jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gledeshuset Vestindien

Gledeshuset Vestindien var et «offentlig» bordell i strøket Nøstet i Bergen som var eid av den bergenske forretningsmannen Johan Duckwitz. Bordellet var i drift gjennom det meste av 1800-tallet, sammen med De Fire Løver, et annet bordell i samme strøk, eid av samme mann. Disse var i drift inntil 1876 da hans enke Oline Duckwitz døde, i en alder av nesten 80 år.
Offentlig prostitusjon ble forbudt i Norge i mot slutten av århundret.


== Kilder ==
Vestindien og De Fire Løver, histos.no
Fra Faldne Kvinder til Dyktige Piger, Bergensposten
Velkommen til Bergens Red Light District, utetrend.no
Bordelleier Johan Duckwitz, nattmannensdatter.wordpress.com
Theodora (senatrix)

Theodora (født cirka 870, død 916) var en romersk politiker, senatrix og serenissima vestaratrix i Roma. 
Hun var gift med adelsmannen Theophylact. Deres datter Marozia var pave Sergius IIIs konkubine. Hans pontifikat var, så vidt man vet, bemerkelsesverdig alene på grunn av pornokratiets tilkomst ved Theodora og hennes døtre (Marozia og Teofora den yngre), en periode som også ble kalt skjøgestyret eller saeculum obscurum.Theodora var mormor til pave Johannes XI, Marozias og - ifølge Luitprand og Liber Pontificalis - Sergius IIIs sønn. Hun beskrives av Liutprand, italiensk historiker og biskop av Cremona, som en skamløs hore ... [som] utøvde makt over den romerske befolkningen som en mann.


== Litteratur ==
E. Dümmler, Auxilius u. Vulgarius. Quellen und Forschungen zur Geschichte des Papsttums im Anfange des zehnten Jahrhunderts, Leipzig 1866, pp. 12–26;
P. Fedele, Ricerche per la storia di Roma e del papato al secolo X, in "Archivio della Società Romana di Storia Patria", 33, 1910, pp. 177–247; 34, 1911, pp. 75–115 e 393–423;
L. Duchesne, Serge III. et Jean XI., in "Mélanges d'archéologie et d'histoire", 33 (1913), pp. 25–64
Ferdinand Gregorovius, Storia di Roma nel medioevo, New Compton Editori Srl, Roma 1972
Lexikon des Mittelalters, München 2002
(de) Daniela Schumacher-Immel: «Theodora, die Ältere» i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Bind 11, Herzberg 1996, ISBN 3-88309-064-6, sp. 919–920.
Stephanorrhina guttata

Stephanorrhina guttata er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor (20-25 millimeter), litt flat, skinnende grønn gullbasser. Hodets fremre del, pronotums kanter, beina og en stripe langs dekkvingenes søm er gulbrune. Dekkvingene har mange hvite flekker. Hannen har et T-formet horn  midt i pannen og en pigg på hver side av dette.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Nigeria og Kamerun.


== Systematisk inndeling ==
Som hos mange andre gullbasser med slektsnavn som slutter på "-rhina" er det noe uklart om dette bør staves med én ("-rhina") eller to ("-rrhina") r'er.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini Griffith & Pidgeon, 1832
Slekten Stephanorrhina Burmeister, 1842
Stephanorrhina guttata (Olivier, 1789)
Stephanorrhina guttata aschantica Schürhoff, 1942
Stephanorrhina guttata colini Schürhoff, 1942
Stephanorrhina guttata guttata (Olivier, 1789)
Stephanorrhina guttata insularis Allard, 1989
Stephanorrhina guttata meridionalis Allard, 1991
Stephanorrhina guttata uelensis Allard, 1991


== Kilder ==
Nettside om slekten
Nettside om Stephanorrhina guttata


== Eksterne lenker ==
(en) Stephanorrhina guttata i Encyclopedia of Life 
(en) Stephanorrhina guttata i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Stephanorrhina guttata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Stephanorrhina guttata – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Stephanorrhina guttata – detaljert informasjon på Wikispecies 
Stephanorrhina på Encyclopedia of life
Bilde av Stephanorrhina guttata
Stephanorrhina simillima

Stephanorrhina simillima er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor (opptil 22 millimeter), litt flat, skinnende grønn gullbasser. Hodets fremre del, pronotums kanter, mesteparten av scutellum, beina og en stripe langs dekkvingenes søm er kobberaktig rødlige. Dekkvingene har mange hvite flekker. Hannen har to korte horn i pannen.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Ghana og Elfenbeinskysten.


