jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Prix de l’Académie nationale du cinéma

Prix de l'Académie nationale du cinéma var en fransk filmpris. Den ble utdelt mellom 1982 og 1992, og ble organisert av det franske nasjonale filmakademiet Académie nationale du cinéma.


== Vinnere ==
1982 : L'Honneur d'un capitaine av Pierre Schoendoerffer
1983 : Coup de foudre av Diane Kurys
1984 : La Diagonale du fou av Richard Dembo
1985 : Trois hommes et un couffin av Coline Serreau
1986 : Jean de Florette/Manon des Sources av Claude Berri
1987 : Le Grand Chemin av Jean-Loup Hubert
1988 : L'Ours av Jean-Jacques Annaud
1989 : Le Grand Bleu av Luc Besson
1990 : Cyrano de Bergerac av Jean-Paul Rappeneau
1991 : Mayrig av Henri Verneuil
1992 : Un cœur en hiver av Claude Sautet


== Kilder ==
Hammer, Tad Bentley, red. (1991). International film prizes: an encyclopedia. Garland. s. 138. ISBN 9780824070991.
Dora Thorhallsdottir

Dora Thorhallsdottir (født 1973 i Reykjavik) er en norsk standupkomiker, foredragsholder og familieterapeut.  
Thorhallsdottir er utdannet lærer, journalist og familieterapeut.Hun begynte med standup i 2000, og drev med det på fulltid frem til 2004. Hun ble nominert som årets nykommer til Komiprisen i 2003 og nominert til Stå opp-prisen i 2002.
Hun sluttet med standup for å begynne på familieterapistudier, og i 2006 startet hun sammen med sin mor, EQ Institute.Thorhallsdottir første soloshow var showet Det var ikke sånn det skulle bli. For showet ble hun nominert til Årets stand-up komiker til Komiprisen i 2014. I januar 2017 ble hennes andre soloshow, Familiegreier satt opp på Latter.Thorhallsdottir har siden da gitt ut boka "Hverdagsbobler" (2019, basert på showet med samme navn), skrevet av henne selv og søster, Bjørg Thorhallsdottir.   
I september 2020 ga hun ut selvhjelpsromanen "Bente blir BENTE" og i september 2021, var det premiere på standup showet "Overganger".  
Hun er også programleder i podcasten "Relasjonspodden".


== Forestillinger ==
Overganger (2021-2023)
Det var ikke sånn det skulle bli 
Familiegreier (2017) 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dora Thorhallsdottir på Internet Movie Database 
(en) Dora Thorhallsdottir hos The Movie Database
Jonathan Learoyd

Jonathan Learoyd (født 3. november 2000 i Albertville) er en fransk skihopper som representerer CS Courchevel. Han er både fransk og britisk statsborger - hans foreldre kommer fra London.
Han debuterte i verdenscupen i skihopping 16. desember 2017, og hans beste individuelle verdenscup-plassering er en 29.-plass i stor bakke i Oberstdorf fra 30. desember 2017.


== Idrettskarriere ==


=== Sesongen 2015/16 ===
Learoyd deltok i Ungdoms-OL 2016 på Lillehammer, der han kom på femteplass individuelt og i mix-lagkonkurransen. Han deltok også i Junior-VM i skihopp 2016, og kom der på 36.-plass individuelt, og Frankrike kom på 10.-plass i lagkonkurransen.I Kontinentalcupen i skihopping 2015/16 kom han på 109.-plass sammenlagt. 


=== Sesongen 2016/17 ===
Junior-VM i skihopp 2017 ble arrangert i Park City i USA, og Learoyd kom der på 13.-plass i normalbakke. Under European Youth Olympic Winter Festival 2017 (Europeisk Ungdoms-OL) fikk han tre sølvmedaljer. Individuelt kom han på andreplass bak Timi Zajc, og Frankrike fikk sølv i lagkonkurransen både for menn og i mix. 


