jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Stephen Peacocke

Stephen «Steve» Peacocke  (født 30. oktober 1981) er en australsk skuespiller. Han her best kjent for sin rolle som  Darryl Braxton i den populære såpeoperaen Home and Away.


== Filmograpfi ==


== Priser og nominasjoner ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Steve Peacocke – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Steve Peacocke på Internet Movie Database 
(en) Steve Peacocke hos The Movie Database 
Steve Peacocke at Yahoo!7
Våge kraftverk

Våge kraftverk er et vannkraftverk ved Vågstranda i Vestnes kommune i Møre og Romsdal.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 85 meter i Vågselva.
Installert effekt er 100 kW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 0,5 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Liåna

Liåna (også kalt Liåni og Litlåna) er ei elv i Lund kommune i Rogaland. Den har utspring fra Svarttjørn, øst for Øykjaheia, og renner i vestlig retning gjennom en rekke små innsjøer. Etter Ljosvatnet (404 moh.) faller elva ned dalsida mot Hovsvatnet og møter Sideelva Sætraåna som kommer inn fra nord. Liåna munner ut i Hovsvatnet ved Handeland, bare 200 meter øst for Storånas munning. Liåna er 7,5 kilometer lang.Elva er utbygd til kraftproduksjon i tre kraftverk. Nedre Neset kraftverk (2,56 MW) utnytter et fall på 118 meter helt nederst i elva, og ble satt i drift i 2012. Østre Neset kraftverk (1,6 MW) utnytter fallet på 207 meter fra Ljosvatnet til inntaksdammen for Nedre Neset, og Vestre Neset kraftverk (1,5 MW), som ligger i samme bygning, utnytter et fall på 155 meter i Sætraåna. Østre og Vestre Neset kraftverk ble satt i drift i 2014.


== Referanser ==
Diodoros fra Tyr

Diodoros fra Tyr (100-tallet f.Kr.) var en filosof i den peritatetiske skolen og en disippel av  Kritolaos fra Faselis.
Diodoros etterfulgte Kritolaos som skolark ved den peritatetiske skolen i Athen rundt år 118 f.Kr., og var fortsatt aktiv i 110 f.Kr. da Lucius Licinius Crassus besøkte Athen i egenskap av skattemester i den romerske provinsen Makedonia. 
En av Diodoros' etiske maksimer var at det høyeste gode består av en kombinasjon av dyd og fravær av lidelse, og forsøkte med det å forene stoisisme med epikurisme. Cicero benektet derfor at Diodoros var en genuin peripatetiker.


== Referanser ==
Vestre Neset kraftverk

Vestre Neset kraftverk er et vannkraftverk i Lund kommune i Rogaland. 
Det ligger i samme bygning som Østre Neset kraftverk.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 150 meter i Sætraåna.
Installert effekt er 1,5 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 4,3 GWh.
Utløpet går rett i inntaksdammen til Nedre Neset kraftverk.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase


== Se også ==
Lund kommune
Clemens Kraft
Ljosvatnet

Ljosvatnet er en innsjø i Lund kommune i Rogaland. Den ligger rundt seks kilometer nord for Moi og har utløp mot vest til Liåna. Ljosvatnet er inntaksmagasin for Østre Neset kraftverk.


== Referanser ==
Kritolaos fra Faselis

Kritolaos fra Faselis (ca. 200 f.Kr. – ca. 118 f.Kr) var en gresk filosof fra den peripatetiske skolen. 
Kritolaos var født i Faselis, en gresk koloni i Lykia, og studerte filosofi i Athen under Ariston fra Keos. Han ble en av skolarkene ved den peripatetiske skolen, formodentlig som Aristons umiddelbare etterfølger. Sammen med Diogenes og skolarken ved Platons akademi, Karneades, ble Kritolaos sendt til Roma for å legge fram en petisjon for senatet på vegne av Athen.Kritolaos var interessert i retorikk og etikk, og regnet nytelse som et onde. Med en argumentasjon rettet mot stoikerne, sto han på den aristoteliske doktrinen om verdens og menneskelighetens uforanderlighet.
Ingenting av Kritolaos' skrifter er bevart.


