jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Paroniticellus

Paroniticellus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor, brunlig skarabide uten horn på hode og pronotum. Pronotum er litt bredere enn dekkvingene, høyt hvelvet blankt metallisk, gulhvitt på sidene, med rundede sider og en markert midtfure som løper fra bakkant til forkant. I bakre del er den en knøl på hver side. Forkanten er tilbaketrukket bak hodet slik at forhjørnene stikker fram ganske mye. Dekkvingene er parallellsidige med markerte lengdefurer, gulbrune med korte, svarte lengdestreker.


== Utbredelse ==
Arten er beskrevet fra Kaukasus og finnes også i tilstøtende deler av Tyrkia og Iran.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Slektsgruppen Oniticellini
Slekten Paroniticellus Balthasar, 1963
Paroniticellus festivus (von Steven, 1809)


== Eksterne lenker ==
Tegning av arten
Foto av arten
(en) Paroniticellus i Encyclopedia of Life 
(en) Paroniticellus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Oniticellini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Paroniticellus festivus – detaljert informasjon på Wikispecies
Liste over konjunksjoner (astronomi)

Dette er en liste over nylige astronomiske konjunksjoner: konjunksjoner inntreffer når to himmellegemer har den samme rektascensjonen eller den samme ekliptiske lengden sett fra jorda. To planeter synes nær hverandre på himmelen rundt tiden for en konjunksjon.
Lista nedenfor presenterer øyeblikk når to planeter når den samme rektascensjonen i løpet av perioden 2005-2019.


== Liste ==


=== 2005 ===


=== 2006 ===


=== 2007 ===


=== 2008 ===


=== 2009 ===


=== 2010 ===


=== 2011 ===


=== 2012 ===


=== 2013 ===


=== 2014 ===


=== 2015 ===


=== 2016 ===


=== 2017 ===


=== 2018 ===


=== 2019 ===
Mosquitokysten

Mosquitokysten, også kjent som Miskitokysten, er kystsletta ved Det karibiske hav i Nicaragua og den sørligste delen av Honduras. Den utgjorde et britisk protektorat i periodene 1638–1787 og 1844–1860, og en spansk koloni fra 1787 til 1800. Det var et selvstyrt territorium under Republikken Nicaragua fra 1860 til 1894, da det ble innlemma i landet. I 1960 ble den nordligste delen overført til Honduras etter en dom i Den internasjonale domstolen.
Området består av skog, savanner og sumpete lagunekyst. Navnet kommer fra miskitofolket, som bor i området, og har ingenting å gjøre med mygg, som heter mosquito på spansk. Også folkegruppene garifuna og rama holder til på Mosquitokysten.
Heterosyphus

Heterosyphus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på Madagaskar.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Slektsgruppen Oniticellini
Slekten Heterosyphus Paulian, 1975
Heterosyphus sicardi Paulian, 1975


== Eksterne lenker ==
(en) Heterosyphus i Encyclopedia of Life 
(en) Heterosyphus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Oniticellini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Yvescambefortius

Yvescambefortius er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En liten, matt, gulbrun skarabide. Hodet har et mønster av opphøyde lister og to butte tenner ved forkanten. Pronotum er nesten så langt som bredt, blitt bredere enn dekkvingene, med rundede sider, og har fire runde, svarte flekker som danner et kors.


== Levevis ==
Arten lever i skog dominert av Dipterocarpaceae.


== Utbredelse ==
Arten er beskrevet fra Sarawak og er også utbredt i fastlandsdelen av Malaysia (Doll m.fl. 2014).


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Slektsgruppen Oniticellini
Slekten Yvescambefortius Ochi & Kon, 1996
Yvescambefortius sarawacus (Gillet, 1926)


== Kilder ==
Doll, H.M., E. Butod, R.D. Harrison, C. Fletcher, A.R. Kassim, S. Ibrahim og M.D. Potts (2014) Environmental and geographic factors driving dung beetle (Coleoptera: Scarabaeidae: Scarabaeinae) diversity in the dipterocarp forests of Peninsular Malaysia. Raffles Bulletin of Zoology 62: 549-560. [1]


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten
(en) Yvescambefortius i Encyclopedia of Life 
(en) Yvescambefortius i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Oniticellini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Yvescambefortius sarawacus – detaljert informasjon på Wikispecies
EM i friidrett 2014 – 1500 meter menn

1500 meter menn under EM i friidrett fant sted den 15. og 17. august 2014 på Letzigrund i Zürich, Sveits.


