jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Per Tro

Per Kristian Tro (født 30. november 1954, på Kolbotn i Oslo, død 14. oktober 2015 i Hellas) var en norsk musiker.
Tro var med i bandet Kjøtt og Montasje som bassist.
Tro døde på ferie i Hellas, 60 år gammel.


== Diskografi ==


=== Kjøtt ===
AlbumOp (1981)
Kjøtt: Live i Chateau Neuf 29. april 1981 (1981)
Kjøtt: Live i Stavanger 24. september 1981 (1981)
Kjøtt: Live i Harstad 18. oktober 1981 (1981)
1979–1981 (1989)Singler/EP-erEt nytt og bedre liv! (1980)
Kjøtt (1980)
Hue uten sanser/Clean Deal/Instamatic (1980)


=== Montasje ===
Presence! (1982)


=== Deltar på ===
Voices of Wonder: Anarki & Kaos – Norsk punk '79–'81 (1992)
Voices of Wonder: Anarki & Kaos 2 (2007)
Raga Rockers-hyllest: Sannhet på boks – en hyllest til Raga Rockers (2015)
MAI/Universal Music: MAI 1973–1983 (2016)


== Referanser ==
Skobrodder

Skobrodder er et hjelpemiddel som festes under skoen, for å unngå å skli på glatte underlag som is og snø.
Noen brodder tres på, mens andre brodder festes med stropp. Dagens brodder er laget av gummi og stål. 
Det finnes brodder til forskjellige bruksområder blant annet til hverdagsbruk, til turgåing, barnebrodder, for høye heler og for joggesko. Det er også kommet brodder på markedet som man slipper å ta av, der piggene kommer ut kun når det er glatt.I løpet av de siste årene er det også kommet moderne piggsko som er laget spesielt for glatte veier. De egner seg best til turgåing, men er enkle å ta av og på. Disse må tas av inne, både fordi de kan ødelegge gulv og fordi de blir glatte innendørs.


== Historie ==

Det er funnet brodder datert tilbake til vikingtiden, fra tidsrommet 800 e.Kr til 1100 e.Kr. To brodder ble funnet i Öde by, Medelpad i Sverige. Disse ble funnet i 1939, og finnes nå i Statens historiska museum i Sverige.I april 1873 ble «ice creeper» laget. Det var en ny type brodd med en ny hælplate, med en bæreramme som holder hælen på plass med skruer. Denne brodden var laget av jern. Brodden måtte festes til skoen, og dette måtte gjøres av en skomaker. Dermed var brodden permanent festet til skoen. Vanlige folk på denne tiden hadde bare råd til et par sko, så denne brodden var forbeholdt de rike.


== Se også ==
Stegjern


== Referanser ==
NM i troppsgymnastikk for senior 2015

Se også NM i troppsgymnastikk for junior 2015NM i troppsgymnastikk for senior 2015 ble arrangert 18. - 19. april 2015 i Leikvollhallen i Asker. Arrangør var Holmen Tropp og Turn.
Det ble konkurrert i;

nasjonale klasser - frittstående, tumbling og trampett som separate konkurranser
TeamGym - frittstående, tumbling og trampett sammenlagt


== Resultater, TeamGym ==


=== Kvinner ===


=== Herrer ===


=== Mix ===


== Resultater, nasjonale klasser ==


=== Kvinner ===


==== Frittstående ====


==== Tumbling ====


==== Trampett ====


=== Menn ===


==== Frittstående ====


==== Tumbling ====


==== Trampett ====


=== Mix ===


==== Frittstående ====


==== Tumbling ====


==== Trampett ====


== Eksterne lenker ==
NGTF - NM nasjonale klasser og TeamGym senior 18.-19.04., Holmen (XLS)
Artillerie-Corpset

