jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
James Earl Ray

James Earl Ray (født 10. mars 1928, død 23. april 1998) var en amerikaner som i 1969 ble dømt til 99 års fengsel for mordet på Martin Luther King jr.
King ble drept med et enkelt rifleskudd mens han stod på en hotellbalkong i Memphis, Tennessee. Kort tid etter mordet så et vitne en han mente var James Earl Ray flykte. Rays fingeravtrykk ble senere også funnet på mordvåpenet.
To måneder etter Kings død, ble Ray arrestert på London Heathrow lufthavn mens han forsøkte å forlate Storbritannia med et falskt kanadisk pass under navnet Ramon George Sneyd på vei til Rhodesia, som den gangen hadde et hvitt styre. Ray ble raskt utlevert til Tennessee og anklaget for mordet på Martin Luther King jr.
Han tilsto attentatet den 10. mars 1969, skjønt han trakk tilbake tilståelsen tre dager senere. På råd fra sin advokat Percy Foreman erklærte Ray seg skyldig for å unngå en fellende dom og således muligheten for å få dødsdom.
Ray ble dømt til en straff på 99 år i fengsel.Ray sparket senere Foreman som sin advokat, og forsøkte så å få saken gjenopptatt uten suksess.
Ray døde i fengsel i 1998 av kronisk Hepatitt C.


== Referanser ==
International Weightlifting Federation

International Weightlifting Federation (norsk: Det internasjonale vektløfterforbundet) er det internasjonale forbundet for vektløfting. Forbundet ble stiftet 1905 i Budapest.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Strengivatnet naturreservat

Strengivatnet naturreservat ligger på sørvestsiden av Strengivatnet i Brønnøy kommune, Nordland. Fredningen tar sikte på å verne et større område boreal regnskog med den trolig rikeste gjenværende forekomsten av granfiltlav i Europa. Her finnes også en rekke andre rødlistede lavarter.Fredningen er ikke til hinder for at det kan drives reindrift i området.


== Referanser ==
ONS Norway 2013

ONS Norway 2013 var en oljemesse og et konferanseseminar rettet mot oljeindustrien. ONS Norway varte fra 19. august til 21. august. Messen ble åpnet av Leif Johan Sevland.
Messeområdet til ONS Norway er langt mindre enn det storebroren ONS benytter seg av. På 6 000 kvm var det plass til 384 utstillere. Messen hadde 15 117 besøkere.
Under ONS Norway 2013 besøkte en av toppsjefene i oljegiganten Rosneft messen og presenterte selskapets planer i Arktis. Han kunngjorde at selskapet planla å bore i Karahavet i august 2014.
Under messen ble det arrangert førpremiere på filmen Pioner for tidligere nordsjødykkere, myndigheter og bransjefolk under oljemessen ONS Norway i Stavanger. Før filmen ble vist uttalte Leif Johan Sevland: «Pionérdykkerne var avgjørende for at oljeeventyret ble en realitet, og mange av dem fikk ødelagt helsen. Sikkerheten på sokkelen er et tema som er like aktuelt i dag.» Før filmen fortalte regissør Erik Skjoldbjærg, skuespiller Ane Dahl Torp og produsent Christian Fredrik Martin om filminnspillingen og pionerdykkerens innsats.


== Eksterne lenker ==
ONS Norway 2013
Rogalandsavis.no :Åpnet ONS Norway
TU.no: ONS Norway 2013 bød på sikkerhetssnadder
TU.no: Norsk teknologi lokket russisk oljegigant til Stavanger
NRK.no: Hennie skal gjøre oljå til pionér på sikkerhet
LP4

LP4 er det fjerde musikkalbumet fra Ratatat, utgitt 8. juni 2010. Albumet har en total spilletid på 42 minutter og 43 sekunder.


