jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Calothyrza

Calothyrza er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, brunlige trebukker med skinnende hvite tegninger. Dekkvingene har markerte "skuldre" og er parallellsidige.


== Levevis ==
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.


== Utbredelse ==
To av artene lever i Afrika og to i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Phrynetini J. Thomson, 1864
Slekten Calothyrza J. Thomson, 1868
Calothyrza jardinei (White, 1858)
Calothyrza margaritifera (Westwood, 1848)
Calothyrza pauli (Fairmaire, 1884)
Calothyrza sehestedti (Fabricius, 1798)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Calothyrza i Encyclopedia of Life 
(en) Calothyrza i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Calothyrza – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Calothyrza – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Calothyrza – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Rytmisk gymnastikk under sommer-OL

Rytmisk gymnastikk var med på det olympiske programmet for første gang i Sommer-OL 1984 i Los Angeles.


== Medaljer ==
Tuberopeplus

Tuberopeplus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, kraftige trebukker. Kroppsformen er kort og bred med markerte "skuldre" på dekkvingene, som er jevnt tilsmalnende bakover fra skuldrene. Antennene er lengre enn kroppen.


== Utbredelse ==
Slekten er endemisk for Chile.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Phacellini Lacordaire, 1872
Slekten Tuberopeplus Breuning, 1947
Tuberopeplus chilensis Breuning, 1947
Tuberopeplus krahmeri Cerda, 1980


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Phacellini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
(en) Tuberopeplus i Encyclopedia of Life 
(en) Tuberopeplus i Global Biodiversity Information Facility 
Tuberopeplus – detaljert informasjon på Wikispecies
Skrukkelia

Skrukkelia er ei grend i Hurdal kommune i Akershus. Her finner man blant annet Skrukkeli kapell. Fra Hurdal kirke går Skrukkelivegen i retning av bygda og fortsetter videre mot Lygnasæter i Gran kommune i Oppland. Ved Skrukkelisjøen er det bademuligheter, særlig ved Nordgårdsvangen, ved nordvestre del av sjøen.
Landskapet i Skrukkelia ligger mellom 330 og 800 m.o.h. Skrukkelisjøen ligger 329 m.o.h., gårdsbebyggelsen ligger hovedsakelig under 400 m, mens den øverste gården på solsiden lå over 500 m.o.h. Knaisetra på 445 m.o.h. De skogkledde fjelltoppene på nordsiden av dalen når opp i over 800 m.o.h.Fylkesvei 180 går gjennom området.
Skrukkeli kapell fra 1923 ligger like ved veien. Kapellet var en gave til folk i Skrukkelia fra kammerherre Haaken Mathiesen. 
Handelshus i Christiania kjøpe skogsområder i Skrukkelia på 1700-tallet. 
Mange gårder og store skogsarealer i Skrukkelia var i Mathiesenfamiliens eie fra 1788. Ytterligere oppkjøp ble gjort på slutten av 1800-tallet. Mathiesen Eidsvold Værk eier fortsatt 3/4 av all skog i Hurdal. 
Gårdene har i stor grad vært leilendingsbruk. På 1900-tallet er gårdene i mange tilfelle  solgt til brukerne, og da oppsto noen konflikter mellom grunneierne og brukerne. 


== Kulturhistorisk landskap ==
Skrukkelia er valgt som et av de vernede kulturhistoriske landskaper i Akershus. 
Skrukkelisjøen er sentral i landskapet. Rundt sjøen ligger flere gårder med innmark, som igjen omkranses av skog med bevarte spor etter bosetning. Her er spor etter bosetning, seterdrift og skogbruk. Bosetningssporene viser seg som åkerterrasser, steingjerder,  hustufter og endel eksisterende hus. Skrukkelia representerer et skogfinsk område utenfor Finnskogen. Her var det mer kontakt mellom finner og nordmenn, og den materielle kulturen ble påvirket av dette. I tillegg forteller kulturlandskapet om skogbruksamfunnet under Mathiesen-Eidsvoll Verk. Lundberggårdene er blant de eldste gårdsbruka i Skrukkelia.