== Systematisk inndeling ==
Som hos mange andre gullbasser med slektsnavn som slutter på "-rhina" er det noe uklart om dette bør staves med én ("-rhina") eller to ("-rrhina") r'er.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini Griffith & Pidgeon, 1832
Slekten Stephanorrhina Burmeister, 1842
Stephanorrhina simillima (Westwood, 1841)


== Kilder ==
Nettside om slekten
Bilde av en hunn


== Eksterne lenker ==
(en) Stephanorrhina simillima i Global Biodiversity Information Facility 
Stephanorrhina simillima – detaljert informasjon på Wikispecies 
Stephanorrhina på Encyclopedia of life
Lando

Pave Lando (også kjent som Landus, død i mars 914) var pave fra juli eller november 913 til sin død i 914. Hans korte tid som pave var på et kaotisk tidspunkt i den katolske kirkes og Romas historie kalt Saeculum obscurum (904–64). 


== Biografi ==
Ytterst lite er kjent om Lando. Man kjenner ikke til når han var født, eller hva han hadde gjort i livet innen han ble psve. Han var født i regionen Sabina, nord for Roma, og hans far skal ha hett Taino. Formodentlig har han også hatt innflytelserike venner som hjalp ham til å bli pave.
Han var den siste pave som brukte et navn som pavenavn (i dette tilfelle sitt fødenavn), som ikke var benyttet før, inntil Pave Frans ble valgt i 2013.Fra Landos pontifikat er det eneste som er blitt bevart for ettertiden hans hjembispedømme Sabinas fordringre i form av xkjenkelser og privilegier.
Sannsynligvis stod paven fullstendig under kontroll av den romerske byherre Theophylakt I av Tusculum, som i egenskap av vestarar (pavelig kamrer) kontrollerte kirkens hele formuesforvaltning og dessuten som doge forestod senatet og militsen, og dessuten under innflytelse av det såkalte pornokrati (maitresseherrskap) som var blitt etablert av Teodora I av Tusculum og hennes datter Marozia under pave Sergius III.


== Referanser ==
Sabina (region)

Sabina er en historisk region i Sabinerfjellene i den italienske fjellkjede Appenninene. Navnet viser til folket sabinerne, som var en delstamme av de indoeuropeiske samnittene som levde i regionen i antikken. Området tilhører i dag hovedsakelig Provincia di Rieti i regionen Lazio. Andre deler tilhører det sørlige Umbria (Cascia, Amelia, Narni, Accumoli og Norcia) såvel som regionen Abruzzo.


== Litteratur ==
Elio Augusto Di Carlo: I Castelli della Sabina: dalla caduta dell'Impero Romano all'unità d'Italia; memorie storiche, vita sociale, economica ed amministrativa tratte dagli archivi locali ed in particolare dall'archivio del castello di Cantalupo in Sabina, 1998.
Mario Polia: "Mio padre mi disse. Tradizione, religione e magia sui monti dell'alta Sabina" Il Cerchio, Rimini, 2002


== Eksterne lenker ==
(en) Sabina (region) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Søkkunda kraftverk

Søkkunda kraftverk er et vannkraftverk i Stor-Elvdal kommune i Innlandet.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 239 meter i Søkkunda.
Installert effekt er 9 MW fra to peltonturbiner. Årsproduksjon er 25 GWh.
Det var først planlagt to kraftverk, Styggberget og Kolåsmyrfallet, i hver sin del av elven. Men det viste seg mer økonomisk å utnytte hele fallet i ett kraftverk.
Vannet går rett til inntaket for Storfallet kraftverk.
Anders Kiær (Kiær Mykleby) er deleier av Søkkunda Kraftverk AS.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Vannkraft – Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Spetals verk
Østlendingen: Bygger bare ett kraftverk
Antitankshund

En antitankshund er en hund som er trent til å løpe innunder stridsvogner slik at en sprengladning festet på hundens rygg kan detoneres ved hjelp av en kontaktdetonator. Antitankshunder ble trent av Sovjetunionen under annen verdenskrig til bruk mot tyske stridsvogner. Noen av hundene løp innunder russernes egne stridsvogner, muligvis fordi de var trent nettopp med russiske stridsvogner og derfor kjente disses utseende og lukt. 
Den tyske hæren lærte snart å ta seg i akt for de minerte hundene og det ble gitt ordre om å skyte alle russiske hunder under påskudd av at de hadde rabies. På grunn av dette ble hunder svært sjeldne på Østfronten, hvilket gjorde antitankshundenes verdi som overraskelsesvåpen enda mindre effektiv.
Etter krigen fant man på mer effektive metoder, slik at det ikke er sannsynlig at det vil bli anvendt antitankhunder igjen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Selvmordhunder: Bombehunde angrep tyske tanks
Nigidius endroedi

