jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Dieter Wellershoff

Dieter Wellershoff (født 16. mars 1933 i Dortmund, død 16. juli 2005 i Flamersheim) var en tysk admiral og forsvarssjef i Vest-Tyskland og deretter det gjenforente Tyskland fra 1986 til 1991.
Wellershoff var sønn av en gruveingeniør og vokste opp helt vest i Tyskland, nær grensene til Nederland og Belgia. Han utdannet seg fra 1953 til maskiningeniør ved RWTH Aachen og i 1957 ble han kadett i marinen. Han tok admiralstabsutdanning i 1960-årene. I 1985 ble han sjef for Sjøforsvaret og i 1986 ble han admiral og forsvarssjef i Vest-Tyskland. Den tyske gjenforeningen fant sted i hans embetstid. Wellershoff var visepresident i Clausewitz-selskapet fra 1981 til 1983. Etter at han gikk av som forsvarssjef var han president i Bundesakademie für Sicherheitspolitik fra 1992 til 1995. Han har utgitt en rekke bøker og artikler om sikkerhetspolitiske emner.


== Utmerkelser ==
General Heusinger-prisen (1969)
Kommandør av Legion of Merit (1988)
Lucius D. Clay-medaljen (1992)
Stort fortjenstkors med stjerne og skulderbånd av Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden (1993)


== Litteratur ==
Dieter Wellershoff i Munzinger Online
Wolf-Ulrich Jorke (Hrsg.): Sicherheitspolitik an der Schwelle zum 21. Jahrhundert. Ausgewählte Themen – Strategien – Handlungsoptionen. Festschrift für Dieter Wellershoff. Mittler, Hamburg u. a. 1999, ISBN 3-8132-0480-4.


== Referanser ==
Coelosis biloba

Coelosis biloba er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En stor (30-40 millimeter), mørkfarget hornbille, kroppsformen er nokså bred. Som vanlig hos hornbiller er det stor forskjell mellom kjønnene, hannene er større og har et horn på hodet og en stor uthuling foran på pronotum, i overkant av denne med to brede, rundede framspring. Pronotum har tydelig, fiskeskjell-lignende mikroskulptur på sidene, dekkvingene fine punktrader. Hunnen mangler horn og framspring på thorax, kroppsformen oval.


== Levevis ==
De voksne billene er nattaktive og kommer gjerne til lys. Ellers er lite kjent om biologien deres.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt over hele den Neotropiske økosonen, fra Mexico i nord til Chile i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Oryctini Mulsant, 1842
Slekten Coelosis Hope, 1837
Coelosis biloba (Linnaeus, 1761)


== Kilder ==
Generic Guide to New World Scarab Beetles – Coelosis
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.
Nettside om arten


== Eksterne lenker ==
Bilde av Coelosis biloba
(en) Coelosis biloba i Encyclopedia of Life 
(en) Coelosis biloba i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Coelosis biloba hos NCBI 
(en) Kategori:Coelosis biloba – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Coelosis biloba – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Coelosis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Coelosis bicornis

Coelosis bicornis er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En stor (30 millimeter), mørkfarget rødlig hornbille, kroppsformen er nokså bred. Som vanlig hos hornbiller er det stor forskjell mellom kjønnene, hannene er større og har et kraftig, krumt horn på hodet og to korte, litt krummede horn på pronotum. Pronotum har tydelig, rynkete mikroskulptur på sidene, dekkvingene fine punktrader. Hunnen mangler horn og framspring på thorax, kroppsformen oval, pronotum tett og kraftig punktert.


