jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Helochares

Helochares er en slekt av biller som hører til familien vannkjær (Hydrophilidae).


== Levevis ==
Helochares-artene lever i vegetasjonsrike ferskvann.


== Systematisk inndeling ==
Artslisten følger  og 

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien vannkjær, Hydrophiloidea
Familien vannkjær, Hydrophilidae
Underfamilien Acidocerinae Zaitzev, 1908
Slekten Helochares Mulsant, 1844
Underslekten Helochares (i snever forstand)
Helochares atropiceus Régimbart, 1903
Helochares dilutus (Erichson, 1843)
Helochares lividoides Hansen & Hebauer, 1997
Helochares lividus (Förster, 1771) - Europa
Helochares longipalpis (Murray, 1859)
Helochares nigritulus Kuwert, 1889 - i Europa
Helochares obliquus Mart, Incekara & Kawaca, 2010
Helochares obscurus (O.F. Müller, 1776) - Europa, også i Norge
Helochares pallens (MacLeay, 1825)
Helochares punctatus Sharp, 1869 - i Europa
Underslekten Helocharimorphus Kuwert, 1890
Helochares (Helocharimorphus) sharpi (Kuwert, 1890)
Underslekten Hydrobaticus MacLeay, 1873
Helochares (Hydrobaticus) anchoralis Sharp, 1890
Helochares (Hydrobaticus) andreinii d'Orchymont, 1939
Helochares (Hydrobaticus) crenatuloides d'Orchymont, 1943
Helochares (Hydrobaticus) crenatus Régimbart, 1903
Helochares (Hydrobaticus) densus Sharp, 1890
Helochares (Hydrobaticus) lentus Sharp, 1890
Helochares (Hydrobaticus) mentinotus Kuwert, 1888
Helochares (Hydrobaticus) negatus Hebauer, 1995
Helochares (Hydrobaticus) neglectus (Hope, 1845)
Helochares (Hydrobaticus) nipponicus Hebauer, 1995
Helochares (Hydrobaticus) sauteri d'Orchymont, 1943
Helochares (Hydrobaticus) uenoi Matsui, 1995


== Referanser ==


== Kilder ==
Hansen, M. 1987. The Hydrophiloidea (Coleoptera) of Fennoscandia and Denmark. Fauna Entomologica Scandinavica 18. E.J. Brill/Scandinavian Science Press Ltd.


== Eksterne lenker ==
(en) Helochares i Encyclopedia of Life 
(en) Helochares i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Helochares hos Artsdatabanken 
(sv) Helochares hos Dyntaxa 
(en) Helochares hos Fauna Europaea 
(en) Helochares hos Fossilworks 
(en) Helochares hos ITIS 
(en) Helochares hos NCBI 
(en) Kategori:Helochares – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Helochares – detaljert informasjon på Wikispecies
Rubenstein’s Revenge

Rubenstein's Revenge er et sjongleringsmønster for tre baller. Det er oppkalt etter Rick Rubenstein, som fant det opp. Sammen med Mills Mess og Burke's Barrage er det ett av tre velkjente og navngitte sjongleringsmønstre som involverer komplekse føringer og kast med kryssa armer. Rubenstein's Revenge regnes ofte som det vanskeligste av de tre.Rubenstein's Revenge er en siteswap 52233 med en formendring som går ut på at enkelte av kasta utføres under den andre armen, nærmere bestemt femmeren og den første treeren.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rubenstein's Revenge hos Library of Juggling
Dusj (sjonglering)

Dusj (fra engelsk shower) er et sjongleringsmønster for tre eller flere objekter. Disse kastes i samme retning i en sirkulær bevegelse, fra den ene handa til den andre, mens den andre handa sender dem horisontalt over til den første. Dusj er det mønsteret som typisk utføres av sjonglører i tegneserier og liknende, men i virkeligheten er kaskade et mye vanligere mønster.
Siteswap-notasjonen for dusj er (2n–1)1, hvor n står for antall objekter. Dette gir 31 for to objekter, 51 for tre objekter, 71 for fire objekter, og så videre.
En av fordelene med å lære seg dusj, er at det kan brukes som ett verktøy for å lære seg flere baller. For å presisere, siteswap n1 er en øvelse som kan nyttes for å lære n-ball sjonglering. For eksempel, 91 (5 baller) er en god øvelse for å lære seg 9-ball sjonglering. Dette er fordi 9-er kastet går i den samme høyden, omtrent samme buen og samme timingen som for 9 ball sjonglering. 