Nigidius endroedi er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En nokså liten (ca. 13 millimeter), smal, flat, blank, svart hjortebille. Denne gruppen har ikke svært forstørrede kjever hos hannene, derimot har kjevene en oppoverrettet, krokformet lobe ("øre") ved roten. Hodet er avrundet rektangulært. Pannen er ganske flat, hodet er svært grovt og tett, men grunt punktert, betydelig innsnevret foran fasettøynene. Pronotum er rundet, bredere enn langt, svært blankt og grovt punktert, med en nokså bred, grivt punktert midtfure, forkanten er litt nedsenket sammenlignet med resten av pronotum med to rundede innbuktninger. Dekkvingene har tydelige, grove punktrekker med finere punkter mellom.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på São Tomé og Príncipe.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Nigidiini
Slekten Nigidius W.S. MacLeay, 1819 – 75 arter
Nigidius endroedi Gomes Alves, 1973


== Eksterne lenker ==
Nettside om arten
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
(en) Nigidius – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nigidius semicariosus

Nigidius semicariosus er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En nokså liten (16-22 millimeter), smal, flat, blank, svart hjortebille. Denne gruppen har ikke svært forstørrede kjever hos hannene, derimot har kjevene en oppoverrettet, krokformet lobe ("øre") ved roten. Hodet er timeglassformet, innsnevret i midten. Pannen er ganske flat, hodet er svært grovt og tett, men grunt punktert, betydelig innsnevret foran fasettøynene. Pronotum er rundet, bredere enn langt, svært blankt og grovt punktert, med en bred, grovt punktert midtfure, forkanten er litt nedsenket sammenlignet med resten av pronotum. Dekkvingene har tydelige, grove punktrekker med litt opphøyde ribber mellom.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Etiopia, Eritrea, Somalia, Uganda og Kenya.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Nigidiini
Slekten Nigidius W.S. MacLeay, 1819 – 75 arter
Nigidius semicariosus Fairmaire, 1881


== Eksterne lenker ==
(en) Nigidius semicariosus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Nigidius – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lucanus laticornis

Lucanus laticornis er en billeart i famillien hjortebiller (Lucanidae).


== Kjennetegn ==
En stor (40-55 millimeter), slank, mørk hjortebille. Mandiblene hos hannen er lange og rundede. De har én stor og flere mindre tenner på innersiden, dessuten er de kløvede i spissen. De knebøyde antennene har vanligvis en seks-leddet, ganske stor vifte. Kjølene langs sidene og bakkanten er nokså lave og rundede. Beina er mørke.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det sørlige og sørvestlige Tyrkia.


== Systematisk plassering ==
Arten blir ofte plassert som en underart av eikehjort Lucanus cervus.

Insekter, Insecta
Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien Lucaninae Latreille, 1806
Stammen Lucanini Latreille, 1806
Slekten Lucanus Scopoli, 1763
Lucanus laticornis Deyrolle, 1864


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
(en) Lucanus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sleveåne kraftverk

Sleveåne kraftverk er et vannkraftverk innerst i Sørfjorden i Odda kommune i Vestland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 742 meter i Sleveåne.
Installert effekt er 5,5 MW fra en horisontal peltonturbin. Årsproduksjon er 17 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Clemens kraft
Liste over Aserbajdsjans statsoverhoder

Under følger en oversikt over Aserbajdsjans statsoverhoder fra 1918:


== Den demokratiske republikken Aserbajdsjan 1918–1920 ==
      Türk Ədəmi-Mərkəziyyət Firqəsi-Müsavat
      Uavhengig 


== Den aserbajdsjanske sosialistiske sovjetrepublikk 1920 – 1991 ==
██ Azərbaycan Kommunist (bolşeviklər) Partiyası (AK(b)P) / Azərbaycan Kommunist Partiyası (AKP)


== Republikken Aserbajdsjan 1991 – ==
      Azərbaycan Kommunist Partiyası (AKP)
      Uavhengig
      Azerbaycan Xalq Cebhesi Partiyasi (AXCP) 
      Yeni Azərbaycan Partiyası (YAP) 