== Finnekulturen ==
Skrukkelia er en av de mest kjente finnegrendene vest for Finnskogen. Mange finner slo seg ned her på 1630-tallet, og de fleste gårdene og plassene her regnes som finneplasser. Da hadde området ligget øde siden middelalderen. På ødegårdene fra middelalderen var jorda lett å bryte opp igjen. I begynnelsen drev de svedjebruk, men etter kort tid la de om til lokal jordbruksdrift. Finnene har satt dype spor i Hurdals historie og er aner for mange av dagens hurdølinger. Mange stedsnavn i området har opphav i finsk språk, f.eks. Sylta ved gården Lundberg. Ordet kommer trolig fra det finske silta som betyr bru eller vadested.


== Seterdrift ==
Knaisetra er den største og best bevarte setervollen i Akershus. Den var seter for Knai-gårdene og har 16 godt bevarte bygninger.


== Skogsarbeid ==
Mange husmannsplasser var direkte knyttet til skogsarbeid. Embretsætra var sagmesterbolig fra 1769. Alle plassens hus er eldre enn 1850. Plassen ligger øst for Skrukkelisjøen og var på 1660-tallet seter for gården Gjøding. 
Ostetjerndammen er en fløtevannsdam. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Turbeskrivelse på skiforeningen.no Lesedato 14.06.2016
Orica

Orica er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Pachystolini er små til middelsstore, brunlige trebukker. Kroppsformen er sylindrisk. Dekkvingene har ofte lysere tegninger.


== Levevis ==
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.


== Utbredelse ==
Arten lever på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Pachystolini Aurivillius, 1922
Slekten Orica Pascoe, 1888
Orica albovirgulata (Fairmaire, 1881)


== Kilder ==
Longicorn ID - Neopachystolini
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 8. august 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Orica i Encyclopedia of Life 
(en) Orica i Global Biodiversity Information Facility 
Orica – detaljert informasjon på Wikispecies
Buan-Almovatnet

Buan-Almovatnet (også kalt Buvatnet/Almovatnet) er en innsjø i Stjørdal kommune i Trøndelag. Det er reguleringsmagasin for kraftverkene Skulbørstadfoss og Mælafoss, som ligger lengre ned i Gråelva. Magasinet var opprinnelig to innsjøer, Buvatnet (eller Buanvatnet) og Almovatnet, med ei kort elv mellom dem. I 1922 ble Buvatnet oppdemt 5 meter og det lavtliggende området mellom de to sjøene ble oversvømt, sammen med myrområdene øst for Almovatnet.


== Referanser ==
Nicolae Ampoițan

Nicolae Micky Ampoițan (født 1927 i Abrud, Romania, død 2005 i Überlingen, Bodenseekreis, Tyskland) var en rumensk-født saksofonist og klarinettist.
Han studerte ved «George Dima»-musikkhøyskolen i Cluj. Han var medlem av orkesteret «Electrecord», revyteatret «Constantin Tănase», og Det rumenske kringastingsorkestret. Han deltok på jazzfestivaler i Sibiu, Ploiești osv.
Etter at hans første kone døde, giftet han seg med en vesttysk kvinne og bosatte seg sammen med sønnen fra sitt første ekteskap i 1970-årene eller tidlig i 1980-årene i Vest-Tyskland, der han underviste i musikk og var medlem av orkesteret Jailhouse Jazzmen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Mihai Berindei, Dicționar de jazz, Ed. Ştiinţifică şi Enciclopedică, București, 1976, s. 14


== Eksterne lenker ==
Nekrolog
Martin Rane Bauck

Martin Rane Bauck (født 1988) er en norsk komponist som har studert komposisjon med bl.a. Bjørn Kruse ved Norges musikkhøgskole (NMH), og med Gérard Pesson ved musikkonservatoriet i Paris (CNSMDP). Bauck skriver hovedsakelig kammermusikk, hvor de ulike legeringene av toner og støy er sentrale, men også orkesterverk og musikk for teater, dans og andre formater. Hans musikk har blitt fremført i Norge, Danmark, Finland og Frankrike, bl.a. på Ultimafestivalen, Oslo Kammermusikkfestival og Ung Nordisk Musikk (UNM). Bauck er aktiv i det norske musikklivet, bl.a. gjennom organisasjons- og styreverv i UNM, Ny Musikks komponistgruppe og ved NMH, og i 2010 dannet han ensemblet Aksiom sammen med komponistene Martin Ødegaard og Kai Grinde Myrann og ni musikere.
Høsten 2017 ble Baucks stykke Wie Tau von dem Frühgras  valgt ut av International Society for Contemporary Music-juryen til å representere Norge under World Music Days 2017. Festivalen avholdes i Vancouver og verket fremføres av Ensemble contemporain de Montréal.


== Produksjon ==


=== Korverk ===
respiro for kor og cello, Bestillingsverk for Ensemble 96 (2015)
Blätterwerk, bestillingsverk for Bergen Domkor urfremført på Borealis-festivalen i 2014


=== Kammermusikk ===
wuthering heights (résilience 1), oder laufende verhandlungen über die ewigkeit, bestillingsverk for asamisimasa/Ny Musikks komponistgruppe (2015–16)
hausmusik, bestillingsverk for Cikada Ensemble (2013–15)
veglia, versjon for sopransax, akkordeon og fløyte, bestillingsverk for Trio Nedrémo (2014/15)
dnb for bassfløyte, bass koto og skoboks, bestillingsverk for Miyama McQueen-Tokita (2014/15)
veglia for sopransax, akkordeon og cello (2014)
inner for sopran, fiolin og indisk harmonium, bestillingsverk for Vollen United (Elisabeth Holmertz/Karin Hellqvist/Kenneth Karlsson) (2014)
sfumato for fiolin og cello, bestililngsverk for Oda Gihle Hilde og Ulrikke Henninen (2014)
Misantropi IIIb, skrevet for Aksiom. (2014)
wie tau von dem frühgras, bestillingsverk for Mimitabu (2013)
passe – revient, for solo akkordeon og åtte instrumenter, bestillingsverk for Grzegorz Miszczyszyn (2013)
wenn es winter ist, for elgitar, akkordeon, piano, fiolin og contrabass, bestillingsverk for Andreas Borregaard og Mikkel Sørensen (2013)
tierhaft. engelsgleich, bestillingsverk for Ensemble Intercontemporain, Paris, Frankrik (2013)
und die findigen tiere merken es schon, bestillingsverk for Le Nouvel Ensemble Moderne, Montréal, Canada (2012, revidert 2013)
Irrganger (2010)
Misantropi I, for fiolin, gitar og kontrabass, bestillingsverk for Sunniva Carmen Fossum, Rudolf Bjørnerem og Inga Margrete Aas (2009)


=== Solokomposisjoner ===
kopenhagener stille, for solo klarinett, bestillingsverk for Heather Roche (2014)
frette with golden fire, for solo gitar, bestillingsverk for Ole Martin Huser-Olsen (2014)
The center cannot hold for solo akkordeon, bestillingsverk for Grzegorz Miszczyszyn (2011/12)
Prelude for solo fiolin (2009).


=== Elektroniske verk ===
Air, elektroakustisk verk (2010)


== Eksterne lenker ==
Martin Baucks egne nettsider
Verkliste fra NB Noter
Dråpslag

Dråpslag er en svensk TV-thriller fra 1998 i regi av argentinskfødte Marcelo V. Racana. Manuset ble skrevet av Mikael Fuchs og Staffan Schreiter. Kirsti Eline Torhaug spiller den kvinnelige hovedrollen som Cecilia.


== Handling ==
Karl Ljunghill, som er på forretningsreise i nordlige Sverige, dreper et menneske uavsiktlig under et opphold på en rasteplass. Overbevist om at politiet ikke vil tro at det var et ulykkestilfelle flykter han i panikk. Ljunghill får uventet kontakt med en ung kvinne under flukten. Hun har sett alt sammen og er villig til å vitne, men hennes vitnemål har en pris.


== Rolleliste ==
Toni Wilkens	- Karl Ljunghill
Kirsti Eline Torhaug - Cecilia
Göran Forsmark - Peter Löveborg
Jarl Lindblad - Kommissarie Linfors
Jan Hallén - Assistent Martin Dahl
Lars Lindström - Bankdirektøren
Maria Lyckow - Bankkasserersken
Mikael Odhag - En bankkunde
Mats Pontén - Politi
Christer Holm	- Politi
Thomas Waltari - Politi
Peter Lindblom - Politi
Stina Bucht - Politi
Pekka Ruth - Bensinstasjonsbestyrer
Pia Suonvieri	- Hotellresepsjonisten
Jan Alamäki - Löveborg-«tvilling»
Jouni Koski - Mann i gul bil
Madelene Korpi - En liten pike


== Eksterne lenker ==
(en) Dråpslag på Internet Movie Database 
(sv) Dråpslag i Svensk Filmdatabas
Hundtjønnsbekken kraftverk

Hundtjønnsbekken kraftverk er et vannkraftverk ved Skripelandsfjorden i Froland kommune i Agder.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på ca 40 meter.
Installert effekt er 12 kW. Årsproduksjon er 0,1 GWh


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Jeffrey Nordling

Jeffrey Richard Nordling (født 11. mars 1962 i Ridgewood i New Jersey) er en amerikansk skuespiller. Han er best kjent for rollene Jake Manning i Once and Again, Larry Moss i 24 og Nick Bolen i Frustrerte fruer, samt en rekke filmer. Nordlings spillefilmdebut var i Working Girl.
I 2017 hadde han også en av hovedrollene i miniserien Big Little Lies.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jeffrey Nordling på Internet Movie Database 

(sv) Jeffrey Nordling i Svensk Filmdatabas 
(da) Jeffrey Nordling på Scope 
(fr) Jeffrey Nordling på Allociné 
(en) Jeffrey Nordling på AllMovie 
(en) Jeffrey Nordling hos The Movie Database
Planodes

Planodes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Mesosini er middelsstore, kraftige, brokete fargede trebukker. Kroppsformen er kort og plump, beina nokså korte og kraftige. Antennene hos hannene er noe lengre enn kroppen.


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra Vietnam og Vest-Malaysia i vest til Papua Ny-Guinea i øst.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Mesosini Thomson, 1860
Slekten Planodes Newman, 1842
Planodes ambonensis Breuning & Chûjô, 1965
Planodes annamensis Breuning, 1957
Planodes denticornis (Chevrolat, 1858)
Planodes deterrens Pascoe, 1865
Planodes encaustus Pascoe, 1865
Planodes eximius Aurivillius, 1926
Planodes gebeensis Breuning, 1970
Planodes johorensis Breuning, 1936
Planodes leporinus Pascoe, 1865
Planodes longemaculatus Breuning, 1960
Planodes luctuosus Pascoe, 1865
Planodes papuanus Breuning, 1948
Planodes papulosus Pascoe, 1865
Planodes pseudosatelles Breuning, 1948
Planodes quaternarius Newman, 1842
Planodes satelles Pascoe, 1865
Planodes stratus Heller, 1900
Planodes toekanensis Breuning, 1959
Planodes variegatus Aurivillius, 1911
Planodes vicarius Pascoe, 1865


== Kilder ==
Liste over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Planodes i Encyclopedia of Life 
(en) Planodes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Planodes hos ITIS 
Planodes – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Mesosini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Robert Easton

Robert Easton (født 23. november 1930 i Milwaukee i Wisconsin som Robert Easton Burke, død 16. desember 2011 i Los Angeles i California) var en amerikansk skuespiller som jobbet i underholdningsbransjen i 60 år. Han ble kjent for å kunne skape mange ulike stemmer, og fikk tilnavnet «mannen med de tusen stemmer» (The Man of a Thousand Voices). Easton ble 81 år gammel.