== Rekorder ==


== Program ==
Alle klokkeslett er lokal tid (UTC+2)


== Resultater ==


=== Runde 1 ===
De første tre i hvert heat (Q) og de fire raskeste ellers (q) gikk videre til semifinalene.


=== Finale ===


== Eksterne lenker ==
Resultater runde 1
Finaleresultater
Fonsecagolfen

Fonsecagolfen (spansk: Golfo de Fonseca) er en golf i Mellom-Amerika. Den er en del av Stillehavet og befinner seg ved kysten av El Salvador, Honduras og Nicaragua. Golfen dekker et areal på om lag 3 200 km². Den har en 261 km lang kystlinje, hvorav 185 km er i Honduras, 40 km i Nicaragua og 29 km i El Salvador.
Den første europeeren som oppdaga golfen, var spanjolen Gil González Dávila i 1522. Han kalte den opp etter erkebiskop Juan Rodríguez de Fonseca.
Eucranium

Eucranium er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned. De finnes bare i et begrenset område i Argentina.


== Utseende ==
Middelsstore (10-15 millimeter), svarte, kraftige skarabider. Hodet er kort og bredt, hos hannen med et par fingeraktige horn på forkanten i midten og gjerne også et par horn på sidene. Pronotum er påfallende stort, mye bredere enn dekkvingene, med fint tannet (krenulert) ytterkant og gjerne med ulike utspring eller horn. Dekkvingene er eggformet rundete, ganske små, ved markerte punktstriper. Artene mangler flygevinger. Beina er nokså lange og kraftig gravebein.


== Levevis ==
Som andre gjødselgravere (Scarabaeinae) har disse artene larver som lever av møkk, men de er uvanlige ved at de lever i svært tørre områder og er spesialiserte på å leve av små, tørre møkk-kuler fra ulike ørkendyr. Billene løper omkring på de to bakerste beinparene, tilsynelatende tilfeldig i sik-sak, og plukker opp møkk-kuler som de måtte finne ved hjelp av frambeina.
Større møkk-kuler kan de transportere ved å skubbe dem framover med hodet, men de ruller dem ikke baklengs som de fleste andre møkkskarabider. Møkka transporteres til en gang som billene har gravd ut, der hunnen legger egg på den når den er gravd ned.


== Utbredelse ==
Slekten har en ganske begrenset utbredelse i tørre, høytliggende områder i det vestlige Argentina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Stammen Eucraniini Brullé, 1837
Slekten Eucranium Brullé, 1837 - 6 arter
Eucranium arachnoides Brullé, 1837
Eucranium belenae Ocampo, 2010
Eucranium cyclosoma Burmeister, 1861
Eucranium dentifrons Guérin-Méneville, 1838
Eucranium planicolle Burmeister, 1861
Eucranium simplicifrons Fairmaire, 1893


== Kilder ==
Nettside om Eucraniini fra Nebraska State University [1]
Ocampo F.C. (2010) A revision of the Argentinean endemic genus Eucranium Brullé with description of one new species and new synonymies. Journal of Insect Science 10(205):1-25.


== Eksterne lenker ==
(en) Eucranium i Encyclopedia of Life 
(en) Eucranium i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Eucranium hos NCBI 
(en) Kategori:Eucranium – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Eucranium – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tegning av Eucranium sp. Arkivert 24. juni 2016 hos Wayback Machine.
Bilde av Eucranium arachnoides
Bilder av Eucranium planicolle
Aerogem Aviation

Aerogem Aviation er et flyselskap basert i Ghana. Flyselskapet opererer med ambulanse-, charter- og fraktflyvninger. Hovedflyplassen er Kotoka internasjonale lufthavn.