Artillerie-Corpset eller Den Norske Artilleribrigade var en avdeling i den norske Hæren fra 1685. Det er den historiske forløperen for den nåværende Artilleribataljonen.
Etter Gyldenløvefeiden ble det dansk-norske artilleriet organisert 1684–85 til tre selvstendige enheter. «Det Norske Artillerie Corps» ble etablert 24. juni 1685 som det tredje av disse. I perioden fra 1764 til 1818 var de tre enhetene samlet under en felles ledelse i København: «Det Kgl. Artillerie-Corps»; virksomheten i Norge gikk under navnet «Det Norske Artillerie-Detasjement»., fra 1803 «Den Norske Artilleri-Brigade». Det ridende artillerikompani ble opprettet i 1788 som det første faste feltartilleri. I 1818, under den norsk-svenske-unionen ble korpset omorganisert, med navnet «Den Kongelige Norske Artilleri-Brigade». Kronprinsen var sjef, og brigaden ble delt i to korps: feltartilleri og festningsartilleri. Navnet «Artilleriet» ble tatt i bruk i 1889, i 1911 «Feltartilleriet» og i 1934 «Hærens artilleri».Under forberedelsene til Riksforsamlingen i 1814 oppnevnte Artillerie-Corpset, på samme måte som øvrige militæravdelinger, to medlemmer av Den grunnlovgivende forsamling: kaptein Peter Motzfeldt og sersjant Hans Haslum.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Artillerie-Corpset på NLIs Lokalhistoriewiki.
(no) Det norske artillerikorps på Arkivportalen
33 ⅓

33 ⅓ (Thirty-Three and a Third) er en bokserie om betydelige musikkalbum. Hver av bøkene omhandler ett album, mange av forfatterne er selv musikere. Serien, som gis ut av Bloomsbury Publishing, ble grunnlagt av David Barker og redigeres av Ally Jane Grossan. Tittelen refereres til LP-platenes rotasjonshastighet, 33 ⅓ omdreininger i minuttet.


== Utgivelser ==
Per oktober 2015 er det gitt ut 108 bøker i serien.

[*] bevisst feilnummerert


== Eksterne lenker ==
Offisiell blogg om 33 ⅓ på 333sound.com
Materiale om 33 ⅓ på PopMatters
Colin Meloy

Colin Patrick Henry Meloy (1974–) er en amerikansk musiker, låtskriver og forfatter
Meloy er mest kjent som frontfigur i bandet The Decemberists, der han ved siden av å synge, spiller strengeinstrumenter, munnspill og perkusjon.
Colin Meloy har skrevet barnebøkene Wildwood (2011), Under Wildwood (2012) og Wildwood Imperium (2014). For serien 33 ⅓ skrev han i 2004 en 160-siders bok om det tredje albumet til The Replacements, Let It Be.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Colin Meloy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Colin Meloy på Internet Movie Database 
(en) Colin Meloy hos The Movie Database 
(en) Colin Meloy på Discogs 
(en) Colin Meloy på MusicBrainz 
(en) Colin Meloy på Songkick 
(en) Colin Meloy på Last.fm 
(en) Colin Meloy på Genius — sangtekster 
(en) Colin Meloy på AllMusic 
Colin Meloy på Twitter 
Colin Meloy på Facebook 
The Decemberists offisielle webside
Colin Meloys blogg, Tumblr
(en)  Colin Meloy hos AllMusic
Colin Meloy, MusicBrainz
FLK «Unitas»

FLK «Unitas» var et flytende hvalkokeri som ble bygget ved verftet AG Weser i Bremen og i 1937 overlevert Unitas-Deutsche Walfang-Gesellschaft i Hamburg. Det var datidens største hvalkokeri og hun gjennomførte to fangstekspedisjoner til Sørishavet før utbruddet av andre verdenskrig. Fartøyet overlevde krigen og ble overtatt av britene i 1945 og omdøpt «Empire Victory». I 1950 ble kokeriet solgt til Union Whaling Co. i Sør-Afrika og omdøpt «Abraham Larsen» etter selskapets grunnlegger Abraham Larsen, fremdeles med London som hjemmehavn. I 1957 ble skipet nok en gang solgt, denne gang til Japan der hun opererte som hvalkokeri fram til 1965 under navnet «Nisshin Maru 2». Først i 1987 ble hun hugget opp etter å ha blitt benyttet som fiskeforedlingsfabrikk.
«Abraham Larsen» forble verdens største flytende hvalkokeri fram til FLK «Willem Barendsz» (26 830 brt) ble operativ i 1955.