== Filmografi (utvalg) ==
Undertow (1949)
The Red Badge of Courage (1951)
Drums in the Deep South (1951)
Havana Rose (1951)
Livets karusell (1952)
Take Me to Town (1953)
When Hell Broke Loose (1958)
Voyage to the Bottom of the Sea (1961)
The Nun and the Sergeant (1962)
The War Lover (1962)
Come Fly with Me (1963)
Elsket og savnet (1965)
One of Our Spies Is Missing (1966)
Paint Your Wagon (1969)
The Touch of Satan (1971)
Timber Tramps (1975)
The Giant Spider Invasion (1975)
Pete's Dragon (1977)
The Last of the Mohicans (1977) (TV)
Long Gone (1987)
Working Girl (1988)
Star Trek VI: The Undiscovered Country (1991)
Little Sister (1992)
Needful Things (1993)
The Beverly Hillbillies (1993)
Primary Colors (1998)
Gods and Generals (2003)
Spiritual Warriors (2007)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Robert Easton på Internet Movie Database 

(da) Robert Easton på Filmdatabasen 
(en) Robert Easton på AllMovie 
(en) Robert Easton hos The Movie Database 
(en) Robert Easton hos Internet Broadway Database 
(en) Robert Easton hos Behind The Voice Actors
Klobuk

Klobuk er en del av den klerikale påkledning som den bæres av østortodokse og av katolikker av den bysantinske ritus og noen andre riter. Ordet betyr hatt på enkelte slaviske språk, og kommer antagelig fra det tyrkiske kalpak.I den russiske tradisjon benyttes denne hatten i klostre og dessuten av biskoper. Den består av en kamilavkion med et slør. I den athonittiske tradisjon blir en epanokamelavkion lagt (drapert) over denne kamilavkion, i andre tradisjoner blir den festet.
Klobuken bæres tradisjonelt av munker under gudstjenesten. For visse seremonier, som for eksempel hyldester av helgener, blir den tatt av og lagt på venstre skulder. Nonner får som regel ikke ta av seg sin klobuk under gudstjenesten. Også når nonner selves, blir bare pannen frilagt, men ikke hele klobuken tatt av.
Klobuken bæres svært ofte av biskopene. Vanlige biskoper bærer den enkle klosterklobuk. På forsiden av klopuken båret av en slavisk erkebiskop eller metropolitt er det som regel et lite kors som tegn på deres rang. Metropolitittbiskopper bærer hvit klobuk i stedet for svart.
Patriarken av Romania bærer både hvit klobuk og hvis ryassa. Patriarken av Moskva bærer en hvit hodeutsmykning som på lignende måre som klobuken er avrundet ved spissen, er dekorert med en påsydd seraf og et kors.
Den koptiske katolske kirkes patriark og dens biskoper, og de armensk-katolske biskoper, benytter også klobuk, selv om dette ikke er brukelig i de tilsvarende gammelorientalske kirker. Røde klobuker bæres av den koptisk-katolske patriark og likeså av storerkebiskopen for den ukrainsk-katolske kirke, når denne eventuelt er blitt utnevnt til kardinal. Ukrainsk-katolske vanlige biskoper benytter fiolette kobuker.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Philippi, Dieter (2009). Sammlung Philippi – Kopfbedeckungen in Glaube, Religion und Spiritualität,. St. Benno Verlag, Leipzig. ISBN 978-3-7462-2800-6. 


== Eksterne lenker ==
(en) Klobuk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Russian monk wearking klobuk (side view).
Metropolitan (St. Joseph of Petrograd) in white klobuk.
1408 (film)

1408 er en amerikansk skrekkfilm fra 2007, basert på Stephen King sin roman fra 1999 med samme navn. Den er regissert av den svenske regissøren Mikael Håfström. Hovedrollene spilles av blant andre John Cusack, Samuel L. Jackson, Mary McCormack og Tony Shalhoub. Den ble sluppet i USA 22. juni 2007. Filmen følger en forfatter som skriver om spøkelser og hjemsøkt hus, som får vite om ett beryktet hotellrom. Filmen følger de mange bisarre opplevelsene hans i rom 1408.