== Litteratur ==
Dorandi, Tiziano (1999). «Chapter 2: Chronology». The Cambridge History of Hellenistic Philosophy. Cambridge: Cambridge University Press. s. 50. ISBN 978-0-521-25028-3. 
Denne artikkelen inneholder materiale fra Encyclopædia Britannica Eleventh Edition, en publikasjon som nå er offentlig eiendom.


== Referanser ==
Andreas Hjelmtveit

Andreas Hjelmtveit (født 15. april 1983) er en norsk politimann og styrkeløfter, som konkurrerer for Hommersåk Atletklubb. Nasjonalt har han blant annet vunnet to gull i NM (2005 og 2011) og fire gull i junior-NM (2002, 2003, 2004 og 2005). Internasjonalt har han blant annet blitt verdensmester og juniorverdensmester.
I 2012 vant Hjelmtveit strongman-konkurransen Jærens sterkeste mann, foran politikollega og tidligere europamester i styrkeløft Børge Øvrebø.


== Nasjonale resultater og meritter i styrkeløft ==


=== NM i styrkeløft ===


=== Junior-NM i styrkeløft ===


== Referanser ==
Isebakktjern

Isebakktjern er et ferskvannstjern som ligger nordvest i Sarpsborg kommune, og blir delt med nabokommunen Råde kommune. Tjernet er 86 dekar stort og ligger ca. 60 moh. Tjernet har utløp via Møllerødbekken som ender opp i Ågårdselva, rett ovenfor Solli bruk. Tjernet ligger ganske isolert til og er for det meste omringet av skog og fjell. Det er blitt registrert mange arter rundt tjernet og det er et stort biologisk mangfold ved tjernet.   


== Økologi ==
Vannet i tjernet er svært surt og blir regnet som næringsfattig. Under 2.verdenskrig var det våpenslipp i området rundt tjernet og på Isebakktjern. Det var trolig 2-3 containere med våpen som gikk gjennom isen på tjernet, noe som gjør at vannet i tjernet er forurenset av kvikksølv og andre tungmetaller. Dette gjør at vannet ikke bør drikkes og fisk som er fanget i vannet bør heller ikke spises. 
Isebakktjern blir regnet som et viktig leveområde for ål på grunn av observasjoner av ål i utløpsbekken til tjernet. Det er mye flytebladsvegetasjon og sivbelter sør i tjernet. Tjernet er et potensielt leveområde for sjeldne øyenstikkere. Det er også blitt observert bevere ved tjernet. Vannet i Isebakktjern ble rotenonbehandlet i 1965 for å fjerne gjedda som befant seg i vannet. Denne behandlingen var mislykket da gjedda overlevde i et lite vann lenger opp i vassdraget. Det ble tidligere satt ut ørret i vannet, og det var et godt ørretfiske i noen år, men ørreten er idag utryddet fra tjernet. Det finnes mange naturlige fiskeplasser ved tjernet, men det fiskes lite ved tjernet idag.  


== Fisk i Isebakktjern ==
Ål
Gjedde
Abbor


== Eksterne lenker ==
http://faktaark.naturbase.no/naturtype?id=BN00097200
http://faktaark.naturbase.no/naturtype?id=BN00097254
http://www.fiskersiden.no/forum/index.php?/topic/3957-isebakketjern-300105/
Skolark

Skolark (gammelgresk σχολάρχης scholárchēs «skoleleder», av σχολή scholḗ «skole» og ἄρχειν árchein «kommandere») var betegnelsen på lederne av Platons Akademia og Aristoteles' Peripatos, to av filosofiskolene i antikkens Athen.
Skolarkene ble valgt på livstid. En kampvotering ved Platons akademi som Xenokrates vant med knapp margin er dokumentert; Xenokrates var etterfølger av Speusippos, som igjen var Platons etterfølger. Ved akademiet utgjorde studentene selv velgermassen og valget var hemmelig. Senere ble valgene omgått ved at skolarkene overlot ledelsen til en de selv pekte ut.
I Peripatos kunne skolarken utpeke sin foretrukne etterfølger gjennom testamentariske overføringer eller ved å peke ut et valgmanntall. Skolarken ved Peripatos var eier av skolebygningene, biblioteket og tomta anlegget lå på.


