jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Eutyctus

Eutyctus er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 20 millimeter), blank hornbille. Hannen mangler horn eller spisse knøler. Kroppen er svart, dekkvingene rødbrune.
På forbeina har leggene (tibiae) tre ganske lange tenner.


== Levevis ==
Biller i gruppen Pentodontini lever stort sett i forholdsvis tørre biotoper, som steppe og ørkener.


== Utbredelse ==
Arten forekommer i Sentral-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini Mulsant, 1842
Slekten Eutyctus Semenov-Tien-Shansky, 1889
Eutyctus deserti Semenov-Tien-Shansky, 1889


== Kilder ==
[1] og Bilder av arten
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Eutyctus deserti i Encyclopedia of Life 
(en) Eutyctus deserti i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Eutyctus deserti hos NCBI 
(en) Kategori:Eutyctus deserti – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Eutyctus deserti – detaljert informasjon på Wikispecies
Grindsted

Grindsted er en by i Sydjylland i Danmark med 9 633 innbyggere i 2013. Den ligger i Billund kommune hvor den er administrasjonssenter.
Frem til kommunalreformen i 2007 lå den i tidligere Grindsted kommune.Byen vokste frem på 1800-tallet i forbindelse med oppdyrkning av heden og ble senere knutepunkt for jernbanen. Av industri kan nevnes Grindstedværket, slakteri og annen foredlingsindustri knyttet til landbruket.Byens kirke – Grindsted kirke – er fra 1100-tallet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Grindsted – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Iparretarrak

Iparretarrak (norsk: ETAs folk fra nord), IK, var en væpnet baskisk separatistorganisasjon aktiv i de fransk-baskiske områdene, Iparralde, fra 1973 til 2000.
Organisasjonen ga også ut magasinet Ildo. 


== Historie ==
Iparretarrak oppsto i utkanten av organisasjonen Enbata på begynnelsen av 1970-tallet. Etter en generasjonskonflikt og uenigheter om strategi med de eldre medlemmene av Enbata, startet yngre medlemmer Iparretarrak. Enbata gikk inn for oppretelsen av et baskisk departement, mens IK ønsket større grad av autonomi, inspirert av den autonome regionen Baskerland i Spania. Organisasjonen var også særlig opptatt av det de anså som franske myndigheters ensidige satsing på turisme, mens andre næringer som fiske, landbruk og industri ble neglisjert.Iparretarraks forhold til spanske ETA er omstridt og var lenge preget av konflikt mellom det to organisasjonene. IK drev i sine tidlige år støttearbeid for ETAs medlemmer i eksil i Iparralde. Fordi ETAs medlemmer kunne bo og leve forholdsvis åpent på fransk side, ønsket ikke ETA noen væpnet kamp i Iparralde. Det er liten tvil om at IKs aktivitet gjorde det vanskeligere for ETAs medlemmer i eksil på 1980-tallet.I november 1992 ble den antatte lederen av IK, Filipe Bidart, og fem medtiltalte ført for retten for drapene på to politimenn 10 år tidligere. Bidarte ble dømt til fengsel på livstid. IK responderte med bombeangrep flere steder på fransk territorium.I 1998 erklærte IK en ensidig våpenhvile som ble brutt da IK i 2000 angrep en politistasjon i Lecumberry og et turistmål i Baiona. Etter dette har ikke IK påtatt seg ansvaret for noen flere aksjoner, men andre grupper, som Irrintzi, har fortsatt med angrep mot turistmål.
I 2007 ble det siste fengslede IK-medlemmet, Filipe Bidart, løslatt etter 21 år i fengsel.


== IK-medlemmer som døde ==
Txomin Olhagarai (1980)
Ramuntxo Arruiz (1980)
Didier Laffite (1984)
Maddi Hegi (1987)
Cristophe Isteke (1987)
Jean Louis Larre, Popo, (savnet siden 1983)


== Se også ==
ETA
Enbata
Grupos Antiterroristas de Liberación


== Referanser ==
Haplosoma

Haplosoma er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 15 millimeter), bred, høyt hvelvet, blankt svart hornbille. Hannen har en skarp knøl i pannen, men ellers ikke noe påfallende horn og kan overflatisk minne om en litt langstrakt tordivel. Pronotum er bredt rundet, ganske blankt, ganske fint og spredt punktert, dekkvingene er jevnbrede med fin punktering som delvis er radvis. Beina er ganske kraftige, tilpasset graving, leggene på forbeina med tre tenner.


