jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nordwestblock

Nordwestblock («nordvestblokken») er en hypotetisk kultursfære som skal ha eksistert i bronsealderen og jernalderen fra det 3. til det 1. årtusen f.Kr. opp til de eldste historiske kildene fra det 1. århundre e.Kr. Kultursfæren lokaliseres mellom elvene Elben og Maas i nord og Somme og Oise i sør, i dagens Nederland, Belgia, nordlige Frankrike og vestlige Tyskland. Noen ganger blir den også foreslått å omfatte det østlige England.
Teorien er delvis påvirket av arbeidene til den innflytelsesrike belgiske arkeologen Siegfried De Laet. Den ble første foreslått av to forskere uavhengig av hverandre – den tyske nordisten Hans Kuhn og den belgiske språkforskeren og paleografen Maurits Gysseling. Kuhn betraktet folkene i regionen som en distinkt etnisk gruppe og kultur, som verken var germanere eller keltere, men som ble germanisert fra begynnelsen av vår tidsregning. Gysseling fremmet teorien om at området var bebodd av folk som snakket en egen grein av indoeuropeiske språk som var en mellomting mellom keltisk og germansk.
Djupvika (Dronning Maud Land)

Djupvika er ei bukt mellom Botnneset og Djupvikneset sørvest i Lützow-Holmbukta. Den ble kartlagt av norske kartografer fra flyfoto tatt under Lars Christensen-ekspedisjonen, 1936–37.


== Eksterne lenker ==
Djupvika  Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
«Djupvika». Geographic Names Information System, U.S. Geological Survey. Besøkt 3. september 2014. 
Satellit View: Djupvika
Björn Waldegård

Björn Waldegård (født 12. november 1943 i Rö församling i Norrtälje kommun, død 29. august 2014) var en svensk rallyfører.


== Meritter ==
Vant 1979 förste Rally-VM
19 seirer i VM-rally
Seier i Safarirally 1977, 1984, 1986 och 1990
Seier i RAC-rally år 1977
Seier i Rally Monte-Carlo 1969 og 1970
Seier i Svenska rallyt år 1968-70, 1975 og 1978Han konkurrerte i 55 land og hadde kontrakt med 14 ulike bilmerker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Björn Waldegård – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Björn Waldegård – Rallye-info.com 
(en) Björn Waldegård – eWRC-results.com
Mansour (navn)

Mansour (arabisk: منصور) er et arabisk mannsnavn. Navnet transkriberes også som Mansoor eller Mansur. Mensur er en bosnisk form av navnet. Abu Jafar al-Mansur var en kalif som grunnla Bagdad.


== Etymologi ==
Mansour betyr «seirende» på arabisk.


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Mansour og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Mansour Koushan (1948–2014), iransk forfatter og teaterregissør
Mansur Rajih (f. 1958), jemenittisk-norsk poet
Mansoor Dadullah (f. 1972), afghansk militær leder i Taliban
Mansur Rejepov (f. 1982), turkmensk vektløfter
Mensur Mujdža (f. 1984), bosnisk fotballspiller
Mansur Isajev (f. 1986), russisk judoka
Mansour Matloubi, walisisk pokerspiller


== Annen bruk av navnet ==
Mansour, administrativt distrikt i Bagdad.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Mansour
(en) Think Baby Names: Mansour
Rødbrun pepperriske

Rødbrun pepperriske er en soppart i kremleordenen. Den danner fruktlegemer med sprøtt kjøtt, som utskiller hvit melkesaft i skader og bruddflater. Hymeniet dannes på skiveformede strukturer under den traktformede hatten.


== Eksterne lenker ==
(en) Lactarius rufus i Encyclopedia of Life 
(en) Lactarius rufus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Lactarius rufus hos Artsdatabanken 
(sv) Lactarius rufus hos Dyntaxa 
(en) Lactarius rufus hos Index Fungorum 
(en) Lactarius rufus hos MycoBank 
(en) Lactarius rufus hos NCBI 
(en) Kategori:Lactarius rufus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Lactarius rufus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lactarius rufus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Soppen er «spiselig» i normlisten for soppkontrollører. (2022) Fagmykologisk råd på vegne av Norges sopp- og nyttevekstforbund.
Småkravsprosess

Småkravsprosess er et prosesspor innen norsk sivilprosess innført i tvisteloven av 2005. Småkravsprosessen har særskilte saksbehandlingsregler for behandling av visse saker i tingretten.
Småkravsprosessen ble innført i Norge etter inspirasjon fra engelsk rett.