=== Sesongen 2017/18 ===
Den 27. desember 2017 vant han sitt første hopprenn i Kontinentalcupen i skihopping, i Engelberg i Sveits.
Han deltok i Junior-VM i skihopp 2018 i Kandersteg i Sveits. Han kom der på sjetteplass i normalbakke individuelt, og deltok i tillegg på Frankrikes lag som kom på fjerdeplass i mix-lagkonkurransen og niendeplass i lagkonkurransen for menn.
Learoyd representerer Frankrike under Vinter-OL 2018. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jonathan Learoyd – Olympics.com 
(en) Jonathan Learoyd – Olympic.org 
(en) Jonathan Learoyd – Olympedia 
(fr) Jonathan Learoyd – Frankrikes olympiske komité 
(en) Jonathan Learoyd – FIS (kombinert) 
(en) Jonathan Learoyd – FIS (skihopping) 
(pl) Jonathan Learoyd – skijumping.pl 
(de)  Profil og resultatoversikt hos Berkutschi.com
Liste over Monacos statsministre

Monacos statsminister er fyrstedømmets regjeringssjef.


== Kilder ==
Monaco på Rulers.org
Liste over ordførere i Vigmostad

Liste over ordførere i Vigmostad begynner i 1911.Vigmostad kommune ble opprettet 1.1.1911 da Nord-Audnedal ble delt i Konsmo og Vigmostad. 1. januar 1964 ble Vigmostad slått sammen med Sør-Audnedal og Spangereid til storkommunen Lindesnes.


== Liste ==
Ordførerstillingen hadde i lange tider kr. 16,0 i lønn, med den begrunnelse at de var nødt til å gå til innkjøp av skrivemateriell.


== Referanser ==
Eudicella chloe

Eudicella chloe er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En nokså stor (ca. 35 millimeter), grønn til grønnsvart gullbasse. Dekkvingene er gulgrønne med fire grønnsvarte flekker og en grønn stripe langs sømmen. Beina er mørkt grønnlige. Hannen har et langt, Y-formet horn i pannen, dette har krumme spisser, ved siden av det et par korte pigger. Hos denne arten har hornet en forholdsvis lang gaffel og kort "skaft".


== Levevis ==
Hannene bruker "hornene" sine til å kjempe om hunnene. Hver hann prøver å vippe motstanderen over på ryggen ved å presse hornet under ham.
Som hos de fleste andre Cetoniinae utvikler larvene seg i morken, død ved, og de voksne billene besøker gjerne blomster. Arten er knyttet til skog.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det nordlige Etiopia og Eritrea.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini Griffith & Pidgeon, 1832
Slekten Eudicella White, 1839
Underslekten Eudicella (i snever forstand) (synonym Ceratorrhina Westwood, 1843)
Eudicella chloe Raffray, 1885


== Kilder ==
M. de Palma (2010) Description of a new Eudicella daphnis (Buquet) from Eastern Africa(Scarabaeidae, Cetoniinae). Cetoniimania, oktober 2010: 27- [1]

De Palma, M. (2010) Systematic catalogue of Eudicella White. [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Eudicella – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
(en) Eudicella chloe i Encyclopedia of Life 
(en) Eudicella chloe i Global Biodiversity Information Facility 
Eudicella chloe – detaljert informasjon på Wikispecies
Liste over ordførere i Nordre Undal

Dette er en liste over ordførere i tidligere Nordre Undal herred. I 1844 ble Undal delt i de to kommunene Nordre Undal og Søndre Undal.


== Referanser ==
Eudicella trimeni

Eudicella trimeni er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En nokså stor ( millimeter) og bred, halvblank, grønn gullbasse, dekkvingene vanligvis brunoransje med svarte kanter. Pannens framskutte del er brunrød, bakhodet, pronotum, forbeina og scutellum klart grønne, mellom- og bakbeina mørkgrønne. Hannen har et nokså bredt og flatt, Y-formet horn i pannen og en flat pigg på hver side av dette.


== Levevis ==
Hannene bruker "hornene" sine til å kjempe om hunnene. Hver hann prøver å vippe motstanderen over på ryggen ved å presse hornet under ham.
Som hos de fleste andre Cetoniinae utvikler larvene seg i morken, død ved, og de voksne billene besøker gjerne blomster. Arten er knyttet til skog.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Sør-Afrika (Transkei og Natal). Arten er regnet som sjelden og truet, men har blitt funnet å ha en noe videre utbredelse enn tidligere antatt .