== Historie ==
Flyselskapet ble etablert og startet operasjoner i 2000 som Aerogem Cargo med en «wet leased» Boeing 707-320C. Flyselskapet byttet navn til Aerogem Aviation i oktober 2004. Flyselskapet har 16 ansatte.


== Flyflåte ==
1 Boeing 707-320C
2 Douglas DC-8-63F


== Kilder ==
pilotcareercentre.com
Anomiopsoides

Anomiopsoides er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned. De finnes bare i et begrenset område i Argentina.


== Utseende ==
Middelsstore (10-22 millimeter), svarte, kraftige skarabider. Hodet er kort og bredt, hos hannen med to par fingeraktige horn på forkanten. Pronotum er påfallende stort, mye bredere enn dekkvingene, med fint tannet (krenulert) ytterkant og gjerne med ulike utspring eller horn. Dekkvingene er eggformet rundete, ganske små, ved markerte punktstriper. Artene mangler flygevinger. Beina er nokså lange og kraftig gravebein.


== Levevis ==
Som andre gjødselgravere (Scarabaeinae) har disse artene larver som lever av møkk, men de er uvanlige ved at de lever i svært tørre områder og er spesialiserte på å leve av små, tørre møkk-kuler fra ulike ørkendyr. Billene løper omkring på de to bakerste beinparene, tilsynelatende tilfeldig i sik-sak, og plukker opp møkk-kuler som de måtte finne ved hjelp av frambeina.
Større møkk-kuler kan de transportere ved å skubbe dem framover med hodet, men de ruller dem ikke baklengs som de fleste andre møkkskarabider. Møkka transporteres til en gang som billene har gravd ut, der hunnen legger egg på den når den er gravd ned.


== Utbredelse ==
Slekten har en ganske begrenset utbredelse i tørre, høytliggende områder i det vestlige Argentina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Stammen Eucraniini Brullé, 1837
Slekten Anomiopsoides Blackwelder, 1944
Anomiopsoides biloba (Burmeister, 1861)
Anomiopsoides cavifrons (Burmeister, 1861)
Anomiopsoides fedemariai Ocampo, 2007
Anomiopsoides furcifera (Burmeister, 1861)
Anomiopsoides heteroclyta (Blanchard, 1846)


== Kilder ==
Nettside om Eucraniini fra Nebraska State University [1]
Ocampo, F.C. (2005) Revision of the Southern South American endemic genus Anomiopsoides Blackwelder, 1944 (Coleoptera: Scarabaeidae: Scarabaeinae: Eucraniini) and description of its Food relocation behavior. Journal of Natural History 39: 2537-2557. [2]
Ocampo F.C. (2007) The Argentinean dung beetle genus Anomiopsoides: description of a new species, and new synonymies for A.heteroclyta. Revista de la Sociedad Entomológica Argentina 66(3-4):159-168. [3]


== Eksterne lenker ==
(en) Anomiopsoides i Encyclopedia of Life 
(en) Anomiopsoides i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Anomiopsoides hos NCBI 
Anomiopsoides – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tegning av Anomiopsoides sp.
Frankrike under EM i friidrett 2014

Frankrike deltok med 65 utøvere under EM i friidrett 2014 som ble arrangert 12.–17. august 2014 i Zürich. Frankrike tok 23 medaljer under mesterskapet.


== Medaljevinnere ==


== Resultater ==
Menn
Bane- og landeveisøvelserTekniske øvelserMangekamp – TikampKvinner
Bane- og landeveisøvelserTekniske øvelserMangekamp – Sjukamp


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Glyphoderus

Glyphoderus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned. De finnes bare i et begrenset område i Argentina.


== Utseende ==
Middelsstore (10-15 millimeter), svarte, kraftige skarabider. Hodet er kort og bredt, hos hannen med et par fingeraktige horn på forkanten i midten og gjerne også et par horn på sidene. Pronotum er påfallende stort, mye bredere enn dekkvingene, med fint tannet (krenulert) ytterkant og gjerne med ulike utspring eller horn. Dekkvingene er eggformet rundete, ganske små, ved markerte punktstriper. Artene mangler flygevinger. Beina er nokså lange og kraftig gravebein.