== Levevis ==
De voksne billene er nattaktive og kommer gjerne til lys. Ellers er lite kjent om biologien deres.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Bolivia, Brasil, Paraguay og Argentina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Oryctini Mulsant, 1842
Slekten Coelosis Hope, 1837
Coelosis bicornis (Leske, 1779)


== Kilder ==
Generic Guide to New World Scarab Beetles – Coelosis
Dynastidae du monde- sjekkliste over artene Arkivert 5. august 2013 hos Wayback Machine.
Nettside om arten


== Eksterne lenker ==
(en) Coelosis bicornis i Encyclopedia of Life 
(en) Coelosis bicornis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Coelosis bicornis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Coelosis bicornis – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Coelosis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mexicos Grand Prix 2017

Mexicos Grand Prix 2017 (offisielt navn: Formula 1 Gran Premio de México 2017) var et Formel 1-løp som ble arrangert 29. oktober 2017 på Autódromo Hermanos Rodríguez i Mexico by i Mexico. Det var den 18. runden i Formel 1-sesongen 2017.
Løpet ble vunnet av Max Verstappen i Red Bull Racing, mens andreplassen gikk til Valtteri Bottas i Mercedes GP, og tredje til Ferraris Kimi Räikkönen. VM-lederen Lewis Hamilton sikret seg sitt fjerde verdensmesterskap, ettersom Sebastian Vettel bare klarte fjerdeplass og dermed ikke lenger hadde mulighet til å ta igjen Hamiltons ledelse.


== Klassifisering ==


=== Kvalifisering ===


=== Løpet ===
Noter til tabellene:

Note 1:  - Daniel Ricciardo fikk en gridstraff på 20 plasser for å ha overskredet bilens motorkomponentkvote.
Note 2:  - Brendon Hartley fikk en gridstraff på 20 plasser for å ha overskredet bilens motorkomponentkvote.
Note 3:  - Fernando Alonso fikk en gridstraff på 20 plasser for å ha overskredet bilens motorkomponentkvote.
Note 4:  - Stoffel Vandoorne fikk en gridstraff på 35 plasser for å ha overskredet bilens motorkomponentkvote.
Note 5:  - Pierre Gasly fikk ikke satt en tid i Q1, men fikk tillatelse fra løpsledelsen til å starte løpet. Han fikk også en gridstraff på 20 plasser for å ha overskredet bilens motorkomponentkvote.


== Stillingen i mesterskapene etter løpet ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 2017 Mexican Grand Prix – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Likelønnskomiteen

Likelønnskomitéen var en komité som besto av representanter fra myndighetene og arbeidsgiver- og arbeidstakersiden nedsatt av Stortinget i 1949 for å utrede likelønnsspørsmålet i Norge. Bakgrunnen var andre verdenskrig og den drastiske økningen av kvinner i arbeidslivet som førte til et større fokus på kvinners lønnsnivå som stort sett lå langt under mannens. I tillegg førte den økonomiske veksten etter krigens slutt til at kravet om likestilling mellom kjønnene økte, inkludert kravet om likelønn. Den direkte henvendelsen til Stortinget om oppnevning av en komite kom fra Norske Kvinneorganisasjoners Samarbeidsnemd i 1946. Det var allikevel ikke før i 1948 da sosialøkonom Johan Vogt i sin utredning Kvinnearbeid og Kvinnelønninger anbefalte opprettelse av en likelønnskomité som kunne jobbe mer nærgående med spørsmål omkring kvinner og lønn at Stortinget nedsatte en slik komité.
Likelønnskomiteen bestod av fylkesmann Alf Frydeberg, Underdirektør Signy Arctander, cand. oecon Alfhild Hertzberg, sekretær Ragna Karlsen, konsulent Bergliot Lie, forretningsfører P. Mentsen, sekretær Gullborg Nyberg (inntil 1955), stortingsrepresentantene Rakel Sewerin (inntil 1954), Magnhild Hagelia (fra 1953), direktør A.P. Øsberg, direktør L.W. Aagaard og kontorsjef Lars Aarvig.
Komiteen hadde tre oppgaver, å skaffe best mulig oversikt over kvinnenes lønnsmessige stilling i de viktigste delene av arbeidslivet, å klarlegge lønnsforskjeller skyldtes forhold som kunne begrunnes som rimelige og å drøfte hvilke tiltak man kunne sette i gang på å rette opp i de misforhold som komiteen fant.
I tillegg skulle Likelønnskomiteen avgi sin innstilling til om Norge burde ratifisere ILOs konvensjon nr. 100  om likelønn. I 1958 var innstillingen fra Likelønnskomiteen ferdig, og den anbefalte Norge å ratifisere likelønnskonvensjonen. Arbeidsgiversiden i komiteen var ikke enig i dette utfallet og hadde en egen kommentar om dette i innstillingen. Stortinget ratifiserte likelønnskonvensjonen året etter. Likelønnskomiteen anbefalte også Norge å opprette et permanent likelønnsråd som skulle ha i oppgave å fremme arbeidet med likelønnspørsmålet. Dette førte til opprettelsen av Likelønnsrådet i 1959.


