jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Marki av Mandal

Marki av Mandal var en dansk-norsk adelstittel og er en av kun to markgrevetitler opprettet i Norge.
Tittelen ble opprettet den 24. november 1710 for Francisco de Ratta i Bologna og hans to brorsønner (ikke brødre, som der står i adelsleksikonnet) Giuseppe Carlo de Ratta og Luigi de Ratta. Francisco de Ratta, tidligere kaptein i spansk tjeneste, senator i Bologna og gonfaliere og hans nevø Giuseppe Carlo de Ratta også senator og gonfaliere døde begge ugift. Kun Luigi de Ratta, også senator og gonfaliere, var gift, men hans mannslinje utddøde med hans sønnesøns sønn, Benedetto de Ratta, marki av Mandal (født 1809).


== Markier av Mandal ==
Marki Francisco de Ratta (-1716) senator av Bologna.
Marki Giuseppe de Ratta (-1725)
Marki Luigi de Ratta
Marki Benedetto di Ratta (1809)


== Våpen ==
I Lexicon over adelige familier i Danmark, Norge og Hertugdømmerne er våpenet beskrevet «Skioldet Guld, deri en til høire i en grøn Laurbærgren opreist staaende grøn Grif, med aabent Gab, udrakt rød Tunge og opreist Hale. Ved Siden af Griffen et lidet Sølv Skiold, hvorudi en rød Bielke. Omkring det store Skiold er en rød Indfatning, belagt oven, neden og ved Siderne med fire efter hinanden gaaende Guld Løver med opreiste Haler, aabne Gabe og røde udstrakte Tunger. Paa Skioldet er en Markgrevelig Krone. Hele Vaabenet staar i tvende med et rødt Baand nedentil sammenbundne grønne Palmegrene.»


== Se også ==
Marki av Lista


== Litteratur ==
Helland, Amund: Topografisk-statistisk beskrivelse over Lister og Mandals amt : Første del : Den almindelige del 1903, Kristiania P. 643f.
Lexicon over adelige familier i Danmark, Norge og Hertugdømmerne
Norges land og folk - Lister og Mandals amt
Riksvei 39

Riksvei 39 kan vise til:

Riksvei 41 hadde dette nummeret 1965–1992
Riksvei 9 hadde dette nummeret 1992–2000
Europavei 39 (Norge) overtok nummeret fra 2000
Raffaele Buzzi

Raffaele Buzzi (født 17. juli 1995) er en italiensk kombinertløper.
Han deltok for landet sitt i Ski-VM 2017 i Lahtis, der han ble nummer 37 i stor bakke/10 kilometer.Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble han nummer 16 i normalbakke/10 km.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Raffaele Buzzi – Olympedia 
(en) Raffaele Buzzi – FIS (kombinert) 
(en) Raffaele Buzzi – FIS (skihopping) 
(pl) Raffaele Buzzi – skijumping.pl
Laurent Muhlethaler

Laurent Muhlethaler (født 27. september 1997 i Prémanon) er en fransk kombinertløper  som representerer Ski Club Prémanon.


== Karriere ==
Muhlethaler fikk 5. desember 2015 sin verdenscupdebut på Lillehammer, hvor han endte på en 42.-plass.
Under Junior-VM 2017 i Park City tok han først lagsølv sammen med Lilian Vaxelaire, Théo Rochat og Maël Tyrode, og avsluttet mesterskapet med en individuell bronse på 5 kilometeren, bak tyske Vinzenz Geiger og finske Arttu Mäkiaho.Han deltok for landet sitt under Ski-VM 2017 i Lahtis, der han ble nummer 38 i stor bakke/10 kilometer.