== Levevis ==
Som andre gjødselgravere (Scarabaeinae) har disse artene larver som lever av møkk, men de er uvanlige ved at de lever i svært tørre områder og er spesialiserte på å leve av små, tørre møkk-kuler fra ulike ørkendyr. Billene løper omkring på de to bakerste beinparene, tilsynelatende tilfeldig i sik-sak, og plukker opp møkk-kuler som de måtte finne ved hjelp av frambeina.
Større møkk-kuler kan de transportere ved å skubbe dem framover med hodet, men de ruller dem ikke baklengs som de fleste andre møkkskarabider. Møkka transporteres til en gang som billene har gravd ut, der hunnen legger egg på den når den er gravd ned.


== Utbredelse ==
Slekten har en ganske begrenset utbredelse i tørre, høytliggende områder i det vestlige Argentina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Stammen Eucraniini Brullé, 1837
Slekten Glyphoderus Westwood, 1838
Glyphoderus centralis Burmeister, 1873
Glyphoderus monticola Burmeister, 1861
Glyphoderus sterquilinus Westwood, 1838


== Kilder ==
Nettside om Eucraniini fra Nebraska State University [1]
Generic Key to New World Scarab Beetles - Glyphoderus [2]
Ocampo, F.C. (2004) Food relocation behavior and synopsis of the Southern South American genus Glyphoderus Westwood (Scarabaeidae: Scarabaeinae: Eucraniini). The Coleopterists' Bulletin 58: 295-305. [3]


== Eksterne lenker ==
(en) Glyphoderus i Encyclopedia of Life 
(en) Glyphoderus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Glyphoderus hos NCBI 
Glyphoderus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Glyphoderus centralis, hann
Andorra under EM i friidrett 2014

Andorra deltok med to utøvere under EM i friidrett 2014 som ble arrangert 12.–17. august 2014 i Zürich. Andorra tok ingen medaljer under mesterskapet.


== Delatkere ==


=== Menn ===
Mikel De Sa, 200 m


=== Kvinner ===
Estefania Sebastian, 100 m


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Østfrisisk melkesau

Østfrisisk melkesau er opprinnelig en frisisk  sauerase av crossbredtypen. Den er selektert for sine melkeproduserende egenskaper og melka egner seg godt til ysting.
Rasen er i begrenset utstrekning også krysset inn i andre raser, i Norge blant annet i norsk kvit sau, ved kunstig inseminasjon av importert sæd. Østfrisisk melkesau har også blitt krysset med Awassisau (en svært populær tykkhalesau i den fruktbare halvmåne) med svært god suksess. Avkommet etter disse kalles Assafsau.Østfrisisk melkesau regnes i dag som verdens mest produktive melkesau. Den stammer opprinnelig fra tysk side av grensen og må ikke forveksles med fellesbetegnelsen frisisk melkesau, som inkluderer flere raser. Det hevdes at østfrisisk melkesau gir 450–700 kg melk per laktasjon (220–240 dager), med en gjennomsnittlig fettprosent på 5,5–7 %. I tillegg gir rasen omkring 4,5 kg god kvalitet ull per søye per år. Østfrisisk melkesau veier i snitt 70–90 kg.I Norge er tre besetninger med melkesau i 2022. To konvensjonelle og en økologisk.
Alle som driver med melkesau i Norge foredler melka selv gjennom egen ysting/foredling.


== Referanser ==
Africa World Airlines

Africa World Airlines er et flyselskap basert i Ghana. Flyselskapet opererer med rute og charter flyvninger. Hovedflyplassen er Kotoka internasjonale lufthavn.


== Historie ==
Africa World Airlines ble etablert i 2010. Flyselskapet fikk 30. august 2012 sitt første Embraer 145 som skulle opererer på innlandsrutene. Ett andre fly ble levert 8. september 2012 men ble skadet i en kollisjon på bakken 13. september 2012. Disse flyene ble tidligere operert av Tianjin Airlines som er et søsterselskap av HNA Group.
Africa World Airlines får snart levert et ukjent antall Airbus A319.