== Levevis ==
Biller i gruppen Pentodontini lever stort sett i forholdsvis tørre biotoper, som steppe og ørkener.


== Utbredelse ==
Arten forekommer i Sentral-Asia, i områdene øst for Det kaspiske hav og ved elven Syr-Darja.


== Systematisk inndeling ==
Navnet Haplosoma har også blitt brukt om en slekt av tusenbein (Haplosoma Verhoeff, 1894), men dette navnet er yngre og dermed ikke gyldig.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini Mulsant, 1842
Slekten Haplosoma Semenov-Tien-Shansky, 1889
Haplosoma ordinatum Semenov-Tien-Shansky, 1889


== Kilder ==
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Haplosoma ordinatum i Encyclopedia of Life 
(en) Haplosoma ordinatum i Global Biodiversity Information Facility 
Haplosoma ordinatum – detaljert informasjon på Wikispecies
Blackfish (film)

Blackfish er amerikansk en dokumentarfilm om hvalen Tilikum som bor i fangenskap i SeaWorld, Orlando. Filmen er laget av Gabriela Cowperthwaite og hadde premiere på Sundance filmfestival i januar 2013. Filmen fokuserer på hvalens liv og faren ved å holde spekkhoggere i fangenskap.


== Om filmen ==
Cowperthwaite har tidligere laget filmen City Lax, og produsert TV-serier for både Animal Planet og Discovery. Gabriela startet å regissere Blackfish etter dødsfallet på den 40 år gamle treneren Dawn Brancheau i 2010. Dawn ble druknet av spekkhoggeren Tilikum da hun falt uti bassenget under et show.
Filmen er skrevet av Eli Despres og Tim Zimmermann og kom ut i januar, 2013. Blackfish er den andre dokumentarfilmen fra filmselskapet CNN Films.


== Handling ==
Blackfish forteller historien om Tillikum, en aggressiv spekkhogger som lever i fangenskap i SeaWorld, Orlando. Spekkhoggeren har vært i fangenskap siden 1983, og var bare to år gammel da han ble fanget like utenfor Island. Tillikum er den største spekkhoggeren som lever i fangenskap, og har vært involvert i drapet på hele tre personer. To av de drepte var trenerne til Tillikum. Filmen er fylt med sterke historier, emosjonelle intervjuer og forferdelige hendelser.
Filmen fokuserer også på faren ved å holde spekkhoggere i fangenskap. Den hevder å avsløre hvor lite mennesker egentlig vet om de svært intelligente pattedyrene og deres rettighet til å leve fritt.


== Skuespillere ==
John Hargrove 
Samantha Berg 
Jeffrey Ventre 
John Jett  
Mark Simmons  
Christopher Porter  
Eric Walters  


== Respons ==
Av brukerne på nettsiden Rotten Tomatoes har 98% gitt filmen en positiv vurdering. Filmen ble kalt "En gripende dokumentarfilm på sitt beste" av Desert News.


== Nominasjoner ==
Blackfish har blitt nominert til en rekke priser siden den kom ut i januar 2013. I begynnelsen av 2013 vant den «beste dokumenentarfilm». Denne prisen ble gitt av WAFCA Award. Den vant også «beste dokumentar» og beste dokumentarfilm på Sierra Award i juli 2013. Den har også blitt nominert til åtte andre priser for «beste dokumentar».


== Se også ==
Tilikum


== Referanser ==


== Kilder ==
Sea World tragedy: How common are 'killer whale' attacks? "Husna Haq" Hentet 17. januar.2014
Orca trainer saw best of Keiko, worst of Tilikum "Vivian Kuo" Hentet 16. januar.2014
Killer-Whale Tragedy: What Made Tilikum Snap? "Jeffrey Kluger" Hentet 16. januar.2014
SeaWorld beholder drapshvalen "Jostein Matre" Hentet 16. januar.2014
Spekkhoggertragedien: Barndomsdrømmen tok livet hennes "Jostein Matre" Hentet 17. januar.2014


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Blackfish på Internet Movie Database 
(sv) Blackfish i Svensk Filmdatabas 
(fr) Blackfish på Allociné 
(nl) Blackfish på MovieMeter 
(en) Blackfish på AllMovie 
(en) Blackfish på Rotten Tomatoes 
(en) Blackfish på Metacritic
Podalgus

Podalgus er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, blank, rødbrun hornbille. Hannen mangler horn.