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini Griffith & Pidgeon, 1832
Slekten Eudicella White, 1839
Underslekten Eudicella (i snever forstand) (synonym Ceratorrhina Westwood, 1843)
Eudicella trimeni (Janson, 1889)


== Referanser ==


== Kilder ==
M. de Palma (2010) Description of a new Eudicella daphnis (Buquet) from Eastern Africa(Scarabaeidae, Cetoniinae). Cetoniimania, oktober 2010: 27- [2]

De Palma, M. (2010) Systematic catalogue of Eudicella White. [3]


== Eksterne lenker ==
(en) Eudicella – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
(en) Eudicella trimeni i Encyclopedia of Life 
(en) Eudicella trimeni i Global Biodiversity Information Facility 
Eudicella trimeni – detaljert informasjon på Wikispecies
Liste over ordførere i Undal

Dette er en liste over ordførere i tidligere Undal herred. Undal ble stiftet i 1837 og i 1844 delt i de to kommunene Nordre Undal og Søndre Undal.


== Referanser ==
Eudicella (Cyprolais) selene

Eudicella (Cyprolais) selene er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En ganske stor (ca. 30 millimeter), avlang, halvblankt grønnlig gullbasse. Hode, pronotum, scutellum og bein er grønne, dekkvingene brunrøde med fire små, svarte flekker. Hannen har et bredt framspring i den uthulte pannen, med et kort, Y-formet horn i midten og brede pigger på sidene. Bakerst i pannen er det to krfatige, rundede tenner (rett over den uthulte delen).


== Levevis ==
Hannene bruker "hornene" sine til å kjempe om hunnene. Hver hann prøver å vippe motstanderen over på ryggen ved å presse hornet under ham.
Som hos de fleste andre Cetoniinae utvikler larvene seg i morken, død ved, og de voksne billene besøker gjerne blomster.


== Utbredelse ==
Arten lever i Kongo, Kenya og Uganda.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini Griffith & Pidgeon, 1832
Slekten Eudicella White, 1839
Underslekten Cyprolais Thomson, 1880
Eudicella (Cyprolais) selene (Kolbe, 1899)


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten
(en) Eudicella (Cyprolais) selene i Encyclopedia of Life 
(en) Eudicella (Cyprolais) selene i Global Biodiversity Information Facility 
Cyprolais selene – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Eudicella – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Eudicella hereroensis

Eudicella hereroensis er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En nokså stor ( millimeter), gulaktig grønn gullbasse. Hannens framskutte panne og leggene på beina er røde, bakhode, pronotum og scutellum grønne, dekkvingene grønngule med fire små, svarte flekker. Hannen har et forholdsvis kort og bredt, Y-formet horn i pannen og fine pigger på siden av dette.


== Levevis ==
Hannene bruker "hornene" sine til å kjempe om hunnene. Hver hann prøver å vippe motstanderen over på ryggen ved å presse hornet under ham.
Som hos de fleste andre Cetoniinae utvikler larvene seg i morken, død ved, og de voksne billene besøker gjerne blomster. Arten er knyttet til skog.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Namibia og Angola.


== Systematisk plassering ==
Arten har ofte blitt regnet som et synonym for Eudicella tetraspilota.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini Griffith & Pidgeon, 1832
Slekten Eudicella White, 1839
Underslekten Eudicella (i snever forstand) (synonym Ceratorrhina Westwood, 1843)
Eudicella hereroensis Kraatz, 1900


== Kilder ==
M. de Palma (2010) Description of a new Eudicella daphnis (Buquet) from Eastern Africa (Scarabaeidae, Cetoniinae). Cetoniimania, oktober 2010: 27- [1]


== Eksterne lenker ==
Bilde av en hann
Bilde av en hann
(en) Eudicella – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Eudicella (Cyprolais) cornuta

Eudicella (Cyprolais) cornuta er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). 