== Referanser ==


== Kilder ==
Olsen, Sissel Tove: Problemer omkring likelønn i norsk industri, 1950 - 1970, hovedoppgave fra 1979, Universitetet i Oslo
Valla, Gerd Liv: Likelønnens elendighet, hovedoppgave i statsvitenskap fra 1977, Universitetet i Oslo
Innstilling fra Likelønnskomitéen, 1959
Henry J

Henry J var en bilmodell og eget bilmerke, produsert av den amerikanske bilprodusenten Kaiser-Frazer Corp mellom 1951 og 1954.


== Henry J ==
I løpet av de første årene etter andre verdenskrig hadde Kaiser-Frazer Corp. gjort suksess og bygde flere bra biler solgt så mange biler de klarte å bygge, men siden 1949 begynte salgstallene å dale. Styreformannen, Henry J. Kaisers løsning var å bygge en ny, liten og billig bil som alle amerikanere hadde råd til å kjøpe, men ettersom bedriften manglet egn kapital til å utvikle en ny modell, vendte den seg til de føderale myndighetene om et lån. Kaisers kompanjong, Joseph W. Frazer hadde sterke innvendninger mot hele prosjektet og da han ble nedstemt valgte han å trekke seg tillbake fra Kaiser-Frazer Corp.
Den nye bilen, oppkalt etter mr. Kaiser selv var et enkelt og konvensjonelt produkt. De fire- og sekssylindrede motorene ble kjøpt fra Willys-Overland. For å holde prisen nede var Henry J ytterst spartansk og manglet til og med luke for bagasjerommet, men mer komfortabel utrustning, inklusive bagasjeromsluke kunne kjøpes mot pristillegg. Den enkleste firesylindrede modellen kostet runt 200 dollar, billigere enn enn en Chevrolet men med sekssylindret motor og noe mer utrustning ble forskjellen snart utradert. Det første året ble det solgt cirka 82 000 biler, men siden markedet synes være mettet og salget sank drastisk opphørte byggingen i 1953, men et antall usolgte biler ble oppdatert og solgt som 1954 års modell.
Henry J's mekaniske komponenter ble også brukt i sportsbilen Kaiser-Darrin.


== Allstate ==

Den amerikanske varehuskjeden, Sears Roebuck hadde siden slutten på 1940-tallet ført diskusjoner om å selge biler fra Kaiser-Frazer Corp. under merkenavnet Allstate hos egne bilforhandlere i tilknytning til sine varehus. Den ukompliserte og letteste var Henry J var nettopp det som Sears søkte. Allstate skilte seg fra Henry J gjennom en annen front, tegnet av Alex Tremulis og noe mer påkostet innredning. De hadde til og med batteri og dekk av merket Allstate. Foruten salg ved varehusene ble bilen også solgt gjennom Sears Roebucks postordrekatalog. Etterspørselen var dog liten og i 1952 og 1953 ble  det ikke solgt mer enn 2 363 biler.


== Kilder ==
Encyclopedia of American Cars 1930-1980, red. Richard M Langworth, 1984. ISBN 0-88176-203-2


== Eksterne lenker ==
Henry J-historik (en)
howstuffworks.com (en)
Monica Rolfsen

Monica Rolfsen (født 16. august 1966 i Trondheim) er en norsk forsker innen organisasjonsutvikling. Hun er professor og dekan ved Fakultet for økonomi ved NTNU.Rolfsens fagfelt er organisasjonsutvikling i teknologibedrifter. Hun ble utdannet sivilingeniør ved NTH i 1989, og ble dr.ing. samme sted i 1993 med avhandlingen Japanisme : ideologi og implementering i bilindustrien. «Japanisme» var Rolfsens forslag til betegnelse på en produksjonsmetode som til da var lite omtalt i Norge, men som senere er blitt godt kjent, og anerkjent, under betegnelser som «lean production» eller «slank produksjon».Rolfsen var arbeidslivsforsker ved SINTEF i 1994–2003. Deretter (2003) ble hun ansatt som førsteamanuensis ved NTNU, Institutt for industriell økonomi og teknologiledelse. I 2015 ble hun professor ved samme institutt, og fra 2013 til 2016 var hun instituttleder.
I 2006–2007 hadde hun forskningsopphold ved  Cornell University, School of Industrial & Labor Relations, Ithaca, New York.Fra 1. januar 2017 er hun ansatt som dekan ved Fakultet for økonomi, NTNU.
Forskningsprosjekter og -programmer (utvalg)I 1996–2000 ledet Rolfsen trondheimsmodulen i programmet «Bedriftsutvikling 2000», finansiert av LO, NHO og NFR.
Allerede i studietiden ble hun kjent med produksjonsmetoden «Lean production», og i perioden 2011–2015 ledet hun forskningsprogrammet «Lean Operations», som hadde som mål å videreutvikle Lean som konsept i norsk industri. Ved programmets slutt ble boken Lean blir norsk publisert (2014), med Rolfsen som redaktør. Programmet ble videreført i prosjektet Lean Management, som Rolfsen ledet til hun ble dekan i 2017. Hun har også vært med på å arrangere den nasjonale, årlige Lean Forum-konferansen.
Hun deltok i SFI-programmet SFI Norman, som gikk i perioden 2006–2014,  og er forskningskoordinator i SFI Manufacturing som startet i 2015 og varer i åtte år.
PolitikerRolfsen har vært politiker i en årrekke. I perioden 1997–1998 var hun politisk rådgiver i Nærings- og handelsdepartementet, og hun satt som representant for Venstre i Trondheim bystyre i 1999–2007, den siste perioden (2003–2007) var hun gruppeleder og leder i Kontrollkomiteen. Som politiker var hun spesielt opptatt av byutvikling, og sto bak forslag som etterhvert førte til at Torvet og Gamle Bybro i Trondheim ble bilfrie.


== Publikasjoner ==
(no) Publikasjoner av Monica Rolfsen i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Monica Rolfsen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin


== Referanser ==


== Kilder ==
Okstad, Gunnar (12. august 2017). «Monicas liv og lære». Adresseavisen.  (Adresseavisen Pluss)


== Eksterne lenker ==
(no) Monica Rolfsen hos Norsk senter for forskningsdata 
Rolfsens blogg «ØK-nytt» på ntnu.no
Oksholen, Tore (16. juni 2016). ««Jeg gleder meg stort»». Universitetsavisa.no. Arkivert fra originalen 27. oktober 2017. Besøkt 27. oktober 2017.
Alex Tremulis

