jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
VM i moderne femkamp 1950

VM i moderne femkamp 1950 (verdensmesterskapet i moderne femkamp) ble arrangert i Bern i Sveits i 1950.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i moderne femkamp 1951

VM i moderne femkamp 1951 (verdensmesterskapet i moderne femkamp) ble arrangert i Helsingborg i Sverige i 1951.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i moderne femkamp 1953

VM i moderne femkamp 1953 (verdensmesterskapet i moderne femkamp) ble arrangert i Santo Domingo i Chile i 1953.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i moderne femkamp 1954

VM i moderne femkamp 1954 (verdensmesterskapet i moderne femkamp) ble arrangert i Budapest i Ungarn i 1954.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i moderne femkamp 1955

VM i moderne femkamp 1955 (verdensmesterskapet i moderne femkamp) ble arrangert i Zürich i Sveits i 1955.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i moderne femkamp 1957

VM i moderne femkamp 1957 (verdensmesterskapet i moderne femkamp) ble arrangert i Stockholm i Sverige i 1957.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i moderne femkamp 1958

VM i moderne femkamp 1958 (verdensmesterskapet i moderne femkamp) ble arrangert i Aldershot i Storbritannia i 1958.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
Statssekretær (Tyskland)

En statssekretær (tysk: Staatssekretär) er i Tysklands politiske system en politisk utnevnt stilling i et departement eller i nasjonalforsamlingen.
Det skilles mellom statssekretærer som er embetsmenn (tysk: Beamtete Staatssekretäre) og de politisk utnevnte parlamentariske statssekretærer (tysk: Parlamentarische Staatssekretäre). Ordningen med parlamentariske statssekretærer har eksistert siden 1967. En parlamentarisk statssekretær i forbundsregjeringen, skal være medlem av Forbundsdagen. Dermed fungerer de som et bindeledd mellom regjering som de er en del av og Forbundsdagen. Det kan gjøres unntak fra dette ved utnevning av statssekretærer ved forbundskanslerens kontor.  I noen tilfeller blir en statssekretær gitt tittelen statsminister (tysk: Staatsminister), for å gi posisjonen ytterligere vekt. 


== Referanser ==
Sanne og Regnbueriket

Sanne og Regnbueriket (engelsk: True and the Rainbow Kingdom) er en animert serie.


== Rollefigurer ==
Sanne (engelsk: True)
Bartepus (engelsk: Bartleby)
Regnbuekongen (engelsk: Rainbow King)
Zee
Grizelda
Frike (engelsk: Frookie)


== Originale stemmer ==
Michela Luci: Sanne
Jamie Watson: Bartepus
Eric Peterson: Regnbuekongen
Dante Zee: Zee
Anna Bartlam: Grizelda
Øvrige stemmer: Cory Doran, Addison Holley, Julie Lemieux, Brandon McGib, Derek McGrath, Stephany Seki, Jonathan Tan


== Norske stemmer ==
Gulla Martine Lia Nordmoen: Sanne
Christoffer Staib: Regnbuekongen
August Sanengen: Bartepus
Cathrine Bang Norum: Zee
Øvrige stemmer: Ella Skarra, Emilie Christensen, Eric Backstrøm, Espen Bråten Kristoffersen, Gina Kruse Ludvigsen, May Kristin KaspersenRegi: Lars Emil Måløy
Oversetter: Mediaplant
Lydtekniker: Lars Emil Måløy
Studio: BTI Studios


== Episoder ==


== Eksterne lenker ==
Sanne og Regnbueriket på Netflix
Nord-Trøndelag Skikrets

Nord-Trøndelag Skikrets (stiftet 27. januar 1923) er et organisasjonsledd i Norges Skiforbund, 
og er et fellesorgan for all skiidrett i Nord-Trøndelag. 
Kretsen hadde i 2014 78 klubber med totalt 13.700 medlemmer. Kretsen har kontor i Idrettens Hus i Steinkjer.
Namdal Skikrets ble slått sammen med Nord-Trøndelag Skikrets i 1986.


== Kretsens ledere ==
Marius Wesche, Levanger (1923–1932)
Oswald Falch, Steinkjer SK (1932–1937)
Arthur Malmo, Steinkjer SK (1937–1947)
Edmund Lie, Sunnan IL (1948–1949)
Odd Evjen, Skogn IL (1950–1953)
Kolbjørn Stensland, Verdal IL (1954–1957)
Øivind Nonstad, Steinkjer SK (1958–1961)
Per Sneve, Egge IL (1961–1965)
Magne Rendum, Steinkjer (1965–1973)
Kåre Haugdal, Stod IL (1973–1975)
Alf Kvistad, Kvam IL (1975–1980)
Runar Helbostad, Sprova IL (1980–1986)
Tore Tyldum, Følling IL (1986–1988)
Torbjørn Flatnes, Snåsa IL (1988–1991)
Jarle Kjeldseth, Beitstad IL (1991–1994)
Ove Grubbmo, Sandvollan IL (1994–1999)
Roy Saugestad, Beitstad IL (1999–2005)
Benthe Asp, Egge IL (2005–2011)
Tor Bach, Inderøy IL (2011–2017)
Siv Jørgensen, Inderøy IL (2017–)


== Kilder ==
Norske skiløpere: skihistorisk oppslagsverk i 5 bind: Møre og Romsdal, Trøndelag. Oslo: Skiforlaget - Erling Ranheim. 1958.  [Digitalisert på Bokhylla.no av Nasjonalbiblioteket / Tilgang for norske IP-adresser]
Normann Ryan (1998). Nord-Trøndelag skikrets 75 år: 1923-1998.  [Digitalisert på Bokhylla.no av Nasjonalbiblioteket / Tilgang for norske IP-adresser]
Hans M. Nordberg (1994). Idrettens historie i Nord-Trøndelag: Idrettskretsen 75 år. ISBN 8299314704.  [Digitalisert på Bokhylla.no av Nasjonalbiblioteket / Tilgang for norske IP-adresser]
Årsberetninger fra Norges Skiforbund


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Julian Nida-Rümelin

Julian Nida-Rümelin (født 28. november 1954 i München) er en tysk filosof og politiker (SPD). Han ble i 2004 professor i filosofi og politisk teori ved Ludwig-Maximilians-Universität München. Julian Nida-Rümelin var Staatsminister for kultur (Beauftragter der Bundesregierung für Kultur und Medien) i Gerhard Schröders andre regjering.Julian Nida-Rümeliner bror av filosofen Martine Nida-Rümelin, sønn av billedhuggeren Rolf Nida-Rümelin og barnebarn av billedhuggeren Wilhelm Nida-Rümelin.  Hans bok fra 2017 Über Grenzen denken: Eine Ethik der Migration, var tema i NRKs verdibørsen i 2018.


=== Utgivelser (utvalg) ===
(1993) Kritik des Konsequentialismus. Oldenbourg, München (studentutgave 1995)
(1994) mit L. Kern: Logik kollektiver Entscheidungen. Oldenbourg, München
(1997) Economic Rationality and Practical Reason. Kluwer, Dordrecht
(1999) Demokratie als Kooperation. Suhrkamp, Frankfurt
(2000) mit Th. Schmidt: Rationalität in der praktischen Philosophie. Akademie Verlag, Berlin
(2001) Strukturelle Rationalität. Et filosofisk essay over den praktiske fornuft. Reclam, Stuttgart (UB 18150)
(2002) Ethische Essays. Suhrkamp, Frankfurt
(2005) Entscheidungstheorie und Ethik / Decision Theory and Ethics. Utz, München
(2005) Über menschliche Freiheit. Reclam, Stuttgart (UB 18365)
(2006) Humanismus als Leitkultur. Ein Perspektivenwechsel (endring av perspektiv). Beck, München
(2006) Demokratie und Wahrheit. Beck, München
(2009) Philosophie und Lebensform Suhrkamp, Frankfurt Main
(2011) Verantwortung Reclams Universal-Bibliothek, Stuttgart. (UB 18829)
(2011) Die Optimierungsfalle. Philosophie einer humanen Ökonomie, Irisiana Verlag, München, ISBN 978-3-424-15078-0.
(2012) Der Sokrates Club. Philosophische Gespräche mit Kindern, Knaus Verlag, München, ISBN 978-3-8135-0464-4.
(2013) Philosophie einer humanen Bildung. Edition Körber-Stiftung, Hamburg, ISBN 978-3-89684-096-7.
(2014) Der Akademisierungswahn – Zur Krise beruflicher und akademischer Bildung. Edition Körber-Stiftung, Hamburg, ISBN 978-3-89684-161-2.
(2015) med Klaus Zierer: Auf dem Weg in eine neue deutsche Bildungskatastrophe. Herder, Freiburg/Br., ISBN 978-3-45131288-5.
(2016) Humanistische Reflexionen (= suhrkamp taschenbuch Wissenschaft 2180), Suhrkamp, Frankfurt am Main, ISBN 978-3-518-29780-3.
(2017) Über Grenzen denken: Eine Ethik der Migration. edition Körber-Stiftung, Hamburg, ISBN 978-3-89684-195-7.


== Referanser ==
Wiener Stadthalle

Wiener Stadthalle (norsk oversettelse: Wiens byhall) er Østerrikes største innendørs flerbruksarena med 300 arrangementer og rundt én million besøkende årlig. Arenaen består av seks haller og ligger i distriktet Rudolfsheim-Fünfhaus, like vest for Innere Stadt i Østerrikes hovedstad Wien.


== Om arenaen ==
Wiener Stadthalle består av seks saler som kan operere uavhengig av hverandre eller kobles sammen til én stor sal. Komplekset har en totalkapasitet på litt over 16 000 publikummere. Grunnsteinen ble lagt ned i 1953, og byggearbeidet tok til i mars 1954. Den første salen ble åpnet i 1957, og hele komplekset sto ferdig i 1958. Siden har Wiener Stadthalle blitt bygget ut tre ganger, senest i 2006. Eurovision Song Contest 2015 ble arrangert i arenaen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Wiener Stadthalle – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Edin Øy

Edin Øy (født 20. mai 1997) er en norsk fotballspiller som fra 31. desember 2021 er klubbløs.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Edin Øy – Transfermarkt 
(en) Edin Øy – Soccerway 
(en) Edin Øy – FBref
Team Koteng Eidissen

Team Koteng Eidissen var et norsk privatfinansiert idrettslag for langløp i langrenn. Det ble etablert i 2021 ved en sammenslåing av Team Koteng og Team Eidissen BN Bank og satset på Visma Ski Classics. Koteng Eiendom og Benn Eidissen var tittelsponsorer, og laget hadde base i Trøndelag. Bernhard Rønning og Tore Bjørseth Berdal var sportslige ledere.


== Utøvere ==
Utøvere sesongen 2021/22 var Chris Jespersen, Astrid Øyre Slind, Kari Øyre Slind, Silje Øyre Slind, Martin Johnsrud Sundby og Torleif Syrstad, Mikael Gunnulfsen, Mattis Stenshagen og Thomas Bucher-Johannessen. Astrid Øyre Slind vant Vasaloppet 2022.


== Team Koteng ==
Team Koteng ble etablert i 2017 og hadde den første sesongen utøverne Astrid Øyre Slind, John Kristian Dahl, Tore Bjørseth Berdal, Torleif Syrstad, Stian Hoelgaard, Masako Ishida, Chris Jespersen og Silje Øyre Slind. Team Koteng ble etablert som en fortsettelse av Team United Bakeries og satset på Ski Classics.I 2019 kom løpere fra Team Koteng på de tre første plassene i Vasaloppet. Tore Bjørseth Berdal vant, Stian Hoelgaard ble nummer to og Torleif Syrstad ble nummer tre. I Vasaloppet 2020 ble Hoelgaard nummer to og Syrstad nummer tre.
Sesongen 2020/21 bestod laget av Torleif Syrstad, Astrid Øyre Slind, Stian Hoelgaard, Chris Jespersen og Emilie Fleten.


== Team Eidissen BN Bank ==
Team Eidissen BN Bank ble etablert i 2020 med hovedsponsorene Benn Eidissen og BN Bank. Laget sponset sesongen 2020/21 løperne Martin Johnsrud Sundby og Niklas Dyrhaug. Benn Eidissen hadde allerede sponset disse to i tre år, og BN Bank hadde hatt sitt eget langløpslag Team BN Bank som ble lagt ned i 2020.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Mihnea Gheorghiu

Mihnea Gheorghiu (født 5. mai 1919 i București, død 11. desember 2011) var en rumensk dikter, prosaforfatter, dramaturg, manusforfatter og oversetter. Mellom 1973 og 1989 var han preses av Det rumenske statsvitenskaps- og samfunnsvitenskapsakademi. I 1974 ble han innvalgt som korresponderende medlem av Det rumenske akademi og i 1996 som fullverdig medlem.


== Liv og virke ==
Gheorghiu var barn av antikvariateieren Dumitru Gheorghiu og hans hustru Alexandrina, som var lærer. Han gikk på gymnas i Craiova, og studerte deretter engelsk og fransk språk og litteratur og kunsthistorie (1937-1941) ved Universitetet i București, der han fikk en doktorgrad i 1947.Han debuterte som forfatter i 1942 med diktsamlingene Anna-Mad. Mellom 1944 og 1946 var han sjefredaktør av avisen Scînteia tineretului. Fra 1948 av skrev han en del i den sosialistisk-realistiske stilen.
I 1961 var han en av grunnleggerne av kulturtidsskriftet Secolul 20, hvis sjefredaktør han var til 1963.Gheorghiu var også kjent som oversetter av bl.a. Charles Dickens, Walt Whitman, J. F. Cooper, Rudyard Kipling, Tennessee Williams, Stefan Heym, Harriet Beecher Stowe, Gabriel Garcia Marquez og William Shakespeare.Han var gift med oversetteren Anda Boldur.Han var adoptivfar til filmkritikeren og universitetsprofessoren ved Filmhøyskolen i București Manuela Cernat.


== Æresbevisninger ==
Æresdoktorgrad ved flere universiteter
Kulturfortjenesteordenen 1. klasse
Ordenen «Apărarea Patriei»
Romanias fortjenesteorden
Ordre des Arts et des Lettres (Frankrike)
Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden
Republikken Italias fortjenstorden
Oranje-Nassau-ordenen (Nederland)


=== Medlemskap ===
Det rumenske akademi
Rumenske vitenskapsmenns akademi, æresmedlemRomanias forfatterforening
Det rumenske filmforbundet (UCIN), formann
Historieakademiet i Caracas
The International Shakespeare Association (ISA)
New York Academy of Sciences


=== Premier ===
Det rumenske akademis Ion Luca Caragiale-premie
Det rumenske filmforbundets premie
Filmpremier ved filmfestivaler i Barcelona, Buenos Aires og Cork
Spesialpremien „Sørkorset” i Mar del Plata
Erasmus-premien
æresborger av New Orleans


== Bøker  (utvalg) ==
Ultimul peisaj al orașului cenușiu
Balade
Ultimul peisaj
Întâmplări din Marea Răscoală
Două ambasade
A venit un om din răsărit
Enigma din strada presei
Cele două roze
Tudor din Vladimiri
Istorii dramatice
Zodia taurului
Patetica ’77


=== Essaysamlinger ===
Modalitatea conformistă a artei
Orientări în literatura străină
Scene din viața lui Shakespeare
Scrisori din imediata apropiere


== Filmografi ==


=== Manusforfatter ===
Porto-Franco
Tudor
Zodia Fecioarei
Pădurea pierdută
Mușchetarul român
Cantemir
Hyperion
Tănase Scatiu
Burebista


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mihnea Gheorghiu på Internet Movie Database 
Medlemmene av Det rumenske akademi – G
Namdal Skikrets

Namdal Skikrets (stiftet 9. september 1950) er en tidligere krets i Norges Skiforbund.
Namdal Skikrets ble slått sammen med Nord-Trøndelag Skikrets i 1986.


== Kretsens ledere ==
Alf Reitan, Klinga Skilag (1950–1951)
Anders O. Hammer, IL Hållingen (1952–1954)
Kristian Hammer, Overhalla IL (1955–1956)
Arvid Fossmo, Namsskogan IL (1957–1963)
Alf Amdal, Overhalla IL (1964–1966)
Agnar Gartland, Harran (1967–1972)
Per Brøndbo, IL Hållingen (1972–1975)
Ivar Tyldum, Overhalla IL (1975–1978)
Per Lerfald, Grong (1978–1981)
Leif Bach, Kolvereid IL (1981–1983)
Ola Landsem, Overhalla (1983–1985)
Kjell Ivar Lagesen, Spillum (1985–1986)


== Kilder ==
Norske skiløpere: skihistorisk oppslagsverk i 5 bind: Møre og Romsdal, Trøndelag. Oslo: Skiforlaget - Erling Ranheim. 1958.  [Digitalisert på Bokhylla.no av Nasjonalbiblioteket / Tilgang for norske IP-adresser]
Normann Ryan (1998). Nord-Trøndelag skikrets 75 år: 1923-1998.  [Digitalisert på Bokhylla.no av Nasjonalbiblioteket / Tilgang for norske IP-adresser]
Hans M. Nordberg (1994). Idrettens historie i Nord-Trøndelag: Idrettskretsen 75 år. ISBN 8299314704.  [Digitalisert på Bokhylla.no av Nasjonalbiblioteket / Tilgang for norske IP-adresser]
Hesperiphona

Hesperiphona er en slekt i finkefamilien (Fringillidae) som omhandler to arter med kjernebitere (Coccothraustini), som begge er endemiske for Nord-Amerika. Artene blir av noen plassert i den monotypiske slekten Coccothraustes, men ei molekylær studie fra 2012 bekrefter at artene hører hjemme i sin egen slekt.


== Inndeling ==
Inndelingen og rekkefølgen av den følger HBW Alive og er i henhold til Collar, Newton & Bonan (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle navn, men kun midlertidige beskrivelser i påvente av offisielle navn.

Passeriformes, spurvefugler
Passeri, sangfugler
Passerida
Passeroidea
Fringillidae, finkefamilien
Fringillinae, (sanne finker)
Euphoniinae, (neotropisfinker)
Carduelinae, (stillitsfinker)
Coccothraustini, (kjernebitere)
Mycerobas, (asiatiske kjernebitere)
Hesperiphona, (nordamerikanske kjernebitere)
H. vespertina, gulbrynkjernebiter
H. abeillei, tåkekjernebiter
Coccothraustes, (eurasisk kjernebiter)
Eophona, (østasiatiske kjernebitere)


== Systematikk ==
Clements et al. (2010) plasserte de to artene i slekten Hesperiphona sammen med med Coccothraustes, men molekylære data fra en studie i 2012 slår fast at Coccothraustes er monotypisk og kun omhandler én art, som er vidtspredd i Eurasia, mens Eophona omhandler to arter i Øst-Asia og Hesperiphona to arter i Nord-Amerika. Kjernebiter (C. coccothraustes) er derfor eneste art i denne slekten, mens de to nordamerikanske artene gulbrynkjernebiter (H. vespertina) og tåkekjernebiter (H. abeillei) hører hjemme i slekten Hesperiphona. Denne plasseringen støttes også av HBW Alive og BirdLife International.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hesperiphona i Encyclopedia of Life 
(en) Hesperiphona i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Hesperiphona hos Artsdatabanken 
(en) Hesperiphona hos Fauna Europaea 
(en) Hesperiphona hos ITIS 
(en) Hesperiphona hos NCBI 
(en) Kategori:Hesperiphona – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hesperiphona – detaljert informasjon på Wikispecies
Nordisk mesterskap i terrengløp 2017

Nordisk mesterskap i terrengløp 2017 ble arrangert i Fænø Park i Middelfart i Danmark 11. november 2017.


== Resultater, senior ==


=== Herrer, individuelt ===


=== Menn, lagkonkurranse ===


=== Kvinner individuelt ===

Live Solheimdal skulle egentlig delta for Norge, men ble skadet rett før mesterskapet, og Pernilla Epland overtok hennes plass.


=== Kvinner, lagkonkurranse ===


== Resultater, junior U20 ==


=== Herrer individuelt ===


=== Herrer lagkonkurranse ===


=== Kvinner individuelt ===


=== Kvinner lagkonkurranse ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
ResultaterNordic Athletics - 2017
Dansk mesterskap i kappgang 2017

Dansk mesterskap i kappgang 2017 på bane ble arrangert 9. september 2017, på Ballerup stadion i Ballerup. 


== Resultater senior ==


=== Menn 10.000 meter ===


=== Kvinner 5.000 meter ===


== Resultater veteran ==


== Resultater ungdom ==


=== G15 ===


== Kilder ==
Resultater
Coccothraustini

Coccothraustini (kjernebitere) er et tribus i finkefamilien (Fringillidae) og sorterer i underfamilien Carduelinae. Gruppen består av ni arter fordelt i fire slekter, hvorav én slekt er monotypisk. Artene er utbredt i skogområder i Nord-Amerika og Eurasia.


== Inndeling ==
Inndelingen og rekkefølgen av den følger HBW Alive og er i henhold til Collar, Newton & Bonan (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle navn, men kun midlertidige beskrivelser i påvente av offisielle navn.

Passeriformes, spurvefugler
Passeri, sangfugler
Passerida
Passeroidea
Fringillidae, finkefamilien
Fringillinae, (sanne finker)
Euphoniinae, (neotropisfinker)
Carduelinae, (stillitsfinker)
Coccothraustini, (kjernebitere)
Mycerobas, (asiatiske kjernebitere)
Hesperiphona, (nordamerikanske kjernebitere)
Coccothraustes, (eurasisk kjernebiter)
Eophona, (østasiatiske kjernebitere)


== Referanser ==
Jomfru Marias sorger

Den salige jomfru Marias sorger (Beata Maria Virgo Perdolens) er de syv spesifikke sorger som jomfru Maria opplevde i sin livstid. Jomfru Marias sorger er også en minnedag i den katolske kirke og feires den 15. september. I denne sammenheng kalles jomfru Maria også for Sorgenes Moder (Mater Dolorosa).
I den katolske fromhetstradisjon er det andakter knyttet til Marias syv sorger.


== De syv sorger ==
Symeons profeti – Lukasevangeliet 2:34-35
Den hellige families flukt til Egypt – Matteusevangeliet 2:13
Jesusbarnet forsvinner fra Maria og Josef i tre dager – Lukasevangeliet 2:43
Jomfru Maria møter sin sønn på veien til Golgata – Lukasevangeliet 23:27-31
Korsfestelsen, Jomfru Maria ved korset – Johannesevangeliet 19:25-27
Korsnedtagelsen, Jomfru Maria holder sin døde sønn i sin favn – Matteusevangeliet 27:57-61
Gravlegningen – Johannesevangeliet 19:40-42


== Referanser ==
Hobøl varde

Hobøl varde er en ås like sørøst for Hobøl kirke i Indre Østfold kommune. Som navnet viser, har åsen tidligere vært brukt som ildvarde. Åsen er ikke høyere enn Bjørnåsen lengre øst, men ligger mer synlig fra bygda. På toppen står et enkelt tårn, som er bygget for trigonometrisk oppmåling. 


== Referanser ==
Gjersøyholmen

Gjersøyholmen er en holme i elven Glomma i Sør-Odal kommune i Innlandet. Holmen er 150 m lang i elvens lengderetning, mens bredden sjelden overtiger 15 m. Det samlede arealet er i underkant av 2 da og det er ingen fastboende på holmen.
Disisia

Disisia (Disensiden) er den delen av Ullern kirkesogn i Sør-Odal i Innlandet, som ligger syd for elven Glomma. Navnet kommer av gården Disen som er en såkalt navnegård, mens den delen av kirkesognet som ligger på nordsiden av Glomma kalles Kjerksia eller Kirkesiden.
Moderen

Moderen (russisk: Mat/Мать, senere også vist i Norge som Moren) er et russisk stumfilmdrama fra 1926 i regi av Vsevolod Pudovkin.
Det var den første filmatiseringen av Maksim Gorkijs roman «Moren» (1906).


== Handling ==
Russland i 1905: Vlasov er rørlegger ved en fabrikk, alkoholiker og en voldelig ektemann og far. Hans kone, Pelageya, er veldig beskyttende over deres voksne sønn, Pavel. Pavel samtykker i å gjemme en del håndvåpen på vegne av lokale revolusjonære sosialister under gulvplankene i familiens hjem. Men moren hans observerer dette i hemmelighet.
Men Black Hundred, en reaksjonær gruppe, planlegger en arbeider-streik ved fabrikken. Under alt kaoset til den mislykkede arbeider-streiken, blir Vlasov ved et uhell skutt og drept av en revolusjonær. Pelageya blr knust, og ber sønnen om å samarbeide med tsar-politiet og militæret.
Men Pavel nekter. Ettersom Pelageya naivt tror at å avsløre sønnens skjulte våpen kommer til å hjelpe Pavel, forråder Pelageya sønnens hemmelighet hans til myndighetene. Men Pavel blir arrestert, og anklaget for oppvigleri mot myndighetene. Pavel blir sendt til en arbeidsleir på livstid. Men i fengselsgården forsøker fangene å overvelde vaktene, og stikke av.


== Skuespillere ==
Vera Baranovskaya som Pelageya Nilovna Vlasova
Nikolai Batalov as Pavel Vlasov.
Aleksandr Chistyakov as Vlasov.
Anna Zemtsova as Anna.
Ivan Koval-Samborsky som Pavels venn.
Vsevolod Pudovkin som politimann.
V. Savitsky som Isaik Gorbov.
N. Vidonov som Misha, en arbeider.
F. Ivanov som fengsel-vakt.
Ivan Bobrov som en vakt.
Vladimir Uralsky som en student
Aleksandr Gromov som en revolusjonær.


== Eksterne lenker ==
(en) Moderen på Internet Movie Database 
(da) Moderen i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Moderen på Allociné 
(nl) Moderen på MovieMeter 
(en) Moderen på AllMovie 
(en) Moderen på Turner Classic Movies
Aleksandr Dovsjenko

Aleksandr Petrovitsj Dovsjenko (ukrainsk: Олександр Петрович Довженко, Oleksandr Petrovytsj Dovzjenko, russisk: Алекса́ндр Петро́вич Довже́нко), født 10. september 1894, i Sosnytsia i Det russiske keiserdømmet, død 25. november 1956 i Peredelkino i Sovjetunionen), var en sovjetisk filmregissør.
Sammen med Vsevolod Pudovkin, Lev Kulesjov og Sergej Eisenstein anses han som en av de viktigste filmskaperne fra tidlige Sovjetunionen.


== Filmer i utvalg ==
1926 – Jagodka ljubvi (Ягoдка любви)
1927 – Sumka dipkurjera (Сумка дипкурьера)
1928 – Den forheksede skog (Звенигора)
1929 – Arsenal (Арсенал)
1930 – Jorden (Зeмля/Semlja)
1932 – Ivan
1935 – Aerograd
1939 – Sjtsjors
1943 – Slaget om Ukraina (Битва за нашу Советскую Украину)
1945 – Seier i Ukraina (Победа на Правобережной Украине)
1948 – Mitsjurin (Мичурин)
1951 – Prosjtsjaj, Amerika! (Прощай, Америка!)
1959 – Havets sang (Поэма о море)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aleksandr Dovsjenko på Internet Movie Database 
(sv) Aleksandr Dovsjenko i Svensk Filmdatabas 
(da) Aleksandr Dovsjenko på Filmdatabasen 
(en) Aleksandr Dovsjenko på AllMovie 
(en) Aleksandr Dovsjenko hos The Movie Database
L’Auberge du Pont de Collonges

L'Auberge du Pont de Collonges, også kjent som Paul Bocuse eller Bocuse, er en restaurant i Collonges-au-Mont-d'Or nær Lyon i Frankrike. Dens sjefskokk fram til 2018 var Paul Bocuse.Restauranten hadde tre Michelin-stjerner, men ble nedgradert til to i 2020.  Michelinguiden var anklaget for å behandle Bocuse og restauranten hans som uangripelig.Sjefskokken Paul Bocuse døde 20. januar 2018 i det samme værelset over restauranten som han i 1926 var blitt født.


== Galleri ==

		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
(en) L’Auberge du Pont de Collonges – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Østre Kanalgate (Moss)

Østre Kanalgate (1–3, 2, 7–17) er en gate i Moss. Gaten går fra billettkontoret til Bastø Fosen på fastlandssiden og frem til kanalbrua langs kanalen.
Navnet ble bestemt i 1882, fra 1841 hadde navnet vært Østre gade.