== Levevis ==
Biller i gruppen Pentodontini lever stort sett i forholdsvis tørre biotoper, som steppe og ørkener.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt fra det nordøstlige Afrika (Etiopia, Somalia, Sudan, Egypt) østover til India.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini Mulsant, 1842
Slekten Podalgus Burmeister, 1847
Podalgus cuniculus Burmeister, 1847 - underarter:
Podalgus cuniculus arabicus (Fairmaire, 1895) - Nord-Afrika, Israel, Arabia
Podalgus cuniculus cuniculus Burmeister, 1847 - uklart hvor denne stammer fra
Podalgus cuniculus indicus Endrödi, 1966 - India
Podalgus cuniculus infantulus Semenov-Tien-Shansky, 1890- Sentral-Asia
Podalgus cuniculus reichei Paulian, 1954 - Sahara
Podalgus nazarovi Gusakov & Legezin, 2016 - Iran


== Kilder ==
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bilder av Podalgus cuniculus arabicus
(en) Podalgus i Encyclopedia of Life 
(en) Podalgus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Podalgus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Podalgus – detaljert informasjon på Wikispecies
Nei ’94

Nei '94 er en CD produsert av og utgitt av Nei til EU i forbindelse med folkeavstemningen om EU i 1994.
Utgivelsen kom i stand etter initiativ fra musikere, komponister, tekstforfattere og andre i musikkbransjen. Mange av sangene var egnet til - og ment for - allsang, og CD-heftet som fulgte med utgivelsen inneholdt også sangtekstene.
I redaksjonen for musikkalbumet deltok Anne Marit Godal, Ståle Tråsdahl og Nini Ritzau.


== Sporliste ==
«Uten Røtter» – Jan Eggum
«Vi sei nei» – Heidi Tronsmo, Jan Eggum, Jørn Simen Øverli
«Lille mann» – Mikael Wiehe
«Cvougi Liekka» – Mari Boine
«Et nytt møte» – Jan Erik Vold / Chet Baker
«Norge» – Egentlig
«Tenn Lampa» – Tove Karoline Knutsen
«Nei, nei, for tusande gong» – Jørn Simen Øverli
«Selvstendighetsvisa» – Rupert Derben
«Lazarote» – Ragnar Olsen
«Å grava te seg» – E-76
«Kaj og konen» – Sømanden og stjernerne
«Inga bønn» – Sverre Kjelsberg
«Tro, håp og kjærlighet» – Åge Aleksandersen
«Utvikling 1» – Utsikt fra nr. 89
«Vise mot vær og vind» – Heidi Løvlund
«Ja-stev» – Geirr Lystrup
«Valet» – Björn Afzelius / Mikael Wiehe
«Jord» – Ida Lind
«Solidator» – Ella Guru
«Ho stemte nei» – Nini Ritzau / Knut Jørgen Moe


== Referanser ==
Knutepunktskole

En knutepunktskole er en fylkeskommunal videregående skole som har et organisert og tilrettelagt  tilbud for hørselshemmede. Knutepunktskolene samarbeider med andre videregående skoler for å kunne tilby elevene bredest mulig valg av utdanningsprogram. Hørselshemmede elever som kommer fra andre fylker kan søke skoleplass til den nærmeste knutepunktskole. Undervisningen foregår dels  egne tegnspråklige grupper og dels i klasser med tegnspråktolk. Hørselshemmede har rettigheten til opplæring i og på tegnspråk i et tegnspråklig miljø (Opplæringslova §3-9.). Dermed har hørselshemmede rett til å gå på en knutepunktskole selv om det ligger utenfor deres fylke. Ved tilrettelegging får hørselshemmede tilbud for å bruke tegnspråktolk og bruk av FM-anlegg (FrekvensModulering).
Knutepunktskoler har også spesielt tilrettelagt for hørselshemmede blant annet ved:
Teleslynge i auditorier og skoletorg, FM-anlegg i mange klasserom, ansatte som kan tegnspråk, lærere med erfaring fra undervisning i knutepunktskolen og tegnspråktolk
Hvis hørselshemmede har norsk tegnspråk som førstespråk, får de opplæring etter læreplanene i norsk tegnspråk. De får også tilrettelegging i norsk og engelsk for døve og sterkt tunghørte.
Hørselshemmede som bor for langt unna fra knutepunktskole til å pendle, får tilbud hos internat/bokollektiv for hørselshemmede.
Knutepunktskoler i Norge:
Nordahl Grieg videregående skole (Bergen),
Nydalen videregående skole (Oslo),
Tiller Videregående (Trondheim),
Hetland videregående skole (Stavanger),


