Kontrapunkt (TV-serie) tiende sesong

Kontrapunkts tiende sesong, som kom ut i 1990, var det andre programserien til Kontrapunkt med Sixten Nordström som programleder etter at han tok over etter Sten Broman, som døde i 1983.  Programmene ble spilt inn i konsertsalen i Norges musikkhøgskole i Oslo, Lindemansalen. I programmet deltok lag fra Norge, Sverige, Danmark og Island. Island debuterte i denne sesongen. De islandske snakket dansk, slik at oversettelse ble unødvendig. Dommer var Jens Østergaard, dosent i musikkhistorie ved Det Kongelige Danske Musikkonservatorium, og rådgivende dommer var Benny Dahl-Hansen, rektor ved Norges musikkhøgskole.
De fire lagene besto av:

Norge: Audun Kayser, Gro Shetelig Kruse og Kjell Hillveg
Sverige: Roger Edman, Anna-Lena Norlander og Paul Chrstian Sjöberg
Danmark: Mogens Wenzel Andreasen, Anette Blauenfeld, Alberto Hold
Island: Rikardur Ørn Pálsson, Gylfi Baldursson og Valdemar PálssonFra forrige sesong hadde Inger Sørensen og Ola Johansson blitt byttet ut i det danske laget, Birgitta Hult og Anders Ohnedahl i det svenske laget og  Ola Faye og Trond Jahr i det norske laget byttet ut. Finland deltok ikke.


=== Rundene ===
Hver runde ble introdusert av overturen til Figaros bryllup med bildet «Lizst vet flygelet» av Josef Danhauser, med fokus på bysten av Ludwig van Beethoven i begynnelsen. Formatet fra Kontrapunkts tidligere serier ble fulgt. Det vil si at to og to lag møttes til tvekamp. Det ble til sammen spilt seks musikkspørsmål og en pausemusikk. Det ene laget begynte ute på scenen, mens det andre satt inne i en lydtett boks. Etter tre spørsmål byttet de plass mens publikum fikk se pausemusikken. Maksimal poengsum var seks poeng, som ble fordelt ved at riktig komponist kunne gi opptil tre poeng, riktig verk opptil to og riktig år ett poeng. Der den niende sesongen hadde noe slingringsmonn på årstall, ble det strengere i denne sesongen, og ett til to års slingringsmonn var det vanligste.
Musikkstykkene var i hovedsak innspilt, men det var også musikk fremført i studio. Etter at svarene ble hentet inn var det Jens Østergaard som fortalte hva vi hørte, gjerne med anektdoter, og ga poeng til lagene. Benny Dahl-Hansen hadde som hovedfunksjon å holde oversikt over poengsummene sammenlagt. Poengsummen til de to lagene ble imidlertid regnet ut i samråd mellom de to.
Musikkstykkene ble valgt relativt tilfeldig. Imidlertid var det større spredning enn i den niende sesongen både internt og over det hele. Det var to oppgaver fra før 1600-tallet, det eldste fra 1581.  En generell regel var at man hadde et stykke av en nordisk komponist mot midten. Denne nordiske komponisten kom ikke fra hjemlandet til noen av lagene. I og med at Island var med, ble Island også noe kraftigere representert, i tre av de ti regulære rundene. Den andre regelen var at det siste nummeret skulle av nyere dato, ofte av komponister forbundet med mer populærmusikalsk retning, og ikke sjelden en musikal.
Maksimal poengsum i de regulære rundene var 36 poeng. I motsetning til forrige sesong, oppnådde ingen denne poengsummen. Det nærmeste var 34 poeng, som Norge fikk i åttende runde. Vinneren av en runde ble gitt to poeng, taperen null. Ved uavgjort fikk lagene ett poeng hver. Ved poenglikhet avgjorde poengforskjell, det vil si avstanden i tvekampene. Dette fungerte som målforskjell, slik at om et lag vant 25-19 i en tvekamp og tapte 23-24 i en annen, ville samlet poengforskjell være 48-43. I den sjette runde kom den første uavgjortrunden i Kontrapunkts historie, der Norge og Danmark fikk 30 poeng hver. Dette gjentok seg da Danmark og Island også spilte uavgjort i den tiende runde. I motsetning til i forrige sesong ble imidlertid ikke poengforskjellen nevnt i 1990, og den fikk heller ingen betydning. Det er uklart om den i det hele tatt ble brukt.
Den ellevte runden var finalen. Da møttes to og to lag i de to siste kombinasjonene som sto igjen. I motsetning til de vanlige rundene, var det nå fire runder mellom de to lagene. Samtlige musikkeksempler ble framført av Kringkastingsorkesteret med hjelp av solister. Det ble også her gitt to poeng for seier, ett for uavgjort og ett for tap.
Her er en oversikt over rundene. Laget som startet utenfor buret står først. På totalpoengsummen står vinneren øverst.

Stillingen foran finalen:


== Sluttstilling ==
Med Norges knepne seier over Danmark ville Sverige med seier over Island vinne, og ved uavgjort ville de være foran på poengforskjell, dersom det ble brukt. Imidlertid ble kampen mellom Island og Sverige jevn, og den ble avgjort i siste runde da Islands Gylfi Baldursson kjente igjen både komponist, verk og årstall, mens Sverige trengte hjelp for å finne både land og komponist. Dermed vant Island for første gang.


== Bak kamera ==
Musikalsk konsulent: Willy Andersen
Scenograf: Trine Kolstad Vegem
Sminke: Margit Strand Bøen
Dekorasjonssnekkere: Anne Marit Olsen, Arne Morberg
Studiostab: Ola Bækkelund
Malere: Bjarne Nordbeck, Kirsten Nygaard
Teknisk leder: Per-Ole Andersson
Lys: Finn Arnesen, Berit Irene Apke
Lyd: Ivar Ola Stokke, Gry Kristin Lia, Jørn Pedersen, Jørgen Iversen
Videobånd: Per Bergersen
Kamerakontroll: Ola Kruse Gjernes
PA-monitoring: Audun Strype
Bildemikser: Anna Kristina Berger
Kamera: Grethe Higraff, Hans Fredrik Hotvedt, Peder Rypdal, Wenche Røset
Skriftoperatør: Kari Thorsen
Vertinne: Lill Lindgren
Innspillingsledere: Knut Raugstad, Aksel Helgheim
Script: Rigmor Berge
Produksjonsleder: Odd G. Iversen
Produsenter: Johnny Bergh, Inger Stilling, Bertil Svensson
Regi: Johnny Bergh


== Noter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kontrapunkt på NRK