jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Pappa for en dag

Pappa for en dag (svensk: Gentleman att hyra) er en svensk svart-hvitt filmkomedie fra 1940 i regi av Ragnar Arvedson. Manuset ble skrevet av Börje Larsson og  Arvedson. Norske Georg Løkkeberg spiller rollen som flyløytnant Gunnar Ståhle.
Filmen ble spilt inn 22. august 1940-12. oktober 1940 i Filmstaden i Råsunda (studioscener), Graninge i Värmdö og Järvafältet i Stockholm. 


== Handling ==
Den internasjonalt kjente kabaretsangerinnen Claire Wanner vender tilbake til Sverige etter mange triumfer i utlandet. Under en opptreden i Stockholm forelsker to kamerater seg i henne. Det er godseieren Bertil Kronberg og den norske flyløytnanten Gunnar Ståhle. De kommer på idéen å anta nye identiteter for å prøve å vinne henne på like vilkår og engasjerer komponisten Adrian Malme til å utgi seg for å være Bertil. Selv opptrer de som godseierens naboer Jansson og Jonsson. Til tross for at Claire ganske raskt gjennomskuer deres narrespill, foretrekker hun å spille med, men innen filmen slutter har Adrian Malme skrevet en romantisk sang til henne som blir en stor suksess.


== Rolleliste (i utvalg) ==
Åke Söderblom - Adrian Malme
Sickan Carlsson - Claire Wanner, sangerinne
George Fant - Bertil Kronberg
Georg Løkkeberg - Flyløytnant Gunnar Ståhle
Eva Henning - Greta
Eric Abrahamsson - Augustson
Gösta Cederlund - Parnell
Gun-Mari Kjellström - Lillan
Carin Swensson - Magda
John Botvid - Kamrer
Ejnar Haglund - Lisensiat Haglund, allviter


== Eksterne lenker ==
(en) Pappa for en dag på Internet Movie Database 

(sv) Pappa for en dag i Svensk Filmdatabas 
(en) Pappa for en dag på AllMovie
Demodes

Demodes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, brune trebukker. Kroppsformen er kort og plump, beina nokså korte og kraftige. Antennene hos hannene er noe lengre enn kroppen.


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Mesosini Thomson, 1860
Slekten Demodes Newman, 1842 - 11 arter
Demodes albomaculata Breuning, 1939
Demodes bimaculata Breuning, 1947
Demodes conspersa (Aurivillius, 1914)
Demodes frenata (Pascoe, 1857)
Demodes immunda Newman, 1842
Demodes javanica Breuning, 1950
Demodes malaccensis (Breuning, 1935)
Demodes mindanaonis Breuning, 1939
Demodes siporensis Breuning, 1939
Demodes subconspersa Breuning, 1950
Demodes vittata Gahan, 1906


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 24. april 2016 hos Wayback Machine.
Liste over artene


== Eksterne lenker ==
Bilder av Demodes albomaculata Arkivert 15. august 2016 hos Wayback Machine.
(en) Demodes i Encyclopedia of Life 
(en) Demodes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Demodes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Demodes – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Mesosini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Amphitryon-kvartalet

Amphitryon-kvartalet, svensk: Kvarteret Amphitryon, er et kvartal i Gamla stan i Stockholm. Kvartalet er omgitt av Sven Vintappares gränd i nord, Sven Vintappares torg i vest, Didrik Ficks gränd i sør og Västerlånggatan i øst. Amphitryon-kvartalet består av en enkelt bygård, Västerlånggatan 28.


== Navnet ==
Amfitryon var en sagakonge  og kjent fra gresk mytologi. Han var sønn av kong Alkaios av Mykene og var gift med prinsesse Alkmene. Alkmene eller «Alcmene» er også navnet på det tilstøtende kvartal.


== Kvartalet ==

Kvartalet er ikke med på Peter Tillaeus liste over kvartal i Gamla Stan. Det ble først opprettet når bygningen midt i Alcmene-kvartalet ble revet på slutten av 1700-tallet for å gi plass for en snuplass for brannvesenets hestevogner. Tiltaket vil lette kjøring i de trange smugene, og dermed føre til bedre brannsikkerhet på Stadsholmen. Lignende snuplasser ble også anlagt på det nærliggende Gåstorget, så vel som på Tyska brunnsplan og på Brända tomten.