== Eksterne lenker ==
Hva er en knutepunktskole
Standpunkt (avis)

Standpunkt er en avis utgitt av Nei til EU.
Første nummer av Standpunkt kom i 1990, og opplaget på avisen steg i årene fram mot folkeavstemningen om EU i 1994. Siden har avisen hovedsakelig fungert som en medlemsavis for Nei til EU, men har også blitt spredt i store opplag i forbindelse med organisasjonens utadrettede kampanjer.
Per september 2021 er ordinært opplag for Standpunkt 21 000 eksemplarer. Avisen gis ut i magasinformat, vanligvis på 24 sider.
Redaktør for avisen er Sindre Humberset og ansvarlig redaktør er Nei til EUs leder Roy Pedersen (per 2021).
Jordy Smith

Jordan Michael «Jordy» Smith (født 11. februar 1988) er en profesjonell surfer fra Sør-Afrika. Jordy Smith konkurrerer i World Champion Tour (WCT).
Jordy Smith vant begge Billabong J-Bay-konkurransene i Sør-Afrika både i 2010 og 2011, som er en del av WCT Dream Tour. Disse prestasjonene gjorde han til den høyeste rangerte surferen i verden.
Smith vokste opp i Durban, som er en by på østkysten av Sør-Afrika. Han begynte å surfe i en alder av 6 år.
Jordy Smith er kjent for diverse manøvre som «rodeo flip» og fullroterte «alley-oops». Han er sponset av brettprodusenten O'Neill.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jordy Smith – Encyclopedia of Surfing 
(en) Jordy Smith – World Surf League
Tea Time

Tea Time er en kampanje som ble lansert av Antirasistisk Senter den 8.mars 2011. Kampanjen gikk ut på at norske muslimer skulle invitere ikke-muslimer hjem til seg for at de kunne bli bedre kjent med hverandres kulturer.
I utgangspunktet var det tenkt at kampanjen bare skulle vare i én uke i mars 2011. Pågangen ble derimot større enn forventet og dabbet heller ikke av. Etter terrorangrepene i Norge den 22. juli 2011 var det voldsom stor pågang av personer og familier som ønsket å delta i et teselskap. Interessen kom fra alle lag av folk, og både unge familier og eldre mennesker ønsket å delta. Det ble helt klart arrangert flest teselskaper i Osloregionen, men også i Stavanger og Kristiansand var det svært stor pågang.
I juni 2013 ble det arrangert et teselskap på Litteraturhuset i Oslo hvor blant annet Kronprins Haakon var gjest. Dette arrangementet markerte slutten på kampanjen. Det ble i løpet av denne perioden arrangert over 3500 teselskaper i private hjem, samt mange større offentlige teselskaper som det i Litteraturhuset. I mars 2011 deltok også Dronning Sonja og Kronprinsesse Mette-Marit i et teselskap hjemme hos familien Adampour på Grünerløkka. 
Antirasistisk Senter opprettet kampanjen med et ønske om at nordmenn skulle få et bredere bilde av norske muslimer enn det som ellers får plass i mediene. Gjennom teselskapene kunne man fortelle, lytte til hverandre, dele egne erfaringer og verdier for å på denne måten bryte ned fordommer og fremmedfrykt. Bakgrunnen for initiativet er det at statistikk viser at de fleste etniske nordmenn ikke har venner og bekjente i minoritetsmiljøene. Etniske nordmenn som derimot kjenner personer fra disse miljøene har mindre fordommer.


== Eksterne lenker ==
Tea Time, Antirasistisk Senter
Tea Times siste teselskap, Det Norske Kongehus
Flere drikker te hos muslimer, NRK
Filosofiåret 1878

Filosofiåret 1878 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1878.