== Sporliste ==
«Bilar» – 4:14
«Drugs» – 4:55
«Neckbrace» – 4:06
«We Can't Be Stopped» – 2:10
«Bob Gandhi» – 4:01
«Mandy» – 3:42
«Mahalo» – 2:02
«Party with Children» – 2:58
«Sunblocks» – 3:42
«Bare Feast» – 2:38
«Grape Juice City» – 3:56
«Alps» - 4:21
«Biddang» - (Bonusspor ved forhåndsbestilling via iTunes)


== Eksterne lenker ==
(en) LP4 på Discogs 
(en) LP4 på MusicBrainz 
(en) LP4 på Spotify 
(en) LP4 på AllMusic
Friidrett under Sommer-OL 1920 – Sleggekast menn

Sleggekast for menn var en av fem kastøvelser i friidrett under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Tolv deltakere fra fem nasjoner deltok i sleggekastkonkurransen som ble avviklet 18. august 1920.   


== Rekorder ==
Gjeldende rekorder før lekene i 1920:


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 22. oktober 2014 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Robert Stewart

Robert Stewart (født 18. juni 1769, død 12. august 1822), vanligvis kjent som  Lord Castlereagh var en irsk og britisk adelsmann. Han var britisk utenriksminister fra 1812 og var sentral i å etablere koalisjonen som beseiret Napoleon, han var også den viktigste britiske diplomat ved Wienerkongressen. Tidlig i sin politiske karriere var han som Chief Secretary for Ireland ansvarlig for å undertrykke det irske opprøret i 1798 og han var sentral i gjennomføringen av Act of Union i år 1800. 


== Litteratur ==
Bew, John. Castlereagh: Enlightenment, War and Tyranny, London: Quercus (2011) ISBN 978-0-85738-186-6
Bew, John. Castlereagh: A Life, Oxford: Oxford University Press (2012) ISBN 978-0-19993-159-0
Jarrett, Mark. The Congress of Vienna and its Legacy: War and Great Power Diplomacy after Napoleon. London: I. B. Tauris & Company, Ltd. (2013) ISBN 978-1780761169.
King, David. Vienna 1814; How the Conquerors of Napoleon Made Love, War, and Peace at the Congress of Vienna, Random House, Inc. (2008) ISBN 978-0-307-33716-0
Henry Kissinger, A World Restored: Metternich, Castlereagh, and the Problems of Peace, 1812–22, Houghton Mifflin (1973) ISBN 978-0-395-17229-2 (1st pub.1957)
Perkins, Bradford. Castlereagh and Adams: England and the United States, 1812–1823, Berkeley: University of California Press (1964)
Adam Zamoyski, Rites of Peace; the Fall of Napoleon and the Congress of Vienna, HarperCollins Publishers (2007) ISBN 978-0-06-077518-6


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Robert Stewart, Viscount Castlereagh – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Robert Stewart hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) Robert Stewart hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) Robert Stewart hos The Peerage 
(en) Om Castlereagh, fra Spartacus Educational
(en) Om Castlereagh, fra nettstedet historyhome.co.uk
(en) «Castlereagh: Enlightened Conservative», fra History Today
Øverengmoen naturreservat

Øverengmoen naturreservat ligger øst for Røssåga mellom Korgen og Bjerka i Hemnes kommune, Nordland. Øverengmoen er en relativt stor regnskogslokalitet med et av de siste større intakte ravinesystemer med gammel granskog i Norge.


== Referanser ==
Botswana under VM i friidrett 1993

Botswana deltok under VM i friidrett 1993 (utendørs) fra 13. august til 23. august 1993 i Stuttgart i Tyskland.


== Resultater (ufullstendig) ==


=== Menn ===
Bane- og landeveisøvelser


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20041212065450/http://www2.iaaf.org/results/past/WCH93/index.html
Botswana under VM i friidrett 1995

Botswana deltok under VM i friidrett 1995 (utendørs) fra 5. august til 13. august 1995 i Göteborg i Sverige.