== Eiendommen Amfitryon 1 ==
Ved anleggelsen av det nye torget (som fra 2002 heter Sven Vintappares torg) ble Alcmene-kvartalet delt. Den nordlige delen, «Alcmena 4» fikk først tidlig på 1900-tallet det nye kvartalsnavnet «Amfitryon», mens det i sør har beholdt sitt opprinnelige navn.
Der «Alcmena 3 og 4» ligger nå, lå huset der Erik XIV's rådgiver Jöran Persson bodde i 1560-årene. Han eide flere hus i byen, blant dem også Västerlånggatan 30. Han falt i unåde, hans eiendom ble konfiskert, og han ble dømt til døden og henrettet i september 1568.
Huset ble kjøpt i 1880 av handelsmannen August Magnusson, eier av motehuset «Aug. Magnusson» som lå i Kybele-kvartalet. Bygningen har en rikt dekorert fasade mot Västerlånggatan med store utstillingsvinduer, pussdekorasjoner og søyler i støpejern og fikk sitt nåværende utseende i 1884.


== Litteratur ==
Hasselblad, Björn; Lindström, Frans (1979). Stockholmskvarter: vad kvartersnamnen berättar. Stockholm: Almqvist & Wiksell/Geber. Side 12. Libris 7219146. ISBN 91-20-06252-4
Butiksfasader i Gamla Stan: byggnadshistorisk utredning och inventering / Maria Lorentzi (text, foto) ; Ingrid Johansson (foto).


== Eksterne lenker ==

(sv) Stockholmskällan har multimedia som gjelder Amphitryon-kvartalet
Kokstad holdeplass

Kokstad holdeplass er en bybaneholdeplass på Bybanen i Bergen. Holdeplassen åpnet 15. august 2016, sammen med resten av holdeplassene på byggetrinn tre på Bybanen.
Holdeplassen ligger i Ytrebygda bydel, på Kokstad. Reisetiden til Kokstad fra Byparken er 38 minutter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Monopteros

En monopteros (gresk: ὁ μονόπτερος fra Polytonic: μόνος, enkeltvis  og dobbelt τὸ πτερόν), flertall monopteroi, er et byggverk med søylegang som støtter et tak, men uten vegger, og uten indre kammer i motsetning til tholos.


== Greko-romansk arkitektur ==
Arkitekten Vitruvius beskriver monopteros som et tempel uten cella, plassert på et forhøyet podium med trinn som skal utgjøre 1/3 av tempelets diameter. Søylene skal være like høye som tempeletes diameter, og søylenes tykkelsen skal være 1/10 av lengden, inkludert et kapitél. Entablementet skal være halvparten så høyt som diameteren mellom søylene.


== Barokken ==
I barokk og klassisk arkitektur ble monopteros et yndet motiv i engelsk og fransk hager som et «musenes tempel». Monopteros ble også oppført i tyske parker som i Den engelske hagen i München og i Hayns Park i Hamburg-Eppendorf. Mange brønner i parker og spa-sentre ble utformet som en monopteros. Mange monopteroi har dekorative elementer som portiko, plassert foran monopterosen.
Mange monopteroi beskrives som rotunder, på grunn av den runde fasoongen, men mange monopteroi har kvadratisk eller mangekantet planløsning, som ikke ville bli beskrevet som en rotunde. Ett eksempel er musenes tempel i Tiefurter Park, Weimar, som har en sekskantet grunnplan.

		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Monopteros – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sandslimarka holdeplass

Sandslimarka holdeplass er en bybaneholdeplass på Bybanen i Bergen. Holdeplassen åpnet 15. august 2016, sammen med resten av holdeplassene på byggetrinn tre på Bybanen.
Holdeplassen ligger i Ytrebygda bydel, like ved Sandsli videregående skole. Reisetiden til Sandslimarka fra Byparken er 37 minutter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sandslivegen holdeplass

Sandslivegen holdeplass er en bybaneholdeplass på Bybanen i Bergen. Holdeplassen åpnet 15. august 2016, sammen med resten av holdeplassene på byggetrinn tre på Bybanen.
Holdeplassen ligger i Ytrebygda bydel, like ved Sandsli videregående skole. Reisetiden til Sandslivegen fra Byparken er 35 minutter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nesttun sentrum holdeplass

Nesttun sentrum holdeplass er en bybaneholdeplass på Bybanen i Bergen. Holdeplassen ligger på Nesttun i Fana bydel, og åpnet 21. juni 2013 sammen med resten av holdeplassene på Bybanen. Reisetiden fra Byparken til Nesttun sentrum er 22 minutter.