=== Sammenlagtplasseringer ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Laurent Muhlethaler – Olympedia 
(fr) Laurent Muhlethaler – Frankrikes olympiske komité 
(en) Laurent Muhlethaler – FIS (kombinert)
Timofej Borisov

Timofej Olegovitsj Borisov (russisk: Тимофей Олегович Борисов; født 5. desember 1993) er en russisk kombinertløper.
Han deltok for landet sitt under Ski-VM 2017 i Lahtis, der han ble nummer 48 i stor bakke/10 kilometer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Timofej Borisov – FIS (kombinert)
Paul Gerstgraser

Paul Gerstgraser (født 22. mai 1995) er en østerriksk kombinertløper.
Han deltok for landet sitt under Ski-VM 2017 i Lahtis, der han tok bronse i lagkonkurransen i normalbakken.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paul Gerstgraser – Olympics.com 
(en) Paul Gerstgraser – Olympic.org 
(en) Paul Gerstgraser – Olympedia 
(en) Paul Gerstgraser – FIS (kombinert) 
(pl) Paul Gerstgraser – skijumping.pl
Sergej Kisljak

Sergej Ivanovitsj Kisljak (russisk: Сергей Иванович Кисляк; født 7. september 1950) er en russisk diplomat som fra 2008 har vært sitt lands ambassadør i USA.


== Biografi ==
I 1973 avsluttet Kisljak et studium ved Moskvas fysikalske ingeniørinstitutt, og i 1977 et studium ved Akademiet for Sovjetunionens utenrikshandel. Samme år begynte han i det sovjetiske utenriksministerium.
I 1981 ble Kisljak annensekretær ved Sovjetunionens FN-delegasjon i New York. I 1985 ble han førstesekretær og flyttet til den sovjetiske ambassade i Washington D.C.
Fra 1989 til 1991 var Kisljak stedfortredende direktør for avdelingen for internasjonale organisasjoner i det sovjetiske utenriksministerium. Deretter var han i to år stedfortredende direktør for avdelingen for internasjonalt vitenskapelig og teknisk samarbeid i det russiske utenriksministerium, til han i 1993 ble utnevnt til direktør for samme avdeling. I 1995 ble Kisljak direktør for avdelingen for sikkerhet og nedrustning i det russiske utenriksministerium.I 1998 ble han utnevnt til russisk ambassadør i Belgia og bosatte seg i Brussel. Samtidig var han akkreditert som Russlands permanente representant ved NATO. .
Den 26. juli 2008 ble Kisljak utnevnt av den russiske president Dmitrij Medvedev til ambassadør i USA.


== Referanser ==
Barbora Havlíčková

Barbora Havlíčková (født 12. mai 2000) er en tsjekkisk langrennsløper.
Hun deltok for landet sitt under Ski-VM 2017 i Lahtis, der hun ble nummer 11 på stafetten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Barbora Havlíčková – Olympedia 
(cz) Barbora Havlíčková – Tsjekkias olympiske komité 
(en) Barbora Havlíčková – World Athletics 
(en) Barbora Havlíčková – FIS (langrenn) 
(en) Barbora Havlíčková – TheSports.org
Tatjana Mannima

Tatjana Mannima (født 10. januar 1980) er en estisk langrennsløper.
Hun deltok for landet sitt under ski-VM 2017 i Lahtis, der hun ble nummer 14 på stafetten.Hun vant Tartu Maraton i 2015 og 2021.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tatjana Mannima – Olympedia 
(en) Tatjana Mannima – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Tatjana Mannima – FIS (langrenn)
Emile The Duke

Emile The Duke (Emile Leon Livssønn Aasen) (født 1984) er en norsk artist som har laget synthpop og hiphop. Emile har gitt ut tre album under «rollefiguren» Aasen der han skildrer den norske hverdagen. Albumet Aasen tar helg ble kåret til det 16. beste albumet utgitt i 2016 av 62 musikkanmeldere for Dagsavisen.Emile The Duke ble viet et eget kapittel i boken Nye hiphop-hoder (2018) av Øyvind Holen.