== Litteratur ==
Tiziano Dorandi: Chronology und Organization and structure of the philosophical schools. I Keimpe Algra o.a. (red.): The Cambridge History of Hellenistic Philosophy. Cambridge University Press, Cambridge 1999, ISBN 0-521-25028-5, s. 31–62
Trestikkmyra

Trestikkmyra er en myr vest i Sarpsborg kommune og grensen mot nabokommunen Råde kommune går over myra i vest. Trestikkmyra er en av de større intakte lavlandsmyrene i Østfold. Totalarealet på myra er 91 dekar. Myra har stor biologisk verdi og det er observert et stort biologisk mangfold ved myra. 


== Biologi ==
Myra er relativt urørt og regnes som en sjeldenhet i regionen. Myra har et belte med takrør langs kanten i øst og myra er noe tresatt i sørøst. Myra ligger i en grunnfjellforsenkning og er voksested for enkelte spesielle myrplanter. Alle de norske soldoggplantene kan observeres i myra. Gul myrsommerfugl er også blitt observert ved myra, sammen med blåtopp, tranebær, pors og klokkelyng. Det er et rikt fugleliv ved myra, og mange fuglearter er blitt observert ved myra. Rudge, ringdue, trepiplerke, svarttrost, orrfugl, måltrost og bokfink er noen av fugleartene som er blitt påvist ved trestikkmyra.


== Historie ==
Under den 2. verdenskrig så foregikk det en rekke våpenslipp over Østfold. Slippene kom fra britiske fly som forsynte den norske motstandsbevegelsen Milorg med våpen, utstyr, ammunisjon og eksplosiver. Det var vanskelig å finne egnede slipplasser for våpnene. Plassene som skulle benyttes til våpenslipp måtte være i god avstand fra tyske forlegninger, stedet måtte være skjermet, lyssignaler måtte lett kunne sees fra fly, nærhet til gjemmesteder var viktig og det åpne landskapet måtte være 700-800 meter langt og 300-600 meter bredt. Trestikkmyra ble derfor en optimal plass for våpenslipp. Det ble forsøkt å slippe våpen over Trestikkmyra 20. februar 1945, men slippet ble avbrudt. Det ble også forsøkt å slippe våpen på myra 22. februar 1945, men dette slippet ble også avlyst. 
26. februar 1945 så prøvde britene å slippe våpen over Trestikkmyra for tredje gang og denne gangen så lykkes de. 33 containere med våpen ble sluppet over Trestikkmyra. Det var 18 mann i aksjon ved myra når slippet fant sted. Disse jobbet med å få containerne med våpen skjult. Materiellet fra slippet ble transportert ut i Østfold distriktet med ulike kjøretøy. Sykkel ble i begynnelsen brukt, men de gikk over til bil etterhvert. 


== Eksterne lenker ==
http://faktaark.naturbase.no/naturtype?id=BN00097322
http://www.moss-avis.no/nyheter/historie-tur-fenget/s/2-2.2643-1.3961980
http://www.varteig-historielag.no/documents/FlyslippUnderKrigen.pdf
http://www.f-b.no/arkiv/med-sprengstoff-i-sykkelveska/s/2-2.952-1.2196645
Herje mikrokraftverk

Herje mikrokraftverk er et vannkraftverk i Rauma kommune i Møre og Romsdal.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 165 meter i Herjeelva.
Installert effekt er 90 kW. Årsproduksjon er 0,65 GWh.
Dette kraftverket ble nedlagt da nye Herje kraftverk ble åpnet, det eier fallrettighetene. 
Bygningen er fredet, og maskineriet er intakt. Kraftverket er oppført som et tilbygg til en mølle som utnyttet vannet før i tiden.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
Energiutredning Rauma
Medaljeoversikt fra styrkeløftmesterskap


== Norgesmesterskap (per 1. juli 2016) ==
Det første offisielle NM i styrkeløft i regi av Norges Styrkeløftforbund ble arrangert i 1974, og har siden den gang blitt arrangert årlig.


== Norgesmesterskap for veteraner (t.o.m. 2008) ==


== Verdens- og europamesterskap (per 1. juli 2016) ==


== Verdens- og europamesterskap for juniorer (per 1. september 2016) ==


== Referanser ==
Sprint-VM på skøyter 1989

Sprint-VM på skøyter 1989, det 18. offisielle sprintverdensmesterskapet i ISU regi, ble arrangert i Thialf i Heerenveen, Nederland den 25. og 26. februar 1989.