== Eksterne lenker ==
Dusj hos Library of Juggling
Fernand Djoumessi

Fernand Djoumessi Temfack (født 5. september 1989 i Dschang) er en kamerunsk friidrettsutøver som konkurrerer i høydehopp. Han har sølvmedalje fra Afrikamesterskapet i friidrett 2014 som fremste internasjonale meritt. 


== Idrettskarriere ==
Djoumessi deltok ved Afrikamesterskapet i friidrett 2010, der han kom på delt 3.-plass, sammen med Mohamed Idris, bak hhv. Kabelo Kgosiemang og Bong Matogno. Han hoppet her 2,15 meter. Året etter deltok han ved Panafrikanske leker 2011, der han kom på 4.-plass, også her med 2,15 meter som beste hopp. 
Ved Jeux de la Francophonie 2013 kom han også på 4.-plass, med 2,20, og ved Samveldelekene 2014 kom han på 7.-plass. Han kom på 2.-plass ved Afrikamesterskapet i friidrett 2014, bak Kabelo Kgosiemang, og ved Verdenscupen i friidrett 2014 kom han på 7.-plass. 
Han greide bare 2,10 meter ved Panafrikanske leker 2015, og endte der på 8.-plass. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fernand Djoumessi – Commonwealth Games Federation 
(en) Fernand Djoumessi – World Athletics 
(en) Fernand Djoumessi – TheSports.org 
(en) Profil hos All-Athletics Arkivert 27. desember 2015 hos Wayback Machine.
(en) Profil hos Samveldelekene 2014 (arkivert)
Sentralamerikanske og karibiske leker 1938

Sentralamerikanske og karibiske leker 1938. Lekene i 1938 var de fjerde sentralamerikanske og karibiske leker, de ble arrangert i Panama by i Panama i perioden 5. til 24. februar 1938. Det var  1216 utøvere fra ti nasjoner som deltok i atten sporter. Mexico ble beste nasjon med trettisju gullmedaljer foran Cuba med trettien.


== Medaljer ==


== Deltakende nasjoner ==
Det var 10 nasjoner som deltok i de fjerde lekene i 1938.


== Sporter ==
Det var atten sporter ï de fjerde lekene i 1938, fire mer enn i de forrige lekene.  


== Eksterne lenker ==
Sentralamerikanske og karibiske leker
Pinganguo

Ping'anguo (kinesisk: 平安果, pinyin: píngānguǒ) er en nyere kinesisk juleskikk, som i Kina gjerne oppfattes som vestlig.
Ofte meget foreseggjorte epler gis som julegave. Skjønt det å gi gaver til jul, desidert er en utenlandsk tradisjon, likesom selve julen tilhører en religion som av kinesere oppfattes som utenlandsk, er det ordspillet som gjør epler til attraktive gaver ikke noen import.
Det kinesiske ord for juleaften er pinganye (平安夜), eple er på kinesisk pingguo (苹果, píngguǒ). På typisk kinesisk manér kombineres dette til pinganguo = (fredens frukt).
Leveringstjenester tilbyr epler i edle forpakninger; noen epler kan ha blitt påført skrifttegnene 平安果. Det forekommer også pakker med et rødt eple og en appelsin - igjen er det et ordspill med på gang: Det kinesiske ordet for appelsin, cheng, kan med samme uttale også bety rettskaffenhet og ærlighet.
Noen har gjort det til et ritual å kjøpe et kinesisk eple for 24 ti-fen-mynter, hver mynt gitt av en annen person. Ti fen (十分 shifen) høres også ut som ordene for  oppriktighet (诚) og suksess (成), og 24 er dagen i desember juleaften faller på.