== Diskografi ==


=== Studioalbum ===
Leon (2011)
Aasen (2015)
Aasen tar helg (2016)
Rapman (2017)
Gult Album (2018)
Jul med Aasen (2019)
Hvit skjorte/ Oslo City (2021)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Emile Leon Aasen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Emile Leon Aasen på Discogs 
(en) Emile Leon Aasen på MusicBrainz
Karl von Struve

Karl von Struve (russisk: Кирилл Васильевич Струве; født 26. november 1835 i Tartu i guvernementet Livland i Russland, død 8. juli 1907 i Wiesbaden i Tyskland) var en tyskbaltisk adelsmann og russisk diplomat.


== Liv og virke ==
Karl von Struves foreldre var Johanna H. F. Bartels og Friedrich Georg Wilhelm Struve. I 1835, da Karl ble født, gav tsar Nikolaj I Friedrich Georg Wilhelm Struve oppgaven å bygge det stjerneobservatoriet i Pulkovo, og han ledet dette observatoriet fra 1839 til 1862.
Karl von Struve var en halvbror til Otto Wilhelm von Struve og til Bernhard Vassiljevitsj Struve, henholdsvis tsaristisk geheimråd og  guvernør av Perm og Astrakhan. Karl von Struve var en grandonkel av Otto von Struve. Han giftet seg med Maria Nikolajevna Annenkova, datter av general Nikolaj Annenkov og søster av general Mikhail Nikolajevitsj Annenkov.
Fra 1873 til 1905 var han i tur og orden russisk sendemann (ambassadør) i Tokyo, Washington, D.C. og Haag. I Washington bodde han på Farragut Square, som nabo til senator Leland Stanford. Fra 1882 til 1892 fikk han hyppig besøk av amerikanske ledende politikere som Theodore Roosevelt, Henry Adams og James G. Blaine.


== Eksterne lenker ==
Biografi (russisk; PDF; 155 kB)
Bolbocerastes

Bolbocerastes er en slekt av biller som hører til gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore (12-20 millimeter), brede og hvelvede, brunrøde, glatte og blanke tordivler. Hannene kan ha et kort horn i pannen, og noen knøler foran på pronotum, men ikke pigger eller horn. Slekten utmerker seg ved at dekkvingenes punktstriper er ganske utydelige. Beina er kraftige gravebein.


== Levevis ==
I likhet med tordivlene graver disse billene lange ganger, som de fyller med humus eller gjødsel som larvene eter. De voksne billene flyr godt. De lever mest i tørre, ørken- eller halvørken-områder der de graver dype ganger i jorda.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige USA og Mexico.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
Familien Bolboceratidae Laporte de Castelnau, 1840
stammen Bolboceratini Mulsant, 1842
Slekten Bolbocerastes Cartwright, 1953
Bolbocerastes imperialis Cartwright, 1953
Bolbocerastes peninsularis (Schäffer, 1906) - Baja California
Bolbocerastes regalis Cartwright, 1953
Bolbocerastes serratus (LeConte, 1854)


== Kilder ==
Bolboceratidae på Tree of Life Web Service


== Eksterne lenker ==
bugguide.net, med bildegalleri
(en) Bolbocerastes i Encyclopedia of Life 
(en) Bolbocerastes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Bolbocerastes hos ITIS 
Bolbocerastes – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Bolboceratinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sumatraorangutang

Sumatraorangutang (Pongo abelii) tilhører slekten orangutanger (Pongo), som er store eurasiske aper (Ponginae). Arten er endemisk for øya Sumatra i Sørøst-Asia. Den nærmeste slektningen er borneoorangutangen (P. pygmaeus), som lever på øya Borneo og skiller seg fra sumatraorangutangen gjennom blant annet kortere pels.


== Inndeling ==
Inndelingen under følger Goodman et al. (1990) og Groves (2005). Slektskapsforholdene mellom menneskeapene er, gjengitt i hierarkisk skrivemåte og supplert med en evolusjonær tidsskala.

