Eugen Simion

Eugen Simion (født 25. mai 1933 i Chiojdeanca, Prahova) er en rumensk litteraturkritiker og -historiker, essayist, redaktør og medlem av Det rumenske akademi. Litteraturkritikeren, og presidenten i Romanias forfatterforening, Nicolae Manolescu, har sagt at Simion er «den største rumenske litteraturkritikeren etter krigen».


== Biografi ==
Simion gikk på gymnas i Ploiești og mellom 1952 og 1957 på Universitetet i București, der han studerte litteratur. I 1969 tok han doktorgraden med en avhandling om kritikeren Eugen Lovinescu.
Etter at han ble ferdig på universitetet var han arbeidsledig i fem år før han ble ansatt som forsker ved «George Călinescu»-Instituttet for litteraturteori og -historie i București (1957-1962). I perioden 1962-1968 var han ansatt i redaksjonen i Gazeta literară, et litteraturtidsskrift. Mellom 1964 og 1970 var han vitenskapelig assistent og lektor i rumensk litteraturhistorie ved Universitetet i București. Mellom 1970 og 1973 var han utsendt lektor for rumensk ved Sorbonne (Paris - IV), og hadde deretter et oppholdsstipend i Vest-Tyskland (1974). I 1971 ble han førsteamanuensis, og i 1990 professor ved Universitetet i București. I 2006 ble han utnevnt til administrerende direktør ved «George Călinescu»-Instituttet for litteraturteori og -historie.
Han ble medlem av Det rumenske akademi i 1992, og var dets president mellom 1998 og 2006. Per 2017 var han leder for Det rumenske akademis Filologi og litteratur-avdeling.Simion har skrevet over 3 000 artikler.Mellom 1957 og 2006 var han gift med Adriana Manea.


== Verker i utvalg ==


=== Bøker ===
Proza lui Eminescu, 1964
Orientări în literatura contemporană, 1965
Eugen Lovinescu, scepticul mântuit – (Eugen Lovinescu, the Redeemed Skeptic), 1971 (annen utgave, 1994)
Scriitori români de azi, I, 1974 (annen utgave, 1978)
Scriitori români de azi, II, 1977
Timpul trăirii, timpul mărturisirii. Jurnal parizian, 1977, (annen utgave, 1979, tredje utgave, 1986), fjerde utgave, 1999, 1983 – utgave på ungarsk
Dimineața poeților, 1980, (anne utgave, 1996, tredje utgave, 1998, fjerde utgave, 2008) 
Întoarcerea autorului, 1981; annen utgave, 1993); tredje utgave, 2005
Scriitori români de azi, III, 1983
Sfidarea retoricii. Jurnal german, 1985, annen utgave, 1999
Scriitori români de azi, IV, 1989
Moartea lui Mercutio, 1993
Limba maternă și limba poeziei - Tilfellet Christian W. Schenk, Phoenix-samlingen 1993
Convorbiri cu Petru Dumitriu, 1994
Mircea Eliade, un spirit al amplitudinii, 1995
Fragmente critice, I, Scriitura publică, scriitura taciturnă, 1997
Fragmente critice, II, Demonul teoriei a obosit, Fundația „Scrisul Românesc” & Univers Enciclopedic, 1998
Fragmente critice, III, Fundația „Scrisul Românesc” & Univers Enciclopedic, 1999
Clasici români, I, Grai și Suflet & Cultura Națională, 2000
Fragmente critice, IV, Univers Enciclopedic, 2000
Ficțiunea jurnalului intim, vol. I-III, Editura Iri & Univers Enciclopedic, 2001
Genurile biograficului, Univers Enciclopedic, 2002; annen utgave, Fundația Națională pentru Știință și Artă, 2008
Mircea Eliade, nodurile și semnele prozei, annen utgave, Univers Enciclopedic, 2005, tredje utgave, Junimea, 2006
Tânărul Eugen Ionescu, Fundația Națională pentru Știință și Artă, 2006; Editura Muzeului Literaturii Române, 2009
Ion Creangă. Cruzimile unui moralist jovial, Iași, Princeps Edit, 2011
Cioran – o mitologie a nedesăvârșirilor, București, Editura Tracus Arte, 2014


=== Bøker oversatt til fremmedspråk ===
Élmények kora, vallomások kora. Párizsi napló, 1983
Imagination and Meaning. The Scholarly and Literary Worlds of Mircea Eliade, (medforfatter), The Seasbury Press, New York, SUA, 1984
Die Mitte der Aufsätze zu Mircea Eliade (medforfatter), Suhrkamp Verlag, Frankfurt, Germania, 1984
The Return of the Author, Northwestern University Press, Evanston, Illinois, SUA, 1996
Le Retour de l'Auteur, L'Ancrier Editeur, Strassbourg, Franța, 1996
Mircea Eliade, Spirit of Amplitude, East European Monographs, SUA, 2001
Mircea Eliade, romancier, Paris, Oxus, 2004
Le Jeune Eugen Ionescu, oversatt fra rumensk av Virgil Tănase, Paris, L’Harmattan, 2013


=== Ansvarlig redaktør for ===
Mihai Eminescu, Proză literară, 1964 (sammen med Flora Șuteu)
Mihai Eminescu, Poezii, 1991
E. Lovinescu, Scrieri, bind I-IX, 1969-1982
Lucian Blaga, Ce aude unicornul, 1975
Mircea Eliade, Proză fantastică, bind I-V, 1991-1992
Tudor Vianu, Cunoașterea de sine, 1997; nyutgivelse 2000
G. Călinescu, Fals jurnal, 1999


== Litteratur ==
Ion Simuț, Incursiuni în literatura actuală, Oradea, Editura Cogito, 1994, s. 187-200
Dicționarul esențial al scriitorilor români, București, Editura Albatros, 2000, s. 754-758
Andrei Grigor, Eugen Simion, Brașov, Editura Aula, 2001
Alex. Ștefănescu, Eugen Simion, i „România literară”, 2002, nr. 17, 18
Eugen Simion ‒70. Manual de trudire a cuvântului, București, Editura Univers Enciclopedic, 2003
Dicționarul general al literaturii române, bind VI, S-T, București, Editura Univers Enciclopedic, 2007, s. 205-211
Iordan Datcu, Marile proiecte, în „România literară”, 2008, nr. 20
Eugen Simion 80, red. Lucian Chișu, Gheorghe Chivu, Andrei Grigor, București, Editura Tracus Arte, 2013


== Medlemskap ==
Medlem og president av Det rumenske akademi
Medlem av Romanias forfatterforening
Æresmedlem av Moldovas Vitenskapsakademi
Medlem av Det Kongelige Danske Videnskabernes Selskab, Danmark
Korresponderende medlem av Académie des sciences morales et politiques, Frankrike
Medlem av Det greske akademi, 2010


== Æresbevisninger ==
Forfatterforbundets premie, fem ganger
Det rumenske akademis premie, 1977
Storkorset av Stjerneordenen
Æreslegionen, Frankrike, 2002
Æresborger av Blaj, 2008
Æresborger av Fălticeni, 2017
«Petru Creția»-nasjonalpremien for litteraturkritikk og -historie, 2010
Æresdoktorater fra universitetene i Iași, Galați, Târgoviște, Arad og Bacău


== Referanser ==