== Se også ==
Liste over flytende hvalkokerier


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 5253470 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) FLK «Unitas» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen 
1950 ABRAHAM LARSEN Arkivert 29. desember 2015 hos Wayback Machine. lardex.net
Røraasiske Bergjægercorps

Røraasiske Bergjægercorps eller Det kongelige frivillige Røraasiske Berg Jæger Corps eller bare Bergkorpset ble opprettet på Røros i 1675 som et frivillig landvern for bergstaden og Kobberverket. Etter kronprins Frederiks besøk på Røros i 1788 ble bergkorpset fastere organisert, gjennom en kongelig resolusjon om «Det kongelige frivillige Røraasiske Berg Corps». Ved en ny resolusjon i 1798 ble navnet «Det kongelige frivillige Røraasiske Berg Jæger Corps» tatt i bruk.Korpset var frivillig, og var bare delvis en del av den norske hæren. Offiserene hadde ikke militær rang, og mannskapet på 400 mann var verkets egne ansatte. Formålet var å beskyttet Røros. Kostnadene ved bergkorpset ble båret av Røros Kobberverk, mens myndighetene og Kongen ga våpen og fane som gave til korpset.Til tross for at korpset bare skulle fungere som forsvar for Røros, deltok en styrke fra bergkorpset under krigen med Sverige i 1808; ved innrykningen i Härjedalen. Richard Floer var kommandant, og mottok Dannebrogordenen i ettertid.Under forberedelsene til Riksforsamlingen i 1814 oppnevnte bergkorpset, på samme måte som øvrige militæravdelinger, to medlemmer av Den grunnlovgivende forsamling: kaptein Richard Floer og «Oberjæger og Commandeer Sergeant» Ole Ditlevsen. Ole Ditlevsen fikk imidlertid ikke delta på Eidsvoll, visstnok fordi riksforsamlingen ikke kunne være 113 i tallet.Bergkorpset ble nedlagt 1.1.1818.


== Referanser ==
Asia Argento

Asia Argento (født 20. november 1975 i Roma) er en italiensk skuespiller, sanger, modell og regissør. Hun er datter av regissøren Dario Argento og skuespilleren Daria Nicolodi.


== Filmografi som skuespiller i utvalg ==
Trauma (1992)
Dronning Margot (1994)
Himmelen er alltid blå (1995)
Stendahl-syndromet (1996)
Les Miserables (2001)
xXx(2002)
Marie Antoinette (2005)
Go Go Tales (2006)
Une vieille maîtresse (2007)
Politidistrikt 13 (2009)
Dracula 3D (2012)


== Filmografi som regissør ==
Scarlet Diva (2000)
The Heart Is Deceitful Above All Things (2004)
Incompresa (2014)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Asia Argento på Internet Movie Database 
(no) Asia Argento hos Filmfront 
(sv) Asia Argento i Svensk Filmdatabas 
(da) Asia Argento på Filmdatabasen 
(da) Asia Argento på Scope 
(fr) Asia Argento på Allociné 
(en) Asia Argento på AllMovie 
(en) Asia Argento hos Turner Classic Movies 
(en) Asia Argento hos Rotten Tomatoes 
(en) Asia Argento hos TV Guide
Astatinae

Astatinae er en underfamilie av solitære vepser. Den blir plassert i gruppen Apoidea, som omfatter bier og gravevepser.


== Utseende ==
Stort sett middelsstore, kraftige vepser, gjerne svarte med gule eller røde tegninger. De fleste av artene har påfallende store hoder med store fasettøyne som støter sammen i pannen og velutviklede punktøyne (ocelli). De klare vingene har et tydelig vingemerke (pterostigma).


== Levevis ==
Disse vepsene fanger teger som de bruker som mat for larvene. Hannene sitter gjerne på solbelyste steder og holder oppsikt med omgivelsene.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i alle verdensdeler.


== Systematisk inndeling ==
Arter i Norge i henhold til 

Ordenen vepser, (Hymenoptera)
Gruppen stilkvepser, Apocrita
Gruppen broddvepser, Aculeata
Overfamilien Apoidea
Familien Crabronidae – 675 arter i Europa
Underfamilien Astatinae Lepeletier, 1845 – 30 arter i Europa
Slekten Astata Latreille, 1796 - i Norge:
Astata boops (Schrank, 1781)
Slekten Diploplectron Fox, 1893
Slekten Dryudella Spinola, 1843 - i Norge:
Dryudella stigma (Panzer, 1809)
Slekten Uniplectron Parker, 1966


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lomholdt, O. 1984. The Sphecidae (Hymenoptera) of Fennoscandia and Denmark. Fauna Entomologica Scandinavica. 4. Second edition. E.J. Brill/Scandinavian Science Press, Leiden. Copenhagen. 452 s.
Wojciech Pulawskis katalog over graveveps: Catalog of Sphecidae


== Eksterne lenker ==
(no) Astatinae hos Artsdatabanken 
(sv) Astatinae hos Dyntaxa 
(en) Astatinae hos Fauna Europaea 
(en) Astatinae hos Fossilworks 
(en) Astatinae hos ITIS 
(en) Astatinae hos NCBI 
(en) Kategori:Astatinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Astatinae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Crabronid wasps of Africa and Madagascar
Bildegalleri over nordamerikanske arter
Mellininae

Mellininae er en underfamilie av solitære vepser. Den blir plassert i gruppen Apoidea, som omfatter bier og gravevepser.


== Utseende ==
Forholdsvis slanke, middelsstore, oftest svarte og gule vepser. Bakkroppen har en tydelig "stilk".


== Levevis ==
Ikke mye er kjent om biologien til denne gruppen, men i alle fall noen av artene graver yngleganger på sandige steder og forer larvene med fluer som de har fanget.


== Utbredelse ==


== Systematisk inndeling ==
Arter i Europa i henhold til 

Ordenen vepser, (Hymenoptera)
Gruppen stilkvepser, Apocrita
Gruppen broddvepser, Aculeata
Overfamilien Apoidea
Familien Crabronidae – 675 arter i Europa
Underfamilien Mellininae Latreille, 1802
Slekten Mellinus Fabricius, 1790 – 2 arter i Europa, begge også i Norge:
Mellinus arvensis (Linnaeus, 1758)
Mellinus crabroneus (Thunberg, 1791)
Slekten Xenosphex Williams, 1954


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lomholdt, O. 1984. The Sphecidae (Hymenoptera) of Fennoscandia and Denmark. Fauna Entomologica Scandinavica. 4. Second edition. E.J. Brill/Scandinavian Science Press, Leiden. Copenhagen. 452 s.
Wojciech Pulawskis katalog over graveveps: Catalog of Sphecidae


== Eksterne lenker ==
(no) Mellininae hos Artsdatabanken 
(sv) Mellininae hos Dyntaxa 
(en) Mellininae hos Fauna Europaea 
(en) Mellininae hos Fossilworks 
(en) Mellininae hos ITIS 
(en) Mellininae hos NCBI 
(en) Kategori:Mellininae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mellininae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Crabronid wasps of Africa and Madagascar
bugguide.net - bildegalleri over nordamerikanske arter
Luigi Federico Menabrea

Luigi Federico Menabrea (født i 4. september 1809 i Chambery, i datidens Savoie, død 24. mai 1896 i Saint-Cassin, Arrondissement Chambéry, i dagens Rhône-Alpes) var en italiensk general og politiker. Menabrea var sitt lands statsminister fra 1867 til 1869. 


== Liv og virke ==
Menabrea ble født i Chambery, som på det tidspunktet tilhørte hertugdømmet Savoie. Han studerte realfag ved universitetet i Torino og tok en doktorgrad i matematikk.I 1848 var han Karl Albert av Sardinias utsending på flere diplomatiske oppdrag, for å inkludere Modena og Parma i Kongedømmet Sardinia. Siden ble han valgt til parlamentet i Piemonte, og  deretter knyttet til forsvars- og utenriksdepartementet. Politisk tilhørte han høyresiden. Han var helt til den andre italienske frigjøringskrig i 1859, av den oppfatning at det var mulig å skape et kompromiss mellom Vatikanet og staten. 
Menabrea gjorde militær karrière, og ble i 1860 utnevnt til generalløytnant. Han ledet troppene under beleiringen av Gaeta, i krigen mellom Kongedømmet Sardinia og kongedømmet de to Sicilier. Siden ble han utnevnt til senator og mottok tittelen greve. 
Luigi Menabrea hadde under kongedømmet Italia flere ministerposter, og deltok i regjeringene til Ricasoli, Farini og Minghetti. Han etterfulgte Rattazzi som statsminister i oktober 1867. Som statsminister fikk han vanskelige saker å behandle, så som Garibaldis invasjon av Sicilia, og det katastrofale slaget ved Mentana da Garibaldis frivillige ble slått av franske, pavetro styrker.     
Etter å ha gått av som statsminister fortsatte han som rådgiver for kongen. Hans etterfølger Giovanni Lanza, fant Menabreas tilknytning til kongen brysom, og utnevnte ham isteden til ambassadør i London. Senere overtok han ambassadørposten i Paris. Han døde i sine hjemtrakter, i Saint-Cassin, beliggende i Chambery som på det tidspunkt var innlemmet i Frankrike.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Opplysninger om Menabrea på internettsiden til Italias deputertkammer
Samfundets støtter (1920)

Samfundets støtter (engelsk: Pillars of Society) er en britisk stumfilm fra 1920, i regi av Rex Wilson. I hovedrollene: Ellen Terry, Norman McKinnel and Mary Rorke. Manuskriptet bygde på Henrik Ibsens skuespill, Samfundets støtter, fra 1877. Filmen ble spilt inn i Grimstad. Den hadde premiere i september 1920.
Denne britiske filmen brukte engelskklingende navn på en del av rollefigurene:


== Handling ==
Konsul og skipsverftseier, Halligan, er stolt over sin suksess og høye samfunnsposisjon, men hans suksess bygger på løgner og uærlighet. Flere år innen han oppnådde sin nåværende posisjon hadde han et forhold til skuespillerinnen, Madame Dorf, noe som førte til datteren Dina. Senere lykkes han i å vinne Lenas følelser, men da han treffer hennes søte yngre stesøster, Betty, som har en mindre formue, gifter han seg med henne i stedet for å redde sin mindre vellykkede shippingbusiness. Kort etterpå dør Madame Dorf og Halligan adopterer Dina.
I mellomtiden reiser Dick Alward til USA for å søke lykken. Stesøsteren, Lena, som fikk kurven av Hannigan drar sammen med ham. Utfarten fører til sladder omkring Dick og den adopterte foreldreløse Dina. Halligan imøtegår ikke ryktene om at Dick er hennes far. Han er imidlertid bekymret over at sannheten vil komme for en dag. Når Dick og Lena returnerer til Norge, beslutter Halligan seg for å drepe dem.
Ting blir enda mer komplisert når Dick forelsker seg i Dina og vil ta henne med seg hjem til USA. For å beholde sitt gode rykte forsøker Halligan å sende paret på sitt minst sjødyktige skip, men planen mislykkes når de går om bord i et annet fartøy og Halligans sønn, Olaf, går om bord i det farlige skipet. Verksformann Aune redder Olaf, hvorpå Halligan (som ikke lenger greier å lyve) i en tale til sine medborgere (som kom for å hedre ham) innrømmer at han er den virkelige faren til adoptivdatteren.


== I rollene ==
Ellen Terry - Mrs Halligan Sr.
Norman McKinnel - John Halligan
Mary Rorke - Mrs. Halligan
Joan Lockton - Diana Dorf
Irene Rooke - Martha Karsten
Lydia Hayward - Lena Hessel
Charles Ashton - Dick Alward


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Samfundets støtter på Internet Movie Database
Norges smarteste

Norges smarteste er et norsk gameshow som gikk på NRK-TV i 2015 der deltakerne konkurrerer om å bli kåret «Norges smarteste». Programmet er basert på den tyske TV-serien «Der Klügste Deutche». Programleder for serien var Nadia Hasnaoui med Jan Martin Nordbotten som medprogramleder. 
Vinneren av serien ble Steffen Mio Kristiansen.I VG fikk programmet terningkast 3.


== Konsept ==
Programmet forsøker på en underholdende måte å svare på spørsmålet om hvem som er Norges smarteste. Gjennom utfordringer innenfor logikk, matematikk, musikk og språk forsøker man å kåre en vinner. I hvert program var det avbrekk med korte filmsnutter hvor Jan Martin Nordbotten, Norges yngste professor i matematikk, gav sine tips i konkurransen.