Alexander Sarantos Tremulis (født 23. januar 1914 i Chicago i Illinois, død 29. desember 1991 i Ventura i California) var en amerikansk bildesigner.
Alex Tremulis begynte å arbeide for Duesenbergs bilforhandlere i Chicago i 1933. Etter det gikk han videre til Auburn og Cord. Etter Errett Lobban Cords forretningsgruppe gikk over ende i 1937, gikk Tremulis til Briggs Manufacturing Co., som bygde karosserier til blant andre Ford Motor Company, Chrysler Corporation og Packard.
Ved begynnelsen på andre verdenskrig gikk Tremulis inn i US Army Air Forces, hvor han arbeidet med ulike flyprosjekter. Etter krigen arbeidet Tremulis for Preston Tucker og tegnet den bil som gjorde han mest berømt, Tucker Torpedo.
Etter Tuckers død arbeidet Tremulis for Kaiser. I 1952 gikk han videre til Ford, hvor han først og fremst arbeidet med konseptbiler. I 1963 forlot han Ford for å åpne sitt eget konsulentfirma og arbeidet blant annet for Subaru.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilder av Tremulis' biler
Lovsangsledere

Lovsangsleder er et begrep som ble tatt i bruk på 1970- og 1980-tallet i nyere karismatiske kirker og menigheter. De seneste tjue årene finnes det lovsangledere i de fleste kirkesamfunn, og internasjonalt er de aller største lovsanglederne nærmest popstjerner innenfor sitt miljø. Den kristne menigheten Hillsong i Australia har nå søstermenigheter i alle verdensdeler, og kjennetegnes nettopp av fokuset på lovsangen og lovsangslederne.
Noen kjente lovsangsledere i Norge er Per Søetorp, Anders Skarpsno, David André Østby, Harald Høidahl, Jan Honningdahl, Marie Hognestad og Andreas Wennemo.Kjente, internasjonale lovsangsledere er Matt Redman, Tim Hughes, Chris Tomlin, Michael W. Smith, Darlene Zschech og Kari Jobe.
Hollywood Burbank lufthavn

Hollywood Burbank lufthavn (IATA: BUR, ICAO: KBUR), også kjent som Bob Hope Airport (som den het fram til 2016) og Burbank-Glendale-Pasadena Airport (som den het fra 1978 til 2003), er en lufthavn i delstaten California i USA og en av de største lufthavnene i storbyområdet Los Angeles.  Lufthavnen er en av flere som avlaster Los Angeles internasjonale lufthavn (LAX) for innenriks flytrafikk i USA.Lavprisflyselskapet Southwest Airlines opererer ruter til flest destinasjoner fra lufthavnen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Hollywood Burbank Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Veit Stoss

Veit Stoss  (født rundt 1448 i Horb am Neckar, død 20. september 1533 i Nürnberg) var en tysk billedhugger, blant annet kjent for sine arbeider i Mariakirken i Kraków.


== Referanser ==
Crook’s Tour

Crook's Tour er en britisk filmkomedie fra 1940 regissert av John Baxter. Dette var den tredje filmen med de cricketelskende rollefigurene Charters og Caldicott, som første gang var å se i Alfred Hitchcocks En kvinne forsvinner fra 1938. Manuset ble skrevet av John Watt og Max Kester. Det var basert på en radioserie med samme navn. Basil Radford og Nauton Wayne spiller Charters og Caldicott, mens Greta Gynt spiller den britiske agenten La Palermo.


== Handling ==
Under et besøk i Bagdad blir Charters og Caldicott feilaktig tatt for å være tyske spioner. Caldicott mottar en grammofonplate med opplysninger om en sabotasjeaksjon mot en britisk oljeledning i Irak. Tyske agenter følger etter de to britene til Istanbul og Budapest. De gjør alt de kan for å få tak i platen og prøver også å drepe Charters og Caldicott.