== Anvendelsesområde ==
Småkravsprosessen skal velges som prosesspor under visse vilkår. I første rekke gjelder det for saker hvor tvistesummen er mindre enn 125 000 kr. For saker med tvistesum over 125 000 kr kan småkravsprosessporet anvendes hvis begge parter samtykker til det og retten beslutter det. I tillegg kan saker som ikke gjelder formuesverdier behandles under dette sporet, gitt at retten finner prosessvalget å være forsvarlig og hensiktsmessig, og ingen av partene motsetter seg det.Det er også noen unntak fra ovennevnte regler:

gruppesøksmål behandles ikke under småkravsprosess
saker etter spesialprosess (dvs. saker som har prosessregler i egne lover, og disse lovene ikke uttrykkelig tillater småkravsprosess)
saker hvor partene mangler fri rådighet (i hovedsak saker om personstatus, barns rettsforhold og tvangsvedtak etter lov om psykisk helsevern)
saker som har tvistesum under 125 000 kr, men hvor saken har vesentlig betydning for en part utenom den konkrete tvisten, eller hvor det av andre grunner ikke er forsvarlig å benytte seg av småkravsprosessens regler.For saker som oppfyller vilkåret om en tvistesum lavere enn 125 000 kr og som ikke rammes av noen av unntakene skal uten videre føres som en småkravsprosess. Hvor det er øvrige vilkår som kan lede til småkravsprosess (f.eks. ved at partene er enige om det), avgjøres valg av prosesspor ved kjennelse.


== Behandlingsmåten i småkravsprosessen ==
En rekke av reglene fra allmennprosessen gjelder også i småkravsprosessen.

Krav til stevningen
Krav til tilsvaret
Det kan avsies dom ved enighet
Det kan besluttes forenklet domsbehandlingRegler fra allmennprosessen som ikke gjelder i småkravsprosessen:

Det skal ikke holdes planmøte eller rettsmøte under saksforberedelsen
Det gis ikke sluttinnlegg, men partene har én ukes frist for å varsle om bevis som ikke er oppgitt i stevning eller tilsvar
Bevis som føres i sluttmøtet får bare føres hvis det er grunn til det etter en avveining av forsvarlig og prosessøkonomisk behandling
Preklusjonsreglene i allmennprosessen, som forhindrer parter fra å fremsette nye påstander og krav etter at saksforberedelsen er ferdig, gjelder ikke for småkravsprosess. Slike nye krav eller påstander kan dermed fremmes i småkravsprosessen hvis det ikke nektes av retten, typisk fordi saken må utsettes for at motparten skal kunne gi tilsvar.
I småkravsprosessen er det ikke hovedforhandling, men rettsmøte for sluttbehandling. Møtet foregår på samme måte som en hovedforhandling, men skal være raskere.
Dom skal avsies innen tre måneder etter stevningen, og ikke senere enn én uke etter at saken er tatt opp til doms. Dommen kan avsies under sluttmøtet.
Advokatsalæret kan ikke overstige 20 % av tvistesummen.Småkravprosessaker ankes etter de vanlige ankereglene.


== Referanser ==
Grønland folkeskole

Grønland folkeskole var en grunnskole beliggende i Borggata 2 på Grønland i Oslo. Skolen ble grunnlagt i 1868 og ble lagt ned i 1929. Oslo kommunale husmorskole flyttet inn i 1930. Skolen ble senere omdøpt til Fernanda Nissen videregående skole. Forskningsstiftelsen Fafo har siden inntatt bygget.Skolebygget ble tegnet av Wilhelm von Hanno som del av et lokalt bygningsmiljø som også omfatter Grønland kirke og Grønland brannstasjon.


== Referanser ==
Levant kermesbær

Levant kermesbær, (Phytolacca pruinosa) er flerårig med 1-1,5 m høye stengler. De små blomstene som er samlet i klaser er gulgrønne, eldre blomster blir rødlige. Fruktene er sorte. De store blågrønne bladene er lanseformede. Planten blomstrer fra april til juli. Ligner på Amerikansk kermesbær, P. americana som skiller seg fra den med sine fiolett fargede blomster.


== Utbredelse ==
UtbredelseDen er hjemmehørende i Tyrkia, Syria, Libanon og Kypros.


== Kilder ==
Wild flowers of Cyprus, George Sfikas, Efstathiadis Group S.A. 1993 Anixi, Attikis, Greece. ISBN 960 226 266 4
Flora of Cyprus Volume 2, Robert Desmond Meikle, Bentham-Moxon Trust, The Herbarium Royal Botanic Gardens Kew, 1985, ISBN 0950487643


== Eksterne lenker ==
(en) Levant kermesbær i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Levant kermesbær hos The International Plant Names Index 
(en) Levant kermesbær hos Tropicos 
http://www.plantillustrations.org/species.php?id_species=788875
http://ww2.bgbm.org/EuroPlusMed/PTaxonDetail.asp?NameId=95527&PTRefFk=7300000
https://archive.is/20140127110851/http://yabanibitkiler.blogspot.no/2011/10/phytolacca-pruinosa-fenzl-guvercin.html
http://www.theplantlist.org/tpl/record/kew-2562587
City Night Line

City Night Line (CNL) var en kategori av nattog i Europa. Den ble opprettet av City Night Line AG i 1998, og ble overtatt av DB Fernverkehr 2013.
CNL betjente tog til Frankrike, Italia, Østerrike, Sveits og Tsjekkia. Til 2014 gikk det tog fra Københavns hovedbanegård til Amsterdam, Praha og Basel. Alle City Night Line nattog ble nedlagt fra og med vinterrutene i desember 2016. Noen av forbindelsene ble overtatt av Österreichische Bundesbahnen, og kjøres under togkategorien EuroNight med varemerket ÖBB Nightjet.


== Referanser ==
Adam Brown (skuespiller)

Adam Brown (født 29. mai 1980 i Berkshire, England) er en engelsk skuespiller og komiker. Han hadde sin første film-opptreden i film-trilogien Hobbiten som dvergen Ori, basert på J.R.R. Tolkien sin bok med samme navn.
Brown studerte ved Middlesex University i London, hvor han møtte Clare Plested og var med på å grunnlegge den britiske teatertruppen Plested and Brown. Brown har skrevet manus og fremført i syv av teatertruppens oppsetninger. Han har flere ganger opptrådt under Edinburgh Festival, i tillegg til å turnere sammen med Plested and Brown over hele Storbritannia i tillegg til flere opptredener i blant annet Armenia, Sør-Korea og New Zealand. 


== Eksterne lenker ==
(en) Adam Brown på Internet Movie Database 
(sv) Adam Brown i Svensk Filmdatabas 
(en) Adam Brown hos The Movie Database
Gilles Dossou-Gouin

Gilles Dossou-Gouin (født 29. august 1957 i Porto-Novo i Benin, død 30. september 2016 i Molde) var en beninsk fribyforfatter bosatt i Molde.
Dossou-Gouin studerte kriminologi og var utdannet kriminaletterforsker. Han jobbet mellom 1992 og 1994 med rehabilitering og veiledning av kriminell ungdom i Benin. Etter at han som lyriker utga en roman, ble han intervjuet av riksmediene, hvor han uttalte seg kritisk om styresmaktene. Uttalelsene førte til arrestasjon og tortur, hvorpå Dossou-Gouin flyktet til Senegal i 1997. Han jobbet blant annet som journalist og skuespiller i hovedstaden Dakar, mens han ga forelesninger om menneskerettigheter på universitetet.
I 2005 kom han til Molde gjennom Bjørnsonfestivalens fribyforfatter-ordning. I 2008 ble han tatt opp som medlem av Norsk Forfattersentrum, og i 2012 ble han medlem av både Den norske Forfatterforening og Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening.


== Utgivelser ==
2014: Dans cet Archipel, ruisseau nouveau de la Francophonie (Les Carnets  de Dame plume, Montreal, Canada)
2014: Å hvile et annet blikk (CD, Solberget scene, Molde)
2013: Tunge nøkler rasler (Communicatio forlag, Trondheim)
2012: De la Wallonie à la Francophonie (Editions Mélonic, Quebec)
2012: Quand les larmes murmurent la parole suivi de L’hippocampe (Editions Mélonic, Quebec)
2010: Veøya, une rencontre de foi avec l’Europe (Editions Mélonic, Quebec)
2010: En fremmed i Hustadvika (Cappelen Damm, Oslo)
2010: La liberté d'expression dans la tradition des peuples noirs (Editions Mélonic, Quebec)
2008: Å bestå (Bjørnsonfestivalen/Molde kommune, Molde)
2003: Le Cri Noir du Nègre (UNESCO Press, Dakar)
1996: L’imaginaire et le symbolisme de Dieu (La Pensee Universelle, Paris)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Gilles Dossou-Gouin i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Ole Jørgen Maaø