Hominoidea, menneskeaper (i vid forstand), 20,4 millioner år
Hominidae, store aper, 15,7 millioner år
Ponginae, store eurasiske aper
Pongini, store sørøstasiatiske aper
Pongo, orangutanger
P. pygmaeus, borneoorangutang
P. abelii, sumatraorangutang
Pongo tapanuliensis
Homininae, store afrikanske aper, 8,8 millioner år
Gorillini, gorillaaper
Gorilla, gorillaer
G. gorilla, vestgorilla
G. beringei, østgorilla
Hominini, sjimpanser og mennesker, 6,3 millioner år
Pan, sjimpanser
P. paniscus, dvergsjimpanse
P. troglodytes, sjimpanse
Homo, mennesker
H. sapiens, menneske
Hylobatidae, gibboner


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sumatraorangutang i Encyclopedia of Life 
(en) Sumatraorangutang i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Sumatraorangutang hos Fossilworks 
(en) Sumatraorangutang hos ITIS 
(en) Sumatraorangutang hos NCBI 
(en) Kategori:Pongo abelii – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pongo abelii – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pongo abelii – detaljert informasjon på Wikispecies
Stewart internasjonale lufthavn

Stewart internasjonale lufthavn  (IATA: SWF, ICAO: KSWF) er en lufthavn i delstaten New York i USA.  Lufthavnen ble opprinnelig bygget som militær flyplass i tilknytning til West Point som ligger i nærheten.  Den sivile flytrafikken har i de seinere tiårene økt, men fremdeles er det en liten lufthavn og lufthavnen har planer om å ekspandere.  Fra lufthavnen er det få innenriks destinasjoner og før 2017 ingen utenriks destinasjoner.  Norwegian starter i juli 2017 flygninger til Bergen lufthavn, Flesland og til flere destinasjoner i Irland og Storbritannia fra lufthavnen.Det går schuttle-buss til Beacon Metro North jernbanestasjon. Derfra går det tog til Grand Central Terminal på Manhattan (ca. 90 minutter).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Stewart International Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Airlines + destinations (lufthavnens offisielle nettsted)
Hanioti

Hanioti (gresk: Χανιώτης eller Χανιώτη,) er en gresk by på østsiden av halvøya Kassandra på Khalkidiki, 89 kilometer sør for Thessaloniki. I 2011 var innbyggertallet rundt 900. Haniotis viktigste næringsvei er turisme.


== Eksterne lenker ==
http://www.halkidiki.com/hanioti/
Paul-Émile Janson

Paul-Émile Janson (født 30. mai 1872 i Brussel i Belgia, død  3. mars 1944 i konsentrasjonsleiren Buchenwald i Tyskland) var en belgisk liberal politiker, blant annet en kort periode 1937-1938 landets statsminister.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Paul-Émile Janson var sønn av den liberale politiker Paul Janson. Han tok studier i rettsvitenskap ved Det fri universitet i Brussel og virket deretter som advokat. Allerede som student engasjerte han seg i 1891 for alminnelig stemmerett. Sener var han i perioder professor ved Vrije Universiteit Brussel (VUB). Han var også frimurer.Hans søster Marie Janson ble i 1921 Belgias første kvinnelige senator, og var mor til den senere statsminister og NATO-generalsekretær Paul-Henri Spaak.


=== Politiker ===
Paul-Émile Janson ble medlem av det belgiske parlament som liberaler i 1910. Han ble ikke gjenvalgt i 1912, men ble det atter i 1914. Etter den tyske innmarsj i Belgia under første verdenskrig inntok Janson en ledende rolle til beskyttelsen av flyktninger. Dessuten var han i 1917 medarbeider til ledere av den amerikanske næringsmiddelforsyning og senere amerikanske president Herbert C. Hoover.
I 1920 ble han forsvarsminister. Deretter fikk han stadig viktigere politiske verv, og var fra 1926 til 1929 delegert til Folkeforbundet. Senere var han justisminister i regjeringene Henri Jaspar (1927 til 1931) og Charles de Broqueville (1932 til 1934). Fra 1935 til 1936 var han så senator. Han var atter justisminister både i 1939 og i 1940.
Mellom den 23. november 1937 og den 15. mai 1938 var Paul-Émile Janson Belgias statsminister. Denne regjeringen var vanskelig å danne; dette var en politisk ustabil periode i en anspent internasjonal situasjon. Regjeringen klarte å etablere fransk- og flamsktalende kulturelle råd, og introduserte lovgivning om språkbruken i de væpnede styrker.
Da andre verdenskrig utbrøt var han utenriksminister, og i regjeringen Hubert Pierlot var han minister uten portefølje.
Da resten av den belgiske regjering gikk i eksil i London forble Paul-Émile Janson i Frankrike, der han slo seg ned i den sørlige og ikke-okkuperte sone. I 1943 marsjerte tyskerne inn, og da ble han funnet i Nice og arrestert. Han ble ført til Fresnes og deretter til den tyske konsentrasjonsleiren Sachsenhausen og så til Buchenwald, og der døde han den 3. mars 1944.