== Referanser ==
Skjoldskiftet holdeplass

Skjoldskiftet holdeplass er en bybaneholdeplass på Bybanen i Bergen. Holdeplassen ligger på Nesttun i Fana bydel, og åpnet 21. juni 2013 sammen med resten av holdeplassene på Bybanens andre byggetrinn. Reisetiden fra Byparken til Skjoldskiftet er 25 minutter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Skjoldskiftet holdeplass – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Alcina (Orlando furioso)

Alcina er en fiktiv skikkelse som opptrer i det episke diktet Orlando Furioso av Ludovico Ariosto.


== Orlando furioso ==
Alcina er en av de tre søstre, som alle er feer. De to andre er Morgana og Logistilla. Av de tre er det bare den sistnevnte - Logistilla - som er en god fe. De tre søstrene holder til på en øy utenfor Herkules' søyler. 
Alcina ligner på mange måter trollkvinnen Circe i Odysseen, som forvandler de elskere hun ikke lenger er fornøyd med til dyr eller planter. Slik er det Alina forvandler Astolfo til myrte tidlig i Orlando Furioso. Men Ruggiero redder Astolfo (som også mottar hjelp av Logistilla). Men så blir han selv trollbundet av Alcina. Hun som egentlig er gammel, stygg og tannløs, klarer ved hjelp av sin magi å fremstå for Ruggiero som en ung og særdeles henrivende kvinne. 
Ruggiero klarer å flykte, med hjelp av trollkvinnen Melissa, som viser ham den onde fes sanne ansikt.


== Cinque Canti ==
Alcina dukker opp igjen i Cinque Canti, der hun prøver å hevne den skam hun er blitt påført av Ruggiero og Astolfo og som Orlando påførte Morgana (i Orlando inmamorato). Den onde fe går så sammen med forræderen Gano mot Karl den store og hans rike.
Barbra Live

Barbra Live (eller også kjent som Back to Brooklyn eller Barbra Streisand Live) er den femte konsertturneen til artisten Barbra Streisand. Denne turneen markerte første gang Streisand turnerte i Asia. Det var den 22. bestselgende turneen på verdensbasis i 2012.
Streisand planla egentlig å holde kun to konserter for å feire åpningen av Barclays Center i Brooklyn, og det ble markedført som «Barbras hjemkomst» (ettersom Streisand ble født i Brooklyn). 9. august 2012 ble det offentliggjort at hun utvidet de to konsertene til en større turné som skulle begynne i Philadelphia 8. oktober 2012. Etter hvert det ble det også offentliggjort konserter i Europa (henholdsvis England, Nederland og Tyskland) og Asia (Israel). Én av konsertene ble holdt på Hollywood Bowl, noe som gjenspeiler Streisands forrige konsert der i 1967, som på den tiden slo publikumsrekorden.
De to konsertene i Brooklyn ble sendt på PBS i november 2013. Den ble også utgitt på DVD med samlealbumet Back to Brooklyn. Hun fikk god kritikk for turneen. Side3 ga konsertfilmen terningkast 5 og skrev at «Barbra Streisand er utstyrt med en stemme så personlig og varm som vel tenkelig og med ei scenepersonlighet som ikke er mulig å lære seg noe sted».


== Sangliste ==
Denne listen dekker sporene fra konsertfilmen, og gjelder ikke for alle konsertene.
«As If We Never Said Goodbye»
«Nice 'n' Easy» / «That Face»
«The Way He Makes Me Feel»
«Bewitched, Bothered, and Bewildered»
«Didn’t We»
«Smile»
«Sam, You Made the Pants Too Long»
«No More Tears (Enough Is Enough)»
«The Way We Were» / «Through the Eyes of Love»
«Being Good Is Good Enough»
«Rose’s Turn» / «Some People» / «Don't Rain on My Parade»
«You're the Top»
«What'll I Do» / «My Funny Valentine»
«Lost Inside of You»
«Evergreen (Love Theme from A Star Is Born)»
«Nature Boy»
«How Deep Is the Ocean?»
«People»
«Here’s to Life»
«Make Our Garden Grow» / «Somewhere»
«Some Other Time»
«Happy Days Are Here Again»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Streisand: 2012 Concert Tour Arkivert 18. mai 2016 hos Wayback Machine. (Barbra Archives)
Streisand Live: 2013 Concert Tour Arkivert 24. juni 2016 hos Wayback Machine. (Barbra Archives)
Hubertus