== Destinasjoner ==
Gambia
Banjul - Banjul internasjonale lufthavn (Planlagt)
Ghana
Accra - Kotoka internasjonale lufthavn
Kumasi - Kumasi lufthavn
Tamale - Tamale lufthavn
Liberia
Monrovia - Roberts internasjonale lufthavn (Planlagt)
Nigeria
Abuja - Nnamdi Azikiwe internasjonale lufthavn (Planlagt)
Lagos - Murtala Muhammed internasjonale lufthavn
Senegal
Dakar - Léopold Sédar Senghor internasjonale lufthavn (Planlagt)
Sierra Leone
Freetown -Lungi internasjonale lufthavn (Planlagt)


== Flyflåte ==


== Kilder ==
Africa World Airlines hjemmeside
ch-aviation.com


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Africa World Airlines – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Armenia under EM i friidrett 2014

Armenia deltok med tre utøvere under EM i friidrett 2014 som ble arrangert 12.–17. august 2014 i Zürich. Armenia tok ingen medaljer under mesterskapet.


== Deltakere ==


=== Menn ===
Gor Nerkararjan, lengde


=== Kvinner ===
Diana Khubeserjan, 200 m
Amalija Sjarojane, 400 m


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Imre

Imre er et mye brukt ungarsk mannsnavn.
Imre er en ungarsk form av det germanske navnet Emmerich. Det andre navneleddet rik, betyr «makt». Det første leddet kan ha  flere forskjellige opprinnelser: ermen, «hel, universell», amal, «arbeid», eller heim, «hjem». Imrich er en slovakisk form av navnet.
Imre kan også ha opprinnelse i tyrkiske emir, «leder».


== Utbredelse ==
Imre er kjent fra 1000-tallet gjennom prins Imre av Ungarn. I Sverige var navnet mest brukt på 1930-tallet. Imre har estisk navnedag 10. april og ungarsk navnedag 5. november.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Imre og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Imre av Ungarn (ca 1003 – 1031), helligkåret prins av Ungarn
Imre av Ungarn (1174–1204), konge av Ungarn
Imre Nagy (1896–1958), ungarsk politiker
Imre Varga (f. 1923), ungarsk kunstner
Imre Hercz (1929–2011), ungarsk-norsk lege og debattant
Imre Kertész (f. 1929–2016), ungarsk forfatter
Imre Makovecz (1935–2011), ungarsk arkitekt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Imre
(en) Think Baby Names: Imre
Gor Nerkararjan

Gor Nerkararjan (født 24. mars 1993 ) er en armensk friidrettsutøver, som konkurrerer i lengdehopp. Han representerte Armenia under EM i friidrett 2014.


== Personlige rekorder ==
Lendehopp: 7,97 m


== Referanser ==
Ennearabdus

Ennearabdus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned. De finnes bare i et begrenset område i Argentina. Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En liten til middelsstor (7-11 millimeter), blankt svart, kraftig skarabide. Hodet er kort og bredt, skovlformet, med to korte tenner på forkanten. Pronotum er stort, litt bredere enn dekkvingene, med fint tannet (krenulert) ytterkant og en tverr-valk bak hodet. Dekkvingene er eggformet rundete, ganske små, ved markerte punktstriper. I motsetning til andre Eucraniini har denne arten funksjonelle flygevinger. Beina er nokså lange gravebein, på midt- og bakbeina er leggene ganske slanke, og føttene har små klør, i motsetning til andre Eucraniini.


== Levevis ==
Som andre gjødselgravere (Scarabaeinae) har disse artene larver som lever av møkk, men de er uvanlige ved at de lever i svært tørre områder og er spesialiserte på å leve av små, tørre møkk-kuler fra ulike ørkendyr. Billene løper omkring på de to bakerste beinparene, tilsynelatende tilfeldig i sik-sak, og plukker opp møkk-kuler som de måtte finne ved hjelp av frambeina.
Større møkk-kuler kan de transportere ved å skubbe dem framover med hodet, men de ruller dem ikke baklengs som de fleste andre møkkskarabider. Møkka transporteres til en gang som billene har gravd ut, der hunnen legger egg på den når den er gravd ned.


