jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Irene Sharaff

Irene Sharaff (født 23. januar 1910 i Boston i Massachusetts, død 10. august 1993 i New York) var en amerikansk scenograf og kostymedesigner.
Hun arbeidet som klesdesigner i film- og teaterbransjen. I løpet av karrieren vant hun fem Oscar-priser for sin innsats i filmene En amerikaner i Paris (1951), Kongen og jeg (1956), West Side Story (1961), Cleopatra (1963) og Hvem er redd for Virginia Woolf? (1966).
Sharaff døde i 1993 av hjertesvikt, 83 år gammel.


== Filmografi (utvalg) ==
1977 – Sommernattens smil
1977 – Kjærlighetens hevn
1970 – Den svarte championen
1969 – Hello, Dolly!
1968 – Funny Girl
1967 – Troll kan temmes
1966 – Hvem er redd for Virginia Woolf?
1965 – Het strand
1963 – Cleopatra
1961 – West Side Story
1961 – Flower Drum Song
1960 – Can-Can
1959 – Porgy and Bess
1956 – Kongen og jeg
1955 – Typer og kjei
1954 – Brigadoon
1954 – En stjerne blir født
1953 – Call Me Madam
1951 – En amerikaner i Paris
1947 – Biskopens kone
1946 – De beste år av vårt liv
1946 – Det mørke speil
1944 – Møt meg i St. Louis


== Oscar-priser ==


=== Vant ===
1966 – Beste kostymedesign (sort-hvitt) for Hvem er redd for Virginia Woolf?
1963 – Beste kostymedesign (farge) for Cleopatra (med Vittorio Nino Novarese og Renié)
1961 – Beste kostymedesign (farge) for West Side Story
1956 – Beste kostymedesign (farge) for Kongen og jeg
1951 – Beste kostymedesign (farge) for En amerikaner i Paris (med Orry-Kelly og Walter Plunkett)


=== Nominert ===
1977 – Beste kostymedesign for Kjærlighetens hevn
1969 – Beste kostymedesign for Hello, Dolly!
1967 – Beste kostymedesign for Troll kan temmes (med Danilo Donati)
1961 – Beste kostymedesign (farge) for Flower Drum Song
1960 – Beste kostymedesign (farge) for Can-Can
1959 – Beste kostymedesign (farge) for Porgy and Bess
1955 – Beste kostymedesign (farge) for Typer og kjei
1954 – Beste scenografi (farge) for En stjerne blir født (med Malcolm C. Bert, Gene Allen og George James Hopkins)
1954 – Beste kostymedesign (farge) for Brigadoon
1954 – Beste kostymedesign (farge) for En stjerne blir født (med Jean Louis og Mary Ann Nyberg)
1953 – Beste kostymedesign (farge) for Call Me Madam


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Irene Sharaff på Internet Movie Database 
(en) Irene Sharaff hos The Movie Database 
(en) Irene Sharaff hos Internet Broadway Database 
(en) Irene Sharaff på Internet Broadway Database
Werner Peters

Werner Peters (født 7. juli 1918, død  30. mars 1971) var en tysk skuespiller. Han spilte i 102 filmer mellom 1947 og 1971.


== Filmer i utvalg ==

1951 – Keiserens undersått, Wolfgang Staudte

1957 – Djevelen kom om natten, Robert Siodmak

1960 – Dr. Mabuses 1000 øyne, Fritz Lang

1964 – Einer frisst den anderen, Gustav Gavrin

1962 – Vi dør alle alene, Alfred Vohrer

1965 – Ardennerslaget, Ken Annakin

1970 – Fuglen med krystallfjærene, Dario Argento


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Werner Peters på Internet Movie Database 
(sv) Werner Peters i Svensk Filmdatabas 
(da) Werner Peters på Filmdatabasen 
(fr) Werner Peters på Allociné 
(en) Werner Peters på AllMovie 
(en) Werner Peters hos The Movie Database
Den vredfulle mor, beskytter av mantraer