Ole Jørgen Maaø (født 21. september 1968) er norsk historiker og førsteamanuensis ved Luftkrigsskolen i Trondheim. Maaø har offisersbakgrunn (luftvernartillerist med Luftkrigsskole I og II, samt Forsvarets stabsskole), men har siden 2006 bekledd en sivil undervisnings- og forskningsstilling ved Luftkrigsskolen. Han har en mastergrad innenfor War Studies fra University of Glasgow, og en doktorgrad i historie fra Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet i Trondheim.Maaø har publisert en rekke arbeider som i første rekke er knyttet til militære spørsmål, men som også berører norsk politisk historie, militærteori og ledelse.


== Bibliografi (utvalg) ==
Ole Jørgen Maaø, Vitenskap for politikk? Systemgruppen ved Forsvarets forskningsinstitutt og norsk forsvarspolitikk fra 1950 til 1980, PhD-avhandling (Trondheim: NTNU, 2014).
Ole Jørgen Maaø, «F-16 anskaffelsen - framsynthet eller flaks?» Norsk Militært Tidsskrift, 3/2013, s. 16-22.
Øistein Espenes og Ole Jørgen Maaø (red). Luftmaktstenkningens "enfant terrible". Festskrift til Nils E. Naastad på 60-årsdagen (Trondheim: Tapir Akademisk Forlag, 2012).
Karl Erik Haug og Ole Jørgen Maaø (red.), Conceptualising Modern War (London: Hurst / New York: Columbia University Press, 2011).
Ole Jørgen Maaø, Norwegian Air Power 1900-1923 : The Debate on Doctrine and Organisation (Oslo: Institutt for forsvarsstudier, 2004).
Ole Jørgen Maaø, Litteraturen om norsk luftfart før 2. verdenskrig. En oversikt og bibliografi (Trondheim: Luftkrigsskolen, 2001).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Publikasjoner av Ole Jørgen Maaø i Bibsys 
Publikasjoner av Ole Jørgen Maaø i forskningsdokumentasjonssystemet Cristin
Jorge Sousa

Manuel Jorge Neves Moreira de Sousa (født 18. juni 1975 i Lordelo do Ouro) er en portugisisk fotballdommer som til daglig dømmer i Portugals øverste divisjon Primeira Liga. I tillegg har han dømt flere internasjonale kamper både i regi av FIFA og UEFA.
Sousa begynte å dømme profesjonell fotball i 1993 og fikk sin debut i Primeira Liga den 28. august 2004. Han ble utnevnt til FIFA-dommer i 2006, og hans første kamper i europeisk klubbfotball kom under 2009/2010-sesongen av Europaligaen. Hans første kamp i Mesterligaen kom den 7. desember 2007 i kampen mellom Ajax Amsterdam og Real Madrid (0–3).Han var også en del av Portugals dommerbidrag under ledelse av Pedro Proença som assistentdommer i EM i fotball 2012.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Dommerprofil hos Worldreferee.com
Dommerprofil hos Soccerway.com
Dommerprofil hos Zerozero.pt
Georges Sorel

Georges Sorel (født 2. november 1847 i Cherbourg, død 29. august 1922 i Boulogne-sur-Seine) var en fransk sosialfilosof, opprinnelig ingeniør og matematiker; kjent for sin teoretiske begrunnelse for syndikalismen, en anarkistisk retning som fremhevet klassekampens spontanitet.
Han avviste tanken om demokratiet som en vei til realisering av sosialismen, og ville videreutvikle marxismen ved å legge vekt på den revolusjonære handlingen. Statens makt måtte etter Sorels mening avskaffes og erstattes av en frivillig føderasjon; produksjonen burde overtas av fagforeninger eller syndikater. For å oppnå dette mente han at streiker, og også vold, var nødvendig. Gjennombruddet skulle komme med generalstreiken, som skulle få statssamfunnet til å bryte sammen. Sorel kom imidlertid etter hvert til å oppfatte generalstreiken som en nyttig «myte», og mytens funksjon skulle være å oppgløde arbeiderklassen til en nødvendig kamp.
Blant hans viktigste skrifter kan nevnes Les Illusions du progrès (1908), La Décomposition du marxisme (1908) og Réflexions sur la violence (1908, norsk overs. Tanker om vold, 1974).


== Referanser ==
Dixon Entrance

Dixon Entrance (fransk: Entrée Dixon, haida: Seegaay) er et sund i Nord-Amerika som skiller Alexanderøyene i Alaska i nord fra øya Graham i øygruppen Haida Gwaii i Britisk Columbia i sør. Den internasjonale maritime grenselinjen som går gjennom sundet mellom USA og Canada er omdiskutert.Sundet har innløp mellom Kapp Muzon på øya Dall og øya Langara like nord for Graham, og strekker seg østover til det kanadiske fastlandet. Det er en del av en innaskjærs seilingsrute for skip langs Nord-Amerikas stillehavskyst, og markerer også den østlige overgangen mellom Stillehavet og Alaskabukta. Fra sundet fortsetter stredene Clarence i nordlig retning og Hecate sørover.
Sundet har navn etter George Dixon, som var kaptein i den britiske marinen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Canada's Unresolved Maritime Boundaries
Stemmegjenkjenning

Stemmegjenkjenning er en biometrisk prosess for å gjenkjenne en persons stemme, det vil si å identifisere personen ved hjelp av dens karakteristikk i stemmen - på engelsk «speaker recognition». Dette må ikke forveksles med «talegjenkjenning» som er prosessen å omsette muntlig til skriftlig språk.

Stemmegjenkjenning: hvem som snakker.
Talegjenkjenning: hva som blir sagt.


== Verifikasjon contra identifikasjon ==
Verifikasjon er en prosess hvor personens stemme blir kontrollert mot den personen utgir seg til å være, på samme måte som å vise en legitimasjon. Bildet på legitimasjonen må stemme overens med ansiktet til personen. 
Identifikasjon er prosessen hvor en stemme blir sjekket mot en database som inneholder mange stemmer. Stemmen som skal identifiseres må derfor være med i denne databasen. FBI i USA har allerede tatt i bruk denne metoden som kalles «Voice Print» i etterforskningen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Utredning om fødselsnummer, fingeravtrykk og annen bruk av biometri i forbindelse med lov om behandling av personopplysninger § 12 - Rapport 2008 fra Justis- og politidepartementet
Biometri brukes til identifisering - Datatilsynet 29.02.2012
Ernst Føyn

Johan Ernst Fredrik Føyn (født 28. mars 1904 i Kristiania, død 2. november 1984) var en norsk kjemiker og oseanograf. Han ble i 1964 utnevnt til professor av oseanografi ved Universitetet i Oslo.
Hans forskning var sentrert rundt radioaktiviteten til havvann, samt forurensning i havet. Han utviklet en metode for rensing av kloakk ved hjelp av elektrolyse.


== Referanser ==
Antti Kasvio

Antti Kasvio (født 20. desember 1973 i Esbo) er en tidligere finsk svømmer som spesialiserte seg innen fristil og som vant bronsemedalje på 200 meter fri ved Sommer-OL 1992 i Barcelona, Spania. Sammen med Jani Sievinen var han Finlands ledende svømmer på 1990-tallet.
Ved EM i svømming (langbane) 1993 i Sheffield, vant Kasvio 200 og 400 m fri. Et år seinere ved VM i svømming 1994 i Roma, Italia, ble han verdensmester på 200 m fri og vant sølvmedaljen på 400 m fri.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Antti Kasvio – Olympics.com 
(en) Antti Kasvio – Olympic.org 
(en) Antti Kasvio – Olympedia 
(en) Antti Kasvio – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Antti Kasvio – swimrankings.net
Flatvær

Flatvær er en gruppe småøyer i Dronning Maud Land i Antarktis. Den ligger på østsiden av innløpet til Lützow-Holmbukta, om lag fire kilometer utenfor Kronprins Olav Kyst. Den største av øyene er Ongul, andre øyer er Utholmen, Meholmen, Nesøya, Pollholmen, Teøyane, Ongulgalten, Ongulkalven og Kalvholmen.Flatvær ble kartlagt av norske kartografer fra flyfoto tatt under Thorshavn-ekspedisjonen 1936–37.Japanese Antarctic Research Expedition (JARE) ga øyene som ligger mellom 68°55.5'S–69°05.5'S og 39°25'Ø–39°40'Ø navnet Ongul Syotô (Onguløyene) i 1977. Japans hovedbase i Antarktis, Syowa, ligger på Ongul.