== Hendelser ==


== Publiseringer ==


== Fødsler ==
3. januar - Filippo Amantea Mannelli, italiensk lyriker, jurist og filosof (død 1964)
8. februar - Martin Buber, østerriksk filosof, teolog og pedagog (død 1965)
5. mars - Petr Ouspenskij, russisk filosof (død 1947)
5. april - Georg Misch, tysk filosof (død 1965)
21. juni - Angelo Fortunato Formiggini. italiensk filosof og redaktør (død 1938)
28. juni - Stanislaw Brzozowski, polsk filosof og forfatter (død 1911)
1. juli - Joseph Maréchal, belgisk jesuitt, filosof og psykolog (død 1944)
8. juli - Edgar Dacqué, tysk paleontolog og naturfilosof (død 1945)
9. august - Armando Carlini, italiensk filosof og akademiker (død 1959)
19. august - Vladimir Adoratskij, russisk filosof (død 1945)
22. august - Ladislav Klíma, tsjekkisk filosof og forfatter (død 1928)
26. august - Giorgio Del Vecchio, italiensk filosof og akademiker (død 1970)
1. oktober - Othmar Spann, østerriksk filosof, sosiolog og økonom (død 1950)
12. november - Arturo Reghini, italiensk matematiker, filosof og esoteriker (død 1946)
10. november - Arthur Liebert, tysk filosof (død 1946)
14. november - Leopold Staff, polsk lyriker og filosof (død 1957)
21. desember - Jan Łukasiewicz, polsk filosof og matematiker (død 1956)


== Dødsfall ==
27. februar - Mirza Fatali Akhundov, aserbajdsjansk forfatter, filosof og litteraturkritiker (født 1812)
13. mai - Andrzej Towiański, polsk filosof (født 1799)
4. juli - Jules Barni, fransk filosof, essayist og politiker (født 1818)
23. juli - Karl von Rokitansky, østerriksk lege, filosof og politiker (født 1804)
28. november - George Henry Lewes, engelsk filosof og litteratur- og teaterkritiker (født 1817)
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Se også ==
Filosofi på 1800-tallet
Aberri Eguna

Aberri Eguna (norsk: Fedrelandsdagen) er en baskisk høytid som sammenfaller med påsken, og har sine røtter i den baskiske nasjonalistbevegelsen. I dag deltar de fleste baskiske nasjonalistiske partier og organisasjoner i konkurrerende arrangementer hvert år.
Dagen fungerer som en uoffisiell baskisk nasjonaldag, både i Iparralde (fransk Baskerland) og Hegoalde (spansk Baskerland).


== Bakgrunn ==
Den første feiringen av Aberri Eguna ble organisert av Det baskiske nasjonalistparti i Bilbao 27. april 1932. Den årlige feiringen ble forbudt under Den spanske borgerkrig (1936-1939) og under det spanske diktaturet (1939-1978). Likevel ble feiringen organisert i hemmelighet fra 1963, men da i mindre skala og på mange ulike steder.


== Referanser ==
Ida Hubáčková

Ida Hubáčková (født 1. oktober 1954 i Praha) var en tsjekkoslovakisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva.
Hubáčková vant olympisk sølvmedalje i landhockey under Sommer-OL 1980 i Moskva. Hun var med på det tsjekkoslovakiske damelaget som kom på andreplass landhockeyturneringen bak Zimbabwe. Det var første gangen landhockey for damer var med på det olympiske programmet. Seks lag deltok og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes én gang. Tsjekkoslovakia vant tre kamper, en uavgjort og et tap, og med sju poeng ble de nummer to på tabellen ett poeng bak Zimbabwe. Hubáčková spilte fem kamper og scoret to mål i OL-turneringen.


== OL-medaljer ==
1980  Moskva -  Sølv i landhockey, damer  Tsjekkoslovakia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ida Hubáčková – Olympedia 
(en) Ida Hubáčková – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Ida Hubáčková – Tsjekkias olympiske komité
Milada Blažková

Milada Blažková (født 30. mai 1958 i Praha) var en tsjekkoslovakisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva.
Blažková vant olympisk sølvmedalje i landhockey under Sommer-OL 1980 i Moskva. Hun var med på det tsjekkoslovakiske damelaget som kom på andreplass landhockeyturneringen bakn Zimbabwe. Det var første gangen landhockey for damer var med på det olympiske programmet. Seks lag deltok og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes én gang. Tsjekkoslovakia vant tre kamper, en uavgjort og et tap, og med sju poeng ble de nummer to på tabellen ett poeng bak Zimbabwe. Blažková spilte fem kamper i OL-turneringen.