== Utbredelse ==
Slekten har en ganske begrenset utbredelse i tørre, høytliggende områder i det nordvestlige Argentina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Stammen Eucraniini Brullé, 1837
Slekten Ennearabdus Lansberge, 1874
Ennearabdus lobocephalus (von Harold, 1868)


== Kilder ==
Nettside om Eucraniini fra Nebraska State University [1]
Generic Key to New World Scarab Beetles - Ennearabdus [2]
Campo, F.C. (2010) The South American dung beetle genus Ennearabdus Lansberge (Coleoptera: Scarabaeidae: Scarabaeinae: Eucraniini). Journal of Insect Science 10: 93- [3]


== Eksterne lenker ==
(en) Ennearabdus i Encyclopedia of Life 
(en) Ennearabdus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ennearabdus hos NCBI 
Ennearabdus – detaljert informasjon på Wikispecies
Diana Khubeserjan

Diana Khubeserjan (født 5. mai 1994 ) er en armensk friidrettsutøver, som konkurrerer i sprint. Hun representerte Armenia under EM i friidrett 2014 på 200 meter, men klarte ikke å kvalifisere seg til semifinalene fra den innledende runden.


== Personlige rekorder ==
200 meter: 24,61


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Diana Khubeserjan – Olympics.com 
(en) Diana Khubeserjan – Olympic.org 
(en) Diana Khubeserjan – Olympedia 
(en) Diana Khubeserjan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Diana Khubeserjan – World Athletics 
(en) Diana Khubeserjan – TheSports.org
Grisungbekken

Grisungbekken  er en elv i Dovre kommune i Innlandet fylke og danner sammen med Svone begynnelsen på Drivavassdraget i kommunene Oppdal og Sunndal.


== Beskrivelse ==


=== Geografi ===
Elven er 15,2 km lang, drenerer et nedbørsfelt på 44,5 km² med fjerneste kilde i dalsøkket opp mot Einøvlingseggen (1 676 moh.); Bekkjeslågån på grensen mellom Lesja og Dovre. Hele Grisungelven har sitt løp gjennom den slake og vide Grisungdalen med et fall på 1,55 %, fra 1 235 moh. til 1 000 moh. Dalen starter sørfra i Lesja kommune der hvor Grisungvatni ligger, går nordover og bytter navn til Drivdalen der elven Svone, ved samløpet med Kaldvella, får navnet Driva. Grisungvatni er ikke kilde til Grisungelva men drenerer sørover via en bekk med samme navn ut i Grøna og i Gudbrandsdalslågen etter samløp med Jora


=== Landskap ===
Grisungbekken ligger i nedbørsfeltet Øvre Driva (424 km²) som omfatter fjellområdene sør for Åmotsdalen, selve Drivdalen fra nordgrensa for Drivdalen landskapsvernområde og sørover til grensen for dette feltet. Grisungbekken løper sammen med Svone ca. 3 km nord for Hjerkinn stasjon og 2,7 km sør for grensen mellom Oppdal og Dovre.
Landskapet domineres av runde tertiære former rundt vidstrakte dalformer (Grisungdalen og Stroplsjødalen). Det yngre kvartære landskapet er formet av isbreer og smeltevannselver og markerer seg i Svånåtindans og Snøhettas botner. Dalene i området er av forskjellig opprinnelse og form. Grisungdalen, Svånådalen og Stroplsjødalen representerer en tidlig utviklingsperiode og skiller seg tydelig fra den tidsepoken som skapte den trange Drivdalen med bratte lier, der fosser fra sidedaler i høyereliggende områder i fjellet har sine nedløp.


== Vern ==
Vassdraget er vernet i sammenheng med verneplan 108/2 Driva (øvre deler).


== Referanser ==