== Referanser ==
OSI Håndball

OSI Håndball (stiftet 1945) er håndballklubben i Oslostudentenes Idrettsklubb, én av Norges største idrettsklubber for studenter.
Klubben har i dag fem lag, tre på damesiden og to på herresiden, som alle er underlagt NHF Region Øst. Herrelagene spiller 2015/16-sesongen i 2. divisjon og 3. divisjon, mens damelagene spiller i 2. divisjon, 4. divisjon og 6. divisjon. Klubben har vunnet Eliteserien i håndball for menn to ganger; 1966/67 og 1969/70.
OSI-håndball arrangerer hvert år en stor håndballturnering for student- og vennelag, kalt Idrettsmønstringen (IM). Her benyttes håndballhallene både på Domus og Blindern fredag og lørdag før avslutningen med bankett i Blindern-hallen lørdag kveld.


== Eksterne lenker ==
Twitter
Facebook
Hjemmeside
Freim kraftverk

Freim kraftverk er et vannkraftverk i Odda kommune i Vestland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 220 meter i Freimselva.
Kraftverket ble åpnet i 2013. Det ligger nær Odda sentrum.
Aggregatet er en peltonturbin med en generator på 700 kW. Årsproduksjon er 3,6 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase


== Eksterne lenker ==
Bystøl AS
Freimselva skal gi elkraft til 180 husstander
Hardanger Folkeblad - Løyve til Freim kraftverk
Fossberg Kraft AS
Park Kyung-suk

Park Kyung-suk (født 25. april 1981) er en sørkoreansk håndballspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han endte på ellevteplass med det sørkoreanske landslaget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Park Kyung-suk – Olympedia
Fritz Huitfeldt

Fritz Huitfeldt (født 4. september 1939 i Oslo, død 27. oktober 2022) var en norsk jurist og politiker (H).


== Bakgrunn, utdannelse og yrke ==
Han tilhørte den danske adelsslekten Huitfeldt. Etter å ha tatt artium i 1958, gikk han på befalsskolen for ingeniørvåpenet, og tok så juridisk embedseksamen i 1968. Han arbeidet for Studentsamskipnaden i Oslo og som eiendomssjef i OBOS. I 1988 fikk han advokatbevilling. Huitfeldt var onkel til politikeren Anniken Huitfeldt (Ap).


== Politisk karrière ==
Huitfeldt ble innvalgt i Oslo bystyre i 1980. I 1989 ble han byråd for bydelene. Fra 1997 til 2000 var han byrådsleder i Oslo.


== Referanser ==
Paek Won-chul

Paek Won-chul (født 10. januar 1977) er en  sørkoreansk tidligere håndballspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han endte på ellevteplass med det sørkoreanske landslaget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paek Won-chul – Olympedia 
(en) Paek Won-chul – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Ko Kyung-soo

Ko Kyung-soo (født 5. februar 1985) er en sørkoreansk håndballspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han endte på ellevteplass med det sørkoreanske landslaget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ko Kyung-soo – Olympedia 
(en) Ko Kyung-soo – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Yoon Kyung-shin

Yoon Kyung-shin (født 7. juli 1973) er en sørkoreansk håndballspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han endte på ellevteplass med det sørkoreanske landslaget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Yoon Kyung-shin – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Yoon Kyung-shin – Olympedia 
(en) Yoon Kyung-shin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Yoon Kyung-shin – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Jung Jin-ho

Jung Jin-ho (født 10. mars 1986) er en sørkoreansk håndballspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han endte på ellevteplass med det sørkoreanske landslaget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jung Jin-ho – Olympedia
Tamás Mocsai

Tamás Mocsai (født 9. desember 1978) er en ungarsk håndballspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han endte på fjerdeplass med det ungarske landslaget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tamás Mocsai – Olympedia 
(en) Tamás Mocsai – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Tamás Mocsai – Det europeiske håndballforbundet (EHF)
Gergely Harsányi

Gergely Harsányi (født 3. mai 1981) er en ungarsk håndballspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han endte på fjerdeplass med det ungarske landslaget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gergely Harsányi – Olympics.com 
(en) Gergely Harsányi – Olympic.org 
(en) Gergely Harsányi – Olympedia 
(en) Gergely Harsányi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Gergely Harsányi – Det europeiske håndballforbundet (EHF)