Den hellige Hubertus (født cirka 656 i Toulouse, død 30. mai 727 i Tervueren nær Brussel) var katolsk biskop og misjonær. Hubertusdagen feires årlig den 3. november.
Han ble først biskop i Maastricht (omkring 709), deretter første biskop av Liège 722 og Ardennerområdets apostel.  Han ble helligkåret og snart ansett som jegernes vernehelgen. Hubertus ble også anropt som beskyttelse mot rabiessmittede hunders bitt. Hans festdag ble mange steder markeringen av begynnelsen av storjakten. Den ble ofte markert med et parforceritt, den såkalte Hubertusjakten.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Hubertus nedstammet fra en akvitansk hertug; han var eldste sønn av hertug Bertrand av Aquitaine. Det har tidigere vært antatt at Hubertus' farfar var en fransk konge og merovinger, men dette har ikke senere forskning kunnet slå fast. Han var pfalzgreve ved Theuderich IIIs hoff i Paris, og senere i Metz ved Pipin av Herstals hoff - det er ham som det er blitt ment han var i slekt med. 
Han giftet seg ung, men hans hustru døde da hun skulle føde parets første barn; også barnet døde. Hubertus trakk seg da bort fra verden til Ardennernes skoger, der han levde et eneboerliv som jeger. 
Under 1400-tallet ble den legende som lenge var blitt fortalt om den hellige Eustachius over på Hubertus, nemlig at han en dag han var ute på jakt - det var selveste langfredagen - så et lysende krusifiks i geviret mellom hornene på en hjort, og da bestemte seg for å vie sitt liv til Gud.


=== Biskop ===
Omkring år 709 ble Hubertus ordinert til biskop av Maastricht, men han valgte å flytte biskopsstolen till Liège, nærmere Ardennene. Der lot han bygge en katedral. Han gikk også for å være en stor velgjører for de fattige og trengende.
I egenskap av biskop viet han all sin tid til å endelig føre kristendommen til Ardennene, og til det området som ble kalt Toxandria lenger vest, som strakk seg  Tongeren til samløpet mellom av elvene Rhinen og Waal.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Biografisch-Bibliographisches Kirchenlexikon, Band II (1990), spalt 1108-1109, Förf: Friedrich Wilhelm Bautz (tysk)
Reinhard Abeln: Der heilige Hubertus. Leben – Legenden – Bedeutung. Lahn-Verlag, Kevelaer 2013. ISBN 978-3-8367-0845-6
Klaus Herbers, Lenka Jiroušková, Bernhard Vogel (Hrsg.): Mirakelberichte des frühen und hohen Mittelalters. Lateinisch und deutsch. Unter Mitarbeit von Clemens Heydenreich, René Hurtienne, Sofia Seeger und Bernhard Waldmann (= Freiherr-vom-Stein-Gedächtnisausgabe, Reihe A, Bd. 43) Darmstadt 2005
(de) Oswald Holder-Egger: «Hubert, Bischof von Lüttich». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 13, Duncker & Humblot, Leipzig 1881, s. 260 f.
(de) Helmut Lahrkamp: «Hubert.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 9, Duncker & Humblot, Berlin 1972, ISBN 3-428-00190-7, s. 702 (digitalisering).


== Eksterne lenker ==
(en) Saint Hubertus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vollselva (Stjørdal)

Vollselva er en elv i Stjørdal kommune i Trøndelag. Den er en sideelv til Gråelva og drenerer de sentrale delene av Skatval. Elva er 11,7 kilometer lang.


== Referanser ==
The Classic Christmas Album

The Classic Christmas Album er det niende samlealbumet til artisten Barbra Streisand (inkludert samleboksen Just for the Record... og den britiske utgivelsen Barbra: The Ultimate Collection). Det ble utgitt i to versjoner som en del av Legacy Recordings' Classic Christmas Album-serie med nye juleutgivelser. Julesangene på de to versjonene til Streisand inneholdt utvalgte låter fra juleplatene A Christmas Album (1967) og Christmas Memories (2001).I tillegg til den versjonen Legacy Recordings satte sammen, valgte også Streisand sanger til sin egen versjon som ble sluppet på iTunes 5. desember 2013.