== Kilder, eksterne lenker ==
Peace of apple, Global Times av Li Lin, 2013-12-23
http://www.theworldofchinese.com/2010/12/why-did-i-get-an-apple-for-christmas/ Arkivert 2. mars 2015 hos Wayback Machine.
http://www.goforeign.net/home/pinganguo-christmas-apple
Ivar Delviken

Ivar Delviken (født 28. september 1913, Nordre Delvika i Eidskog, død 18. desember 1988, Engebråten i Eidskog) var en norsk lokalpolitiker for Arbeiderpartiet. Han var ordfører i Eidskog kommune i 18 år fra 1963 til 1981. 
Hans foreldre var Ida Gransbråten og Ole Delviken. Han vokste opp med foreldrene, sine tre eldre brødre og to yngre søstre på Nordre Delvika i Eidskog. Delviken startet å arbeide som skogsarbeider i Eidskog Kommuneskoger i 1928. 
Delviken ble gift i 1935 med Jenny Taugbøl (født 1912, død 1957) og senere i 1958 med Mary Snedsbøl (født 1933, død 2011). Han fikk fire barn med Jenny og to barn med Mary. Mellom 1934 og 1946 bodde familien på Gransbråten. Videre i 1946 kjøpte han Engebråten av broren sin, Erik Delviken.
Under krigen var Delviken en av mange enkeltpersoner som drev los-og følgetrafikk når de kom i kontakt med folk på flukt. I tillegg smuglet han brev jevnlig til Sverige. Under krigen var han også formann i Eidskog Indremisjons Ungdomsforening.
Delviken ble medlem av Eidskog formannskap fra 1946. Fra 1948 var han skolestyreformann, og i 1963 etterfulgte han Sigurd Skjørberg som Eidskogs ordfører. Han satt som ordfører helt frem til 1981. Han har også hatt stillinger som skogfullmektig (fra 1951), formann i Skotterud samvirkelag og vært varaordfører i to perioder før 1963. I tillegg har han vært styremedlem i blant annet lokalavisa Glåmdalen og Vinger Sparebank.


== Referanser ==
Fotball under Sentralamerikanske og karibiske leker 1938

Fotball under Sentralamerikanske og karibiske leker 1938. Fotball var en av flere sporter i de fjerde sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Panama by i Panama i perioden 5. til 24. februar 1938. Det var tredje gangen som fotball var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det var kun en turnering for menn, med seks lag. Det ble spilt en enkelserie der alle lagene møttes en gang, Mexico vant fire kamper og spilte en uavgjort og vant turneringen. 


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
Fotball/Sentralamerikanske og karibiske leker
Anne-Lise Reinsfelt

Anne-Lise Reinsfelt (født 17. februar 1949) er en norsk fotograf. Hun var ansatt
ved Norsk Folkemuseum fra 1981 til 2013.Reinsfelt er utdannet fagfotograf med læretid i Kerteminde, Danmark, 1966–1970. Hun arbeidet deretter som portrettfotograf i Odense og var pressefotograf i Fyens Stiftstidende i to og 
et halvt år. I 1973 reiste hun til Grønland hvor hun var fotograf i to år. Hun kom tilbake til Norge og ble ansatt i en fotoforretning på Mysen.I 1981 begynte hun som fotograf på Norsk Folkemuseum. Hun har fotografert et stort antall museumsgjenstander i tillegg til å ha andre oppdrag.


== Eksempler på bilder ==

		
		
		
		


== Referanser ==
Belle de Boskoop

Belle de Boskoop er en eplesort som har sitt opphav i 1850-tallets Nederland. Eplet er fremst et mateple med hardere fruktkjøtt og sterkere smak. Eplet er også motstandskraftig mot sykdommer. Treet er et triploid.
Blomstringen er middeltidig eller noe senere, of Belle de Booskoop pollineres av blant annet Aroma, Cox Orange, Cox Pomona, Cortland, Discovery, Filippa, Ingrid Marie, James Grieve, Oberländer, Oranie, Ringstad og Transparente Blanche.


== Bilder ==

		


== Referanser ==


== Kilder ==
Görel Kristina Näslund - 100 älskade äpplen.
Cox Orange

Cox Orange (eller som sorten egentlig heter: Cox' Orange) er en populær eplesort med fast, gult og søtlig fruktkjøtt med en karakteristisk, kraftig aroma.
Cox Orange ble utviklet i 1825 av en pensjonert brygger, Richard Cox, fra Colbrook Lawn i England. Sorten ble utbredt i Danmark på slutten av 1800-tallet. 
I England er sorten kjent under navnet Cox Orange Pippin. Dessverre er sorten sårbar overfor eriosoma lanigerum som forringer salgs- og holdbarhetsverdien.


== Referanser ==
Crenitis

Crenitis er en slekt av biller som hører til familien vannkjær (Hydrophilidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore, ovale vannkjær. De minner overflatisk om vannkalver.


== Systematisk inndeling ==
Artslisten følger  og 

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien vannkjær, Hydrophiloidea
Familien vannkjær, Hydrophilidae
Underfamilien Chaetarthriinae
Stamme Anaecaenini
Slekten Crenitis Bedel, 1881
Underslekten Acrenitis Matsui & Nakane, 1985
Crenitis (Acrenitis) formosana Hebauer, 1994
Crenitis (Acrenitis) nakanei Hebauer, 1994
Crenitis (Acrenitis) neglecta Matsui & Nakane, 1985
Crenitis (Acrenitis) osawai Nakane, 1966
Crenitis (Acrenitis) primorica Hebauer, 1994
Crenitis (Acrenitis) satoi Hebauer, 1994
Crenitis (Acrenitis) tokarana Nakane, 1966
Underslekten Crenitis (i snever forstand)
Crenitis (Crenitis) apicalis (Reitter, 1896)
Crenitis (Crenitis) convexa Ji & Komarek, 2003
Crenitis (Crenitis) cordula Hebauer, 1994
Crenitis (Crenitis) hokkaidensis Nakane, 1966
Crenitis (Crenitis) japonica Nakane, 1963
Crenitis (Crenitis) kanyukovae Shatrovskiy, 1989
Crenitis (Crenitis) nepalensis Hebauer, 1994
Crenitis (Crenitis) orientalis Satô, 1979
Crenitis (Crenitis) punctatostriata (Letzner, 1840) - eneste art i Europa
Crenitis (Crenitis) rufula Hebauer, 1994
Crenitis (Crenitis) shaanxiensis Ji & Komarek, 2003
Crenitis bicolor Bilton, 2013
Crenitis maculifrons
Crenitis morata


== Referanser ==


== Kilder ==
Hansen, M. 1987. The Hydrophiloidea (Coleoptera) of Fennoscandia and Denmark. Fauna Entomologica Scandinavica 18. E.J. Brill/Scandinavian Science Press Ltd.


== Eksterne lenker ==
(en) Crenitis i Encyclopedia of Life 
(en) Crenitis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Crenitis hos Fauna Europaea 
(en) Crenitis hos ITIS 
(en) Crenitis hos NCBI 
(en) Kategori:Hydrophilidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Crenitis – detaljert informasjon på Wikispecies 
bugguide.net - Bildegalleri over nordamerikanske arter
Bilde av Crenitis kanyukovae
Jacob R. Kuhnle

Jacob Reimers Kuhnle (født 29. juli 1907 i Bergen, død 28. mars 1996) var en norsk redaktør.
Kuhnle ble uteksaminert fra Bergen katedralskole i 1926. Han ble ansatt som sportsjournalist i Bergens Aftenblad i 1928. Fra 1938 til 1942 var han nyhetsredaktør for samme redaksjon. Fra 1945 til 1962 var han nyhetsredaktør i Morgenavisen, og sammen med Erling Lauhn redaktør samme sted fra 1962 til 1966. Fra 1966 til 1974 var Kuhnle ansvarlig redaktør for avisen. Kuhnle holdt også kåserier i NRK radio. Han ble tildelt Narvesenprisen i 1961.Han var sønn av skipsreder Jacob William Kuhnle og hustru Anna Katharina Reimers, og far til professor i statsvitenskap Stein Kuhnle.


== Referanser ==
Oberländer (eple)

Oberländer er en eplesort som trolig har sitt opphav i Tyskland. Oberländer er et vintereple og dets träd har god motstandskraft mot angrep av tresopp]. Eplets skall er for det meste av en intensiv rød farge. Eplet plukkes i Nordeuropa i begynnelsen av oktober og holder seg til mars. Fruktkjøttet på dette eplet er hvitt, og eplet har en særpreget fin,smak. Blomstringen er sen, og eplet pollineres av blant andre Cox Orange, Filippa, Golden Noble, Guldborg, James Grieve, Maglemer, Oranie og Transparente de Croncels. 


== Kilder ==
Görel Kristina Näslund - 100 älskade äpplen
Torfinn Iversen

Torfinn Iversen (født 1985 i Sortland) er en norsk filmregissør og manusforfatter, kjent for blant annet kortfilmen Sparkekoret (The Kicksled Choir), som i 2021 ble shortlistet som 1 av 10 filmer til Oscar for beste kortfilm ved den 93. Oscar-utdelingen.
Han har en bachelor i filmvitenskap fra Høgskolen i Lillehammer og er utdannet ved Nordland kunst- og filmfagskole. Han har skrevet og regissert flere kortfilmer som har deltatt i konkurranseprogrammer på nasjonale og internasjonale kortfilmfestivaler. Kortfilmen Levis hest, ble blant annet valgt ut til generationprogrammet på Filmfestivalen i Berlin i 2012. Kortfilmen Myrhull ble nominert til Amanda i 2018.
Iversen debuterte som spillefilm-regissør i 2017 med spillefilmen Oskars Amerika (Tidligere Et hav imellom). Prosjektet ble tildelt Eurimages Co-Production Development Award i 2014. Oskars Amerika hadde sin verdenspremiere i Generation KPlus på Filmfestivalen i Berlin i februar 2017.Oskars Amerika hadde norsk kinopremiere 24. mars 2017.Iversen ble tildelt Statens kunstnerstipend for yngre/nyetablerte filmkunstnere i 2013, og for yngre/nyetablerte dramatikere i 2020.


== Filmer ==
Sparkekoret 2020 (Manus, regi)
Myrhull 2018 (regi)
Oskars Amerika 2017 (Manus, regi)
Blikkstille 2016 (Manus, regi, klipp)
Just Like Kids 2015 (co-manus, regi)
Unspoken 2014 (co-manus, regi)
Tilbake 2012 (Manus, regi)
Levis hest 2011 (Manus, regi)
Konsert for Maria 2011 (co-manus, regi)
Forventninger 2009 (manus, regi)
Et kjærlighetskapittel 2008 (manus, regi)
Gaute paa bjerget 2000 (co-manus, regi)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Den norske familiefilmen Oskars Amerika vises på Berlin-festivalen http://www.aftenposten.no/kultur/Den-norske-familiefilmen-Oskars-Amerika-vises-pa-Berlin-festivalen-613005b.html
Vol.no Skal lage spillefilm til 17 millioner
Rushprint - Original film fikk pris under Cinekid i Amsterdam 
Rushprint - «Levis hest» til Berlin
VG - Vår mann i Berlin
(en) Torfinn Iversen på Internet Movie Database 
(no) Torfinn Iversen hos Filmfront 
(fr) Torfinn Iversen på Allociné 
(en) Torfinn Iversen hos The Movie Database 
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
Mil Mi-26

Mil Mi-26 (på russisk: Ми-26, NATO kodenavn Halo) er et sovjetisk tungt transporthelikopter med løfteevne på 20 tonn som kan brukes i militære såvel som sivile operasjoner. Det er det nest tyngste og  sterkeste helikopter som er bygget.


== Historie ==

Mi-26 ble konstruert med tanke på både militært og sivilt bruk med krav om at det skulle kunne løfte mere en noe annet helikopter. Den første Mi-26 fløy første gang 14. desember 1977 og  det sovjetiske flyvåpen fikk de første i 1983.
Mi-26 var det første helikopter som tok i bruk en åtte-bladet rotor. Mens Mi-26 bare er litt tyngre en dens forgjenger Mil Mi-6, så er dens løfteevne nesten fordoblet, fra 12 tonn til over 20 tonn.


== Variasjoner ==
V-29 – Prototype.
Mi-26 Halo-A – Militær transport.
Mi-26A – Opgraderet utgave.
Mi-26M – Kraftugere utgave.
Mi-26MS –  For evakuering
Mi-26NEF-M – Ubåtjeger.
Mi-26P –   Sivilt transporthelikopter, med plass til 63 passasjerer.
Mi-26PK – Flyvende kran helikopter.
Mi-26T –   Sivilt transporthelikopter.
Mi-26TC – Transporthelikopter.
Mi-26TM – Flyvende kran helikopter.
Mi-26TP – Brannslukningshelikopter.
Mi-26TS – Eksportutgave av Mi-26T.
Mi-26TZ – Flyvende drivstoff utgave.


== Militære operatører ==

Mil Mi-26 brukes av flyvåpen i i

 Hellas,
 India,
 Laos,
Mexico,
Peru
 Russland,
 Sør-Korea,
Venezuela og
FNs fredsbevarende operasjoner


== Sivile operatører ==
Det kinesiske China Flying Dragon Aviation
Aeroflot


== Eksterne lenker ==
(en) Mil Mi-26 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mil Mi-26 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Aviation.ru – Mi-26
Aeronautics.Ru – Mi-26
Fas.org – Mi-26
Sentralamerikanske og karibiske leker 1946

Sentralamerikanske og karibiske leker 1946. Lekene i 1946 var de femte sentralamerikanske og karibiske leker, de ble arrangert i Barranquilla i Colombia i perioden 5. til 25. mars 1946. Det var  1540 utøvere fra tretten nasjoner som deltok i nitten sporter. Cuba ble beste nasjon med tjueni gullmedaljer foran Mexico med tjueseks.


== Medaljer ==


== Deltakende nasjoner ==
Det var 13 nasjoner som deltok i de femte lekene i 1946.


== Sporter ==
Det var nitten sporter ï de femte lekene i 1946.  


== Eksterne lenker ==
Sentralamerikanske og karibiske leker
Andvord Bay

Andvord Bay er en bukt i Antarktis, beliggende mellom Beneden Head og Duthiers Point på vestkysten av Antarktishalvøya. Den er om lag 17 kilometer lang og 6 kilometer bred.Andvord Bay ble oppdaget under Belgica-ekspedisjonen 1897–99 og navngitt av ekspedisjonslederen, Adrien de Gerlache, til ære for skipsreder Rolf Andvord, daværende belgisk konsul i Kristiania.


== Referanser ==
Gravdal Skibsbyggeri

Gravdal Skibsbyggeri & Trelastforretning var et skipsverft i Sunde i Kvinnherad kommune i Sunnhordland.
Hindustan Aeronautics HA-31 Basant

Hindustan Aeronautics HA-31 Basant (no: Fjær) er et indisk landbruksfly fra 1970-tallet, bygget av Hindustan Aeronautics.
Hindustan Aeronautics startet med å konstruere et helikopter for landbruksformål i 1968, HAL-31 Mk 1 med cockpit like over vingene forkant. Det fikk ny betegnelse HA-31 Mk II Basant og fløy første gang 30. mars 1972. 
Basant er en konvensjonell lav-vinget endekker med fast understell og utstyrt med en 400 hk Avco Lycoming IO-720 stempelmotor. Produksjonen opphørte i 1980 etter at 39 fly var bygget.


== Spesifikasjoner (Mk.II) ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
Taylor, J.W.R. (ed.) Jane's All the World Aircraft 1980-81. London: Jane's, 1981. ISBN 0-531-03953-6.
The Illustrated Encyclopedia of Aircraft (Part Work 1982-1985), 1985, Orbis Publishing, Page 2160


== Eksterne lenker ==
HAL HA-31 Basant
Sentralamerikanske og karibiske leker 1950

Sentralamerikanske og karibiske leker 1950. Lekene i 1950 var de sjette sentralamerikanske og karibiske leker, de ble arrangert i Guatemala by i Guatemala i perioden 28. februar til 12. mars 1950. Det var 1390 utøvere fra fjorten nasjoner som deltok i nitten sporter. Mexico ble beste nasjon med førtitre gullmedaljer foran Cuba med tjuefire.


== Medaljer ==


== Deltakende nasjoner ==
Det var 14 nasjoner som deltok i de sjette lekene i 1950.


== Sporter ==
Det var nitten sporter ï de sjette lekene i 1950.  


== Eksterne lenker ==
Sentralamerikanske og karibiske leker
Cebrioninae

Cebrioninae er en gruppe av biller som hører til familien smellere (Elateridae).


== Utseende ==
Middelsstore til nokså store (8-25 millimeter), brede smellere med lange, trådformede antenner som består av 11 eller 12 ledd. Disse artene har forholdsvis tynt hudpanser (kutikula) og er myke til biller å være. Det er nokså stor forskjell mellom kjønnene, hunnene er større og bredere enn hannene med kortere antenner. Dekkvingene har markerte lengdefurer. Oversiden, særlig pronotum, er mer eller mindre tett hårete.


== Levevis ==
Larvene lever i jorda. Hannene flyr gjerne om natten og kommer til lys, hunnene er oftest ikke flygedyktige.


== Utbredelse ==
Gruppen finnes i alle verdensdeler bortsett fra Australia og New Zealand. De er særlig artsrike i tørre, tempererte deler av Holarktis.


== Systematisk inndeling ==
Gruppen har tidligere blitt regnet som en egen familie, Cebrionidae. Gruppen Aplastinae blir ofte også plassert her (som stammen Aplastini).
Inndelingen følger 

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien smellere, Elateroidea
Familien smellere, Elateridae
Underfamilien Cebrioninae Latreille, 1802 – ikke i Norge
Stammen Cebriognathini Paulus, 1981
Slekten Cebriognathus Chobaut, 1899 - bør kanskje regnes som et synonym for Cebrio
Slekten Cebriorhipis Chevrolat, 1875 - tre arter
Stammen Cebrionini
Slekten Analestesa Leach, 1824 - 4 arter, oftest plassert i Cebrio
Slekten Cebrio Olivier, 1790 – store, brede arter, med lange bein, hannene med lange antenner. 228 arter, 53 i Mellom- og Sør-Europa.
Slekten Scaptolenus LeConte, 1853 - 8 arter, Amerika
Slekten Selenodon Latreille, 1834 - 24 arter
Ikke plassert til stamme
Slekten Athoomorphus Schwarz, 1898 - 1 art
Slekten Brongniartia Leach, 1824 - 1 art
Slekten Dumerilia Leach, 1824 - 2 arter
Slekten Gurjevelater Platia & Gudenzi, 2000- 2 arter
Slekten Musopsis Chevrolat, 1875 - 1 art
Slekten Paulusiella Löbl, 2007 - 5 arter
Slekten Stenocebrio Solervicens, 1988 - 1 art


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cebrioninae hos Fauna Europaea 
(en) Cebrioninae hos Fossilworks 
(en) Cebrioninae hos ITIS 
(en) Cebrioninae hos NCBI 
(en) Kategori:Cebrioninae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cebrioninae – detaljert informasjon på Wikispecies 
bugguide.net - Bildegalleri over nordamerikanske arter (Scaptolenus spp.)
Boksing under Sentralamerikanske og karibiske leker 1935

Boksing under Sentralamerikanske og karibiske leker 1935. Boksing var en av fjorten sporter i de tredje sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i San Salvador i El Salvador i perioden 16. mars til 5. april 1935. Det var første gangen som boksing var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det ble konkurrert i åtte vektklasser, kun for menn. Mexico ble beste nasjon med fem gullmedaljer foran Cuba med to.


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
Wyniki turnieju bokserskiego Igrzysk Ameryki Środkowej i Karaibów 1935
Boksing under Sentralamerikanske og karibiske leker 1938

Boksing under Sentralamerikanske og karibiske leker 1938. Boksing var en av flere sporter i de fjerde sentralamerikanske og karibiske leker som ble arrangert i Panama by i Panama i perioden 5. til 24. februar 1938. Det var andre gangen som boksing var med i de sentralamerikanske og karibiske leker. Det ble konkurrert i åtte vektklasser, kun for menn. Mexico ble beste nasjon med tre gullmedaljer foran Panama og Puerto Rico med to hver.


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
Wyniki turnieju bokserskiego Igrzysk Ameryki Środkowej i Karaibów 1938