== OL-medaljer ==
1980  Moskva -  Sølv i landhockey, damer  Tsjekkoslovakia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Milada Blažková – Olympedia 
(en) Milada Blažková – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Milada Blažková – Tsjekkias olympiske komité
Jana Lahodová

Jana Lahodová (født 4. juni 1957 i Hradec Králové, død 15. oktober 2010) var en tsjekkoslovakisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva.
Lahodová vant olympisk sølvmedalje i landhockey under Sommer-OL 1980 i Moskva. Hun var med på det tsjekkoslovakiske damelaget som kom på andreplass landhockeyturneringen bakn Zimbabwe. Det var første gangen landhockey for damer var med på det olympiske programmet. Seks lag deltok og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes én gang. Tsjekkoslovakia vant tre kamper, en uavgjort og et tap, og med sju poeng ble de nummer to på tabellen ett poeng bak Zimbabwe. Lahodová spilte to kamper og scoret ett mål i OL-turneringen.


== OL-medaljer ==
1980  Moskva -  Sølv i landhockey, damer  Tsjekkoslovakia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jana Lahodová – Olympedia 
(en) Jana Lahodová – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Jana Lahodová – Tsjekkias olympiske komité
Alena Kyselicová

Alena Kyselicová (født 14. november 1957 i Trenčianske Teplice i nåværende Slovakia) var en tsjekkoslovakisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva.
Kyselicová vant olympisk sølvmedalje i landhockey i Sommer-OL 1980 i Moskva. Hun var med på det tsjekkoslovakiske damelaget som kom på andreplass landhockeyturneringen bak Zimbabwe. Det var første gangen landhockey for damer var med på det olympiske programmet. Seks lag deltok og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes én gang. Tsjekkoslovakia vant tre kamper, en uavgjort og et tap, og med sju poeng ble de nummer to på tabellen ett poeng bak Zimbabwe. Kyselicová spilte fem kamper og scoret ett mål i OL-turneringen.


== OL-medaljer ==
1980  Moskva -  Sølv i landhockey, damer  Tsjekkoslovakia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alena Kyselicová – Olympics.com 
(en) Alena Kyselicová – Olympedia 
(en) Alena Kyselicová – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Alena Kyselicová – Tsjekkias olympiske komité 
(en) Alena Kyselicová – FIH
Jiřina Hájková

Jiřina Hájková (født 31. januar 1954 i Děčín) var en tsjekkoslovakisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva.
Hájková vant olympisk sølvmedalje i landhockey under Sommer-OL 1980 i Moskva. Hun var med på det tsjekkoslovakiske damelaget som kom på andreplass landhockeyturneringen bakn Zimbabwe. Det var første gangen landhockey for damer var med på det olympiske programmet. Seks lag deltok og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes én gang. Tsjekkoslovakia vant tre kamper, en uavgjort og et tap, og med sju poeng ble de nummer to på tabellen ett poeng bak Zimbabwe. Hájková spilte fem kamper og scoret ett mål i OL-turneringen.


== OL-medaljer ==
1980  Moskva -  Sølv i landhockey, damer  Tsjekkoslovakia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jiřina Hájková – Olympedia 
(en) Jiřina Hájková – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Jiřina Hájková – Tsjekkias olympiske komité
Viera Podhányiová

Viera Podhányiová (født 19. september 1960 i Zlaté Moravce i nåværende Slovakia) var en tsjekkoslovakisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva.
Podhányiová vant olympisk sølvmedalje i landhockey under Sommer-OL 1980 i Moskva. Hun var med på det tsjekkoslovakiske damelaget som kom på andreplass landhockeyturneringen bakn Zimbabwe. Det var første gangen landhockey for damer var med på det olympiske programmet. Seks lag deltok og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes én gang. Tsjekkoslovakia vant tre kamper, en uavgjort og et tap, og med sju poeng ble de nummer to på tabellen ett poeng bak Zimbabwe. Podhányiová spilte fire kamper i OL-turneringen.


== OL-medaljer ==
1980  Moskva -  Sølv i landhockey, damer  Tsjekkoslovakia


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Viera Podhányiová – Olympedia 
(en) Viera Podhányiová – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Viera Podhányiová – Tsjekkias olympiske komité