Den vredfulle mor, beskytter av mantraer (THL: ngak sung tröma; wylie: sngags srung khro ma’i rgyud) er en tantrisk tekst innenfor tibetansk buddhisme.
Śrī Siṃha, som var læreren til Vimalamitra i det 8. århundre, regnet teksten som et tillegg, en 18. tantra, blant «de 17 tantraer» som utgjør den fjerde og siste seksjon av menngagdé. Menngagdé er den tredje og mest avanserte delen av dzogchen, som igjen er en av tre inndelinger av de indre tantraer i den tibetanske tekstsamlingen Nyingma Gyubum. Nyingma er den eldste av de fire retninger i tibetansk buddhisme.


== Referanser ==
Longchenpa

Longchen Rabjampa, Drimé Özer (tibetansk: ཀློང་ཆེན་རབ་འབྱམས་པ; wylie: klong chen rab 'byams pa dri med 'od zer), vanligvis forkortet som Longchenpa (født 1308, død 1364) var en buddhistisk filosof og lærer innenfor skolen Nyingma i tibetansk buddhisme. Sammen med Sakya Pandita og Tsongkhapa er han regnet som en av tre store manifestasjoner av Mañjuśrī i det sentrale Tibet. Hans større verk er de syv skattkamrene, som oppsummerer de tidligere 600 år av buddhistisk tenkning i Tibet. Han var en viktig lenke mellom den eksoteriske og den esoteriske formidling av lærdommen dzogchen. Han var abbed ved Samye, som var et av Tibets viktigste klostre og det første buddhistiske kloster i Himalaya.


== Referanser ==
Justo Takayama

Dom Justo Takayama (født 1552 i Haibara ved Nara i Japan; død 5. februar 1615 i Manila) var en japansk kirishitan daimyo og samurai (feltherre) fra Azuchi-Momoyama-tiden. Han var en engasjert kristen, og er blitt saligkåret av den katolske kirke i 2017. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Ukon var sønn av Takayama Tomoteru, herren på borgen Sawa i provinsen Yamato. Hans barnenavn var Hikogorō (彦五郎), som voksen het han Tomonaga (友祥), Nagafusa (長房), og kalte seg til sist Ukon no jō (右近允). Faren ville til å begynne med bekjempe kristendommen, men endte med å konvertere, og sammen med Ukon lot han seg døpe i 1564, faren med navnet Darie, sønnen med navnet Justo.
Da i 1571 herren på borgen Takatsuki i Settsu, Wada Koremasa (和田惟正; født 1530), ble beseiret i slaget ved Shiraikawahara av Araki Murashige (荒木村重; 1535–1586) og mistet sitt liv i 1571, fikk Takayama-klanen overta borgen.