== Referanser ==
Håkon A. Ødegaard

Håkon Arnt Ødegaard (født 21. september 1913 på Notodden, død 8. juni 1990) var en norsk fagforeningsmann, fra 1973 til 1978 formann i Norsk Kjemisk Industriarbeiderforbund.
Han ble fagorganisert i 1941 og jobbet på Herøya. Ødegaard var i de første årene etter krigen aktiv og sentral i Norges Kommunistiske Partis lag på bedriften, da NKP hadde stor innflytelse innen Herøya Arbeiderforening.Han var også sentral i arbeidet med NKPs lokale avis Fridom, senere omdøpt til Telefolkets Fridom, der han satt som redaktør fra 1947 til 1950. Under det bitre Furubotn-oppgjøret i 1949-1950 var dette den eneste NKP-avisen som støttet Furubotnfløyen. Etter Furubotns nederlag i partiet ble hans støttespillere i praksis kastet ut av NKP. Telefolkets Fridom gikk også inn.	
På 1950- og begynnelsen av 1960-tallet var Ødegaard derfor partiløs, og befant seg mellom NKP- og AP-fløyene i Herøya-fagforeningen. Mens mange av de andre lokale  Furubotn-tilhengerne fant veien tilbake til NKP i løpet av 1950-tallet, var Ødegaard partiløs til han i 1962 gikk inn i Arbeiderpartiet.Ødegaard var medlem av Norsk kjemisk industriarbeiderforbunds hovedstyre i årene 1945 - 1949, og etter den dramatiske exit fra NKP var det først og fremst fagbevegelsen som ble hans arena. Han var fortsatt aktiv i avdeling 48, Herøya Arbeiderforening, og satt i årene 1958 til 1962 som formann i foreningen.
Han kom også inn i den såkalte Aspengren-komiteen, som fra 1961 utredet forslag om mer bedriftsdemokrati og ansatte-representasjon i bedriftenes styre.På Kjemisk-landsmøtet i 1962 ble han valgt til forbundets sekretær, - samme året han ble AP-mann. Fra 24. september 1965 var han innvalgt som medlem av forbundsstyret og landsstyret.
Fra 8. september 1967 satt han i LOs representantskap, og på landsmøtet i 1968 ble han nestformann i Kjemisk. I 1973 tok han over som formann i forbundet, og i  årene 1974 til 1978 møtte han i LO-sekretariatet.Ødegaard satt i eksekutivkomiteen i Den internasjonale fabrikkarbeiderføderasjonen fra 1975.Han gikk av med pensjon i 1978.På Arbeiderpartiets landsmøte i 1990 var Ødegaard en av dem Gro Harlem Brundtland hedret i sin tale over 
partikamerater som var gått bort.


== Referanser ==
Hell jernbanebru

Hell jernbanebru er en dobbeltsporet jernbanebru av stål over Stjørdalselva på Hell i Stjørdal kommune i Trøndelag. Den ble ferdig bygd i 2016 og erstattet den gamle brua fra 1902. Brua er en del av Trønderbanen mellom Trondheim og Steinkjer på Nordlandsbanen. Brua er 200 meter lang og 10 meter bred.Brua forbinder sammen med Hell bru og Sandfærhusbrua bygdene sør for nedre del av Stjørdalselva med Trondheim lufthavn, Værnes.


== Trafikale formål ==
Brua er en del av prosjektet Hell - Værnes.Brua er en del av Nordlansbanen og trafikkeres av Nordlandsbanen og Trønderbanen Steinkjer-Trondheim-Røros (Lokalrute 26). Sammen med nytt dobbeltspor forbi Hell stasjon vil dette øke kapasiteten på banestreningen Værnes - Hell.


== Utforming ==
Brua er utformet av arkitekten Jean-François Blassel i firmaet RFR Ingénieurs.


== Konstruksjon ==
Brua er en bjelkebru konstruert som kassebru. Kassene i stålkassene er bygd i Gdynia i Polen. Brubanen er støpt i betong. Brubjelken hviler på 5 par pilarer og to landkar.


== Byggemetode ==
Ferdig sveiste stålkasser ble jekket sammen på brobjelkene av hydrauliske jekker fra hver sin side av elva.


== Se også ==
Hell bru
Sandfærhusbrua
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Pakistans herrelandslag i cricket

PCB (engelsk: Pakistan cricket board) er Pakistans cricketstyre. Cricket har gjennom historien hatt en stor utviklingen i Pakistan (og i store deler av verden) hvor det har dukket opp svært unge talenter fra enhver by. Den nåværende kapteinen i Pakistans herrelandslag er Younis Khan.
I 2016 arrangerte PCB (Pakistans cricketstyre) en liga der fem av de såkalte største byene skulle spille mot hverandre.
Engelbert Sonneborn

Engelbert Sonneborn (født 9. februar 1938) er en tysk politiker (partiløs) og pensjonerte rådgiver. Han ble 30. april 2016 valgt som Piratpartiet og PARTIET kandidat ved presidentvalget i Tyskland 2017.Hans sønn Martin Sonneborn (født 1965) er en satirikeren og politiker, siden 2014 medlem av Europaparlamentet for det tyske PARTIET som han samtidig ledet. Han har jobbet i satire, spesielt for det tyske satiremagasinet Titanic, kommentert egnetheten av faren for kontoret til president:  
Han har en mørk dress, er han en mann med manerer og stor høflighet, og han har ingen kan sitte fire år i Guantanamo. - Martin Sonneborn
 
Dermed Martin Sonneborn spilte til kandidater av det regjerende Frank-Walter Steinmeier og hans rolle i forhold til Murat Kurnaz til, av januar 2002 til august 2006 uten tiltale i Guantánamobukten fangeleir ble holdt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Martin Sonneborn: Min far kunne. Frankfurter Allgemeine Sonntagszeitung, 5. februar 2017
Engelbert Sonneborn på Twitter
Vipassanābevegelsen

Vipassanābevegelsen, også kalt innsiktsmeditasjonsbevegelsen, omfatter en rekke greiner av moderne Theravādabuddhisme som legger vekt på de tre kjennetegn ved eksistensen som middel til å oppnå opplysning og bli en sotapanna. Bevegelsen har sin opprinnelse i moderne retninger innenfor tradisjonene i Burma, Laos, Thailand og Sri Lanka, såvel som i populariseringer av lærerne Mahasi Sayadaw, Ledi Sayadaw, Anagarika Munindra og Pa Auk Sayadaw. En utløper av disse bevegelsene ble ledet av S. N. Goenka og hans kone Illaichi Devi, som studerte under læreren Sayagyi U Ba Khin.


== Referanser ==
Martin Sonneborn

Martin Hans Sonneborn (født 15. mai 1965 i Göttingen) er en tysk satiriker, forfatter og politiker, siden 2014 medlem av Europaparlamentet for det tyske PARTIET som han samtidig ledet. Han har jobbet i satire, spesielt for det tyske satiremagasinet Titanic.Han er sønn av Engelbert Sonneborn den pensjonerte rådgiver, tysk politiker (partiløs) og kandidat ved presidentvalget i Tyskland 2017.