== Resultater (ufullstendig) ==


=== Menn ===
Bane- og landeveisøvelser


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20041212070800/http://www2.iaaf.org/results/past/WCH95/index.html
Resultater
Harder Rystad

Harder Karl Rystad (født 2. mai 1926 i Holandsfjorden i Meløy, død 22. mars 2010 i Tennevoll i Lavangen) var en norsk forfatter og bedriftseier bosatt på Tennevoll.
Rystad ga ut romanen Grafitt og grønne enger i 1973. Romanen handler om ei bygd som får sitt oppsving da det brått blir satt i gang gruvedrift. Da det like brått tok slutt ble bygda liggende øde. Boka beskriver forfatterens egne erfaringer fra bakgrunnen som arbeider på grafikkverket i Rendalsvik.I 1982 ga han ut nybyggerromanen Markboerne på eget forlag. I tillegg har Rystad gitt ut dikt og prosaarbeider i aviser. Rystad ble intervjuet i NRKs TV-serie Manns minne i 2001, hvor han fortalte om en vanskelig periode for lavangsværingene etter kommunesammenslåingen med Salangen.


== Referanser ==


== Kilder ==
Nordnorsk forfatterlag, Nordfra 75. Nordnorsk forfatterlag, Bodø 1975. ISBN 8290030355. Side 176.


== Eksterne lenker ==
Grafitt og grønne enger digitalisert av Nasjonalbiblioteket.
Markboerne digitalisert av Nasjonalbiblioteket.
Smit (slekt fra Bergen)

Smit (fra tysk Schmidt, dvs. smed) er en norsk slekt som stammer fra Didrik Smidt (1675–1717), født i grevskapet Diepholz i Tyskland, som tok borgerskap som kjøpmann i Bergen i 1698. Familien etablerte seg i Norge som del av handelsborgerskapet i Bergen.


== Historie ==
Didrik Smidt var gift med Else Nienstedt og far til kjøpmann i Bergen Berent Smidt (1707–1749), gift med Marie Elise Geelmuyden (1707–1796). De var foreldre til kjøpmann i Bergen Didrik Lyder Smit (1737–1801), gift med Emmiche Meyer (1738–1801). Deres sønn var kjøpmann i Bergen Paul Meyer Smit (1762–1844), som var far til kjøpmann i Bergen Didrik Lyder Smit (1791–1844). Han var far til stiftamtmann i Bergens stiftamt, ordfører i Bergen og stortingsrepresentant Paul Meyer Smit (1813–1875), som var gift med Gesine Judithe Janson og far til overrettssakfører Didrik Lyder Smit (1849–1894).
Didrik Lyder Smit var gift med Jacoba Johanne Sundt (1856–1936), datter av forretningsmagnaten Christian Sundt. De var foreldre til advokat, fylkesmann i Bergen og antroposof Christian Smit (1886–1960). Christian Smit var gift med Lily Faye (1893–1979), datter av overrettssakfører Jørgen Breder Faye (1867–1922; sønn av bankdirektør og Bergensordfører Jørgen Breder Faye), og var foreldre til antroposofen Jørgen Smit (1916–1991).
Paul Meyer Smit fikk bl.a. bygget Fjøsanger hovedgård i Bergen som lystgård rundt 1810.


== Litteratur ==
Den vestlandske Slegt Sundt, 1916
http://nbl.snl.no/Christian_Smit
Svartskjæra

Svartskjæra er ei gruppe skjær i Færder kommune. Det største av dem har et areal på om lag 9 500 m². Skjæra befinner seg vest for Skarvesetet og nordøst for Østre Klauver.
Utafor Svartskjæra er det et skipsvrak som stammer fra før 1900-tallet og som har status som freda kulturminne.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Svartskjæra, faktaark hos Kartverket
Buberg

Buberg er et sted rett nord for Torød sør på Nøtterøy i Færder kommune. I nord ligger Buer, i vest ligger Buerteigen og i øst ligger Nordre Torød. Veien til Buberg heter Bubergveien.
På gammelnorsk het stedet Buðaberg, med gårdsnavnet Buðir (Buer) som første ledd.På en liten ås like sør for Buberg er det ei gravrøys fra bronsealderen/jernalderen som har status som freda kulturminne.


== Referanser ==
Ballesvikskartunnelen

Ballesvikskartunnelen er en 850 meter lang tunnel mellom Ballesvika og Laberget ved Gryllefjorden i Torsken kommune i Troms. Den inngår i prosjektet Torskenpakken, og er sammen med Gryllefjordbrua, i forlengelsen av tunnelen mot sør, en del av fylkesvei 86. Tunnelen var ferdig sommeren 2012, men ble ikke åpnet for trafikk før 18. desember 2013, og dermed samtidig som brua. Tunnelen erstatter den tidligere rasfarlige og værutsatte veien rundt Gryllefjorden og over Ballesvikskaret. Steinmassene fra tunnelen ble brukt som fyllmasse knyttet til brua. Sprengingen ble påbegynt desember 2011 og tunnelgjennomslaget fant sted 22. mai 2012.Tre uker før åpningen ble brua og tunnelen holdt åpen i 20 minutter, da en utenlandsk trailer stengte veien over Ballesvikskaret.
Som en av flere veitunneler på Senja, har Ballesvikskartunnelen varsling for bilister om syklende i tunnelen. Dette innebærer at syklister kan trykke på en knapp plassert ved hver tunnelinngang før de begir seg inn i tunnelen. Et knappetrykk tenner en varsellampe i hver ende av tunnelen.


== Trafikkutvikling ==
Årsdøgntrafikken i tunnelen siden år 2016.


== Se også ==
Veitunneler i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
SVDB veikart
You Really Got Me

«You Really Got Me» er en engelsk sang i hardrock, garage rock stil som ble utgitt 4. august 1964 med gruppen The Kinks. Gruppens leder, Ray Davies skrev  sangen ved siden av å synge den, mens hans bror Dave Davies spilte gitarriffet og solo.«You Really Got Me» fikk tildelt plass 80 over 500 Greatest Songs of All Time av musikkbladet Rolling Stone.


== Musikere og instrumenter ==
Ray Davies: vokal, rytmegitar
Dave Davies: sologitar, kor
Pete Quaife: bass, kor
Mick Avory: trommer


== Coverversjoner ==


== «Nå har'u fått meg» med Øystein Sunde ==
Øystein Sunde ga ut en norsk coverversjon med tittelen «Nå har'u fått meg» i mars 1986 på Sundes musikkalbum Overbuljongterningpakkmesterassistent. Sunde skrev selv den norske teksten som er fullstendig direkte oversatt, slik at det får en komisk effekt. Sangen blir fremført a cappella og Sunde imiterer også Dave Davies sin gitarsolo med stemmen omtrent midtveis. På denne innspillingen deltok:

Øystein Sunde: vokal
Jonas Fjeld: kor
Bent Bredesen: kor
Per Kolstad: kor
Pål Reinertsen: kor
Per Hillestad: kor


=== Annet (Sunde) ===
Sunde fremførte «Nå har'u fått meg» på Dizzie Showteater (dengang kalt Humla) våren 1988.
Da Sunde og Halvdan Sivertsen var gjester i programmet 6 X 70 (kringkastet 10. august 1996 på NRK1), spilte Sunde sporadisk på gitarriffet fra «You Really Got Me».
Sunde og Kari Svendsen representerte et av lagene i underholdningsprogrammet Beat for beat (sendt 2. februar 2001). En av oppgavene de tok på seg, var å synge «You Really Got Me». Sunde prøvde å etterligne gitarsoloen med stemmen, men ble avbrutt.
Bjelleklang ga ut sin versjon av «Nå har'u fått meg» (med Sundes norske tekst) på albumet Menn, menn, menn i 2009.


== Referanser ==
Company’s Comin’ (sang)

«Company's Comin'» er en amerikansk sang i bluegrass stil som ble skrevet av Johnny Mullins. Porter Wagoner spilte inn originalen i juli 1954 og ga den ut på musikkalbumet Satisfied Mind (RCA Victor LPM-1358) i 1956. Produsenter var Stephen Sholes og Chet Atkins.Teksten handler om at gutten på farmen ser på avstand at det kommer besøk, uten å ane hvem det er. Men han ber alle om å skynde seg med å være klar til å ta imot besøk.


== Coverversjoner ==
Foggy River Boys – på singel (utgitt oktober 1954)
Red Foley – på albumet Company's Comin' (utgitt mai 1961)
Faron Young – på albumet Story Songs for Country Folks (utgitt februar 1964)
Norma Jean – på albumet Norma Jean Sings Porter Wagoner (utgitt 1967)


== «Svigermor kommer» med Christiania Fusel & Blaagress ==
Christiania Fusel & Blaagress (heretter forkortet CF&B) ga ut en norsk coverversjon med tittelen «Svigermor kommer» i april 1993 på CD-utgaven av musikkalbumet Som varmt hvetebrød i tørt gress. Sangen var ikke med på det opprinnelige vinyl albumet som ble utgitt 20. november 1972. Terje Mosnes skrev den norske teksten som har sine likhetstrekk med originalteksten, men her er det svigermor som kommer. Hvorvidt alle i familien setter pris på det, fremkommer av teksten. På CF&B sin innspilling deltok:

Kåre Schanche: vokal, akustisk gitar
Øystein Sunde: akustiske gitarer, gitarsolo, kor
Anne Elisenberg: banjo, kor
Gerd Gudding: fele, kor
Fredrik Wibe: kontrabass, korCF&B har fremført «Svigermor kommer» tre ganger i NRK:

St. Hanskveld på Kongsvinger (sendt 23. juni 1969). Besetning: Kåre Schanche (vokal/akustisk gitar), Anne Elisenberg (banjo/kor), Øystein Sunde (akustisk gitar/kor), Gerd Gudding (fele/kor) og Fredrik Wibe (kontrabass/kor).
Landhandelen (sendt 1. juni 1975) Besetning: Øystein Sunde (vokal/akustisk gitar), Anne Elisenberg (banjo/kor), Fredrik Wibe (kontrabass/kor), Wiggo Elisenberg (akustisk gitar/kor). (Einar Mjølsnes deltok ikke på denne sangen, men var ellers med i gruppen i resten av programmet).
Da Capo! (sendt 30. mars 1993). Kari Svendsen var også med i besetningen i det programmet og bidro med banjo og kor, mens Anne Elisenberg bidro med perkusjon (vaskebrett). Ellers spilte og sang de øvrige som deltok på studio-versjonen.


== Referanser ==
Blues My Naughty Sweetie Gives to Me

«Blues My Naughty Sweetie Gives to Me» er en amerikansk sang som ble skrevet av Arthur Swanstone, Charles McCarron og Carey Morgan. Den første innspilling av sangen foregikk i februar 1919 med George Beaver. Han ga den ut på 78-plate samme år. I 1965 ga Jim Kweskin & The Jug Band ut en bluegrass versjon av sangen på albumet Jug Band Music.Teksten handler om at den verste «blues» i tilværelsen, er de uforutsette hendelsene av negativ karakter i en persons liv.


== «Blues'en som din kjære gir til deg» med CF&B ==
Christiania Fusel & Blaagress (CF&B) ga ut en norsk coverversjon med tittelen «Blues'en som din kjære gir til deg» den 20. november 1972 på musikkalbumet Som varmt hvetebrød i tørt gress. Albumet ble relansert på CD i april 1993 Gruppens bassist, Fredrik Wibe, skrev den norske teksten som er nærmest direkte oversatt. På denne innspillingen deltok::

Fredrik Wibe: vokal, kontrabass
Øystein Sunde: harmonivokal, sporadisk damestemme, akustisk gitar, kazoo
Wiggo Elisenberg: perkusjon (vaskebrett), klarinettAnne Elisenberg kan muligens være den som trakterer vaskebrettet, men på omslaget er hun oppført på banjo og ompaphon, mens broren Wiggo er oppført på vaskebrett og klarinett. Hennes sangstemme høres ikke på denne sangen.


== Referanser ==
Lindberg Hop

«Lindberg Hop» (eller «Overseas Stomp») er en amerikansk sang som ble skrevet av Will Shade (musikk) og Jab Jones (tekst) og utgitt i 1928 med Shades gruppe Memphis Jug Band. De spilte den inn 11. september samme år. Sangen har også blitt kalt «Overseas Stomp» og gitt ut med den tittelen av Grateful Dead og Jim Kweskin & The Jug Band i 1963 på albumet Unblushing Brassiness.


== «Danse vals med deg» med Øystein Sunde ==
Øystein Sunde ga ut en norsk coverversjon med tittelen «Danse vals med deg» i september 1971 på Sundes musikkalbum Det året det var så bratt. Sangen ble også utgitt høsten 1975 på Sundes svenske album Hurtbuller i hvit saus (med tittelen «Danse vals») uten forandring på verken komp eller vokal. Sunde skrev selv den norske teksten, hvor jeg-personen er en mann som er gått lei av kjæresten sin. Sunde synger på en slapp måte som skaper en komisk effekt. Uttrykk som «sugar baby» og «chiquita banana» (i originalen: «piece of banana») som Sunde synger, stammer fra originalteksten. Noter og tekst til «Danse vals med deg» ble publisert i bøkene Viser uten slips (1972) og Kjekkere å ha–2 (1992)På denne innspillingen deltok:
Øystein Sunde: vokal, akustisk gitar, sveive gitar
Wiggo Elisenberg: munnspill
Asle Lisland: krukke
Fredrik Wibe: vaskebaljebass
Espen Rud: perkusjon (vaskebrett)Sunde fremførte deler av «Danse vals med deg» i programmet Flimra (sendt 7. mai 1971); et program hvor hans gruppe Christiania Fusel & Blaagress var i fokus. Teksten var forskjellig i forhold til studio-versjonen på sporadiske steder.


== Referanser ==
Six Days on the Road

«Six Days on the Road» er en amerikansk sang som ble skrevet av Earl Green og Carl Montgomery. Den ble først utgitt på singel i 1961 av Paul Davis. Dave Dudley ga ut sin versjon i mars 1963 på albumet Songs About the Working Man, og på singel i mai samme år. «Six Days On The Road» har også blitt innspilt med følgende artiseter: Sawyer Brown, Steve Earle, Johnny Rivers, Del Reeves, George Jones, Red Simpson, Nev Nicholls, Ferlin Husky, Boxcar Willie, Red Sovine, Jim Croce, George Thorogood og The Flying Burrito Brothers. Teksten handler om hverdagen til yrkessjåfører som kjører lastebil og vogntog.


== «Seks døgn på veien» med Øystein Sunde ==
Øystein Sunde ga ut en norsk coverversjon med tittelen «Seks døgn på veien» i september 1970 på Sundes debutalbum 1001 fnatt.Sunde skrev den norske teksten som har omtrent samme tema som originalen, men handler mer om norske forhold enn amerikanske. Tekstens jeg er lastebilsjåfør og beskriver sine arbeidsdager med værforhold, radarkontroller, lave bruer, lengsel etter kjæresten osv. Både noter og tekst ble publisert i notaboka Kjekkere å ha–2 i 1992.På denne innspillingen deltok:
Øystein Sunde: vokal, akustisk gitar, dobro
Wiggo Elisenberg: saksofon, klarinett
Carl Morten Iversen: bass
Espen Rud: trommer


== Referanser ==
Botswana under VM i friidrett 2011

Botswana deltok under VM i friidrett 2011 (utendørs) fra 27. august til 4. september 2011 i Daegu i Sør-Korea med 3 utøvere.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell mesterskapsside for IAAF
Seglskrift

Seglskriften (forenklet kinesisk: 篆书; tradisjonell kinesisk: 篆書; pinyin: Zhuànshū) er en av de fem hovedkategorier innen kinesisk kalligrafi.
I seglskriften utføres de vertikale og de horisontale linjene på likevektig måte, og i endene utløper de lett spisset. Seglskriften ble underklassifisert i ro hovedgrupper, dàzhuàn (forenklet kinesisk: 大篆), «Stor seglskrift», og xiǎozhuàn (forenklet kinesisk: 小篆), «Liten seglskrift». Eksempler på den store seglskrift kjenner man særlig fra sylinderformede steiner og graverte bronsegryter. Karakteristisk for den lille seglskrift er de spunne og trådlignende linjer.
Seglskriften nådde sitt høydepunkt under Qindynastiets tid. Minister Li Si etterlot for ettertiden å finne en Tai Shan-steinskrift som går for å være et utmerket eksempel på den lille seglskrift.