== Utseende ==
En ganske stor (opptil 43 millimeter), avlang, halvblankt brunrød gullbasse. Pronotum og scutellum har en litt grønnlig glans, dekkvingene har fire små og litt diffuse, svarte flekker.  Hannen har et bredt framspring i den uthulte pannen, med et kort, nærmest hjerteformet horn i midten og brede sidefløyer. Bakerst i pannen er det to kraftige, rundede tenner på sidene. 


== Levevis ==
Hannene bruker "hornene" sine til å kjempe om hunnene. Hver hann prøver å vippe motstanderen over på ryggen ved å presse hornet under ham.
Som hos de fleste andre Cetoniinae utvikler larvene seg i morken, død ved, og de voksne billene besøker gjerne blomster.


== Utbredelse ==
Arten lever i Kenya.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini Griffith & Pidgeon, 1832
Slekten Eudicella White, 1839
Underslekten Cyprolais Thomson, 1880
Eudicella (Cyprolais) cornuta (Heath, 1904)


== Eksterne lenker ==
Bilde av en hann
(en) Eudicella (Cyprolais) cornuta i Encyclopedia of Life 
(en) Eudicella (Cyprolais) cornuta i Global Biodiversity Information Facility 
Cyprolais cornuta – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Eudicella – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vigmostad herredsstyre 1935−1937

Vigmostad herredsstyre 1935−1937 er en oversikt over representanter i Vigmostad herredsstyre etter herredsstyrevalget i 1934.


== Representanter 1 ==
1 Listen over representanter er ikke komplett, og er ikke fordelt på partier


== Referanser ==
Flint (Kiribati)

Flint er ei ubebodd koralløy i Kiribati. Øya ligger helt sør i Linjeøyene i Stillehavet.


== Navn ==
I Kiribatis grunnlov, opprinnelig vedtatt i 1979, listes øya som en del av statens territorium med navnet Flint. På engelsk benyttes også navnet Flint Island.


== Geografi ==

Flint er ei koralløy på 3 km² som ligger 740 km nordvest av Tahiti. Det er den sørligste av Linjeøyene, med Vostok og Caroline som nærmeste naboøyer. Øya er lang, smal og lav, det vil si 4 km lang, 800 meter bred og med en maksimal høyde på 7 meter. Det er flere brakkvannsinnsjøer på Flint.
Den opprinnelige vegetasjonen ble ødelagt av menneskelig inngripen på 1800-tallet. I tillegg til guanodrift, ble det anlagt kokospalmeplantasje. En undersøkelse publisert i 1937 fant at bare rester av den opprinnelige planter var å finne.Fuglelivet på øya har vært påvirket av introduserte arter, polynesiarotte og hund. Småfregattfugl (Fregata ariel) er blant fugleartene som finnes på Flint.


== Historie ==
Det er framført at Ferdinand Magellan fikk øya i sikte i 8. februar 1521, men ingen steg i land før fra skip som besøkte øya på 1800-tallet.USA gjorde krav på øya i henhold til Guano Islands Act av 1856. Også Storbritannia utstedte guanolisens og i 1870-årene begynte Houlder Brothers fra London å hente ut guano. John T. Arundel tok over i 1881. Det ble tatt ut guano fram til 1893. I 1870-årene ble det plantet kokospalmer, noe som var negativt for den opprinnelige vegetasjonen. Etter at guanodriften ble avviklet, ble øya avfolket. I 1902 ble det på nytt satt i gang med kopraproduksjon. Denne gang varte virksomheten til 1935 og øya ble igjen folketom. Siste besøk for å høste kopra fant sted i 1975.En amerikansk ekspedisjon ble sendt til Flint for å observere den totale solformørkelsen som fant sted 3. januar 1908. Ekspedisjonen ble organisert av Lick Observatory i California i USA.
Flint ble i 1972 en del av den britiske kolonien Gilbert- og Elliceøyene. Da Gilbertøyene ble selvstendig som Kiribati i 1979, fulgte Flint med. USAs krav på øya ble oppgitt ved Tarawa-traktaten undertegnet samme år.


== Referanser ==
Starbuck

Starbuck er ei ubebodd øy i Kiribati. Øya er en atoll som ligger i Linjeøyene. Det finnes en stor koloni sotterner på øya.