== Rolleliste ==
(Kun krediterte)

Basil Radford - Charters
Naunton Wayne - Caldicott
Greta Gynt - La Palermo
Charles Oliver - Sheik
Abraham Sofaer - Ali
Gordon McLeod - Franz Rossenger
Bernard Rebel - Klacken
Cyril Gardiner - K.7.
Leo de Pokorny - Hotelldirektør
Morris Harvey - Kelner
Noel Hood - Edith Charters


== Eksterne lenker ==
(en) Crook's Tour på Internet Movie Database 
(en) Crook's Tour på AllMovie 
(en) Crook's Tour på Rotten Tomatoes
Ogras

Ogras er et band med opprinnelse fra Rauma som spiller bl.a. rock og folkrock. Ogras vant Raumarock sin talentkonkurranse «Øresus» i 2010, og fikk dermed spille på Raumarock samme år. Deretter oppnådde de en andreplass i landsfinalen i musikkonkurransen Global Battle of the Bands (GBOB) og opptrådte på Raumarock i 2013.Bandet ga ut sitt første album, «Compadre», i mars 2018. Deres andre album, «No Love In The City», ble sluppet i februar 2020.


== Medlemmer ==
Paul Richard Solåt
Filip Eidsvåg
Knut Peder Voldset
Aleksander Eidsvåg
Thomas Dahle
Pål Elnan


== Diskografi ==


=== EP ===
Ogras EP – (2016)


=== LP ===
Compadre – (2018)
No Love In The City – (2020)


== Referanser ==
Taṇhā

Taṇhā (pali; sanskrit: tṛṣṇā og tarśa) betyr «tørst, begjær, ønske» og er et sentralt emne i buddhismen, hvor det betyr «tørst, ønske, grådighet, lengsel», enten fysisk eller mentalt. Det er vanligvis oversatt med lyster, og er en av tre typer: kama-taṇhā (seksuelle lyster), bhava-taṇhā (lysten for eksistens) og vibhava-taṇhā (lysten for ikke-eksistens).Taṇhā opptrer i de fire edle sannheter, hvor det er årsaken til lidelse (dukkha) i syklusen av gjenfødelse, og forårsaker fødsel og død.


== Referanser ==
Lisensforsikring

Lisensforsikring er forsikring mot økonomisk tap dersom en mister lisensen som er påkrevet for å utføre yrket sitt. Lisensforsikring er vanlig innen blant annet sjøfarts-, luftfarts- og offshorenæringene, hvor det kreves helseattest eller legeerklæring for yrkesutøvere.Forsikringen kan gi en engangserstatning til yrkesutøvere når han/hun på grunn av sykdom, ulykkesskade eller annen form for medisinsk tilstand mister lisensen eller nektes fornyelse av lisensen.Formålet med forsikringen er å gi yrkesutøvere økonomisk trygghet i situasjonen som oppstår dersom de, på grunn av særlige lisensvilkår, mister arbeidet.


== Referanser ==
Upādāna

Upādāna er et vedisk sanskritord og paliord som betyr «drivstoff, materiell årsak, substrat som er kilden til og virkemidlet som gir en aktiv prosess energi». Det er også et viktig begrep i buddhistisk filosofi som betyr «tilknytning, klamring, fatte». I buddhismen betraktes det som resultatet av taṇhā (begjær) og er en del av lidelsen eller dukkha.


== Referanser ==
Brahmanisme

Brahmanisme er den religion som utviklet seg ut fra historisk vedisk religion i det urgamle India og som hadde sin periode mellom år 1000 f.Kr. og 500 f.Kr. Begrepet må ikke forveksles med brahminisme, som er det ritualistiske system som blir ledet av braminer (prester) i det hinduistiske samfunn.


== Referanser ==
Jaime Penedo

Jaime Manuel Penedo Cano (født 26. september 1981) er en panamansk‌ tidligere fotballspiller.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Panamas tropp til VM i fotball 2018 i Russland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jaime Penedo – FIFA 
(en) Jaime Penedo – Major League Soccer 
(en) Jaime Penedo – Transfermarkt 
(en) Jaime Penedo – national-football-teams.com 
(en) Jaime Penedo – FootballDatabase.eu 
(en) Jaime Penedo – Soccerway 
(en) Jaime Penedo – FBref
Kamalaśīla