== Bibliografi (utvalg) ==
Ich tat es für mein Land. Wie TITANIC einmal die Fußball-WM 2006 nach Deutschland holte: Protokoll einer erfolgreichen Bestechung. Bombus, München 2005, ISBN 978-3-936261-37-0.
Das Partei-Buch: Wie man in Deutschland eine Partei gründet und die Macht übernimmt. Kiepenheuer & Witsch Verlag, Köln 2009, ISBN 978-3-462-04090-6.
Heimatkunde: Eine Expedition in die Zone. Ullstein Hc, 29 september 2010, ISBN 978-3-550-08791-2.
Ich will auch mal Kanzler werden. Kiepenheuer & Witsch Verlag, Köln 2011, ISBN 978-34-620-4257-3


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Martin Sonneborn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Martin Sonneborn på Internet Movie Database 
(fr) Martin Sonneborn på Allociné 
(en) Martin Sonneborn på AllMovie 
(en) Martin Sonneborn hos The Movie Database 
(en) Martin Sonneborn på MusicBrainz 
(en) Martin Sonneborn på Songkick 
Martin Sonneborn på Twitter 
Martin Sonneborn på Facebook 
Martin Sonneborn på Instagram 
Martin Sonneborn på YouTube 
(en) Martin Sonneborn hos Europaparlamentet
Kinabøk

Kinabøk (Fagus engleriana) er et løvfellende tre i bøkefamilien.
Den blir opptil 25 m høy. Stammen deler seg som regel langt nede. Bladene er 10–13 cm lange og 6 cm brede; de har en bølgeformet kant. Arten vokser i løv- og blandingsskoger i en høyde på 1500–2500 moh. Utbredelsen omfatter de kinesiske provinsene Anhui, nordlige Guangxi, sørlige Guizhou, Henan, nordvestlige Hubei, Hunan, Shaanxi, østlige Sichuan, Yunnan og Zhejiang.  


== Litteratur ==
A. Mitchell (1977). Trær i skog og hage. oversatt av I. Gjærevoll. Tiden. s. 222. ISBN 82-10-01282-7. 
«Fagus engleriana». Flora of China. Besøkt 3. mars 2017. 
T. Hukusima m.fl. (2013). Phytosociology of the Beech (Fagus) Forests in East Asia (PDF). Springer. doi:10.1007/978-3-642-35620-9. 


== Eksterne lenker ==

(en) Kinabøk i Encyclopedia of Life 
(en) Kinabøk i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kinabøk hos NCBI 
(en) Kinabøk hos The International Plant Names Index 
(en) Kinabøk hos Tropicos 
(en) Kategori:Fagus engleriana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Fagus engleriana – detaljert informasjon på Wikispecies
Traveller’s Tales

Traveller's Tales er en britisk videospillutvikler eid av TT Games.
Traveller's Tales ble grunnlagt i 1989 av Jon Burton. Det var opprinnelig et lite selskap som fokuserte på selvlagde spill, men ettersom det ble større utviklet det spill med Sega og Disney Interactive Studios. I 1996 byttet selskapet navn til Currentclass, men det byttet navn igjen tilbake til Traveller's Tales to måneder senere. I 2004 startet selskapet å utvikle Lego Star Wars: The Video Game sammen med Giant Interactive Entertainment. Året etter kjøpte Traveller's Tales opp Giant Interactive Entertainment, som ble til TT Games. Fra og med da fungerte Traveller's Tales som delen av selskapet som utviklet spill, mens Giant Interactive Entertainment ble til TT Games Publishing, som hadde ansvaret for å publisere spill. I 2007 kjøpte selskapet opp to selskap til, en videospillutvikler og et animasjonsstudio, som henholdsvis ble til TT Fusion og TT Animation.8. november 2007 kjøpte Warner Bros. Interactive Entertainment opp TT Games.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted