jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kimia Yousufi

Kimia Yousufi, også kjent som Kamia Yousofi (født 20. mai 1996 i Mashhad i Iran) er en afghansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp og har deltatt i Sommer-OL 2016 og Sommer-OL 2020. Hennes foreldre er opprinnelig fra Kandahar i Afghanistan, men hun bor i Mashhad.
Hun begynte med friidrett i 2013.


== Personlig liv ==
Yousufis foreldre flyktet fra Afghanistan til Iran da Taliban regjerte i Afghanistan. Da hun var 17 år gammel ble hun «oppdaget» av Afghanske myndigheter, og etter tre års trening deltok hun i South Asian Games 2016, og samme år ble hun tatt ut til å representere Afghanistan under Sommer-OL 2016, der hun også var flaggbærer under åpningsseremonien.Hun er utdannet ingeniør fra Kabul University.


== Idrettskarriere ==
Yousufi ble afghansk mester på 100 meter i 2014. I 2016 deltok hun i South Asian Games, der hun deltok på 200 meter, men ble slått ut i forsøksheatet der hun løp på 30,39 sekunder. Hun representerte Afghanistan under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i den innledende runden på 100 meter. Hun satte der ny nasjonal rekord på 14,02 sekunder. Hun var flaggbærer under åpningsseremonien i OL 2016.Yousofi deltok i Asian Indoor Games 2017, men ble slått ut i forsøksheatet på 60 meter der hun løp på 8,90 sekunder. Hun deltok på 100 meter under Asialekene 2018, og ble der slått ut i forsøksheatet.Hun representerte Afghanistan under Sommer-OL 2020 i Tokyo, som ble arrangert i 2021, Der hun deltok på 100 meter. Hun løp på 13,29 i den innledende runden, som var ny afghansk rekord, men hun gikk ikke videre til forsøksheatet. Under åpningsseremonien var hun flaggbærer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kamia Yousufi – Olympics.com 
(en) Kamia Yousufi – Olympic.org 
(en) Kamia Yousufi – Olympedia 
(en) Kamia Yousufi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kamia Yousufi – World Athletics 
(en) Kamia Yousufi – World Athletics
Taina Halasima

Taina Halasima (født 11. desember 1997) er en tongansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
Hun representerte Tonga under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i den innledende runden på 100 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Taina Halasima – Olympedia 
(en) Taina Halasima – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Taina Halasima – World Athletics
Lerissa Henry

Lerissa Henry (født 18. august 1997) er en mikronesisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
Hun representerte Mikronesia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i den innledende runden på 100 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lerissa Henry – Olympics.com 
(en) Lerissa Henry – Olympic.org 
(en) Lerissa Henry – Olympedia 
(en) Lerissa Henry – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Lerissa Henry – World Athletics
Denika Kassim

Denika Kassim (født 8. august 1997) er en komorisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
Hun representerte Komorene under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i den innledende runden på 100 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Denika Kassim – Olympedia 
(en) Denika Kassim – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Denika Kassim – World Athletics
Kariman Abuljadayel

Kariman Abuljadayel (født 11. mai 1994) er en saudiarabisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
Hun representerte Saudi-Arabia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i den innledende runden på 100 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kariman Abuljadayel – Olympedia 
(en) Kariman Abuljadayel – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Kariman Abuljadayel – World Athletics
Karitaake Tewaaki

Karitaake Tewaaki (født 1. desember 1997) er en kiribatisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
Hun representerte Kiribati under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i den innledende runden på 100 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Karitaake Tewaaki – Olympedia 
(en) Karitaake Tewaaki – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Karitaake Tewaaki – World Athletics
Jennifer Madu

Jennifer Madu (født 23. september 1994) er en nigeriansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
Hun representerte Nigeria under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i forsøksheatet på 100 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jennifer Madu – Olympics.com 
(en) Jennifer Madu – Olympic.org 
(en) Jennifer Madu – Olympedia 
(en) Jennifer Madu – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jennifer Madu – World Athletics 
(en) Jennifer Madu – Diamond League
Nigina Sharipova

Nigina Sharipova (født 10. august 1995) er en usbekisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
Hun representerte Usbekistan under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i forsøksheatet på 100 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nigina Sharipova – Olympedia 
(en) Nigina Sharipova – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Nigina Sharipova – World Athletics
Dutee Chand

Dutee Chand (født 3. februar 1996) er en indisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
Hun representerte India under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i forsøksheatet på 100 meter.I 2021 representerte hun India under Sommer-OL 2020 i Tokyo, der hun ble slått ut i forsøksheatene på 200 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dutee Chand – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Dutee Chand – Olympics.com 
(en) Dutee Chand – Olympic.org 
(en) Dutee Chand – Olympedia 
(en) Dutee Chand – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Dutee Chand – World Athletics
Iman Essa Jasim

Iman Essa Jasim (født 9. juli 1997) er en bahrainsk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
Hun representerte Bahrain under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i forsøksheatet på 100 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Iman Essa Jasim – Olympics.com 
(en) Iman Essa Jasim – Olympic.org 
(en) Iman Essa Jasim – Olympedia 
(en) Iman Essa Jasim – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Iman Essa Jasim – World Athletics
Alyssa Conley

Alyssa Conley (født 27. april 1991) er en sørafrikansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
Hun representerte Sør-Afrika under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i forsøksheatet på 100 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alyssa Conley – Olympedia 
(en) Alyssa Conley – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Alyssa Conley – World Athletics
Mazoon Al-Alawi

Mazoon Al-Alawi (født 14. november 1997) er en omansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun deltok på 100 meter under Sommer-OL 2016 og Sommer-OL 2020. 
Hun fikk bronse på 100 meter under Arabisk mesterskap i friidrett 2017. 


== Idrettskarriere ==
Al Alawi deltok i Arabisk mesterskap i friidrett 2013, og kom der på niendeplass i lengdehopp, og hun deltok på Omans stafettlag som fikk bronse på 4 x 100 meter stafett. Hun deltok i det asiatiske juniormesterskapet i friidrett 2014, men ble der slått ut i semifinalen på 100 meter og i forsøksheatet på 200 meter. Under Sommer-OL for ungdom 2014 var hun flaggbærer under åpningsseremonien. Der fikk hun 17. beste tid i kvalifiseringen på 100 meter, og løp deretter C-finalen, som hun vant med ny personlig rekord på 12,50 sekunder. Hun deltok også på 8 x 100 meter stafett (miks, blandede lag), der laget hennes kom på sjetteplass. Hun deltok på 100 meter og 200 meter under Asialekene 2014, men ble slått ut i forsøksheatet på begge distansene.Under Arabisk mesterskap i friidrett 2015 kom hun på åttendeplass på 100 meter. Hun deltok i Asiamesterskapet i friidrett innendørs 2016, og ble der slått ut i forsøksheatet på 60 meter og 60 meter hekk. Hun fikk sølv på 100 meter hekk under Vestasiatisk juniormesterskap i friidrett 2016, og under Arabisk juniormesterskap i friidrett 2016 fikk hun sølv på 100 meter og bronse på 100 meter hekk. Hun deltok i Juniorasiamesterskapet i friidrett 2017, og kom der på sjetteplass på 100 meter og femteplass på 100 meter hekk. Hun representerte Oman under Sommer-OL 2016, og kom på tredjeplass på 100 meter i innledende runde, men ble deretter slått ut i forsøksheatet.Islamic Solidarity Games 2017 ble arrangert i Baku, og Al Alawi kom der på femteplass på 100 meter hekk, men ble slått ut i semifinalen på 100 meter. Hun satte personlig rekord i forsøksheatet på 100 meter, med 12,02 sekunder. Hun deltok i Arabisk mesterskap i friidrett 2017, og fikk der bronse på 100 meter. Under VM i friidrett innendørs 2018 satte hun personlig rekord på 60 meter, med 7,78 sekunder, men ble slått ut i forsøksheatet. I 2019 fikk hun sølv på 100 meter under GCC Women Games.Hun representerte Oman under Sommer-OL 2020, der hun deltok på 100 meter. Hun løp på 12,35 i den innledende runden, men hun gikk ikke videre til forsøksheatet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mazoon Al-Alawi – Olympedia 
(en) Mazoon Al-Alawi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Mazoon Al-Alawi – World Athletics 
(en) Profil under Sommer-OL 2020 Arkivert 6. august 2021 hos Wayback Machine.
Zaidatul Husniah Zulkifli

Zaidatul Husniah Zulkifli (født 20. august 1993) er en malaysisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
Hun representerte Malaysia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i forsøksheatet på 100 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zaidatul Husniah Zulkifli – Olympedia 
(en) Zaidatul Husniah Zulkifli – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Zaidatul Husniah Zulkifli – World Athletics
Yuan Qiqi

Yuan Qiqi (født 26. oktober 1995) er en kinesisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.
Hun representerte Kina under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i forsøksheatet på 100 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yuan Qiqi – Olympics.com 
(en) Yuan Qiqi – Olympic.org 
(en) Yuan Qiqi – Olympedia 
(en) Yuan Qiqi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Yuan Qiqi – World Athletics
MIM-104 Patriot

MIM-104 Patriot er et luftvernmissilsystem som er hovedsystemet for luftvern i United States Army og flere andre allierte nasjoner. Det er produsert av det amerikanske forsvarsselskapet Raytheon og navnet kommer fra radar-komponenten på våpensystemet. AN/MPQ-53-radaren er kjernen av systemet og kjent som en «Phased Array Tracking Radar to Intercept on Target», som blir forkortet til PATRIOT. Patriot-systemet erstattet Nike Hercules som U.S. Army's hovedvåpen for luftvern på høy til middels høyde (High to Medium Air Defense (HIMAD)), og erstattet MIM-23 Hawk systemet som U.S. Army's "medium tactical air defense system". I tillegg til disse rollene har Patriot-systemet etterhvert fått rollen som U.S. Army's anti-ballistisk missil (ABM) system, og dette har nå blitt hovedoppgaven. Systemet er forventet å forbli i bruk inntil minst 2040.Patriot-systemet har blitt solgt til Taiwan, Tyskland (Deutsche Luftwaffe), Hellas, Israel (Israels luftforsvar), Japan, Kuwait, Nederland, Saudi-Arabia, De forente arabiske emirater, Spania og Sverige. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
To trøtte typer (TV-serie)

To trøtte typer er en norsk dataanimert komiserie som gikk på NRK1 i 2000. Serien handler om de to blandingsmisbrukerne Geir og Odd. De tilbringer tiden i Geirs forfallene leilighet og praten handler ofte om dop og deres felles frykt for politispanere. Serien var skrevet og regissert av Christopher Nielsen og basert på hans tegneserie med samme navn. Stemmene til Geir og Odd tilhørte Egil Birkeland og Anders T. Andersen. Serien gikk sent på onsdagskvelder.
Den vant to priser under Gullruten 2001 (beste humorprogram/situasjonskomedie og årets nyskaper). 
Den ble etterfulgt av kortfilmen To trøtte typer – Julekalender som blant annet ble sendt på TV 2 den 28. desember 2001. Den var imidlertid tilgjengelig som ekstramateriale på To trøtte typer allerede i april 2001.


== Om serien ==
Dette var Norges første tredimensjonale dataanimerte TV-serie. Det tok tre år å produsere den, og om lag ti animatører har var engasjert.Serien ble omstridt, spesielt i kristne kretser som reagerte på banningen. Dette førte til at Kristelig Kringkastingslag innklaget programmet til Kringkastingsrådet, men de avviste klagen.


== Handling ==
Serien handler om de to blandingsmisbrukerne Odd og Geir som pleier å henge rundt hjemme hos Geir innimellom slagene. Av og til får de besøk av Bønna, en paranoid drittsekk, Kælle som er konstant på speed (amfetamin), aldri holder kjeft og alltid skal prøve å selge dem et eller annet, og Jan Åge som klimprer i vei på gitaren og synger surt. Omtrent daglig må de to høre hvordan naboen ovenpå, den prostituerte dealeren Audrey, blir banket opp av kjæresten Skitzo. Innimellom ser de også på tv-programmet «Etikkboksen» der de blir konfrontert med ulike moralske dilemmaer.


== Stemmer ==
Stemmen til Geir er ved Egil Birkeland, Odd er ved Anders T. Andersen, Jan-Åge er ved Øyvind Borgemoen, Kælle er ved Terje Rangnes, den storvokste Bønna er ved Sverre V. Sand og Skitzo er ved Lasse Lindtner. Ellers medvirker Fredrik Skavlan, Thomas Hylland Eriksen, Kristin Clemet, Henrik Syse og Christopher Nielsen – alle som seg selv, i TV-program.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) To trøtte typer på Internet Movie Database 
(no) To trøtte typer hos Filmfront
Helge Ibergs diskografi

Helge Ibergs diskografi er en oversikt over Helge Ibergs plateutgivelser fra 1979.


== Diskografi ==
AlbumDet ondes problem – et sosialdarwinistisk gesimskunstverk (1991)
Alice lengter tilbake (1992), med Tor Åge Bringsværd
Never Ending "West Side" Story (1997)
Ludo (1997), med Bendik Hofseth og Anne-Lise Berntsen
Halvveis (2000)
ReHumaniZing (2007)
Standards and Vanguards (2009), med Elin Rosseland
Life Music (2017)
A Musical Offering (2017, Helge Iberg's Jazz-Kammer)
Songs from the Planet of Life (2019)


=== Jens Wendelboe ===
'Lone Attic (1983)


=== Deltar på ===
Det Norske Kammerkor: Dalilas Barbershop (1979)
Øystein Sunde: I Husbukkens tegn (1984)
Jan Harrington: Soularium (1985)
Øystein Sunde: Øystein Sunde i boks (1985)
Øyvind Melien, Martin Borgnes, Bjørn Freberg & Per Ole Hagen: Sabelnatt (1986)
Ove Røsbak & Sigmund Groven: Trollstenen • Sommerfuglfinken (1986)
Tor Endresen & Iselin Alme: Lengt (1988)
Viggo Sandvik: Fisking i Valdres/Hælvfull på øl (1988)
Viggo Sandvik: Fisking i Valdres (1988)
Sigmund Groven: Aria (1988)
Aage Kvalbein: Sanger fra en cello (1989)
Matti Røssland: La meg få drømma/Seiler med vinden (1989)
Matti Røssland: Før hanen galer (1989)
Grappa: Våre beste barnesanger (1990)
Sigmund Groven: Nordisk natt (1990)
Sigmund Groven: Nattønsker (1991)
Øystein Sunde: Øystein Sundes 40 beste (1991)
Sigmund Groven & Arve Tellefsen: Musikken inni oss/Nattønsker (1992)
Anne Lise Gjøstøl: Blå lengsel (1992)
Kåre Grøttum: Fra en musikers dagbok (1992)
Huset med det rare i: Huset med det rare i (1993)
Grappa: Våre beste barnesanger II (1993)
Sigmund Groven: Siesta (1993)
Terje Tønnesen: Attack! (1994)
Bjørn Kruse, Alfred Janson, Jon Øivind Ness & Kjell Flem: Orchestral Adventures (1995)
Bendik Hofseth: Planets, Rivers and...Ikea (1996)
Sigmund Groven: I godt lag – med venner (1996)
Kirkelig Kulturverksted: Kirkelig Kulturverksted – The No. 1 Norwegian Label (1997)
Arild Stav: Dawn (2001)
Vik Barnekor & Anita Hegerland: Små blomster/Det er så domt (2002)
Master Music: Julestemning – 34 julefavoritter (2002)
Sigmund Groven: Over the Rainbow (2003)
Chillinuts: Reworks: What Kind of Machine Is This? (2004)
Matti Røssland: Samleplata (2004)
Øystein Sunde: Sundes verden (2006)
Øystein Sunde: Sundes verden – 52 av de aller beste (2006)
Øystein Sunde: Puslespill (2012)
G. Wendy Wiger: My Christmas (2013)
Kirsten Bråten Berg: Tonesvarm – Kirsten Bråten Berg gjennom 35 år (2014)
Sigmund Groven: Sigmund Groven Collection/Harmonica Hits Vol. 1 (2014)
Bendik Hofseth: Children & Cosmopolitans (2015)
Sigmund Groven: Collection Vol. 2: Tradition (2015)
Marianne Beate Kielland & Nils Anders Mortensen: The New Song (2016)
Sigmund Groven: Sigmund Groven Collection/Concerto Vol. 3 (2016)
Bendik Hofseth: Stay (2018)
Bendik Hofseth: Shadow Sight (2018)
Bendik Hofseth: Atonement (2018)
Paolo Vinaccia: Mystery Man (2018)
Øystein Sunde: Øystein Sundes samlede riller (2018)
Rudolf Klein-Rogge

Friedrich Rudolf Klein-Rogge (født 24. november 1885 i Köln i Tyskland, død 29. mai 1955 i Wetzelsdorf nær Graz i Østerrike) var en tysk skuespiller og manusforfatter. Klein-Rogge var en av de mest fremtredende skuespillerne i Tyskland på 1920- og 1930-tallet, og han spilte i flere av Fritz Langs filmer.
Han var gift med manusforfatteren Thea von Harbou fra 1914 til 1921 og med den svenske skuespilleren Mary Johnson fra 1932.


== Filmografi i utvalg ==
1920 : Caligaris kabinett
1920 : Das wandernde Bild
1921 : Den ubeseirede døden
1922 : Dr. Mabuse, der Spieler
1924 : Die Nibelungen: Siegfried
1924 : Die Nibelungen: Kriemhilds Rache
1927 : Metropolis
1928 : Spioner
1929 : Du tilhører meg
1930 : Eskimo
1933 : Dr. Mabuses testament
1933 : Verden uten maske
1935 : Moralen på vift
1936 : Hoffkonserten
1936 : Keiseren av Kalifornia
1937 : Kampen om barnet
1940 : En dronnings hjerte


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rudolf Klein-Rogge på Internet Movie Database 
(sv) Rudolf Klein-Rogge i Svensk Filmdatabas 
(da) Rudolf Klein-Rogge på Filmdatabasen 
(da) Rudolf Klein-Rogge på Scope 
(fr) Rudolf Klein-Rogge på Allociné 
(en) Rudolf Klein-Rogge på AllMovie 
(en) Rudolf Klein-Rogge hos Turner Classic Movies 
(en) Rudolf Klein-Rogge hos The Movie Database
Dalian FC

Dalian FC (1955–) er et kinesisk fotballag som har vunnet kinesisk toppliga flere ganger, også for kvinner.


== Herrefotball ==
Den ble startet i 1955 som amatørlaget Dalian Shipyards, men ble semiproff i 1983 da kommunen tok over og kalte den Dalian FC; de vant FA-cupen i 1992.  Etter at eiendomsfirmaet Wanda kjøpte den i 1993 ble navnet Dalian Wanda. Klubben er nå proff, en del av den nystartede Jia A-ligaen, som Dalian vant  fire ganger (1994, 1996–98). 
Etter nok et eierskifte i 2000 endres navnet til Dalian Shide og laget sikrer seg nye fire mesterskap (2000–02 og 2005) og to FA-cupseiere (2001 og 2005); The Double i 2005. Dalian tok sølv i AFC Champions League (asiatisk mesterliga) i 1998 og asiatisk cupvinnercup 2001.  

Se artikler om spillere for Dalian FCI 2012 ble laget kjøpt av Aerbingruppen og en del av laget Dalian Aerbin F.C. (etablert 2009) som i 2012 hadde klatret seg opp til Kinesisk superliga og   spilte tre sesonger i Superligaen før nedrykk til Liga 1 .  Fra 2016 heter laget Dalian Yifang etter dets nye eiere Yifang Group.  De rykket opp igjen til superliga i 2017.
Laget spilte på Dalian's People Stadium (bygd 1976), men flyttet til Jinzhou Stadium (bygd 1997) med plass til 31 000. Det nybygde Dalian Sports Stadium med plass til 61 000, ble hjemmearena i 2013, mens Jinzhou Stadium ble overtatt av Dalian Transendence F.C. (etablert 2013). 


== Damefotball ==
Damelaget Dalian Shide Women vant Kinesisk superliga for kvinner i 2008, 2012 og 2013.  Navnet endres til Dalian Quanjian høsten 2015 etter et eierskifte. Det var hit Debinha gikk fra Avaldsnes IL i februar 2016. De vant atter superligaen i 2016 og 2017.

		
		


== Referanser ==
Kinesisk superliga for kvinner

Kinesisk superliga har siden 2004 vært øverste divisjon for kvinnefotball i Kina. Den drives av Kinas fotballforbund som også driver Kinesisk superliga (herrer).
Kvinnelag spilte turneringer i 1982 og 1983, og har siden hatt ulike serier. Den såkalte "Premier League" gikk fra 1997 til den i 2004 ble kalt Superliga (som for herrene).
Ligaen består av lag som møtes to innebyrdes ganger. Den spilles fra mars til november. Den norske landslagsspilleren Isabell Herlovsen spilte for Jiangsu FC i 2017.  

1=vinner toppdivisjon (2=sølv, 3=bronse). "c" betyr vinner cupen.


== Referanser ==
Nasser Taghvai

Nasser Taghvai (født 10. juli 1941 i Abadan i Iran) er en iransk filmregissør bosatt i Iran.


== Filmografi i utvalg ==
Ro i nærvær av Andre, 1973
Sadeq the Kurdish, 1972
Curse, 1973
Min onkel Napoleon serie, 1976
Kaptein Khorshid, 1987
Ey Iran, 1990
Tales of Kish, 1999
Unruled Papir, 2001


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nasser Taghvai på Internet Movie Database 
(en) Nasser Taghvai hos The Movie Database
Paramount Network

Paramount Network er en amerikansk fjernsynskanal eiet av ViacomCBS. Den er tilgjengelig over kabel og satellitt.
Per februar 2015 hadde 93,4 millioner husholdninger i USA (80% av de med fjernsyn) tilgang til Spike.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Paramount Network – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Népszabadság

Népszabadság var en stor ungarsk avis, som ble grunnlagt i 1956 og nedlagt i 2016. Avisen, som hadde en venstreprofil, var en av de få ungarske massemediene som ikke støttet Viktor Orbáns styre.


== Referanser ==
Baddeck

Baddeck (/bəˈdɛk/; skotsk-gælisk: Badaig er en landsby i Victoria County i Nova Scotia Canada I 2011 hadde den 769 innbyggere.  Landsbyen ligger sytti-åtte kilometer vest for Sydney. Det er Victoria County's administrasjonssenter og ligger på den nordlige kysten av Bras d ' Or Lake på Cape Breton Island.
Ifølge enkelte historikere er navnet Baddeck avledet fra Mi'kmaq begrepet "Abadak", som har blitt oversatt som «sted med en øy i nærheten» (med referanse til Kidston Island, umiddelbart utenfor kysten).


== Alexander Graham Bell ==
Baddeck hadde et sterkt forhold til sin mest berømte innbygger, Alexander Graham Bell. I 1885 tilbragte Bell-familien en ferie i Baddeck. Tilbake i 1886 startet Bell byggingen av en eiendom på et punkt like overfor Baddeck med utsikt over Bras d ' Or Lake. I 1889 stod et stort hus kalt The Lodge ferdig og to år senere, et større kompleks av bygninger, inkludert et nytt laboratorium, var påbegynt og Bell ville gi det navnet Beinn Bhreagh (gælisk: «vakte fjell») etter Bell's gamle skotske høyland. Bell tilbragte sin siste, og noen av hans mest produktive år i boligen i både Washington, D.C., hvor han og hans familie opprinnelig bodde det meste av året, og på Beinn Bhreagh.
På slutten av sitt liv vekslet Bell og hans familie mellom de to hjemmene, men Beinn Bhreagh ble i løpet av de neste 30 årene mer enn et sommerhjem hvor Bell ble så oppslukt i sine eksperimenter at hans årlige sommeropphold ble forlenget. Både Mabel og Alec ble opptatt i Baddeck-samfunnet og ble akseptert av landsbyboere som «deres egne».Den 23. februar 1909 ble en merkedag i flyvningens  historie. Da gjennomførte Bells AEA Silver Dart den første flytur i det Britiske Imperiet  det tok av fra den frosne isen på Baddeck Bay, styrt av John Alexander Douglas McCurdy. Denne turen  ble gjenskapt med kopier av Silver Dart til både 50- og 100-årsjubileene for flygingen.
Bells eiendom omfattet også Bell Boatyard som bygde både eksperimentelle og tradisjonelle båter. Kjente eksempler er den banebrytende hydrofoil HD-4 og yachten Elsie. Virksomheten omfattet opp til 40 personer på det meste og var kjent for å bruke mange kvinner. Under Første verdenskrig bygde det livbåter til den Kongelige Kanadiske Marinen.Bell døde på sin eiendom på Beinn Bhreagh 2. august 1922. Bells kiste ble laget av furu fra eiendommen av ansatte på hans laboratorium og foret med samme røde silkestoff som ble brukt i hans eksperimenter med manneløftende drager. Han ble begravet på toppen av fjellet på Beinn Bhreagh.I dag er Bells arbeid markert med Alexander Graham Bell National historic Site (Historisk bygning i Baddeck, som huser et museum som viser fram sitt arbeid.


== Referanser ==