== Sporliste ==


=== Legacys versjon ===
Utgitt 8. oktober 2013.
«Have Yourself A Merry Little Christmas»
«The Christmas Song (Chest­nuts Roasting On An Open Fire)»
«I'll Be Home For Christmas»
«A Christmas Love Song»
«The Best Gift»
«It Must Have Been The Mistletoe»
«I Remember»
«I Wonder As I Wander»
«Sleep In Heavenly Peace (Silent Night)»
«Snowbound»
«Jingle Bells?»
«My Favorite Things»
«Christmas Lullaby»
«O Little Town Of Bethlehem»
«Christmas Mem'ries»
«White Christmas»


=== Streisands versjon ===
Utgitt 5. desember 2013.
«Jingle Bells?»
«I'll Be Home for Christmas»
«Sleep in Heavenly Peace (Silent Night)»
«What Are You Doing New Year's Eve?»
«My Favorite Things»
«Ave Maria»
«I Remember»
«One God»
«Christmas Lullaby»
«The Best Gift»
«I Wonder as I Wander»
«Snowbound»
«Christmas Mem'ries»
«Gounod's Ave Maria»
«The Lord's Prayer»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Classic Christmas Album på Discogs 
(en) The Classic Christmas Album på MusicBrainz 
(en) The Classic Christmas Album på Spotify 
Barbra Archives - Barbra Streisand: The Classic Christmas Album (2013) Arkivert 20. juni 2016 hos Wayback Machine.
Jo Cox

Helen Joanne «Jo» Cox (født 22. juni 1974 i Batley i Yorkshire, død 16. juni 2016 i Leeds) var en britisk politiker for det engelske Arbeiderpartiet. Hun var medlem av det britiske parlamentet fra 2015.
Cox jobbet for den humanitære organisasjonen Oxfam.16. juni 2016 ble Cox angrepet i tettstedet Birstall i Yorkshire, der hun hadde hatt møter med velgere. Hun ble skutt og knivstukket flere ganger, sendt til sykehus, men døde kort tid etter av skadene. Thomas Mair, en mann knytt til britiske høyreekstreme organisasjoner ble funnet skyldig i drapet i november 2016 og dømt til fengsel på livstid.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Mate-URL 
(en) Jo Cox – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Jo Cox på Twitter 
Jo Cox på Facebook
The Grand Tour

The Grand Tour er et britisk bilprogram med Jeremy Clarkson, Richard Hammond og James May som har gått på Amazon Video siden 2016.Sjefsprodusent Andy Wilman, Clarkson, Hammond og May ble enige om å lage serien etter at de forlot BBC-serien Top Gear i 2015. De inngikk kontrakt med Amazon.com om å lage 36 episoder over tre år, som slippes ukentlig på Amazon Prime Video fra premieredatoen i den andre halvdelen av 2016.Filming av The Grand Tour begynte i oktober 2015 på Autódromo Internacional do Algarve i Portugal.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) The Grand Tour – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Oslo Forum

Oslo Forum er en norsk konferanse for aktører involvert i konfliktløsning og fredsmegling. Hensikten med konferansen er å dele erfaringer på dette området på tvers av ulike regioner og land. Konferansen arrangeres årlig i juni av det norske Utenriksdepartementet og den sveitsiske stiftelsen Henry Dunant Centre for Humanitarian Dialogue.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettsted
Iselin Løken Solheim

Iselin Løken Solheim (født 20. juni 1990) er en norsk sanger og låtskriver. Hun bor i Oslo.
Hun er mest kjent for å være stemmen bak sangen «Faded» av Alan Walker, men hun er ikke kreditert som medvirkende artist. «Faded» var en vokalisert versjon av hans sang fra 2014, «Fade». Hun sto bak stemmen til Walkers nye sang «Sing Me to Sleep».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Iselin Solheim på Internet Movie Database 
(en) Iselin Solheim på Discogs 
(en) Iselin Solheim på MusicBrainz 
(en) Iselin Solheim på SoundCloud 
(en) Iselin Solheim på Spotify 
(en) Iselin Solheim på AllMusic 
Iselin Solheim på Twitter 
Iselin Solheim på Facebook
Sumner Redstone

Sumner Redstone (født Sumner Murray Rothstein 27. mai 1923, død 11. august 2020) var en amerikansk industrialist i mediebransjen. Han var styreformann i National Amusements og eier av CBS Corporation, Viacom, MTV Networks, Black Entertainment Television og filmselskapet Paramount Pictures sammen med sin familie. Han er far til Shari og Brent Redstone.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sumner Redstone – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sumner Redstone på Internet Movie Database
Orke- og Guldals fogderi