== Navn ==
Navnet på øya tilskrives ofte hvalfangeren Valentine Starbuck på den britiske hvalfangstskuta «Aigle», som først skal ha fått øya i sikte i 1823. Imidlertid ser det ut til at fetteren Obed Starbuck kom over øya tidligere samme år. 
På engelsk benyttes også navnet Starbuck Island. I Kiribatis grunnlov listes øya som en del av statens territorium med navnet Starbuck.


== Geografi ==

Starbuck er ei av de sørlige Linjeøyene. Den nærmeste naboøya er Malden.Øya er lav og tørr, med saltvannslaguner som i perioder kan tørke ut. Den er omgitt av korallrev. På land er det lav vegetasjon.Starbuck har en stor bestand av sotterner (Onychoprion fuscatus). I 1974 ble den anslått til 1,5 millioner hekkende par.Øya har en endemisk plante, Bidens kiribatiensis.Huskatt finnes på øya. Polynesiarotte er en annen introdusert art som er observert.


== Historie ==

I februar 1819 rapporterte James Henderson på «Hercules» ei øy i Starbucks posisjon..USA gjorde krav på øya i henhold til Guano Islands Act. Kommandørkaptein William Swinburne på korvetten HMS «Mutine» gjorde krav på øya for Storbritannia 23. desember 1866. I 1870 fikk Houlder Brothers i London rett til å grave ut guano på Starbuck.Skuta «Seladon» av Stavanger, på veg fra Newcastle i Australia til Honolulu med en kullast, havarerte på Starbuck 7. august 1896. Mannskapet på 16 dro fra Starbuck i to små båter for å finne en bebodd øy. Etter et langt opphold på atollen Niulakita, vendte 13 av dem hjem til Stavanger i september 1897. Hendelsen og ferden fikk stor oppmerksomhet i samtiden og er i ettertiden behandlet i romanform.I 1920-årene var guanovirksomheten ikke lenger lønnsom. Forsøk på å anlegge kokosnøttplantasje var ikke vellykket.I 1972 ble Starbuck, sammen med andre britiske besittelser i Linjeøyene, overført til kolonien Gilbert- og Elliceøyene.Øya ble erklært som naturreservat i 1975.Da Gilbertøyene ble selvstendig som Kiribati i 1979, fulgte Starbuck med som en del av den nye staten. USAs krav på Starbuck ble oppgitt ved Tarawa-traktaten undertegnet samme år som Kiribati ble selvstendig.


== Referanser ==
Eudicella colmanti

Eudicella colmanti er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En ganske stor (35-45 millimeter), gulgrønn gullbasse. Den fraskutte delen av hodet er brunrød, bakhode, pronotum og scutellum olivengrønne, beina ganske mørke, dekkvingene grønnlig gule med fire svarte flekker. Hannens horn er noe kantete Y-formet, ytterkanten takket. På hver side av hornet er det en skarp pigg.


== Levevis ==
Hannene bruker "hornene" sine til å kjempe om hunnene. Hver hann prøver å vippe motstanderen over på ryggen ved å presse hornet under ham.
Som hos de fleste andre Cetoniinae utvikler larvene seg i morken, død ved, og de voksne billene besøker gjerne blomster. Arten er knyttet til skog.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt fra Elfenbeinskysten i vest til den Sentralafrikanske Republikken i øst.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini Griffith & Pidgeon, 1832
Slekten Eudicella White, 1839
Underslekten Eudicella (i snever forstand) (synonym Ceratorrhina Westwood, 1843)
Eudicella colmanti Bream, 1907


== Kilder ==
M. de Palma (2010) Description of a new Eudicella daphnis (Buquet) from Eastern Africa(Scarabaeidae, Cetoniinae). Cetoniimania, oktober 2010: 27- [1]

De Palma, M. (2010) Systematic catalogue of Eudicella White. [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Eudicella – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
(en) Eudicella colmanti i Encyclopedia of Life 
(en) Eudicella colmanti i Global Biodiversity Information Facility 
Eudicella colmanti – detaljert informasjon på Wikispecies
Vostok (Kiribati)

Vostok er ei ubebodd øy i Kiribati. Atollen ligger sør i Linjeøyene i Stillehavet.


== Navn ==

Vostok fikk sitt navn etter skipet til den russiske utforskeren Fabian Gottlieb von Bellingshausen. Det het «Vostok».
I Kiribatis grunnlov listes øya som en del av statens territorium med navnet Vostok. På engelsk benyttes også navnet Vostok Island, med skrivemåten Vostock som en variant. Staver Island er et annet engelsk navn på øya.


== Geografi ==

Atollen ligger i de sørlige Linjeøyene, 640 km nordvest av Tahiti. Caroline og Flint er de to nærmeste naboøyene.Det er en lav atoll med en landmasse på 0,3 km² og maksimal høyde over havet på 5 meter. Øya er trekantet i form og omgitt av korallrev. Det er ingen lagune på atollen. Midt på øya danner høye trær av arten Pisonia grandis skog som når 25 meters høyde. Skogen er omgitt av vegetasjon dannet av Boerhavia repens.Vostok er viktig for fuglelivet og ble erklært som fuglereservat i 1979. Antallet storfregattfugl ble i 1990 anslått til 4 500 individer. Andre hekkende fuglearter observert på øya er småfregattfugl, maskesule, brunsule, rødfotsule, brunnoddy, svartnoddy og silketerne. Ellers besøkes øya av sotterne og trekkfugl som kanadalo, alaskaspove og alaskavandresnipe.Skinkarten Emoia cyanura er registrert.Polynesiarotte er en introdusert dyreart på Vostok.


== Historie ==
Den russiske utforskeren Fabian Gottlieb von Bellingshausen fikk øya i sikte 3. august 1820. Han ga øya navn etter skipet sitt, orlogssluppen «Vostok». Bellingshausen beskrev øya som dekket av trær og med et stort antall sjøfugl.USA gjorde krav på øya i henhold til Guano Islands Act fra 1856. Også Storbritannia utstedte guanolisens, men verken britene eller amerikanerne tok ut guano fra atollen. Storbritannia gjorde krav på øya i 1873.
Et mislykket forsøk på å anlegge kokospalmeplantasje for produksjon av kopra fant sted i 1922. Øya har aldri hatt bosetting på permanent basis.De sørlige Linjeøyene, inkludert Vostok, ble i 1972 overført til den britiske kolonien Gilbert- og Elliceøyene. Da Gilbertøyene ble selvstendig som Kiribati i 1979, fulgte Flint med som en del av den nye staten. USAs krav på øya ble oppgitt ved Tarawa-traktaten undertegnet samme år som Kiribati ble selvstendig.


== Referanser ==
Eudicella immaculata

Eudicella immaculata er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En ganske stor (opptil 42 millimeter), gulgrønn gullbasse. Den fraskutte delen av hodet er mørkrød, bakhode, pronotum og scutellum mørkt olivengrønne, beina rødlige, dekkvingene gule uten svarte flekker. Hannen har et Y-formet horn i pannen. På hver side av hornet er det en skarp pigg.


== Levevis ==
Hannene bruker "hornene" sine til å kjempe om hunnene. Hver hann prøver å vippe motstanderen over på ryggen ved å presse hornet under ham.
Som hos de fleste andre Cetoniinae utvikler larvene seg i morken, død ved, og de voksne billene besøker gjerne blomster. Arten er knyttet til skog.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Kenya, Tanzania og Uganda.


== Systematisk plassering ==
Arten blir noen ganger plassert som et synonym for Eudicella tetraspilota.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini Griffith & Pidgeon, 1832
Slekten Eudicella White, 1839
Underslekten Eudicella (i snever forstand) (synonym Ceratorrhina Westwood, 1843)
Eudicella immaculata Heath, 1909
Eudicella immaculata immaculata Heath, 1909
Eudicella immaculata quadrimaculata


== Kilder ==
M. de Palma (2010) Description of a new Eudicella daphnis (Buquet) from Eastern Africa(Scarabaeidae, Cetoniinae). Cetoniimania, oktober 2010: 27- [1]

De Palma, M. (2010) Systematic catalogue of Eudicella White. [2]


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten
(en) Eudicella – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata