om at oppryddingsarbeider knyttet opp mot industrien skulle være ferdig avsluttet i 1984. Mjøsa hadde allerede siden 1960-tallet vært sterkt forurenset både fra industri, landbruk og husholdninger, og en rapport utarbeidet av NIVA i 1973 kom med dystre konklusjoner om Mjøsas tilstand og fremtidige utsikter om ikke situasjonen ville snu.


== Tiltak ==
Gjennom St.prp. nr. 119 (1973–1974) ble mulige forurensningskilder omtalt i et aksjonsprogram som skulle gjelde for perioden 1974 til 1977. Et av de viktigste tiltakene i dette programmet var å etablere en tilskuddsordning for kommunale renseanlegg. Staten bidro med 60 millioner kroner til bygging av renseanlegg, i det som senere har blitt kalt «den lille Mjøsaksjonen». Da algeoppblomstringen i Mjøsa tiltok som følge av økt forurensning under sensommeren i 1976, ble Mjøsaksjonen trappet opp, samtidig som varigheten av denne ble flyttet til 1980. St.prp. nr. 89 (1976–1977), som siden ble kalt «den store Mjøsaksjonen», gikk fra 1977 til 1982, hvor det ble brukt rundt 1,4 milliarder kroner i ulike tiltak rettet mot forurensning fra boligområder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Miljostatus.no – Statusrapport Aksjon Mjøsa (Av Miljøverndepartementet, våren 1979)
Svanemerket.no – Mjøsas algerike historie (Publisert 21. september 2012)
Miljøstatus i Norge: Forurensning og støy
Miljøstatus i Norge: Advarsel mot fisk og sjømat
Miljøstatus i Norge: Ferskvann
Rekecocktail

Rekecocktail er en skalldyrrett som gjerne serveres som en forrett som består av reker, dressing (ofte krydret Thousand Island eller lignende varianter) og eventuelt tilbehør. Den serveres kald, som oftest i champagne- eller cocktailglass.
På engelsk er rekecocktailen («prawn-» eller «shrimp cocktail») omtalt fra 1930-tallet. På norsk har uttrykket i alle fall vært i bruk siden like etter andre verdenskrig. På slutten av 1960-tallet ble rekecocktailen fremhevet av Ingrid Espelid Hovig og Fjernsynskjøkkenet, og årene som fulgte var den svært populær i Norge.Typisk tilbehør i rekecocktail er kinakål eller isbergsalat og eventuelt også andre grønnsaker.


== Referanser ==
Friidrett under Sommer-OL 1920 – Kappgang 10 km menn

Kappgang 10 kilometer for menn var en av øvelsene i friidrett under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Det var andre gangen distansen var med på det olympiske programmet, første gangen var under OL 1912 i Stockholm. Tjuetre deltakere fra tretten nasjoner deltok på øvelsen som ble avviklet 17. og 18. august 1920.


== Rekorder ==
Gjeldende rekorder før lekene i 1920


== Resultat ==


=== Semifinaler ===
Tisdag 17. august 1920
Semifinale 1
Første semifinalen var en runde for kort, distansen som ble gått var derfor bare 9600 meter.

Semifinale 2


=== Finale ===
Onsdag 18. august 1920


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 1. november 2014 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Béla Király

Béla Király, på ungarsk Király Béla, (født 14. april 1912, død 4. juli 2009) var en ungarsk offiser, professor og politiker. Under andre verdenskrig var kaptein i den ungarske hæren, han overga seg til Den røde armé og ble sendt som krigsfange til Sibir. Under oppstanden i Ungarn i 1956 ledet han nasjonalgarden mot den sovjetiske invasjonen. Han rømte til Østerrike og senere USA, og ble i Ungarn dømt til døden in absentia. I USA tok han doktorgraden i historie og arbeidet ved Brooklyn College. I 1989 kom han tilbake til Ungarn og ble innvalgt i nasjonalforsamlingen året etter. Király var æresvakt da Imre Nagy og andre henrettede politikere fra 1956 ble gravlagt på nytt sommeren 1989.


== Verk ==
Király, Béla K. (1969). Hungary in the late eighteenth century; the decline of enlightened despotism. New York: Columbia University Press. LCCN 69019459. 
Kann, Robert A.; Király, Béla K.; Fichtner, Paula S., red. (1977). The Habsburg Empire in World War I : essays on the intellectual, military, political, and economic aspects of the Habsburg war effort. Boulder Colo., New York: East European Quarterly. ISBN 0914710168. LCCN 76047779.  distributed by Columbia University Press


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Béla Király - Yad Vashem (en)
Oxynoemacheilus tigris

Oxynoemacheilus tigris er en fiskeart.
Denne smerlingen er bare kjent fra nedslagsfeltet til elva Queiq i Syria og Tyrkia. Der lever den i bekker med grus- eller mudderbunn. Queiq har nesten tørket ut på grunn av kunstvanning og klimaendringer, og arten er utdødd i Syria.Arten var tidligere kjent som Noemacheilus tigris. Noen forskere plasserer denne arten i slekten Paracobitis, som Paracobitis tigris. Eldre litteratur oppgir antakelig feilaktig at N. tigris forekommer i Eufrat og Tigris. Oxynoemacheilus cyri fra øvre Kura og Oxynoemacheilus seyhanensis fra Seyhan ble tidligere regnet som underarter av N. tigris.


== Referanser ==


== Kilder ==
M. Kottelat (2012). «Conspectus cobitidum: an inventory of the loaches of the world (Teleostei: Cypriniformes: Cobitoidei)» (PDF). The Raffles Bulletin of Zoology. Supplement No. 26: 1–199. ISSN 0217-2445. Arkivert fra originalen (PDF) 11. februar 2013. 
J. Freyhof, F. Erk'akan, C. Özeren og A. Perdices (2011). «An overview of the western Palaearctic loach genus Oxynoemacheilus (Teleostei: Nemacheilidae)» (PDF). Ichthyological Exploration of Freshwaters. 22 (4): 301–312. ISSN 0936-9902. Arkivert fra originalen (PDF) 7. september 2014. Besøkt 10. september 2014. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
(en) Oxynoemacheilus tigris - FishBase


== Eksterne lenker ==
(en) Oxynoemacheilus tigris – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Oxynoemacheilus tigris i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Oxynoemacheilus tigris hos FishBase 
(en) Oxynoemacheilus tigris hos NCBI 
(en) Kategori:Oxynoemacheilus tigris – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Oxynoemacheilus hamwii

Oxynoemacheilus hamwii er en fiskeart.
Denne smerlingen er bare kjent fra tre småelver som renner til Afrin Çayı i den nordlige delen av nedslagsfeltet til Orontes i Syria og Tyrkia. Der lever den i bekker med grus- eller mudderbunn. Arten er sterkt truet på grunn av forurensning og kunstvanning. Befolkningsvekst og klimaendringer kan føre til at bekkene tørker inn.


== Referanser ==


== Kilder ==
M. Kottelat (2012). «Conspectus cobitidum: an inventory of the loaches of the world (Teleostei: Cypriniformes: Cobitoidei)» (PDF). The Raffles Bulletin of Zoology. Supplement No. 26: 1–199. ISSN 0217-2445. Arkivert fra originalen (PDF) 11. februar 2013. 
J. Freyhof, F. Erk'akan, C. Özeren og A. Perdices (2011). «An overview of the western Palaearctic loach genus Oxynoemacheilus (Teleostei: Nemacheilidae)» (PDF). Ichthyological Exploration of Freshwaters. 22 (4): 301–312. ISSN 0936-9902. Arkivert fra originalen (PDF) 7. september 2014. Besøkt 10. september 2014. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
(en) Oxynoemacheilus hamwii - FishBase


== Eksterne lenker ==
(en) Oxynoemacheilus hamwii – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Oxynoemacheilus hamwii i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Oxynoemacheilus hamwii hos FishBase 
(en) Oxynoemacheilus hamwii hos NCBI
Tronfjellet

Tronfjellet er en ås i Østmarka, sørvest for Losby gods, i Lørenskog kommune i Akershus i Viken fylke. Det har en høyde på 359,9 meter over havet.


== Referanser ==