=== Daimyo ===
I 1573 ble Ukon, nå under Araki, bekreftet som borgherre av Takatsuki. 
Etter Oda Nobunagas død i 1582 støttet Ukon Toyotomi Hideyoshi i hans kamp mot Akechi Mitsuhide og førte en enhet i slaget ved Yamazaki. Han ledsaget  Hideyoshi i flere kamphandlinger og fikk slik en inntekt på 60.000 koku. Som kristen støttet han kirkene i Takatsuki, Azuchi, Kyōto, Ōsaka og andre steder i landet. I sitt eget domene opprettet han et seminar og var veldedig. Slik ble han til en av de ledende kristne personligheter i Japan.
I 1585 deltok Ukon ved ødeleggelsen av tempelet Negoro-ji, og i 1587 i et felttog mot Shimazu-klanen på Kyūshū. Men da de såkalte «pātor» (伴天連, sammenslutningene av aktive katolikker) ble forbudt i 1587, ble også Ukon utsatt for forfølgelser. Han fant tilflukt hos Maeda Toshiie (前田利家; 1538–1599), fyrsten i Kaga-domenet.
I år 1614 gav imidlertid shogunatet under Tokugawa Ieyasu en forordning om at alle misjonærer måtte forlate  landet, sammen med den kristne japanske prominens. Den 8. november 1614 besteg en gruppe forfulgte et skip i Nagasaki for å komme seg til Filippinene. I samme gruppe var også Naitō Tadatoshi (忠俊; død 1626) fra klanen Naitō, som bar døpenavnet Joan, med sin familie. Han og hans hustru nevnes på minnetavlen om hendelsene i Manila. De ankom Manila den 28. november og ble der vennlig tatt imot. 
De spanske Filippinene tilbød sin støtte for en invasjon av Japan for å beskytte landets katolske japanere. Takayama vegret seg mot å delta på en slik aksjon, og døde bare 40 dager etter. 
Han ble gravlagt i jesuittenes kirke i Manila.
En statue av Dom Justo Takayama står i Dilao i Manila. Ukon er fremstilt i soldatbekledning.
Han ble saligkåret av kardinal Angelo Amato i Osaka den 7. februar 2017.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Suzuki, Toshihiko (utsg): Takayama Ukon. I: Nihon daihyakka zensho (Denshibukku-han), Shogakukan, 1996.
Papinot, Edmond: Takayama Nagafusa. I: Historical and Geographical Dictionary of Japan. Nachdruck der Ausgabe von 1910 durch Tuttle, 1972. ISBN 0-8048-0996-8.


== Eksterne lenker ==
Samurai archives
Inquirer
Pseudorphnus

Pseudorphnus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore (6,5 - 13 millimeter), bredt ovale og hvelvede, blanke, brune til svarte skarabider. Antennene er 10-leddete. Hannen har et kort horn i pannen og en bred uthuling i midten av pronotum, med et horm på hver side av denne uthulingen. Hunnen mangler horn i pannen, og uthulingen av pronotum er redusert til en liten grop. Pronotum er tett og kraftig punktert på sidene, uthulingen er blank. Dekkvingene er hvelvede, blanke, ved tydelige punktrader. Beina er nokså kraftige med to brede tenner på for-leggene og lange sporer på bakleggene.


== Levevis ==
Lite er kjent om biologien til disse billene, som trolig lever det meste av livet under jorda og er regnet for å være sjeldne. De er knyttet til fuktig skog og har blitt fanget i feller med åtsel som åte.


== Utbredelse ==
Slekten er endemisk for Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilie Orphninae Erichson, 1847
Stammen Orphnini
Slekten Pseudorphnus Benderitter, 1913
Pseudorphnus carinatus Frolov, 2011
Pseudorpphnus coquereli (Fairmaire, 1868)
Pseudorphnus hiboni Paulian, 1959
Pseudorphnus olsoufieffi Paulian, 1977


== Kilder ==
Nettside om slekten
Oversikt over artene
A.V. Frolov og O. Montreuil (2006) Description of the male of the rare Madagascan species Pseudorphnus hiboni with notes on the genus Pseudorphnus (Coleoptera: Scarabaeidae: Orphninae). Zootaxa 1154: 27-33. [1] [accessed Feb 8, 2017].
A.V. Frolov (2011) A new species of the Madagascan genus Pseudorphnus (Coleoptera: Scarabaeidae: Orphninae). Zootaxa 2836: 65-68. [2].


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudorphnus i Encyclopedia of Life 
(en) Pseudorphnus i Global Biodiversity Information Facility 
Pseudorphnus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Madecorphnus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Stenosternus

Stenosternus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 16 millimeter), avlang, halvblank, brunsvart skarabide med litt bronseaktig glans. Antennene er 10-leddete med en tre-leddet klubbe. Oversiden er tett, rynkete punktert og litt matt på grunn av dette. Bare hannen er kjent, denne har et firkantet hode uten horn eller knøler i pannen. Pronotum har rundede sider og er noe innskåret foran, bredest et stykke foran midten. Dekkvingene er hvelvede, kraftig punkterte, med en lengderibbe, men uten punktrader. Beina er nokså kraftige med to små tenner på for-leggene og lange sporer på bakleggene. Arten har reduserte flygevinger og er ikke flygedyktig.


== Levevis ==
Arten er bare kjent fra ett eneste eksemplar. Dette eksemplaret mangler en konkret lokalitetsangivelse utover "São Tomé", så ingenting er kjent om biologien til arten.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra São Tomé og Príncipe.


== Systematisk inndeling ==
Arten bør kanskje heller plasseres i stammen Aegidiini, som ellers lever i den Nye Verden.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilie Orphninae Erichson, 1847
Stammen Orphnini
Slekten Stenosternus Karsch, 1881
Stenosternus costatus Karsch, 1881


== Referanser ==


== Kilder ==
Nettside om slekten
Oversikt over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Stenosternus i Encyclopedia of Life 
(en) Stenosternus i Global Biodiversity Information Facility 
Stenosternus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Orphninae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Renault Talisman

Renault Talisman (2016–) er en større familiebil fra franske Renault, en etterfølger til den noe mindre Renault Laguna.
Den kommer som sedan eller stasjonsvogn, og fås med diesel- eller bensinmotor. Bilen kan parkere seg selv.

		


== Referanser ==
Cerhomalus

Cerhomalus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Middelsstore, brede og hvelvede, blanke, svarte skarabider.


== Levevis ==
Slekten har trolig et underjordisk levesett i likhet med de fleste andre Orphninae.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==
Slekten blir ofte plassert som en underslekt av Orphnus.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilie Orphninae Erichson, 1847
Stammen Orphnini
Slekten Cerhomalus Quedenfeldt, 1884
Cerhomalus absconditus Petrovitz, 1971
Cerhomalus mechowi Quedenfeldt, 1884


== Kilder ==
Nettside om slekten Arkivert 8. februar 2017 hos Wayback Machine.
Oversikt over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Cerhomalus i Encyclopedia of Life 
(en) Cerhomalus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Orphninae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Renault 18

Renault 18 (1978–89) er en større familiebil fra franske Renault.
Den overtok etter den aldrende Renault 12 og ble solgt i Norge. 18 kom som sedan og stasjonsvognen Break, med 3-mutters hjul. Den gikk på bensin eller diesel. I USA ble den solgt med bensininnsprøytning som 18i. Den ble i 1986 avløst av Renault 21.

		


== Referanser ==
Renault 19

Renault 19 (1988–96) var en mindre familiebil fra franske Renault, en etterfølger til Renault 9
Den var tegnet av italienske Giorgetto Giugiaro og kom som sedanen Chamade, kombi og cabriolet med bensin- eller dieselmotor. Den ble importert til Norge av Volvo fra 1989. Fra 1992 kom den med innebygd barnepute. To år efter ble den etterfulgt av Renault Mégane.

		


== Referanser ==
Jesús Vallejo

Jesús Vallejo Lázaro (født 5. januar 1997) er en spansk fotballspiller som spiller for Real Madrid CF.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jesús Vallejo – Olympedia 
(en) Jesús Vallejo – UEFA 
(fr) Jesús Vallejo – LÉquipe 
(en) Jesús Vallejo – Transfermarkt 
(en) Jesús Vallejo – WorldFootball.net 
(en) Jesús Vallejo – Soccerbase.com 
(en) Jesús Vallejo – FootballDatabase.eu 
(en) Jesús Vallejo – Soccerway 
(en) Jesús Vallejo – PlaymakerStats.com 
(de) Jesús Vallejo – Tysklands fotballforbund
Palads Teatret

Palads Teatret eller bare Palads er en kinobygning i København som er en del av Nordisk Film Biografer.