Orke- og Guldals fogderi (Ørche- og Guhldalens Fogderie) var en adminstrativ enhet (fogderi) i Norge etablert i 1694 ved sammenslåingen av Orkdal og Guldalen fogderier. Denne adminstrative enheten ble senere igjen delt i de samme to fogderiene.
Jonas Lössl

Jonas Lössl (født 1. februar 1989) er en dansk fotballspiller som spiller for FC Midtjylland.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Danmarks tropp til VM i fotball 2018 i Russland.Han ble tatt ut i Danmarks EM-tropp til EM i fotball 2021.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jonas Lössl – FIFA 
(en) Jonas Lössl – UEFA 
(en) Jonas Lössl – Transfermarkt 
(en) Jonas Lössl – national-football-teams.com 
(en) Jonas Lössl – WorldFootball.net 
(en) Jonas Lössl – Soccerbase.com 
(en) Jonas Lössl – FootballDatabase.eu 
(en) Jonas Lössl – Soccerway 
(en) Jonas Lössl – EU-Football.info 
(da) Jonas Lössl – Dansk Boldspil-Union
Shōshinkai

Shōshinkai (正信会) eller Nichiren Shoshu Shōshinkai, ordrett «den rette tro», er en japansk Nichirenbuddhistisk bevegelse som ble dannet i juli 1980 av mer enn 200 prester fra Nichiren Shōshū. Prestene var kritiske til legmannsbevegelsen Sōka Gakkai.
Den 24. april 1979 trakk Daisaku Ikeda seg som president i Sōka Gakkai, etter en serie med konflikter med Nichiren Shōshū. Den 22. juli 1979 døde plutselig ypperstepresten i Nichiren Shōshū, Nittatsu, uten å navngi sin etterfølger. Den unge presten Shinno Abe hevdet at han var utpekt i hemmelighet av Nittatsu. I stedet ble Nikken Abe utpekt som den 67. yppersteprest.
Nikken Abe fortsatte å samarbeide med Sōka Gakkai. Men en del av prestene som var uenige i dette, brøt ut og dannet Shōshinkai.


== Kilder ==
Shoshū Hashaku Guide (Jp: 諸宗破折ガイド: Veiledning til å motsi [den feilaktige lære hos] andre skoler). Taiseki-ji, 2003; pp. 178–79.
Indras nett

Indras nett (sanskrit: Indrajāla), også kalt Indras juveler eller Indras perler, er en metafor som brukes til å illustrere śūnyatā (tomheten), pratītyasamutpāda (den avhengige oppståen) og interpenetrasjon eller sammenvoksing i buddhistisk filosofi.
Metaforen om Indras nett ble utviklet av mahayana-skolen i Avatamsakasutraen det tredje århundre, og deretter senere av Huayan zong mellom det 6. og det 8. århundre.


== Referanser ==
Bjørg Krane Bostad

Bjørg Krane Bostad (født 31. januar 1948) er en norsk organisasjonsleder og statstjenestekvinne, som var leder i Norsk Kvinnesaksforening fra 1992 til 1994.
Bostad er utdannet i statsvitenskap ved Universitetet i Oslo og var ansatt hos Forbrukerombudet fra 1980. Hun var sentral i oppbyggingen av det statlige likestillingsapparatet, som fagansvarlig hos Forbrukerombudet for å håndheve det da nye forbudet mot kjønnsdiskriminerende reklame i likestillingsloven. Hun var senere komitésekretær for Stortingets familie- og kulturkomité.Hun var aktivt engasjert i Amnesty International, og var styremedlem i Amnesty Norge fra 1986 til 1990. Hun var også leder for Amnestys asylutvalg.
Hun var 1. nestleder i Norsk Kvinnesaksforening 1990–1992 og leder 1992–1994. Fra 1990 til 1995 var hun også medlem av Utvalget for menneskerettigheter, et offentlig utvalg oppnevnt av Utenriksdepartementet.Bostad flyttet til Sør-Afrika i 2000, der hun eide et firma som organiserte safariturer i den sørlige delen av det afrikanske kontinentet. Hun var også en av initiativtagerne til et prosjekt for foreldreløse barn i Sør-Afrika.


== Referanser ==