== Sammendrag ==
Mike Enslin (John Cusack) er en forfatter som, etter at hans datter Katie døde, skriver bøker om overnaturlige hendelser som han ikke tror på. Han får vite om et hjemsøkt hotellrom i New York City. Hotell-manager Gerald Olin (Samuel L. Jackson) fraråder ham fra å bo der. 56 personer skal ha dødd der i løpet av 95 år, og ingen har overlevd mer enn en time. Mike insisterer på å overnatte der, selv om Olin advarer mot at rommet er "ondt" og hjemsøkt.
Mike blir ikke imponert over rommets kjedelige utseende, og mangel på overnaturlige fenomener. Men etterhvert opplever han en rekke merkelige hendelser. Spøkelser fra rommets tidligere ofre, samt hans egen døde datter, vises på TV-skjermen. Flere forsøk på å forlate rommet er forgjeves. Mike prøver å klatre gjennom luftkanalen, men  blir angrepet av liket til et tidligere offer. Han kontakter sin kone Lily, som sier at politiet har vært på rom 1408 – men at rommet vissnok er helt tomt. Mike ser også et syn av sin avdøde datter Katie. De omfavner hverandre, men hun smuldrer til støv. 


== Rolleliste ==
John Cusack som Mike Enslin
Samuel L. Jackson som Gerald Olin
Mary McCormack som Lily Enslin
Tony Shalhoub som Sam Farrell
Isiah Whitlock Jr. som hotell-ansatt


== Eksterne lenker ==
(en) 1408 på Internet Movie Database 
(no) 1408 hos Filmfront 
(sv) 1408 i Svensk Filmdatabas 
(da) 1408 i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) 1408 på Allociné 
(nl) 1408 på MovieMeter 
(en) 1408 på AllMovie 
(en) 1408 på Turner Classic Movies 
(en) 1408 på Rotten Tomatoes 
(en) 1408 på Metacritic 
Trailer, youtube.com
Civilization IV: Colonization

Sid Meier's Civilization IV: Colonization er en gjenskaping av Sid Meiers videospill Colonization fra 1994, ved bruk av spillmotoren fra Sid Meier's Civilization VI
Spilleren kontrollerer skip og nybyggere fra en av fire europeiske nasjoner, Spania, England,Frankrike eller Nederland, og skal kolonisere den nye verden i tiden mellom 1492 og 1792. Målet er å bygge opp en kolonihær, erklære uavhengighet fra kolonimakten og bekjempe styrkene som sendes fra Europa for å slå ned opprøret.
Windows-versjonen kom i september i 2008, mens en Mac OS X versjon kom i januar 2010.


== Spillet ==
Colonization skiller seg fra Civilization ved at hver nybygger får en oppgave innen en koloni. En nybygger kan arbeide med å skaffe mat til kolonien eller dyrke sukker eller tobakk for salg, eller han kan jobbe som snekker, smed eller børsemaker. Prester bidrar til at flere kolonister reiser fra Europa, mens politikere bidrar til å øke følelsen av uavhengighet i kolonien. Indianere kan omvendes av misjonærer og flytte inn i kolonien, og innbyggere uten yrkeserfaring kan gå i lære og bli spesialister, som er dobbelt så effektive, innen sitt yrke.
Hver nasjon har spesielle fordeler, og mens England får flere immigranter får for eksempel Nederland bedre priser. Salg av varer som fraktes til Europa gir muligheten til å kjøpe nye skip og varer eller rekruttere eksperter.
Snekkere kan bygge spesialiserte bygninger som gjør håndverkere mer effektive, havn som åpner for fiske, eller fort som beskytter mot sinte indianere eller fremmede soldater.
Ved å nå spesielle mål innen politikk, militærmakt, utforskning, religion eller handel, kan spesielle personer, eller "founding fathers" rekruteres og bidra med bonuser.
Spillet vinnes ved å erklære uavhengighet og så nedkjempe de militære styrkene som kommer fra Europa.


== Mottagelse ==
Spillet fikk stort sett gode kritikker, og har 80% på Metacritic , men er blitt kritisert for å være litt tilfeldig og ubalansert.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Civilization IV: Colonization på Steam 
(en) Civilization IV: Colonization hos MobyGames 
(en) Civilization IV: Colonization på Metacritic 
(en) Civilization IV: Colonization på Internet Movie Database