== Historie ==
Det første Palads Teater åpnet i oktober 1912 i jernbanehallen på den nedlagte Københavns Hovedbanegård tegnet av Johan Daniel Herholdt. Med sine nesten 3000 plasser ble Palads et av Nord-Europas største forlystelsessentre og byens fineste kino. I 1917 ble stasjonsbygningen revet og erstattet av den nåværende nybarokke bygningen tegnet av arkitektene Andreas Clemmensen og Johan Nielsen og innviet i 1918. Den 4. mars 1929 hadde den første danske lydfilm premiere her.


== Poul Gernes pastellfarver ==
I 1978 ble Palads Teatret bygd om med flere enn 12 kinosaler og er siden blitt restaurert flere ganger. I 1989 ble bygningen dekorert med de nåværende karakteristiske pastellfarvene skapt av maleren Poul Gernes (1925–1996). På bygningens tak ses billedhugger Kai Nielsens forgyldte skulptur Ursus og Tyren fra 1918.


== Referanser ==
Synagogen på Sankt Thomas

Synagogen på Sankt Thomas er en jødisk historisk synagoge i Charlotte Amalie, Sankt Thomas på De amerikanske Jomfruøyer. 
Den ble oppført i 1833 mens jomfruøyene stadig var en del av Dansk Vestindia, og ligger på adressen Krystalgade 16 A og B (synagogen i København ligger også i Krystalgade). Bygningens interiør er det opprinnelige, og tempelgulvet er av sand for å minnes israelittens flukt fra Egypt. Her er også et lite museum.Synagogen på Sankt Thomas er den nest eldste og den lengst drevne i den nye verden. I 1997 ble den skrevet inn i det amerikanske National Register of Historic Places.


== Referanser ==
Lanseringskunde

En lanseringskunde (engelsk: Launch Customer) er et flyselskap som er første kjøper og bruker av en ny flymodell. Det er imidlertid ingen bestemt fastsatt definisjon, men begrepet brukes ofte i reklameøyemed.


== Referanser ==
Renault 8

Renault 8 og 10 (1962–1972) er en mindre familiebil fra franske Renault.
Den var basert på forgjengeren Renault Dauphine og kom som sedan med 0,9-liters motor bak og bakhjulsdrift, skivebremser på alle hjul.  En 1,1-liters motor satt i 8 major og Gordini fra 1964, mens 10 major fra 1965 hadde fornyet utseende og noe lengre. Den ble laget i mange andre land, som Bulgaria, Spania og Romania (som Dacia).

		


== Referanser ==
David Ige

David Ige (født 15. januar 1957) er en amerikansk politiker som siden 2014 er guvernør i den amerikanske delstaten Hawaii. Han er utdannet elektroingeniør og hadde vært delstatssenator i 29 år da han ble valgt. Han er av japansk opphav.


== Referanser ==
Anna Dyvik

Anna Dyvik (født 31. desember 1994 i Leksand) er en svensk langrennsløper som representerer Falun Borlänge SK. Hun ble juniorverdensmester på stafett i 2014, og fikk to gull under U23-VM på ski 2017.


== Idrettskarriere ==


=== 2013/14 ===
Dyvik fikk sølv på 5 km fri teknikk og bronse på sprinten i Junior-SM i 2014. Hun deltok også i det svenske mesterskapet, der hun ble slått ut i kvartfinalen i sprinten, og kom på 17.-plass på 10 km klassisk. I tillegg kom Falun Borlänge SK på tredjeplass i lagkonkurranse distanse.Hun deltok i Junior-VM på ski 2014, der hun fikk to medaljer – gull på stafetten, og bronse på 10 km skiathlon, bak tyske Sarah Schaber og russiske Alisa Zjambalova. Hun kom til finalen på sprinten, der hun endte på sjetteplass, og hun kom på niendeplass på 5 km klassisk.
Hun fikk en niendeplass og en ellevteplass som beste plasseringer i Skandinavisk Cup 2013/14, og endte der på 41.-plass med 61 poeng. I Sverigecupen kom hun på tredjeplass i klassen K19-20.


