jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Elena og hennes menn

Elena og hennes menn , (originaltittel: Elèna et les Hommes) er en fransk spillefilm fra 1956 regissert av Jean Renoir.


== Handlingsreferat ==
Handlingen ble lagt til 1890, og forteller historien om en ung, vakker og frisinnet polsk prinsesse, kalt Elena, i Fin de siècle Paris. Familien til Elena har gått tom for penger, og for å redde familien sin fra økonomisk ruin godtar Elena å gifte seg med en velstående, eldre venn av familien. Men kort tid etter hun har gått med på denne forlovelsen, møter hun en kjekk fremmed under feiringen av Frankrikes nasjonaldag den 14. juli.
Den kjekke unge mannen viser seg snart å være grev de Chevincourt, assistent for den berømte general Rollan. Men når greven introduserer Elena for general Rollan (spilt av Jean Marais) blir generalen også umiddelbart forelsket i henne. Elena får dermed hendene fulle med forlovelsen sin, samt den romantiske interessene til to nye menn. Elena føler at det er hennes moralske plikt å respektere forlovelsen, men samtidig hjelpe generalen med å redde Frankrike - men i sitt hjerte elsker hun greven.
Greven er lojal mot sin general og sin nasjon, men ønsker ikke at Elena skal begynne et forhold til generalen. Generalen er forelsket i Elena. Men han har også en annen elskerinne, og er opptatt av sin voksende politiske rolle i Frankrike. Når generalen bevisst blir sendt til en avsidesliggende by av den franske regjeringen for å forhindre statskupp, velger Elena å følge etter. Greven følger derfor også etter henne, og han forsøker å vinne Elenas hjerte.


== Medvirkende ==
Ingrid Bergman : Elena Sokorowska,
Jean Marais : le général François Rollan
Mel Ferrer : le comte Henri de Chevincourt (fransk stemme) Jacques Charon
Magali Noël : Lolotte, la soubrette
Juliette Gréco : Miarka, la bohémienne
Jean Richard : Hector Chagnol, l'ordonnance de Rollan
Léo Marjane : la chanteuse des rues
Pierre Bertin : M. Martin-Michaud,
Frédéric Duvallès : M. Gaudin, le roi du caoutchouc
Olga Valéry : la baronne Olga
Claire Gérard : la promeneuse
Dora Doll : Rosa la Rose, la tenancière de maison close
Elina Labourdette : Paulette Escoffier
Michèle Nadal : Denise Gaudin, la fille du roi du caoutchouc


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elena og hennes menn på Internet Movie Database 
(no) Elena og hennes menn hos Filmfront 
(no) Elena og hennes menn hos Filmfront 
(sv) Elena og hennes menn i Svensk Filmdatabas 
(da) Elena og hennes menn i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Elena og hennes menn på Allociné 
(nl) Elena og hennes menn på MovieMeter 
(en) Elena og hennes menn på AllMovie 
(en) Elena og hennes menn på Turner Classic Movies 
(en) Elena og hennes menn på Rotten Tomatoes
Olaf Hasaas

Olaf Hasaas (født 30. mai 1894 i Risør, død 2. desember 1977 i Kristiansand) var en norsk maler, grafiker og billedhugger. Han er mest kjent for sine sørlandsmotiver; stemningsbilder med sol og skjærgård, badeliv og regattaseilere. Han malte også interiørbilder, kirkeinteriører og skildringer av mennesker. De eldste maleriene hans har en lys koloritt og ofte et ukonvensjonelt preg.  Etter studiereiser til Paris i 1920 og 1921, hvor han gikk i lære hos Othon Friesz, var han sterkt påvirket av fransk kunst og Paul Cézanne. Senere ble bildene hans oftere malt i mørkere nyanser med kraftigere penselstrøk. Hasaas arbeidet også i perioder med skulpturer i tre og gips. Han flyttet til Kristiansand og var aktiv i byens kulturliv. I årene  1936-1944 drev han egen malerskole der blant andre Else Marie Jakobsen, Harald Rui og Dagfin Kjølsrud gikk i lære.Hasaas var utdannet ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole og ved Statens Kunstakademi under Christian Krohg og Halfdan Strøm. Den tydelige påvirkningen av Paul Cézanne og andre franske kunstnere, kommer til uttrykk på maleriet «Fra Risør havn» i 1922. Gunvald Opstad beskriver det slik i boka Sørlandet og malerne:

Den kunstner som har påvirket landsdelens kunst mest, satte aldri sine ben i Norge: Paul Cézanne. Hans strenge krav til billedoppbyggingen har på en påfallende måte preget det sørlandske landskapsmaleri. Det samme har hans teori om naturens geometriske grunnformer, hans bruk av fargen for å skape volum og dybde i flaten, hans glidende fargeoverganger, hans parallelle, skrå penselstrøk. Da Olaf Hasaas etter et års pariseropphold malte Solsiden i Risør i 1922, prøvde han så godt han kunne å male som Cézanne!

Gjennom årene som kunstner, deltok Hasaas på en rekke utstillinger i inn- og utland. Han deltok blant annet sju ganger på Høstutstillingen og én gang på Sørlandsutstillingen. Mange av utstillingene var separatutstillinger; blant annet stilte han ut tre ganger på Blomqvist Kunsthandel og i en rekke kunstforeninger i hele landet. Utsmykninger av ham finnes blant annet i Kristiansand havn, Kristiansand kommune og i domkirken i Kristiansand.


== Referanser ==
Salah Abdeslam

Salah Abdeslam (født 15. september 1989) er en belgiskfødt fransk statsborger av marokkansk bakgrunn. Ifølge offentlige myndigheter var han personlig involvert i terrorangrepene i Paris 13. november 2015 (da 130 mennesker ble drept og 368 såret) ved å yte logistisk støtte til angriperne, kjøre dem til deres angrepspunkter, og vært med på å forberede eksplosivene benyttet under terrorhandlingene. Han ble kort tid etter terrorangrepet ettersøkt i Europa, og arrestert 18. mars 2016. Han ble i juni 2022 funnet skyldig og dømt til livsvarig fengsel.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Familien Abdeslam har marokkanske røtter. Faren var marokkaner født i Oran (i Algerie) i 1949. Han kom til Aubervilliers (Seine-Saint-Denis i Île-de-France, et parisisk forsted, men dro senere til Belgia. Moren kom fra Riffjellene i Marokko.
Familien har fransk statsborgerskap og har siden 1950-årene bodd i  belgiske Molenbeek. Salah er en av tre brødre. Broren Brahim Abdeslam var blant deltakerne i Paris-angrepene i november 2015, og døde da han utløste en selvmordsvest. Den andre broren, Mohamed, anses ikke som involvert. Han har også to søstre.


=== Terrorangrepet i Paris 2015 ===
Abdeslam er kjent for å ha pleiet kontakt med ISIL, og denne organisasjonen påberopte seg å stå bak angrepene i Paris. Han er (mars 2016) en av bare to av de involverte som fortsatt er i live, den andre er Mohammad Abrini. De øvrige enten sprengte seg selv under selvmordsangrepene, eller ble drept under skuddveksling med politiet.


=== Arrestert i Belgia ===
Etter fire måneder på rømmen ble Abdeslam arrestert under et antiterroristraid i Molenbeek-delen av Brussel den 18. mars 2016, under hvilket han ble såret. Under en politiaksjon annetsteds i Brussel, i forstaden Forest, tre dager tidligere var hans fingeravtrykk blitt funnet, noe som gav politiet grunn til å anta at han kunne befiine seg et sted i området.Han kan ha vært involvert i planlegging av senere angrep, hvorav muligens inngikk de terrorangrep som fant sted i Brussel under fire døgn etter, 22. mars.
Ifølge den belgiske justisministeren Koen Geens er det meningen å utlevere den terrormistenkte til Frankrike, etter stabiliserende behandling av et skuddsår i benet. Den 20. mars gikk etterforskerne ut med opplysninger om at han angivelig var i ferd med å planlegge kanskje nært forestående angrep, og at det hos ham (og som tidligere kjent på andre adresser noen dager før) var blitt funnet tunge våpen og bombeutstyr.


== Dom ==
Abdeslam ble i juni 2022 funnet skyldig på alle punkter i rettssaken mot ham.


== Referanser ==
Angrepet på Det jødiske museum i Brussel

Angrepet på Det jødiske museum i Belgia fant sted i Brussel den 24. mai 2014, idet en bevæpnet mann åpnet ild mot museet og drepte fire personer. Tre døde under angrepet, en fjerde på sykehuset den 6. juni. Angrepet ble regnet som terrorisme av de belgiske myndigheter.Den 30. mai ble en 29 år gammel fransk statsborger av algerisk opprinnelse, Mehdi Nemmouche, arrestert i Marseille i forbindelse med skytingen. Den franske påtalemyndigheten opplyste at han hadde vært mer enn et år i Syria og hadde forbindelser til radikale islamister. En video viste at han bar et flagg fra opprørsgruppen Den islamske stat i Irak og Syria.


== Referanser ==
Arendals kristelige student- og gymnasiastlag

Arendals kristelige student og gymnasiastlag ble opprettet i Arendal i 1931. Laget var underlagt Norges kristelige student og gymnasiastlag. Denne lagsbevegelsen hadde som formål å samle kristne studenter og skoleungdom for å styrke og utdype deres åndelige liv og spre det kristne budskap. Arendals kristelige student og gymnasiastlag arrangerte bl.a. bibelstudier. Laget skiftet navn i 1953 til Arendal kristelige skolelag.


== Arkivet ==
Arkivet etter Arendals kristelige student og gymnasiastlag befinner seg på Aust-Agder museum og arkiv i Arendal. Arkivet inneholder korrespondanse, møtebøker, regnskapsbøker og noen foto.


== Eksterne lenker ==
(no) Arkiv etter Arendals kristelige student- og gymnasiastlag på Arkivportalen
Koen Geens

Koen Geens (født 22. januar 1958 i Merksem i Belgia) er en belgisk  flamsk politiker, medlem av partiet Christen-Democratisch en Vlaams (CD&V). Han er per 2016 landets justisminister.
Geens studerte ved UFSIA og det katolske universitet i Leuven (KU Leuven), der han fullførte juridsisk utdannelse i 1980. Senere studerte han ved Harvard University. Fra 1986 var Geens professor ved KU Leuven. I 2009 var han rektorkandidat der, men måtte gi tapt for Mark Waer.
Koen Geens er medgrunnlegger av advokstsirmaet Eubelius, dom har avdelinger i Antwerpen, Brussel og Kortrijk.
Fra 2007 til 2009 var Koen Geens stabssjef for den flamske ministerpresident Kris Peeters. Da Steven Vanackere fratrådte i mars 2013 som finansminister, ble  Koen Geens hans etterfølger. I oktober 2014 ble han så justisminiter.


== Kilder ==
Offisielt nettsted
(en) Koen Geens – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 


== Eksterne lenker ==
Maalbeek metrostasjon

Maalbeek metrostation (fransk (tidligere flamsk skrivemåte): Maelbeek) er en stasjon på Brussels metro i sentrum av Brussel. Stasjonens navn stammer fra en bekk med samme navn.


== Historikk ==
Stasjonen ble åpnet 17. desember 1969 som en premetrostasjon (dvs. med trikker i stedet for metrotog), som del av den første underjordiske strekningen for kollektivtransport i Belgia, den gikk mellom De Brouckère og Schuman. I 1976 ble premetrostrekningen ombygd til en ekte metrostrekning. 1982 ble denne delt opp i to forkkjellige linjer: 1A og 1B, som begge betjener Maalbeek. 4. april 2009 fikk disse de nye numrene 1 og 5.


=== Terrorangrepene i 2016 ===
22. mars 2016 ble det meldt om et terrorangrep på stasjonen. Den flamske radio- og fjernsynsorganisasjonen VRT rapporterte offisielt at 15 mennesker hadde mistet livet i angrepet, og 55 hadde blitt skadet. Kort tid seinere ble det rapportert at 20 mennesker hadde mistet livet i angrepet, og 106 skadet. Minst 34 mennesker har mistet livet som følge av anslagene i Brussels ifølge flere nettaviser.


== Beliggenhet ==
Stasjonen ligger under Rue de la Loi/Wetstraat med en av utgangene mot denne gata, og en sideutgang mot Rue Joseph II/Jozef II Straat. Den andre utgangen fører til Chaussée d'Etterbeek/Etterbeekse steenweg. Den befinner seg under ei bru langs Rue de la Loi/Wetstraat. Like ved (også på Chaussée d'Etterbeek/Etterbeekse steenweg) er det en inngang til de sydlige plattformene på Schuman jernbanestasjon, denne inngangen befinner seg under jernbanebrua med trapp opp til plattformene.
Europaparlamentet befinner seg nær stasjonen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Maalbeek/Maelbeek metro station – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
National Cyber Security Centre (Irland)

National Cyber Security Centre (engelsk) eller Foireann Freagartha Éigeandála Ríomhaire (irsk) er et senter for datasikkerhet underlagt det irske departmentet for kommunikasjon, energi og naturressurser. Senteret har til oppgave å sikre offentlige datasystemer og -nettverk, bidra til sikring av kritisk infrastruktur og bistå bedrifter og virksomheter i å beskytte seg mot dataangrep.Senteret ligger i Dublin.


== Referanser ==
Västra Karaby

Västra Karaby er et tettsted i Kävlinge kommune i Skåne län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 229 innbyggere.


== Referanser ==
Diesella

Diesella var et firma i Kolding, Danmark som produserte små hjelpemotorer til sykler. Det ble grunnlagt i 1943. Senere produserte firmaet mopeder som ble kjent over hele Danmark.


== Historie ==
I 1943 startet Eli Andersen Diesella i Kolding som først produserte små hjelpemotorer som hadde rulletrekk direkte på bakhjulet av sylkkelen (en såkalt bakskyver) og var på 50 kubikksentimeter. De var beregnet til å monteres på sykler. Bladet Motor skrev: "Cykelmotoren koster 720 kr. inklusive montering og omsetningsafgift til staten. (120 kr.) Alt i alt må man dog regne med å komme opp i små 800 kr., da loven krevde dynamolykter, baklykter, forgaffelforsterker og et lite horn."I årene etter andre verdenskrig opplevde Diesella en kraftig vekst, og  i 1952 sendte Diesella den såkalte autosykkel eller knallert på markedet. Mopeden ble en stor suksess, og på et tidspunkt solgte Diesella ca. 200 mopeder per dag, eller ca. 40 000 i året, og de endte med å bli Danmarks største mopedfabrikk.Diesellas produksjon av mopeder ebbet ut på midten av 1960-årene, da konkurransen fra utenlandske mopeder ble større, og i 1967 rullet den siste moped ut fra fabrikken i Kolding. Dette var dog ikke slutten for Diesella, som utviklet nye forretningsområder - bl.a. framstilling av deler til bruk i landbruks- og entreprenørmaskiner.


== Referanser ==
Francisco Javier Arellano Félix

Francisco Javier Arellano Félix (født 11. desember 1969 i Mexico), også kjent under sitt alias «El Tigrillo» (lille tiger), Ramón Arellano Félix' bror, er en mexicansk narkotikahandler og tidligere leder av Tijuana-kartellet, som smugler narkotika fra Mexico til USA.
Tijuana-kartellet er et av de tre største narkotikakarteller i Mexico. Det er kjent for å rekruttere gatebander i Los Angeles. Tijuana-kartellet er beryktet for ekstrem brutalitet og mord. Kartellet var i slutten av 1990-årene ansvarlig for å levere halvdelen av all den kokain som ble solgt i USA. I januar 2006 ble det oppdaget at gruppen hadde en tunnel som gikk fra Tijuana i Mexico til Otay Mesa i San Diego i USA.


== Rettsforfølgelse ==
Arellano ble arrestert av den amerikanske kystvakten onsdag den 16. august 2006 på en fiskebåt ved Californiahalvøya. Den 5. november 2007 ble han idømt livsvarig fengsel for distribusjon av kokain og hvitvasking av penger. Han hadde i september 2007 erklært seg skyldig. Han soner i ADX Florence, USAs mest sikre fengsel.


== Se også ==
Narkotikakrigen i Mexico


== Eksterne lenker ==
Mexicansk narkohandler fanget Arkivert 2. november 2012 hos Wayback Machine. CBS
Mexicansk narkobaron anholdt, Ekstra Bladet
USA's kystvagt fanger eftersøgt narkobaron
Berygtet mexikansk narkobaron fanget, DR
Francisco Javier Arellano slideshow, Sign on San Diego
Lupercalegrotten

Lupercalegrotten i Rom i Italia er ifølge tradisjon og sagn det stedet hvor en hunnulv ammet tvillingene Romulus og Remus som senere grunnla Rom. I 2007 fant arkeologer i forbindelse med restaureringsarbeider av ruinene av keiser Augustus' palass på Palatinerhøyen en 16 meter dyp grotte, dekorert med muslinger og mosaikker, som antas å være den hulen som er knyttet til myten om Roms grunleggelse.


== Eksterne lenker ==
TV2 Lorry: Mytologisk hule menes fundet i Rom Arkivert 9. februar 2022 hos Wayback Machine.
Berlingske Tidende: Romulus og Remus’ hule kan være fundet
National Geographic: Sacred Cave of Rome's Founders Discovered, Archaeologists Say
Issie

Issie er etter legenden et japansk sjøuhyre (muligvis en slektning av Loch Ness-uhyret) som etter sigende holder til i sjøen Ikeda på den japanske øya Kyushu. Issie skal etter sigende ha blitt fotografert i 1978 og filmet i 1991. Det er dog ingen beviser for dyrets eksistens.


== Myten ==
Ifølge den japanske mytologien så var Issie en gang en hest. Hesten fødte et føll, men føllet ble kidnappet av en samurai, og hesten lette forgjeves etter sitt føll, men fant det aldri. Til sist sprang hesten i sjøen Ikeda, og ble forvandlet til et stort sjøuhyre.


== Referanser ==
Askeladden og de gode hjelperne

For dukkefilmen, se Askeladden og de gode hjelperne (film)
Askeladden og de gode hjelperne er et eventyr om Askeladden fra Asbjørnsen og Moes samlinger av norske folkeeventyr fra omkring 1850. Det er et undereventyr som ble utformet av Peter Chr. Asbjørnsen. Vi vet med sikkerhet at Asbjørnsen fikk eventyret fra skolemester Hans Hansen Pillarviken fra Lalm i Gudbrandsdalen.Eventyret ble trykket første gang i Juletræet for 1851 under tittelen «Askeladden, som skulde bygge Skib, der gik baade Land og Vand». Eventyret ble overført til film i 1961 i regi av Ivo Caprino.


== Handling ==
Kongen lyser ut kongsdatteren og halve kongeriket til den som lager et skip som kan fly og gå på bakken. Per og Pål forsøker seg først, og på veien møter de en mann som spør hva de er på vei for å gjøre og hva de har i sekkene sine. De lyver, og det de hugger blir bare til trau og i sekken finner de møkk. Når Askeladden prøver seg, møter han den samme mannen og får hjelp av ham når han forteller hva slags ærend han er ute i. Mannen bygger skipet mens Askeladden sover, og når han er ferdig får han beskjed om å ta med seg alle han møter på sin reise med skipet.  Og Askeladden får med seg seks forskjellige skapninger, som alle besitter overnaturlige evner, men som i utgangspunktet ikke virker så nyttige. En av dem blir aldri mett, en er konstant øltørst, en kan høre gresset gro, en kan sikte like til verdens ende, en er så lett til beins at han kan flyge til verdens ende på under fem minutter og en har sju somre og femten vintre i kroppen.
Vel fremme på kongsgården liker ikke kongen synet av Askeladden og gir ham ytterligere seks prøver. Askeladden ber om å få ta med seg en hjelper til hver og en av oppgavene, og ved å velge rett hjelper til hver prøve, greier han å løse dem. Dermed får Askeladden kongsdattera og kongeriket med.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Eventyret hos Prosjekt Runeberg
Asbjørnsen, P. Chr. (Peter Christen) (1812-1885) og Moe, Jørgen (1932). «Askeladden og de gode hjelperne». Folke og huldreeventyr: norske kunstneres billedutgave. 2. Oslo: Gyldendal. s. 90-98. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Las Piedras (Artigas)

Las Piedras er tettsted i Artigas-departementet, mellom Argentina og Brasil, i det nordlige Uruguay.


== Befolkning ==
Tettstedet har 2 771 innbyggere (Beregning 2011)

Kilde:


== Transport ==
 Ruta 3 General José Gervasio Artigas forbinder Las Piedras med Bella Unión, Salto, Paysandú og Young.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart over Las Piedras (INE) (spansk)
Dirke

Dirke (gresk: Δίρκη) er en skikkelse fra den greske mytologi. Hennes navn forbindes med en elv som løp nær oldtidsbyen Theben, hvor hun var dronning. Hennes navn knyttes også til, og ble ofte brukt synonymt med byen. Hun er en del av de sagn som forbindes med byen, og som i oldtiden spesielt var kjent fra det nå tapte greske diktverk Thebaiden.


== Myten ==
Ifølge sagnene var Dirke gift med kong Lukos som var verge for Labdakos. Da Labdakos døde ung, kanskje fordi han (som sin onkel Pentheus) la seg ut med byens herskere overtok Lukos igjen kongemakten - nå som verge for Labdakos' sønn Laios. Antiope ble skyld i kongeparets undergang: Fordi hun hadde stukket av fra sin far Nykteos, Lukos' bror, og hadde giftet seg med kong Epopeus av Sikyon, utsatte Dirke og Lukos henne for fengsling og annen overlast. Antiope hadde to sønner som hun hadde efter at Zevs hadde voldtatt henne. Han hadde kommet til henne i skikkelse av en faun. De to brødrene, Amphion og Zethus, hevnet deres mor ved drepe Lukos og binde Dirke til en tyr som trampet henne ihjel. På stedet kom det opp en kilde.
Dirke var knyttet til dionysoskulten som ifølge de greske myter var oppstått i Theben.
Pausanias (9.17.6) skriver, at Dirke fulgte dionysoskulten mer enn noen annen, og at Antiope ble straffet med vanvidd av Dionysos for sine sønners udåd.


== Dirke i kunsten ==
I den antikke kunst var Dirke et yndet motiv. Spesielt hvor Dirke straffes av Antiopes sønner. Dette finnes på vasemalerier. Romerne brukte det også, det finnes i mosaikker og murmalerier fra blant annet Pompei. Men det mest berømte er den monumentale Farnesetyr som er en kopi av en gresk statue og som i oldtiden sto i Caracallas termer.


== Kilder ==
Tripp, Edward. Crowell's Handbook of Classical Mythology. New York: Thomas Crowell Press, 1970.
Pintadito

Pintadito er tettsted i Artigas-departementet i det nordlige Uruguay.


== Befolkning ==
Tettstedet har 1 642 innbyggere (Beregning 2011)

Kilde:


== Transport ==
 Ruta 30 General Eugenio Garzón forbinder Pintadito med Tomás Gomensoro.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart over Pintadito (INE) Arkivert 5. mai 2012 hos Wayback Machine. (spansk)
Bernabé Rivera (Uruguay)

Bernabé Rivera er tettsted i Artigas-departementet i det nordlige Uruguay. Tidligere ble tettstedet kalt Yacaré Cururú (før 1835) og Allende (fra 1835 til 1956).


== Historie ==
Bernabé Rivera ble grunnlagt i 1830 av Martín og Manuel Allende etter Bernabé Rivera.


== Befolkning ==
Tettstedet har 380 innbyggere (Beregning 2011)

Kilde:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart over Bernabé Rivera (INE) (spansk)
Interstate 94

Interstate 94 (kort I-94) er en 2581 kilometer lang interstate Highway i USA. Den vestlige enden ligger ved en avgrening fra Interstate 90 ved Billings (Montana), den østlige enden ligger på den US-amerikanske siden av Blue Water Bridge i Port Huron på grensen mot Canada, der den sammen med Interstate 69 fortsetter som Ontario Highway 402.


== Strekning ==


== Adkomst- og omkjøringsveier ==
Interstate 194 ved Bismarck
Interstate 394, Interstate 494 og Interstate 694 ved Minneapolis/Saint Paul
Interstate 794 og Interstate 894 ved Milwaukee
Interstate 294 ved Chicago
Interstate 194 ved Battle Creek


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Interstate 94 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
The Old Red Trail Dokumentarfilm om historien bak I-94 i Nord-Dakota, produsert av Prairie Public Television (engelsk)
Önneköp

Önneköp er et tettsted i Hörby kommune i Skåne län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 206 innbyggere.


== Referanser ==
Östraby

Östraby er et tettsted i Hörby kommune i Skåne län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 200 innbyggere.


== Referanser ==
El Ferdan-broen

El Ferdan-jernbanebroen er den lengste svingbroen i verden. Den krysser Suezkanalen i nærheten av Ismailia. Broen er åpen det meste av tiden, så skipene kan passere uhindret på kanalen, og lukkes kun når det er tog som skal passere.


== Historie ==
Den første jernbanebroen over Suezkanalen ved El Ferdan ble ferdig i april 1918, til nytte for Palestine Military Railway. Den ble ansett for å være en hindring for skipstrafikken, så etter første verdenskrig ble den fjernet. En svingbro i stål ble bygget i 1942 (under andre verdenskrig), men den ble skadet av et dampskip og fjernet i 1947. En dobbel svingbro ble ferdig i 1954, men Suezkrisen i 1956 avbrøt jernbaneforbindelsen over kanalen for tredje gang. En erstatningsbro ble ferdig i 1963, men den ble ødelagt av egypterne i 1967 under seksdageskrigen. Den nåværende broen ble bygget i 2001.


== Vesentlige utviklingsprosjekter i regionen ==
El Ferdan-jernbanebroen var ledd i en større strategi om å utvikle området omkring Suezkanalen, inkludert andre prosjekter som Ahmed Hamdi-tunnelen under Suezkanalen (ferdig i 1983), strømkabelen over Suezkanalen og Suezkanalbroen (ferdig i 2001).


== Broen i dag ==
En ny Suez-kanal ble utgravd i 2014-2015 og det er behov for en ny bro der. El Ferdan-broen er således blitt foreldet.


== Referanser ==
Bernabé Rivera

Bernabé Rivera (født Juan Esteban Rivera, 1795 i Durazno, død 1832 i Yacaré Cururú) var en uruguayansk general og patriot som bisto i arbeidet med å tvinge brasilianere ut av Banda Oriental. Onkelen hans var José Fructuoso Rivera.Han grunnla byen Tacuarembó.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi (spansk)