Kamalaśīla (født 740, død 795) var en indisk buddhist som var ansatt ved universitetet i Nalanda. Han var en samtidig med og en venn av Śāntarakṣita, og begge tilhørte den filosofiske skolen madhyamaka. Etter ønske og forespørsel fra kong Trisong Detsen, reiste Kamalaśīla sammen med Śāntarakṣita til Tibet


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hanson-Barber, A. W. (1985), «'No-Thought' in Pao-T'ang Ch'an and Early Ati-Yoga», Journal of the International Association of Buddhist Studies 8 (2):  61–73 
Tucci, G. and Heissig, W. (1970). Die Religionen Tibets und der Mongolei. Stuttgart.
Yamaguchi, Zuihō (1997), The Core Elements of Indian Buddhism Introduced into Tibet'. In: Jamie Hubbard and Paul L. Swanson (ed.), Pruning the Bodhi Tree: The Storm over Critical Buddhism, Honolulu: University of Hawai'i Press,
Michael Amir Murillo

Michael Amir Murillo Bermudez (født 11. februar 1996) er en panamansk‌ fotballspiller som spiller for den belgiske klubben RSC Anderlecht.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Panamas tropp til VM i fotball 2018 i Russland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Michael Amir Murillo – Major League Soccer 
(en) Michael Amir Murillo – Transfermarkt 
(en) Michael Amir Murillo – national-football-teams.com 
(en) Michael Amir Murillo – FootballDatabase.eu 
(en) Michael Amir Murillo – Soccerway 
(en) Michael Amir Murillo – FBref
Düsseldorfer Photoschule

Düsseldorfer Photoschule for kunstfoto (også kjent under navnet Becher-skolen, eller Becher-klassen) ble grunnlagt av fotografene Bernd og Hilla Becher på slutten av 1970-tallet. Deres virkesteder var fra begynnelsen av Düsseldorf kunstakademi, der Bernd Becher var professor i fotografi fra 1976 til 1996, og i deres felles studio i Düsseldorf-Kaiserswerth.
Forgjengerne deres regnes å være fotografer innen kunstretningen ny saklighet, med sine arbeider fra 1920-tallet og tidlig på 1930-tallet, særlig August Sander, Karl Blossfeldt og Albert Renger-Patzsch. Becherparet selv blir ansett som pionerer innen tysk konseptfotografi.De fremste kunstnerne som kommer fra Düsseldorfer Photoschule, i tillegg til grunnleggerne, er blant andre Andreas Gursky, Candida Höfer, Axel Hütte, Thomas Ruff, Jörg Sasse og Thomas Struth.På kunstmarkedet har verker av professorer og tidligere studenter ved akademiet oppnådd rekordpriser. Andreas Gurskys fotografi Rhein II (1999) ble solgt for $4 338 500 i 2011 på Christie's i New York, og ble dermed verdens dyreste solgte fotografi. Flere andre av Gurskys fotografier har også blitt solgt til høye priser: Chicago board of Trade III, £2 154 500 i 2013 og 99 Cent II Diptychon (2001), £1 700 000 i 2007, begge på Sotheby's i London, og Untitled VI., $1 986 500 i 2012 og Rhein I, $1 805 000, i 2014, begge på Sotheby's i New York. Kollega Thomas Struths verk har på samme måte blitt solgt for svært høye summer. For eksempel ble hans Pantheon, Rome (1990-1992) solgt for $1 810 000 på Sotheby's i New York i 2016.


== Referanser og noter ==


== Eksterne lenker ==
Die Düsseldorfer Photoschule (tysk) FotoTV.Blog av Britta Biederlack. Besøkt 26. oktober 2017.
Dusseldorf School of Photography (engelsk), Nettstedet til Tate Gallery
Florence Waters: How Dusseldorf’s photographers changed the way we see (engelsk). Artikkel fra 4. september 2015 på telegraph.co.uk
Pressemelding: Stefan Gronert – Die Düsseldorfer Photoschule (tysk) Besøkt 26. oktober 2017.