Andreas Christian Lützen

Andreas Christian Lützen (født 13. juni 1813 i det danske Horsbøl i Vidingherred i Sydslesvig i hertugdømmet Slesvig, død 25. juli 1874 i Tórshavn på Færøyene) var en sydslesvigsk-færøysk lærer, klokker, kjøpmann og liberal politiker. Han var medlem av det færøyske Lagtinget og det danske Landstinget.


== Familie og yrke ==
Han var av frisisk-tysk herkomst som sønn av Nickels Lützen og Sicka Jürgensdatter og ble foreldreløs som liten, så han ble oppfostret hos en eldre søster, som var gift med en bonde. Han deltok i gårdsdriften, men hadde boklige interesser, så en av venn av familien betalte en plass for ham ved lærerseminaret i Skårup ved Svendborg. Deretter ble han huslærer hos en greve. Ifølge datteren Anna Evensens erindringer møtte han noen kamerater fra lærerseminaret på en kro på vei hjem til juleferie. Mest på spøk skal de ha oppfordret ham til å søke en ledig lærerstilling i Tórshavn. Lützen skal også ha søkt, mest på spøk, men fikk stillingen som enelærer ved allmueskolen i Tórshavn og flyttet dit i 1839. Fra etableringen av realskolen og lærerseminaret i Tórshavn underviste han også der. Han ble også organist og klokker i domkirken. Idet den kongelige monopolhandelen på Færøyene ble avskaffet i 1856, var Lützen blant de første som fikk handelsbrev.Etter kort tid i Tórshavn giftet seg med den færøyske sjømannsdatteren Eva Margrethe Frederikke Jacobsdatter, kalt Eva Margretha í Baianstovu. De fikk åtte barn og ble stamforeldre til den innflytelsesrike Lützen-slekten på Færøyene. Blant deres barn var kjøpmennene Nickels og Jacob Lützen, sogneprest Edvard Lützen samt byfogdfullmektig og lagtingsmann Lütje Lützen. Jacob Lützen var gift med en datter av kjøpmann Martin Christian Restorff, så A.C. Lützen ble farfar til kjøpmann og borgermester Valdemar Lützen. Grafiker Elinborg Lützen samt havnefogd og lagtingsmann Hans Lützen var A.C. Lützens oldebarn. A.C. Lützens datter Anna var gift med prost Jens Christian Evensen, så han ble morfar til prost Andreas Christian Evensen.


== Politisk arbeid ==
Lützen var innvalgt på det færøyske Lagtinget fra Suðurstreymoy 1855–1865 og 1867–1874. Hans politiske syn har blitt beskrevet som «frilynt». Sammen med Enok Bærentsen og Hans David Matras var han en førende opposisjonell til Carl Emil Dahlerup, den egenrådige amtmannen på Færøyene, og tilhørte det flertallet som i 1860 fikk Dahlerup avsatt. I 1863 ble Lützen oppnevnt av Lagtinget til medlem av det danske Landstinget, på bekostning av Dahlerup og i konkurranse mot den mer konservative H.C. Müller, men frasa seg mandatet året etter.Ved innføringen av det kommunale selvstyret i Tórshavn i 1866 ble Lützen medlem av borgerrepresentasjonen, hvor han også ble den første formannen. Den meget kongetro Lützen, som formann i borgerrepresentasjonen, skulle tale under kong Christian IXs besøk i Tórshavn i 1874. Datteren Anna Evensen mintes at faren var svært nervøs og beveget mens han talte, og stemmen ble svakere og svakere. Kongen tok Lützen i hånden og takket ham for en vakker tale, hvorpå Lützen segnet om og døde av hjertesvikt. Kongen var svært beveget over Lützens død, og betalte enken, som ikke var berettiget noen pensjon, et fast årlig beløp av sine egne midler så lenge hun levde.


== Referanser ==