== Medaljevinnere – sammenlagt ==


=== Damer ===


=== Herrer ===


== Resultater ==


=== Sammenlagt damer ===


=== Sammenlagt herrer ===


== Litteratur ==
Trond Eng, red. (november 2002). «World championships sprint 1970–2002, ladies – 1989 ( 18 ) Heerenveen / Thialf». All time international championships – Complete results 1889–2002 (engelsk). Askim: World speed skating statisticians association (WSSSA) – Skøytenytt. s. 42. 
Trond Eng, red. (november 2002). «World championships sprint 1970–2002, men – 1989 ( 18 ) Heerenveen / Thialf». All time international championships – Complete results 1889–2002 (engelsk). Askim: World speed skating statisticians association (WSSSA) – Skøytenytt. s. 158. 


== Eksterne lenker ==
(en) Sprint-VM på skøyter 1989, Senior damer – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
(en) Sprint-VM på skøyter 1989, Senior herrer – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
Resultatoversikt på SpeedSkatingStats.com en nl. for damer
Resultatoversikt på SpeedSkatingStats.com en nl. for herrer
(en) Sprint-VM på skøyter 1989 resultatmeny for både damer og herrer på www.ISU.html.infostradasports.com
(en) Sammenlagt-medaljer og resultater for damer og herrer på The-Sports.org (ikke komplett, mangler tre løpere, to kvinner polske A. Zdrojek og svenske Y. Fors ble diskvalifisert på andre distanse, samt en mann polske T. Jankowski som ble diskvalifisert på første distanse).
«World Sprint Championships 1989 (Women)» (engelsk). Skateresults.com. Arkivert fra originalen 26. februar 2010. Besøkt 30. juni 2016. 
«World Sprint Championships 1989 (Men)» (engelsk). Skateresults.com. Arkivert fra originalen 26. februar 2010. Besøkt 30. juni 2016. Avisartikler«Nemeth pulverisierte rekord» (tysk-østerrikisk). Arbeiter Zeitung. 27. februar 1989. s. 20. Besøkt 6. juli 2018.
Selskapsreisen (1960)

Selskapsreisen (dansk: Eventyrrejsen) er en dansk filmkomedie fra 1960 regissert av Ole Berggreen. Manuset ble skrevet av Berggreen og Grete Frische. Norske Sonja Wigert spiller den mindre rollen som Monica.


== Innspillingsfakta ==
Filmen ble spilt inn i München, Tyrol, Roma og Venezia.


== Handling ==
Vi møter et blandet selskap av forventningsfulle feriereisende som drar med fly og buss på én av de populære «eventyrreisene» til München, Tyrol, Roma og Venezia.


== Rolleliste (i utvalg) ==
Asbjørn Andersen - Prokurist Smith
Else Marie Hansen - Tulle, prokuristens kone
Preben Mahrt - Artisten Edward
Vera Stricker - Lydia, artistens partnerske
Elith Pio - Lektor Adam Hansen
Paula Illemann Feder - Lektorens kone
Knud Hallest - Disponent Bertelsen
Bodil Udsen - Disponentens kone
Jørn Jeppesen - Bokholder Frederiksen
Hannah Bjarnhof - Frederiksens kone
Annie Birgit Garde - Marianne Berg, korrespondent
Henry Nielsen - Gartner Jørgensen
Ebba Amfeldt - Jørgensens kone
Frits Helmuth - Gustav Hollstrøm
Grete Frische - Norma
Karen Lykkehus - Dagny
Jessie Rindom - Enkefru Henningsen
Hanne Winther-Jørgensen - Gudrun, enkefruens datter
Palle Huld - Reisefører Christensen
Sonja Wigert - Monica


== Eksterne lenker ==
Eventyrrejsen i danskefilm.dk
Eventyrrejsen i Filmdatabasen
Drivdalselva kraftverk

Drivdalselva kraftverk er et vannkraftverk i Velledalen i Sykkylven kommune i Møre og Romsdal.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 105 meter.
Installert effekt er 350 kW. Årsproduksjon er 1,5 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Brattvåg kraftverk

Brattvåg kraftverk er et vannkraftverk i Brattvåg i Ålesund kommune i Møre og Romsdal.
Det utnytter et fall på 80 meter fra Synnalandsvatnet til sjøen. Vannet ledes fra utløpet av Synnalandsvannet og ned til kraftverket via en 1100 meter lang rørledning. 
Installert effekt er 800 kW. Årsproduksjon er 3 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase


== Eksterne lenker ==
Digitalmuseum: Interiør fra maskinsalen
Aklestad kraftverk

Aklestad kraftverk er et vannkraftverk ved Sæbø i Ørsta kommune i Møre og Romsdal.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 80 meter i en bekk.
Installert effekt er 10 kW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 0,1 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Aristoksenos

Aristoksenos fra Taranto (ca. 360 f.Kr. – 300 f.Kr.) var en gresk filosof og musikkteoretiker.
Aristoksenos er den tidligste forfatteren fra antikken som det er bevart omfattende skrifter om musikk av.


== Liv og virke ==
Aristoksenos' far, Sokrates-eleven Spintharos var en lærd musiker som gav sønnen den første musikkutdanningen. Senere fikk Aristoksenos undervisning i musikkteori av pytagoreerne Xenofilos fra Khalkidiki og Lampros fra Erythrai. Tilslutt ble han elev av Aristoteles og medlem av den peripatetiske skolen.
Det meste av Aristoksenos' skrifter om filosofi, etikk og musikk er tapt, men Elementa harmonica, en avhandling om musikk er delvis bevart, dessuten noen fragmenter om rytme og takt.  Elementa er hovedkilden til kunnskapen om antikkens greske musikk.På rent musikalsk grunnlag definerte Aristoksenos blant annet begrepene intervall, tonesystem, heltone, halvtone, tredelstone, kvarttone, dessuten diatoniske, kromatiske og enharmoniske modi, toneverdi og rytme. Med disse begrepene preget han en stor del av den senere musikkterminologien i seinantikken og middelalderen. Begrepene brukes fremdeles, om enn med til dels modifisert betydning.


== Utgaver og oversettinger ==
Lionel Pearson (red.): Aristoxenus, Elementa rhythmica. The Fragment of Book II and the Additional Evidence for Aristoxenean Rhythmic Theory. Texts edited with Introduction, Translation, and Commentary. Clarendon Press, Oxford 1990, ISBN 0-19-814051-7 (griechischer Text und englische Übersetzung).
Stefan Ikarus Kaiser (red.): Die Fragmente des Aristoxenos aus Tarent (= Spudasmata. Bind. 128). Nyutgave, oppdatert og oversatt. Olms, Hildesheim o.a. 2010, ISBN 978-3-487-14298-2 (gresk, latin og tysk)


== Kilder ==
«Aristoxenus», 1911 Encyclopædia Britannica, Volume 2


== Litteratur ==
Bruno Centrone: Aristoxène de Tarente. I Richard Goulet (red.): Dictionnaire des philosophes antiques. Bind 1: Abam(m)on à Axiothéa. Centre National de la Recherche Scientifique, Paris 1989, ISBN 2-222-04042-6, s. 590–593
Wilfried Neumaier: Antike Rhythmustheorien. Historische Form und aktuelle Substanz (= Heuremata. Studien zur Literatur, Sprachen und Kultur der Antike. Bind. 11). Grüner, Amsterdam 1989, ISBN 90-6032-064-6 (books.google.de).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Aristoksenos i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Verk av og om Aristoxenos på engelsk Wikisource
Andrew Barker: Aristoxenus Biography, archive.org
The Last Place on Earth

Kappløpet mot Sydpolen (orig: The Last Place on Earth) er en britisk miniserie i syv deler som gikk på ITV i 1985. Serien omhandler kappløpet mellom Robert F. Scott og Roald Amundsen om å bli den første til å nå Sørpolen. Martin Shaw spiller rollen som Robert F. Scott, mens Sverre Anker Ousdal spiller rollen som Roald Amundsen. Regi er ved Ferdinand Fairfax. Manus er ved Trevor Griffiths og basert på Roland Huntfords bok Scott and Amundsen fra 1979. Serien ble produsert av Central Productions i samarbeid med Renegade Films.
En rekke kjente skuespillere var med, deriblant Max von Sydow, Richard Wilson, Sylvester McCoy, Brian Dennehy og Pat Roach. Bill Nighy og Hugh Grant medvirket også tidlig i deres karrierer.


== Deler ==
Del 1: Poles Apart
Del 2: Minor Diversion
Del 3: Leading Men
Del 4: Gentlemen and Players
Del 5: Glories of the Race
Del 6: Foregone Conclusion
Del 7: Rejoice


== Rolleliste (i utvalg) ==
Martin Shaw - Kaptein R. F. Scott
Sverre Anker Ousdal - Roald Amundsen
Stephen Moore - Dr. «Bill» Wilson
Ståle Bjørnhaug - Olav Bjaaland
Tom Georgeson - Chief Stoker «Bill» Lashly
Hugh Grant - Cherry-Garrard
Michael Maloney - Løytnant «Teddy» Evans
Richard Morant - Kaptein «Titus» Oates
Sylvester McCoy - Løytnant «Birdie» Bowers
Robin Soans - Kirurg «Atch» Atkinson
Tom Gerrard -  Kvartermester P.O. Keohane
Jan Hårstad - Helmer Hanssen
Erik Hivju -  Sverre Hassel
Ivar Nørve - Oscar Wisting
Daragh O'Malley - Kvartermester Crean
Paul Rothery - «Silas» Wright
Pat Roach - Kvartermester Evans
Susan Wooldridge - Kathleen Bruce, Mrs. Scott
Jon Eikemo - Adolf Lindstrøm
Bill Nighy  - Cecil Meares
Sven Nordin - Gran
Jirí Stanislav - Dimitri
Hans Ola Sørlie - Jørgen Stubberud
Max von Sydow - Fridtjof Nansen
Lawrence Douglas - Bernard Day
Per Theodor Haugen - Leon Amundsen
Alexander Knox - Sir Clements Markham
Toralv Maurstad - Hjalmar Johansen
Nils Ole Oftebro - Løytnant Nilsen
Bjørn Skagestad - Kristian Prestrud
Robin Summers - Kokk Clissold
Erik Bye - Andreas Beck
Brian Dennehy - Frederick Cook
Julian Fox - Løytnant Campbell
Astrid Folstad - Betty
Terry Kingley - Griffith Taylor
Peter Sands - Løytnant Pennell
Joanna Ege - Liv Nansen
Lise Fjeldstad - Fru Nansen
Ole-Jørgen Nilsen - Alfred Eriksen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Last Place on Earth på Internet Movie Database 
(no) The Last Place on Earth hos Filmfront
Evdemos fra Rhodos

Evdemos fra Rhodos (ca. 370 f.Kr. – ca. 300 f.Kr.) var en gresk filosof fra antikken.
Evdemos gav ut Aristoteles' verk, og regnes som en av hans mest betydelige disipler. Etter læremesterens død etablerte Evdemos en egen skole i hjembyen etter mønster av den peripatetiske tradisjonen. I undervisningen la han spesiell vekt på logikk og naturfilosofi, og underviste dessuten i aristotelisk etikk.
Evdemos regnes som grunnlegger av vitenskapshistorien. Bare fragmenter av verkene hans er bevart: om fysikk (anvendt av Simplikios), analytikk (logisk analyse), geometriens historie, aritmetikk og astronomi, kanskje også teologi.


== Litteratur ==
Fritz Wehrli (red.) Eudemus von Rhodos (= Die Schule des Aristoteles. Texte und Kommentar. Heft 8). Schwabe, Basel 1969
Ivor Bulmer-Thomas: Eudemus of Rhodes. I Charles Coulston Gillispie (red.): Dictionary of Scientific Biography. Bind 4, New York 1971, s. 460–465.
Fritz Wehrli, Georg Wöhrle, Leonid Zhmud: Der Peripatos bis zum Beginn der römischen Kaiserzeit. I Hellmut Flashar (Hred.): Grundriss der Geschichte der Philosophie. Die Philosophie der Antike. Bind 3: Ältere Akademie – Aristoteles – Peripatos. 2. opplag, Schwabe, Basel 2004, ISBN 3-7965-1998-9, s. 493–666
István Bodnár, William W. Fortenbaugh (red.): Eudemus of Rhodes. Transactions Publishers, New Brunswick 2002, ISBN 0-7658-0134-5 (essaysamling)


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Evdemos fra Rhodos i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
John J. O’Connor, Edmund F. Robertson: Eudemos of Rhodes, biografi i MacTutor History of Mathematics archive
Peripatetic Logic: Eudemus of Rhodes and Theophrastus of Eresus. Contributions on logic, ontology.co