== Fotnoter ==


== Se også ==
Liste over Aserbajdsjans presidenter
Liste over Aserbajdsjans statsministre


== Kilder ==
«Azerbaijan: Heads of State: 1918-1922». Archontology.org. Arkivert fra originalen 27. juni 2019. Besøkt 27. juni 2019. 
«Azerbaijan (Soviet Republic): Chairmen of the Central Executive Committee: 1921-1938». Archontology.org. Besøkt 21. juli 2019. 
«Azerbaijan (Soviet Republic): Chairmen of the Presidium of the Supreme Council: 1938-1990». Archontology.org. Besøkt 21. juli 2019. 
«Azerbaijan: Heads of State: 1990-2019». Archontology.org. Arkivert fra originalen 29. mars 2019. Besøkt 27. juni 2019.
Alex Chilton

William Alexander «Alex» Chilton (født 28. desember 1950, død 17. mars 2010) var en musiker fra USA. Han var best kjent som sanger i The Box Tops og Big Star.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alex Chilton – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Alex Chilton på Internet Movie Database 
(en) Alex Chilton hos The Movie Database 
(en) Alex Chilton på Apple Music 
(en) Alex Chilton på Discogs 
(en) Alex Chilton på MusicBrainz 
(en) Alex Chilton på Spotify 
(en) Alex Chilton på Songkick 
(en) Alex Chilton på AllMusic
Poulton-le-Fylde

Poulton-le-Fylde (og kjent som Poulton) er en by i grevskapet Lancashire i England. Den har omkring 18 500 innbyggere og ligger på en kystslette som kalles Fylde. Det er gjort funn etter bosetninger fra 12 000 år siden og flere arkeologiske funn fra romerske bosettinger i området.
Stephanorrhina bella

Stephanorrhina bella er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor ( millimeter), litt flat, skinnende grønn gullbasser. Hodets fremre del, pronotums kanter, mesteparten av scutellum, beina og en stripe langs dekkvingenes søm er kobberaktig rødlige. Dekkvingene har mange hvite flekker. Hos denne arten er det lite ytre forskjell på hann og hunn, men hannen har et par korte horn.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Ekvatorial-Guinea, Kongo og Uganda.


== Systematisk inndeling ==
Som hos mange andre gullbasser med slektsnavn som slutter på "-rhina" er det noe uklart om dette bør staves med én ("-rhina") eller to ("-rrhina") r'er.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini Griffith & Pidgeon, 1832
Slekten Stephanorrhina Burmeister, 1842
Stephanorrhina bella Waterhouse, 1879
Stephanorrhina bella bella Waterhouse, 1879
Stephanorrhina bella hecqi Allard, 1984
Stephanorrhina bella insulanus Allard, 1988


== Kilder ==
Nettside om slekten


== Eksterne lenker ==
Bilder av arten
(en) Stephanorrhina bella i Encyclopedia of Life 
(en) Stephanorrhina bella i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Stephanorrhina bella – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Stephanorrhina bella – detaljert informasjon på Wikispecies 
Stephanorrhina på Encyclopedia of life
Stephanorrhina julia

Stephanorrhina julia er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor (25-30 millimeter), litt flat, skinnende grønn gullbasser. Hodets fremre del, pronotums kanter, mesteparten av scutellum, beina og en stripe langs dekkvingenes søm er kobberaktig rødlige. Dekkvingene har mange hvite flekker. Hos denne arten er det lite ytre forskjell på hann og hunn, men hannen har et par korte horn.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Kamerun.


== Systematisk inndeling ==
Som hos mange andre gullbasser med slektsnavn som slutter på "-rhina" er det noe uklart om dette bør staves med én ("-rhina") eller to ("-rrhina") r'er.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini Griffith & Pidgeon, 1832
Slekten Stephanorrhina Burmeister, 1842
Stephanorrhina julia Waterhouse, 1879


== Kilder ==
Nettside om slekten


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten
(en) Stephanorrhina julia i Encyclopedia of Life 
(en) Stephanorrhina julia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Stephanorrhina julia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Stephanorrhina julia – detaljert informasjon på Wikispecies 
Stephanorrhina på Encyclopedia of life
Heterogomphus pilosus

Heterogomphus pilosus er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En stor (opptil 47 millimeter), kraftig, brun, blank hornbille. Arten kjennes på at dekkvingene og den fremre delen av pronotum er tett kledt med nokså lange, oppstående, gulaktige hår. Hannen har et langt, krumt horn på hodet, og et langt, firkantet framspring på pronotum, området under dette noe uthulet. Hunnen mangler horn, har bare en liten knøl i pannen, og pronotum er rundet uten framspring.