== Oppgaver ==
NRKs beskriver oppgavene som «... tester deres matematiske, logiske, musikalske og lingvistiske evner ved å sende dansecrew, artister og statister i kombinasjon med tall og bokstaver deres vei.»Eksempler på oppgaver:
- Deltakerne får se en kortfilm, deretter skal de svare på spørsmål om hva de så i filmen
- Deltakerne får se dansere på en scene med tall på magen, deretter skal de svare på matteoppgaver hvor de må bruke tallene
- En rekke personer går opp på scenen, deltakerne skal svare på hvem av de som er kjærester eller i slekt


== Utvelgelse av deltakere ==
Totalt 25 deltakere i alderen 16 til 90 år ble valgt ut til å delta i programmet etter tre dager med innledende tester.


== Episodeoversikt ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norges smarteste på NRK-TV
Den nasjonale konferansen for trearkitektur

Den nasjonale konferansen for trearkitektur er en norsk konferanse som arrangeres årlig. Den har som ambisjon å være en nasjonal konferanse om dagens og morgendagens fremragende norske trearkitektur, og skal være en møteplass for alle som er opptatt av innovativ norsk trearkitektur. Den første konferansen ble arrangert i juni 2013, etter initiativ fra Arkitektbedriftene i Norge og TreFokus.
Konferansen formidler fremragende trearkitektur og retter seg spesielt mot arkitekter og arkitektstudenter, i tillegg til andre aktører i byggenæringen, inkludert forskningsmiljø, offentlige myndigheter og leverandører. Konferansen er den viktigste møteplassen for samtaler omkring trearkitektur på arkitektens premisser.Konferansen arrangeres i et samarbeid mellom Arkitektur- og designhøgskolen i Oslo (AHO), Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet, Bergen Arkitekthøgskole (BAS), Norges miljø- og biovitenskapelige universitet (NMBU) Arkitektbedriftene i Norge, Norsk Treteknisk Institutt og Trefokus.Arkitekturprisen Treprisen deles ut på konferansen.


== Referanser ==


== Kilder ==
om konferansen på arkitektur.no (besøkt 22. oktober 2015)
konferansens offisielle nettsted (besøkt 7.november 2020)


== Eksterne lenker ==
Konferansens nettsted
Torbjørn Skene

Torbjørn Skene (død 1279) var en norsk sysselmann for kongemakten på 1270-tallet i det nordlige Norge.Under innkreving av finneskatt i grensefjellene i Nord-Troms ble Skene ble tatt til fange og drept sammen med 35 av sine menn, i møte med ett av de karelske røvertogene som herjet området i denne tidsperioden.


== Referanser ==
Fideisme

Fideisme (av latin fides «tro», altså «tro-isme») er en teologisk doktrine som hevder at tro er en gudegitt gave som eksisterer uavhengig av fornuften, og at bruk av fornuft dermed ikke egner seg til å rettferdiggjøre religiøs tro.
Tankegangen har røtter tilbake til Tertullian. Eksempelvis hevdet Michel de Montaigne beslektede synspunkter, og Blaise Pascal, Søren Kierkegaard, William James og Ludwig Wittgenstein er med eller uten rette knyttet til slike tanker.Som religions- og trosfilosofisk begrep oppsto fideismen blant konservative katolikker på 1700-tallet: hos Joseph de Maistre (1753–1821) og Louis de Bonald (1754–1840), senere videreutviklet Félicité de Lamennais (1782–1854) ideene i Essai sur l'indifferénce en matière de religion I–IV (1817–1823). Disse teologene var av den oppfatning at den eneste kilden til troen, og derfor også opphavet til religiøs kunnskap, er en overnaturlig åpenbaring. Fideismen var særlig utbredt i Frankrike, men også i Tyskland og Belgia fant tankene gjenklang.
Det finnes flere ulike varianter av fideisme, eksempelvis den såkalte symbolfideismen til Louis Auguste Sabatier og Eugène Ménégoz.
I religionsfilosofien forstås fideisme som den oppfatning at religiøs tro ikke kan gis en rasjonell begrunnelse, siden tro og fornuft utelukker hverandre.


== Litteratur ==
Richard Amesbury: «Fideism» i Edward N. Zalta (red.): Stanford Encyclopedia of Philosophy
Geisler, Norman (1976), Christian Apologetics, Baker Book House,  .
Reymond, Robert L (March 18, 2008) (paperback), Faith's Reasons for Believing: An Apologetic Antidote to Mindless Christianity (and Thoughtless Atheism), Focus on the Bible, Mentor,  .


== Referanser ==