=== 2014/15 ===
I U23-VM på ski 2015 fikk hun ellevteplass på 15 km skiathlon som beste resultat. Hun kom på 14.-plass på sprinten, og 21.-plass på 10 km fri teknikk. Hun kom på 14.-plass på sprinten i Falun i Skandinavisk Cup 2014/15, og endte på 61.-plass med 18 poeng i Skandinavisk Cup denne sesongen. 


=== 2015/16 ===
Første del av 2015/16-sesongen ble preget av sykdom og skader, og hun konkurrerte første gang i Skandinavisk Cup andre helgen i januar. Hun deltok også i SM i slutten av januar, og kom der på 42.-plass på 10 km klassisk, og Falun kom på fjerdeplass på stafetten. På sprinten ble hun slått ut i semifinalen, og endte på 24.-plass, og på 15 km skiathlon kom hun på 25.-plass. Under SM i 30 km klassisk i april kom hun på tolvteplass.Hun fikk ingen poeng i Skandinavisk Cup denne sesongen.


=== 2016/17 ===
Den 18. desember fikk hun sin første pallplass i verdenscupen i langrenn, da Sverige kom på tredjeplass på stafetten i La Clusaz i Frankrike. Hun vant sitt første Skandinavisk Cup-renn 9. desember, da hun vant sprinten på Lillehammer. I U23-VM på ski 2017 vant Dyvik både 10 km fri teknikk og sprint klassisk. Hun vant Skandinavisk Cup 2016/17 sammenlagt, med 350 poeng.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Anna Dyviks blogg
(en) Anna Dyvik – Olympedia 
(sv) Anna Dyvik – Sveriges olympiske komité 
(en) Anna Dyvik – FIS (langrenn)
Hybaloides

Hybaloides er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En liten til middelsstor (5 - 9 millimeter), bred og hvelvet, blank, mørkbrun til svart skarabide. Kroppen kan ha litt bronseaktig metallglans. Hodet har en rundet knøl i midten, denne står midt på en tverrlist. Pronotum har rundede sider, ingen uthulinger, og er svært grovt og ujevnt punktert. Dekkvingene er rundede og hvelvede, med tre doble punktrader.


== Levevis ==
Slekten har trolig et underjordisk levesett i likhet med de fleste andre Orphninae. Den forekommer i et landskap som er et mosaikk av savanne og åpen skog (miombo).


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det sentrale og sørlige Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilie Orphninae Erichson, 1847
Stammen Orphnini
Slekten Hybaloides Quedenfeldt, 1884
Hybaloides foveolatus Quedenfeldt, 1884


== Kilder ==
Nettside om slekten
Oversikt over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Hybaloides i Encyclopedia of Life 
(en) Hybaloides i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Orphninae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Laila Thorsen (forfatter)

Laila Thorsen (født 1931 i Kamøyvær i Nordkapp kommune) er en norsk forfatter bosatt i Kristiansand. Hun skrev noen av bøkene sammen med sin mann, Thor Thorsen. 


== Bibliografi ==
Ytterbergfolket, roman, sammen med Thor Thorsen, (1979)
Finnmark brenner : minner og dagboksnotater fra 1944-1945, (1981)
Over russegrensa, roman, sammen med Thor Thorsen, (1982)
Finnmark brenner! : minner og dagboksnotater fra 1944-1945, (1985)
Istid, roman, sammen med Thor Thorsen, (1986)
Heros, roman, (1990)
Russland via Vardø, sammen med Thor Thorsen, (1991)
For det daglige brød : et kystfolks historie, sammen med Thor Thorsen, (1996)
Landet bak Ginnungagap, spøkelseshistorier, sammen med Thor Thorsen, (1999)
Gutten fra fiendeland, roman, (2015)


== Representert i ==
Ei heil vøa, (1982)
Stormfugl, (1988)
Treffpunkt, (1992)
Vindkryss, (1999)
I begynnelsen, (2003)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Laila Thorsen i Forfatterkatalogen
Craniorphnus

Craniorphnus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==


== Levevis ==
Slekten har trolig et underjordisk levesett i likhet med de fleste andre Orphninae.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra det sørøstlige Kenya og har ikke blitt gjenfunnet etter originalbeskrivelsen.


== Systematisk inndeling ==
Det er usikkert om slekten er holdbar.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilie Orphninae Erichson, 1847
Stammen Orphnini
Slekten Craniorphnus Kolbe, 1895
Craniorphnus grandiceps Kolbe, 1895


== Kilder ==
Nettside om slekten
Oversikt over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Craniorphnus i Encyclopedia of Life 
(en) Craniorphnus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Orphninae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
De syv skattkamrene

De syv skattkamrene (tibetansk: མཛོད་བདུན་; THL: dzö dün; wylie: kLong-chen mdzod-bdun) er en samling på syv avhandlinger, enkelte med kommentarer, av den tibetanske buddhistiske filosofen Longchenpa (ཀློང་ཆེན་རབ་འབྱམས་པ; 1308–1364).
Tekstene består av:

«Skattkammeret med ønskeperlen» (tibetansk: Yizhin Dzö; wylie: yid bzhin mdzod; sanskrit: cintāmaṇi kośa), og prosakommentaren Den hvite lotus (padma dkar po)
«Skattkammeret med muntlige instruksjoner», (tibetansk: Mengag Dzö; wylie: man ngag mdzod; sanskrit: upadeśa kośa) klassifisert av Longchenpa som «veien med resultater» (lamdre; wylie: lam bras)
«Skattkammeret med dogmer: En lampe om meningen av alle vogner for å oppnå frigjøring fra samsara» (tibetansk: Drubta Dzö; wylie: grub mtha' mdzod; sanskrit: siddhānta kośa eller siddhyanta kośa),, som tilhører sjangeren av litteraturen med læresetninger
«Skattkammeret med emner» (tibetansk: Tsigdön Dzö; wylie: tshigs don mdzod; sanskrit: padārtha kośa), en gjennomgang av dzogchen i en serie på elleve emner.
«Skattkammeret til den høyeste vogn, en kommentar til de 17 tantraer i inndelingen Menngagde av Atiyoga» (tibetansk: Tegchog Dzö; wylie: theg mchog mdzod; sanskrit: yānottama kośa)
«Skattkammeret av dharmadhatu» (tibetansk: Chöying Dzö; wylie: chos dbyings mdzod; sanskrit: dharmadhātu kośa), med en kommentar i prosa: Et skattkammer av begravede skatter fra de tradisjonelle skrifter (tibetansk: Lungi Terdzö, wylie: lung gi gter mdzod, sanskrit: āgama nidhi kośa)
«Skattkammeret av den naturlige tilstand av slikhet» (tibetansk: Nelug Dzö; wylie: gnas lugs mdzod; sanskrit: tathātva kośa), med en kommentar i prosa (den trefoldige klassifisering av hjertet, tibetansk: Desum Nyingpo; wylie: sde gsum snying po; sanskrit: tri senā garbhā nāmārtha vrittistathātva ratnasya kosha nāma vritti)


== Litteratur ==
Gangtok, Sikkim: Dodrup Chen Rinpoche, c. 1968.  (Det komplette sett av trykkblokker for denne utgaven blir nå oppbevart i National Library of Bhutan og trykket på nytt fra tid til annen på bhutanesisk papir).
Gangtok, Sikkim: Lama Dawa & Sherab Gyaltsen, 1983. Reproduksjon fra trykningene fra Sde-dge blokkene som tilhører Lopon Sonam Sangpo.


== Eksterne lenker ==
Tibetanske utgaver av de syv tekstene ved dharmadownload.net