== Se også ==
Orakelbein


== Litteratur ==
Chén Zhāoróng (陳昭容) Research on the Qín (Ch'in) Lineage of Writing: An Examination from the Perspective of the History of Chinese Writing (秦系文字研究﹕从漢字史的角度考察) (2003). Academia Sinica, Institute of History and Philology Monograph (中央研究院歷史語言研究所專刊). ISBN 957-671-995-X. (in Chinese)
Qiú Xīguī (裘錫圭) Chinese Writing (2000). Translation of 文字學概要 by Gilbert L. Mattos and Jerry Norman. Early China Special Monograph Series No. 4. Berkeley: The Society for the Study of  Early China and the Institute of East Asian Studies, University of California, Berkeley. ISBN 1-55729-071-7.


== Eksterne lenker ==
(en) Seal script – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Greater Seal Script
Qin Yun Song, Big Seal Script Banner
Script translation
Richard Sears on seal script
Stor seglskrift

Stor seglskrift (kinesisk: 大篆; pinyin: Dàzhuàn) er den tradisjonelle beskrivelse av kinesisk skrift fra før Qin-dynastiet, og blir nå oftest i snevrere forstand brukt om skriftstilen under det vestlige og det tidlige østlige Zhou-dynastiet, og i videre forstand også om orakelbeinskrift. Den påfølgende skridtstil, i bruk offisielt under Qing-dynastiet, kalles liten seglskrift (小篆 Xiǎozhuàn). 


== Litteratur ==
Chén Zhāoróng (陳昭容): Research on the Qín (Ch'in) Lineage of Writing: An Examination from the Perspective of the History of Chinese Writing (秦系文字研究 ﹕从漢字史的角度考察) (2003). Academia Sinica, Institute of History and Philology Monograph (中央研究院歷史語言研究所專刊). ISBN 957-671-995-X. (in Chinese)
Qiu Xigui: Chinese Writing (2000). Translation of 文字學概要 by Gilbert L. Mattos and Jerry Norman. Early China Special Monograph Series No. 4. Berkeley: The Society for the Study of  Early China and the Institute of East Asian Studies, University of California, Berkeley. ISBN 1-55729-071-7.
Liten seglskrift

Liten seglskrift (kinesisk: 小篆, xiǎozhuàn, Wade-Giles: Hsiao-chuan), av og til bare seglskrift, eller Qin-skrift (秦篆, Qínzhuàn) er en arkaisk form for kinesisk kalligrafi. Den ble standardisert og promulgert som nasjonal norm av Li Si, kansler under Shi Huangdi, Qin-dynastiets første keiser. 


== Litteratur ==
Chén Zhāoróng (陳昭容) Research on the Qín (Ch'in) Lineage of Writing: An Examination from the Perspective of the History of Chinese Writing (秦系文字研究﹕从漢字史的角度考察) (2003). Academia Sinica, Institute of History and Philology Monograph (中央研究院歷史語言研究所專刊). ISBN 957-671-995-X. (in Chinese)
Qiú Xīguī (裘錫圭) Chinese Writing (2000). Translation of 文字學概要 by Gilbert L. Mattos and Jerry Norman. Early China Special Monograph Series No. 4. Berkeley: The Society for the Study of  Early China and the Institute of East Asian Studies, University of California, Berkeley. ISBN 1-55729-071-7.
Diepholz

Diepholz (plattysk: Deefholt) er en bykommune med ca. 15 000 innbyggere i Landkreis Diepholz i Tyskland. Den lå historisk i Kongeriket Hannover (med forløpere), ble annektert av Preussen i 1866 og ligger i dag i delstaten Niedersachsen.


== Bilder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Diepholz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons