jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Reginald Campbell Thompson

Reginald Campbell Thompson (født 21. august 1876 i Kensington i London, død 23. mai 1941) var en britisk arkeolog og assyriolog og kuneiformist. Han foretok utgravninger i Ninive, Ur, Nebo og Carchemish, og flere andre steder.


== Liv og virke ==
Han ble utdannet ved Colet Court, St. Paul's School i London og Caius College i Cambridge, der han studerte orientalske språk (hebraisk og aramaisk). 
I 1918 falt Mesopotamia i britiske hender, og British Museum bad om å få en arkeolog tilknyttet hæren der for å kunne beskytte oldsaker fra skade.  Som kaptein i Intelligence Service i regionen og som tidligere assistent ved British Museum, ble det Campbell Thompson som fikk oppdraget. Etter en kort undersøkelse i Ur, gravde han ved Shahrain og i haugene ved Tell al-Lahm.
Etter Første verdenskrig ble han fellow ved Merton College i Oxford.
Forfatterinnen Agatha Christie ble invitert av Campbell Thompson, sammen med sin mann arkeologen Max Mallowan, til utgravningene i Ninive i 1931. Hun dediserte romanen Lord Edgware Dies til «Dr. and Mrs. Campbell Thompson».
Han døde i 1941 mens han tjenestegjorde i Home Guard River Patrol på elven Themsen.


== Verker ==
R. Campbell Thompson The Devils and Evil Spirits of Babylonia 2 vols. London, 1903-1904.
Semitic Magic: its Origins and Development. London, 1908
Archaeologia, Vol LXX (1921)
Late Babylonian letters: transliterations and translations of a series of letters written in Babylonian cuneiform, chiefly during the reigns of Nabonidus, Cyrus, Cambyses, and Darius
A century of exploration at Nineveh, with Richard Wyatt Hutchinson
The epic of Gilgamish, text, transliteration and notes 1930


== Referanser ==


== Litteratur ==
Harry Reginald Holland Hall: A season's work at Ur, Al-'Ubaid, Abu Shahrain (Eridu) and Elsewhere, Being an Unofficial Account of the British Museum Archaeological Mission to Babylonia, 1919, Methuen, 1930.


== Eksterne lenker ==
The British Museum
British Museum biography
Short biography by K. Kris Hirst
Hot Legs

«Hot Legs» er en sang skrevet av Gary Grainger og Rod Stewart og ble spilt inn og gitt ut på albumet Foot Loose & Fancy Free av Rod Stewart i 1977. Sangen ble gitt ut på singel i 1978.
Tom Jones og Tina Turner spilte inn sangen live i 1981, denne innspillingen ble gitt ut på singel i 1997. Bon Jovi har også spilt sangen på konserter.


== Referanser ==
Jean Bottero

Jean Bottéro (født 30. august 1914 i Vallauris, død 15. desember 2007 i Gif-sur-Yvette) var en fransk assyriolog.
Bottéro begynte på småseminar i Nice og ble deretter novise i dominikanerordenen i Biarritz i 1931. Han trådte inn i ordenen i 1932 og ble tilknyttet klosteret i Saint-Maximin, der han utdypet sine studier i teologi og metafysikk. Han ble lagt merke til av pater Marie-Joseph Lagrange, grunnleggeren av École biblique de Jérusalem, som styrte ham inn på fagområdene eksegese og arkeologi. Han studerte antikkens filosofi, hebraisk og bibeleksegese i Saint-Maximin, men ble suspendert og sendt til et dominikanerkloster i Paris. Der studerte han akkadisk og sammen med René Labat oversatte han Codex Hammurabi. I 1950 ble han formelt utelukket fra presteskapet.Bottéro arbeidet fra 1947 til 1958 som forsker ved Centre national de la recherche scientifique (CNRS). I 1958 ble han professor i gammelorientalsk historie ved École Pratique des Hautes Études i Paris. Bottéro var fra 1949 med i det team som utforsket det kongelige arkiv for kileskrift funnet i  Mari.


== Verker ==
La religion babylonienne. PUF, Paris 1952.
Mythe et rite de Babylone. Honoré Champion, Paris 1985.
Naissance de Dieu. La Bible et l’historien. Gallimard, Paris 1986.
Mésopotamie. L’écriture, la raison et les dieux. Gallimard/NRF, 1987.
med Samuel Noah Kramer: Lorsque les dieux faisaient l’homme. Mythologie mésopotamienne. Gallimard, Paris 1989.
Initiation à l’Orient ancien. De Sumer à la Bible. Le Seuil, Paris 1992.
som utgiver og oversetter: L’épopée de Gilgamesh. Le grand homme qui ne voulait pas mourir. (serien L’aube des peuples), Gallimard, Paris 1992 ISBN 2-07-072583-9.
med Marie-Joseph Stève: Il était une fois la Mésopotamie. Collection «Découvertes Gallimard» (n° 191), série Archéologie, Gallimard, Paris 1993.
Babylone, à l’aube de notre culture. Collection «Découvertes Gallimard» (n° 230), série Histoire, Gallimard, Paris 1994 (ISBN 2-07-053255-0).
Babylone et la Bible. Entretiens avec Hélène Monsacré. Les Belles Lettres, Paris 1994.
med Jean-Pierre Vernant og Clarisse Herrenschmidt: L’Orient ancien et nous. L’écriture, la raison et les dieux. Albin Michel, Paris 1996.
med Joseph Moingt og Marc-Alain Ouaknin: La plus belle histoire de Dieu. Qui est le dieu de la Bible? Le Seuil, Paris 1997.
La plus vieille religion: en Mésopotamie. Gallimard, Paris 1998.
La plus vieille cuisine du monde. Louis Audibert, Paris 2002 (ISBN 2-84749-000-0).
Au commencement étaient les dieux. Présentation de Jean-Claude Carrière, Paris 2004.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Jean Bottero i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Nekrolog i internationalnews.fr
Mike Medavoy

Morris Mike Medavoy (født 21. januar 1941) er en amerikansk filmprodusent, medgrunnlegger av Orion Pictures (1978), tidligere formann av TriStar Pictures, tidligere sjef for produksjonen til United Artists (1974–78) og nåværende styreformann i Phoenix Pictures. Medavoy har blant annet vært ansvarlig for å produsere filmer som Zodiac (2007), Den tynne røde linjen (1998), Black Swan (2010) og What to Expect When You're Expecting (2012).


== Eksterne lenker ==
(en) Mike Medavoy på Internet Movie Database 
(sv) Mike Medavoy i Svensk Filmdatabas 
(da) Mike Medavoy på Filmdatabasen 
(da) Mike Medavoy på Scope 
(fr) Mike Medavoy på Allociné 
(en) Mike Medavoy på AllMovie 
(en) Mike Medavoy hos The Movie Database
Rosa von Praunheim

Rosa von Praunheim også Holger Bernhard Bruno Mischwitzky, opprinnelig Holger Radtke (født 25. november 1942 i Riga, Latvia) er en tysk filmregissør.Von Praunheim vokste opp som Holger Bernhard Bruno Mischwitzky hos adoptivforeldre i Øst-Berlin. Kunnskapen om at han var adoptivbarn fikk han først i 2000. I 1953 flyktet familien til vesten. Han studerte kunst i Offenbach og Berlin, men avsluttet ingen av studiene. Hans kunstnernavn Rosa von Praunheim viser til den rosa trekant som forfulgte homoseksuelle måtte bære i nazistiske konsentrasjonsleirer og til bydelen Praunheim i Frankfurt am Main. Von Praunheim var inntil 2006 dosent ved høyskolen for fjernsyn og film i Potsdam. Han har regissert ca. 150 filmer (Kort- og spillefilmer). Von Praunheim er en av de mest kjente LHBT-filmskaperne og aktivistene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Rosa von Praunheim – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Rosa von Praunheim på Internet Movie Database 
(sv) Rosa von Praunheim i Svensk Filmdatabas 
(da) Rosa von Praunheim på Filmdatabasen 
(fr) Rosa von Praunheim på Allociné 
(en) Rosa von Praunheim på AllMovie 
(en) Rosa von Praunheim hos The Movie Database
Narsiss og Gullmunn

Narsiss og Gullmunn (tysk: Narziß und Goldmund) er en dannelsesroman av den tysk-sveitsiske forfatteren Hermann Hesse. Romanen ble opprinnelig publisert i tidsskriftet Neue Rundschau i årene 1929–1930, før den utkom i bokform i 1930.Den lærde og asketiske Narsiss blir lærer på klosteret Mariabronn i den tyske middelalderen. Som elev får han den unge og kunstnerisk begavede Gullmunn, som vandrer søkende omkring på leting etter «meningen med livet». Gullmunn forlater klosteret etter en tid, blir landstryker i flere år, vender seg mot verden, mot livet og blir billedhugger. Når svartedauden kommer inn i området, møter Gullmunn den menneskelige eksistens på sitt verste. Etter mange år møtes de igjen, og de to hensetter seg i betraktninger over de ulike veier som deres liv har tatt, som kunstneren og tenkeren.
Liksom i de fleste av Hesses verker, er hovedtemaet vandrerens kamp for å finne seg selv, gjennom foreningen av to motpoler (Mysterium Coniunctionis). Gullmunn representerer kunsten og naturen og det «feminine sinn», mens Narsiss representerer vitenskap, logikk, Gud og det «maskuline sinn». Disse kvalitetene er hentet fra Carl Gustav Jungs arketypiske strukturer, og er hentet fra Hesses tidligere verker, spesielt Demian. Gjennom novellen blir Gullmunn i økende grad bevisst om minnene fra sin egen mor, som til slutt resulterer i hans ønske om å vende tilbake til «urmoren» (Urmutter).
Boken utkom for første gang på norsk i 1981 i Gyldendals lanternebøker (nr 478).


== Referanser ==
Summer Lovers (album)

Summer Lovers er filmmusikken til filmen Summer Lovers fra 1982, regissert av Randal Kleiser.


== Sporliste ==
Side 1:

«Summer Lovers» (Michael Sembello)
«Just Can't Get Enough» (Depeche Mode)
«If Love Takes You Away» (Stephen Bishop)
«Johnny and Mary» (Tina Turner)
«Sea Cave» (Basil Poledouris)Side 2:

«Do What Ya Wanna Do» (Nona Hendryx)
«Play to Win» (Heaven 17)
«Take Me Down to the Ocean» (Elton John)
«Crazy in the Night» (Tina Turner)
«Hard to Say I'm Sorry» (Chicago)
«Search for Lina» (Basil Poledouris)


== Referanser ==
Pumbedita

Pumbedita (eller Pumbeditha, Pumpedita, eller Pumbedisa; פומבדיתא) var en by i det gamle Babylonia, nær den moderne by Fallujah i Irak.
Byen hadde en stor jødisk befolkning, og kjent for sitt talmudiske akademi. De lærde der, sammen med de jødiske lærde i byene Sura og Nehardea, stod bak den babylonske Talmud. Akademiet ble grunnlagt av Judah ben Ezekiel sent på 200-tallet. På 1000-tallet ble akademiet flyttet til Bagdad.
Benjamin av Tudela, som reiste i Babylonia i 1170, skrev at det den gang bodde ca 3000 jøder i byen. Kanskje er dette en overdrivelse. Men det bestrides ikke at det fantes en jødisk menighet her på den tid.


== Litteratur ==
Encyclopedia Judaica, bind 13, s. 1383–1386
Peder Jacobsen

Peder Jacobsen er navnet til flere personer:

Peder Jacobsen (1888–1967), norsk politiker
Peder Jacobsen Brinch (1668–1720), norsk prest og forfatter
Peder Jacobsen Bøgvald (1762–1829), norsk skipsreder, gårdbruker og sagbrukseier
Peder Jacobsen Hygom (1692–1764), dansk biskop
Stéphane Sessègnon

Stéphane Sessègnon (født 1. juni 1984 i Allahé) er en beninsk fotballspiller som spiller for den franske klubben Montpellier. Han har tidligere spilt for klubbene Requins de l'Atlantique, Créteil, Le Mans, Paris Saint-Germain, West Bromwich og Sunderland. Han kan spille både ving, offensiv midtbane og hengendespiss. Den 2. september 2013 signerte han for West Bromwich Albion for en overgangssum på £5.5 millioner (pund), noe som gjorde han til klubbens dyreste signering noensinne.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stéphane Sessègnon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Stéphane Sessègnon – UEFA 
(fr) Stéphane Sessègnon – Ligue de Football Professionnel 
(fr) Stéphane Sessègnon – LÉquipe 
(en) Stéphane Sessègnon – Transfermarkt 
(en) Stéphane Sessègnon – national-football-teams.com 
(en) Stéphane Sessègnon – WorldFootball.net 
(en) Stéphane Sessègnon – Soccerbase.com 
(en) Stéphane Sessègnon – FootballDatabase.eu 
(en) Stéphane Sessègnon – Soccerway 
(en) Stéphane Sessègnon – PlaymakerStats.com 
Stéphane Sessègnon club profile på psg.fr
ESPN Profile Arkivert 4. mai 2009 hos Wayback Machine.
En prest og en plage (dokumentarfilm)

En prest og en plage er en norsk dokumentarfilm fra 2014 som handler om livet den kontroversielle norske presten og abortmotstanderen Børre Knudsen. Regi er ved Fridtjof Kjæreng. Filmen skildrer i hovedsak Knudsens utrettelige kamp mot den norske abortloven gjennom 1980- og 1990-tallet. Den handler også om den belastning hans kamp har vært for familien. Både kona og ene datteren deltar i dokumentaren. Knudsen var Norges mest kjente abortmotstander og en av de største opprørere i nyere norsk historie. I perioder var han en av Norges mest omdiskuterte personer, som utløste sterke meninger og som svært mange tok sterk avstand fra.
Regissørens hensikt med filmen var å vekke debatt om ytringsfrihetens kår i Norge.


== Tittelen ==
Filmen har samme tittel som en bok fra 1988 av Niels Chr. Geelmuyden.


== Handling ==
I over ett år fulgte regissør Fridtjof Kjæreng den omstridte presten og abortmotstanderen Børre Knudsen og hans kone, som på den tiden bodde i en hytte i Balsfjord i Troms. Børre Knudsen er tidvis sterkt plaget av Parkinsons sykdom. Gjennom ekteparets dagligliv og tanker føres seerne tilbake til fortiden og deres kamp for det de mener er de kristne verdier. Gjennom arkivfilm vises hans kamp for det ufødte liv samt fremveksten av det moderne Norge. Filmen følger ekteparets kamp med å forsone seg med fortiden og den smerten abortkampen har påført dem og barna.
Seerne får også innblikk i hvordan hans familie opplevde det. Kona Ragnhild, som var enig med ham i sak, forstod ikke hvorfor de måtte ta kampen alene og var nær ved å forlate ham. Den voksne datteren Kjersti ser på ham med kamuflert sinne, og spør hvorfor det aldri betydde noe hvordan hun og søsknene hadde det, hvorfor de aldri fikk bedre svar enn at det var «nødvendig».


== Produksjonen ==
Produksjonskostnadene var på rundt 3,6 millioner kroner.


== Mottakelse ==


=== Anmelderne ===
Filmen fikk jevnt over god mottakelse av anmelderne. VGs anmelder gav den terningkast fire. Også Dagbladets anmelder gav den terningkast fire og beskrev den som fascinerende, men mente også at filmskaperen burde gått nærmere filmens hovedperson. Aftenposten og Filmfront gav den tre, mens Nordlys gav den fem.


=== Publikum ===
Filmen ble sett av over 18 000 på kino i Norge.


=== Priser ===
Under Gullruten 2015 vant Fridtjof Kjæreng fagprisen «Beste regi – enkamera» for filmen. I tillegg var den nominert i klassene «Beste foto – enkamera» (Kjæreng) og «Beste lyddesign» (Frode Løes Hvatum, Håkon Lammetun).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) En prest og en plage på Internet Movie Database 
(no) En prest og en plage i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) En prest og en plage hos Filmfront
Filippinenes herrelandslag i fotball

Filippinenes herrelandslag i fotball er det nasjonale fotballandslaget til øynasjonen Filippinene, som ligger i Stillehavet sørøst for det asiatiske fastlandet. Landslaget administreres av det nasjonale forbundet Filippinenes fotballforbund (PFF), som ble opprettet allerede i 1907 og som ble en del av FIFA og AFC i henholdsvis 1930 og 1954. Laget har aldri kvalifisert seg til hverken et Verdensmesterskap eller Asiamesterskap.


== Historie ==
Filippinene er et av de eldste landslagene i fotball for herrer i Asia, og spilte sin første landskamp hjemme mot Kina den 1. februar 1914 (1–0). Filippinene deltok for første gang i VM-kvalifisering i 1997, hvor laget spilte flere kamper i et innledende gruppespill, men endte sist i sin gruppe med Qatar, Sri Lanka og India, og gikk derfor ikke videre.Siden Filippinene hverken har kvalifisert seg til et sluttspill i Verdensmesterskapet eller Asiamesterskapet, regnes de derfor for å være et av Asias svakere lag i henhold til FIFAs verdensranking. (128/208 per 14. august 2014).


== Verdensmesterskapet i fotball ==
1930 til 1938 – Deltok ikke i kvalifisering
1950 – Trakk seg fra kvalifisering
1954 til 1970 – Deltok ikke i kvalifisering
1974 – Trakk seg fra kvalifisering
1978 til 1994 – Deltok ikke i kvalifisering
1998 til 2002 – Utslått i kvalifisering
2006 til 2010 – Deltok ikke i kvalifisering
2014 – Utslått i kvalifisering


== Asiamesterskapet i fotball ==
1956 til 1960 – Utslått i kvalifisering
1964 – Trakk seg fra kvalifisering
1968 – Utslått i kvalifisering
1972 til 1976 – Trakk seg fra kvalifisering
1980 til 1984 – Utslått i kvalifisering
1988 til 1992 – Deltok ikke i kvalifisering
1996 til 2000 – Utslått i kvalifisering
2004 til 2007 – Deltok ikke i kvalifisering
2011 til 2015 – Utslått i kvalifisering


== Kjente spillere ==
Paulino Alcántara
Neil Etheridge
Rob Gier
Jerry Lucena
Paul Mulders
James Younghusband
Phil Younghusband


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Filippinenes profil hos FIFA.com Arkivert 22. juni 2013 hos Wayback Machine.
Siddhartha

Siddhartha (tysk: Siddhartha. Eine indische Dichtung) er en allegorisk dannelsesroman av den tysk-sveitsiske forfatteren Hermann Hesse. Det var Hesses niende roman og ble publisert i 1922 av S. Fischer Verlag.
Romanen handler om den unge brahminen Siddhartha som levde på samme tid som Gautama Buddha. Siddhartha var også Buddhas navn før sin opplysning og betyr «den som har oppnådd sine mål», av siddha (oppnådd) + artha (det som søkes etter). I boken blir Buddha kalt Gotama.
Siddhartha oppgir både familien og presteskapet for å forme sin egen livsoppfatning. Gjennom refleksjoner følger vi hans tankegang fra at den unge brahminen drar hjemmefra, og søker seg til et hardt asketisk liv. Videre lever han en hedensk og hedonistisk livsførsel i byen, før han bosetter seg ved en hellig elv. Romanen inneholder viktige innsikter i forholdet mellom den profane verden og den guddommelige, som Siddhartha søker. 
Hesse skrev romanen i årene 1919 til 1922. I USA ble romanen utgitt i 1951 og ble svært innflytelsesrik på 1960-tallet. Den utkom første gang på norsk i 1972, og ble i 1976 utgitt som en del av Gyldendals lanternebøker (nr 314).
Trond Jacobsen

Trond Jacobsen er navnet til flere personer:

Trond Jacobsen (fallskjermhopper) (født 1965)
Trond Jacobsen (filmprodusent) (født 1967)
Diwaniya

al-Diwaniyya (alternative stavremåter blanr annet al-Diwaniyah og ad-Diwaniyah, arabisk الديوانية) er en by i det sentrale Irak og den administrative hovedstat for guvernementet al-Qadisiyya. 
Et overslag over folkemengen fra 2009 i det distriktet byen ligger i, var på 499 926 innbyggere, på et areal på 1 212 km².


== Referanser ==
Friidrett under Sommer-OL 1928 – Stavsprang menn

Stavsprang for menn var en av fire hoppøvelser i friidrett under Sommer-OL 1928 i Amsterdam. Det var åttende gangen stavsprang var med på det olympiske programmet. Tjue deltakere fra tretten nasjoner deltok i stavsprangkonkurransen som ble avviklet 1. august 1928. Ni utøvere klarte 3,66 meter og kvalifiserte seg for finalen. Sabin Carr fra USA ble olympisk mester med et hopp på 4,20 meter som var ny olympisk rekord.


== Medaljevinnere ==


== Rekorder ==
Gjeldende rekorder før lekene i 1928:


=== Kvalifisering ===
Gruppe 1

Gruppe 2


=== Finale ===


== Eksterne lenker ==
Resultater Arkivert 31. oktober 2013 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Offisiell rapport, side 448 - 450 (engl.)
Gudrød av Skåne

For Gudrød Haraldsson, konge av Man på 900-tallet, se Gudrød HaraldssonGudrød av Skåne (norrønt: Guðröðr), Gudrød Haraldsson, var sønn av Harald den gamle og bror til kong Halvdan den snille. Han var gift med ynglingekongen Ingjald Illrådes datter Åsa. Ifølge kronologien i blant annet Ynglingesagaen og fornaldersagaen Hvordan Norge ble bygd var han konge i Skåne i det 7. århundre.
Gudrøds hustru Åsa Illråde, som hadde arvet sin fars dårlige sinnelag og fikk hans tilnavn, sørget for at Gudrød drepte sin bror Halvdan. Etterpå sørget hun for at også Gudrød ble drept. Halvdan hadde sønnen Ivar Vidfamne. Etter at både faren og farbroren var døde, kom Ivar Vidfamne til Skåne og dro mot gården Ræning i Mälaren der Ingjald Illråde oppholdt seg. Ingjald begikk selvmord ved å tenne på gården, og han selv, datteren Åsa og hele hirden hans brant inne.
Halvdans sønn Ivar Vidfamne la under seg Skåne, og senere utvidet han kongeriket til å også omfatte «Danevelde, en stor del av Saksland og hele Østrike (dvs. landene rundt Østersjøen, inkl. Russland) og femtedelen av England».Ivar Vidfamne jaget Ingjalds sønn Olav Tretelgja ut av Skåne. Olav dro til Värmland og ble gift med datter til Solør-kongen Harald Gulltann. Deres sønn Halvdan Kvitbein brakte Ynglingeætten til Norge og var norsk stamfar for Harald Hårfagre og hans ætt.


== Referanser ==
Samlagsavstemning

Samlagsavstemning eller Brennevinsavstemning ble med Brennevinsloven av 1894 avgjørende for om byer skulle opprette, beholde eller avvikle såkalte brennevinssamlag. Denne loven slo fast at all omsetning av brennevin, bortsett fra partisalg over 250 liter, skulle legges inn under kommunale samlag.
Det var lokale folkeavstemninger, som kunne avholdes hvert 5. år, som skulle avgjøre hvilke byer som skulle ha samlag, og avstemningsreglene skulle favorisere den rådende situasjonen ved at de som ikke stemte, ble tatt til inntekt for status quo. Før den tid var det kommunestyret som hadde bestemt om det skulle være samlag i byen. Stemmeretten ved slik avstemninger var overraskende vid i forhold til vanlig stemmerett, alle hjemmehørende i byen over 25 år kunne avgi stemme, også kvinner. Det første steget for kvinner på den offentlige arenaen var altså i de lokale avstemningene om samlaget skulle fortsette sin drift eller ikke. Det er vel trolig at bakgrunnen for dette var at kvinner i større grad stod for en edruskaplig linje og derved ville medvirke til en reduksjon av antallet samlag. Faktum er at som en følge avholdspolitikken og avholdsbevegelsens økende styrke, sank antall byer med samlag fra 51 i 1894 til 13 i 1913.


== Brennevinsavstemninger ==
Vaillantella

Vaillantella er en slekt av smerlinger. 
De skiller seg fra alle andre smerlinger ved å ha en lang ryggfinne med 53–73 stråler. Sidelinjen er fullstendig, og halefinnen er dypt kløftet. De er utbredt på Malakkahalvøya, Sumatra og Borneo.
Den systematiske posisjonen er omstridt, og de har blitt plassert i Balitoridae, Botiidae eller Cobitidae. Kottelat (2012) regner dem til en egen familie, Vaillantellidae.


== Kilder ==
(en) Family Vaillantellidae - FishBase Besøkt 26. august 2014.
M. Kottelat (2012). «Conspectus cobitidum: an inventory of the loaches of the world (Teleostei: Cypriniformes: Cobitoidei)» (PDF). The Raffles Bulletin of Zoology. Supplement No. 26: 1–199. ISSN 0217-2445. Arkivert fra originalen (PDF) 11. februar 2013. Besøkt 17. august 2014. 
V. Šlechtová, J. Bohlen og H.H. Tan (2007). «Families of Cobitoidea (Teleostei; Cypriniformes) as revealed from nuclear genetic data and the position of the mysterious genera Barbucca, Psilorhynchus, Serpenticobitis and Vaillantella». Mol. Phylogenet. Evol. 44 (3): 1358–65. ISSN 1055-7903. PMID 17433724. 
W.-J. Chen, V. Lheknim og R.L. Mayden (2009). «Molecular phylogeny of the Cobitoidea (Teleostei: Cypriniformes) revisited: position of enigmatic loach Ellopostoma resolved with six nuclear genes». Journal of Fish Biology. 75 (9): 2197–2208. ISSN 1095-8649. doi:10.1111/j.1095-8649.2009.02398.x. 


== Eksterne lenker ==
(en) Vaillantella – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Vaillantella i Encyclopedia of Life 
(en) Vaillantella i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Vaillantella hos ITIS 
(en) Vaillantella hos NCBI 
Vaillantella – detaljert informasjon på Wikispecies
IC 2944

IC 2944 er en åpen stjernehop med en forbundet emisjonståke funnet i stjernebildet Kentauren, nær stjernen Lambda Centauri. Stjernehopen inneholder Bok-kuler, som ofte er stedet hvor stjernedannelser i en H II-region finner sted. Det finnes dog ingen beviser for at stjerner har blitt dannet i noen av kulene i IC 2944.ESOs Very Large Telescopes bilde til høyre er et nærbilde av et sett med bok-kuler i IC 2944, oppdaget av den sørafrikanske astronomen A. David Thackeray i 1950.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

SEDS: IC 2944
IC 2944 at ESA/Hubble
USS «Louisiana» (SSBN-743)

USS «Louisiana» (SSBN-743) er en amerikanske ballistisk missilubåt i Ohio-klassen som ble satt i tjeneste i 1997.


== Litteratur ==
Stephen Saunders RN, red. (2004). Jane's Fighting Ships 2004-2005 (107 utg.). Jane’s Information Group Limited. s. 835. ISBN 0-7106-2623-1. 


== Referanser ==