== Levevis ==
Til tross for at noen av artene er ganske vanlige er det lite man vet om biologien til disse billene. Larvene til de artene der disse er kjente lever i jorda der de spiser dødt, organisk materiale. De voksne billene er aktive om natta og kommer gjerne til lys. Disse artene er ikke regnet som skadedyr.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Peru.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Oryctini Mulsant, 1842
Slekten Heterogomphus Burmeister, 1847
Heterogomphus pilosus Dechambre, 1998


== Kilder ==
Generic Guide to New World Scarab Beetles – Heterogomphus
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bilde av typeeksemplaret for arten
Bilder av arten
(en) Heterogomphus pilosus i Encyclopedia of Life 
(en) Heterogomphus pilosus i Global Biodiversity Information Facility 
Heterogomphus pilosus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Heterogomphus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Pycnoschema subulatum

Pycnoschema subulatum er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, hvelvet, blankt svart hornbille.
Hannen har et kort, krumt horn i pannen, og pronotum er litt uthulet foran, med en framskytende "hylle" over uthulingen.
Oversiden er fint og blankt punktert. Leggene på forbeina har tre brede, butte tenner. Dekkvingene har fine punktrader.


== Levevis ==
Larvene lever i jorda.


== Utbredelse ==
Arten er vidt utbredt i det sentrale og sørlige Afrika, fra Kenya og Nigeria til Zimbabwe.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini
Slekten Pycnoschema Thomson, 1858
Pycnoschema subulatum Quedenfeldt, 1884


== Kilder ==
Dynastidae du Monde - nettside om arten


== Eksterne lenker ==
(en) Pycnoschema subulatum i Global Biodiversity Information Facility 
Pycnoschema subulatum – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Pycnoschema – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Cyphonistes arrowi

Cyphonistes arrowi er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 20 millimeter), blank, brunsvart hornbille. Kroppsformen er nokså bred. Hannen har et kløvet horn i pannen og et bredt framspring på pronotum, hunnen mangler disse, pronotum er rundet og kraftig punktert. Dekkvingene har fine punktrader.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Afrika (kjent fra Tanzania, Kongo, Burundi og Angola).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Oryctini Mulsant, 1842
Slekten Cyphonistes Burmeister, 1847
Cyphonistes arrowi Prell, 1912


== Kilder ==
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.
Coleop-Terra om Cyphonistes, med bilder


== Eksterne lenker ==
Oversikt over arter og underarter, med bilder
(en) Cyphonistes arrowi i Encyclopedia of Life 
(en) Cyphonistes arrowi i Global Biodiversity Information Facility 
Cyphonistes arrowi – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Cyphonistes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Electronic Entertainment Expo 2017

Electronic Entertainment Expo 2017 (E3 2017) var den 23. Electronic Entertainment Expo-videospillmessen, hvor flere maskinvareprodusenter og programvareutviklere fra videospillindustrien viste frem nye og kommende produkter til de som deltok på messen og videospillpressen. Messen ble organisert av Entertainment Software Association (ESA) og fant sted ved Los Angeles Convention Center fra 13. juni 2017 til 15. juni. Det var den første E3-messen var fullstendig åpen for offentligheten, som førte til at rundt 68 400 deltok.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Electronic Entertainment Expo 2017 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Solsnufest

Solsnufest er en fest som arrangeres ved vintersolverv for å markere at det går mot lysere tider.  Festen holdes 21.12. eller den siste søndagen før lille julaften. Solsnufest som arrangementer i regi av Human-Etisk Forbund har gjerne samme innhold som en juletrefest, men uten at det er noen referanser til den kristne julen. Barn og voksne samles til bespisning, underholdning og sosialt samvær. Det serveres gjerne kaker, pølse, brus og kaffe. Vanlige aktiviteter på en solsnufest er synging av julesanger, loddsalg, selskapsleker og gang rundt juletre. Solsnufesten avsluttes da gjerne med at julenissen kommer og deler ut pakker til barna. Solsnufest med andre arrangører (naboer, vennelag, kommuner, menigheter, lokalsamfunn) kan ha ulike former. Grøtspising, pølser og/eller båltenning er brukte innslag.
Annapurna Interactive

Annapurna Interactive er et underselskap til Annapurna Pictures, som publiserer videospill.


== Spill ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted