jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Pimpernel

Pimpernel (skrives også ofte pimpernell) er en potetsort. Den kommer fra Nederland og ble godkjent i Norge i 1962.
Pimpernel regnes som en sen potetsort, og er svært lagringssterk. Poteten er oval, mørk rød, og grohullene er grunne. Poteten har en fast konsistens, men er en melen sort, og egner seg til å kokes med skallet på. Pimpernel er sterk mot tørråte og er resistent mot potetkreft.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Pimpernel - Fagforum potet
Pimpernel - Opplysningskontoret for frukt og grønt
Parr (slekt)

Parr er ei lita norsk slekt med engelsk opphav, som kom til Drøbak der man finner Villa Parr, Parrebakken og Parrstranda, mye godt et resultat av den suksess som reder og isgrunder Søren Angell Parr (1815–1903) hadde. I England har man Parr fra langt tilbake i tid, til eksempel Katarina Parr (1512–1548) som var dronning i fire år fra 1543. På 1800-tallet gjorde psykologen Thomas Parr seg gjeldende.

		
		
		
		


== Parrene til Drøbak ==
Henry Parr (1726–1774) fra Liverpool giftet seg i 1755 med Anne Fearnley (1734–1811) fra Birstall i Yorkshire der ekteparet også døde. Anne Fearnley var forøvrig søster av Thomas Fearnley (1729–1789) som kom til Norge rundt 1753 og ble kjøpmann i Halden og ga roten til Fearnley (slekt). To av barna til Henry og Anne havnet i Norge

Henry Parr (1726–1774) fra Liverpool g. 1755 med Anne Fearnley (1734–1811)
Nancy Parr (1763–1826) gift 1784 i Norge med Hans Angell (1757–1815), trelasthandler og skipsreder fra Larvik, etterkommer av Lorentz Mortensen Angell. Begge døde i Drøbak.
Henry Parr (1772–1859) flyttet til Drøbak i 1809 for å handle med trelast, g. danske Ragna Gedde
Hans Henry Parr (1811–1891) skipsreder i Drøbak, g. Laura Jørgensen
Thomas Parr (1862–1935) pedagog og psykolog, g. Helga Eide, søster av Egil Eide
Albert Eide Parr (1900–1991), zoolog og oseanograf, g. kunstmaler Ella Hanssen, datter av Peder Hansen
Ludolf Eide Parr (1905–) arkitekt som tegnet Siljustøl museum
Søren Angell Parr (1815–1903) reder og isgrunder, g. Johanne Jørgensen.Lucy Parr  (1853–1937) kammerherrinne g. kammerherre Ferdinand Julian Egeberg (1842–1921)
Se Egeberg (slekt fra Sjælland) for etterkommere som maleren Ferdinand Finne (1910–1999) 
Thomas Randall Parr (1825–1896) g. Elise Reierseh (1826–1903)
Alfred Parr (1858–1917) grosserer g. Agnes Gustava Scnurbusch (1866) datter av Jodocus Edmundus Schnurbusch
Christine Stephanie (Kitty) Parr (1892–1970) g. Einar Westye Egeberg jr. (1883–1946) av  Egeberg (slekt fra Sjælland)


== Referanser ==
Paul Lucas

Paul Lucas (født 31. august 1664 i Rouen, død 12. mai 1737 i Madrid) var en fransk kjøpmann, forskningsreisende og arkeolog i kong Ludvig XIVs tjeneste. Han foretok tre større reiser til Egypt og Det nære østen.


== Liv og virke ==
Som sin samtidige, den orientreisende Jean Chardin, var Lucas antagelig opprinnelig juveler. I alle fall fantes det på denne tid en familie gullsmeder av dette navn i Paris. Angivelig begynte han allerede i ungdommen å begi seg ut på reiser, og mange hevder at han hadde begynt sin reisevirksomhet som korsar. I alle fall deltok han i 1688 i venetiansk tjeneste, ved beleiringen av Negroponte. I 1696 kom han tilbake til Frankrike med en stor samling av medaljer og andre antikviteter, som han solgte til de kongelige samlinger. Med dette vant han hoffets gunst og ble deretter utsendt på reiser tre ganger for å anskaffe flere gjenstander og håndskrifter. Hans fargerike og pikante reiseberetninger grenser ofte til det eventyrlige, men ble mildnet ved de lærde sitater og den klassiske dannelse som hans utgiver lot flette inn.Fra juni 1699 til juli 1703 reiste han i Egypt, Kypros, Persia og Syria. Herved fikk han som første europeer nøyere kjennskap til Nilens løp mellom Kairo og kataraktene, og kom til Teben.Hans annen reise førte ham fra oktober 1704 til september 1708 gjennom Hellas, Makedonia, Tyrkia og gjennom Palestina (hvor han utarbeidet en beskrivelse av Jerusalem) og videre til Nord-Afrika (her samlet han materiale om Tunis' historie).I 1714 ble Lucas utnevnt til kongelig oldtidsforsker (antiquaire du roi). Mellom 1714 og 1717 besøkte han igjen Istanbul, Syria, Palestina og Egypt.


== Verker ==
Voyage du Sieur Paul Lucas au Levant. On y trouvera entr’autre une description de la haute Égypte, suivant le cours du Nil, depuis le Caire jusques aux Cataractes, avec une Carte exacte de ce fleuve, que personne n’avoit donné. Paris, Guillaume Vandive, 1704, 2 Bd.
Voyage de Sieur Paul Lucas, fait par ordre du Roi dans la Grèce, l’Asie Mineure, la Macédoine et l’Afrique. Nicolas Simart, Paris, 1712, 2 Bd.
Voyage du Sieur Paul Lucas, fait en 1714 […] dans la Turquie, l’Asie, la Syrie, la Palestine, la Haute et la Bass-Égpte, etc. Rouen, R. Machuel le jeune, 1719, 3 Bd.


== Litteratur ==
Ny utgivelse med innføring av Henri Duranton: Voyage du Sieur Paul Lucas dans le Levant. Universitetet i Saint-Étienne, 1998.
Dirk van der Cruysse: Le noble désir de courir le monde. Voyager en Asie au XVIème siècle. Paris, Fayard, 2002.


== Referanser ==
Helichrysum stoechas

Helichrysum stoechas er en halvbusk i kurvplantefamilien.
Den blir opptil 50 cm høy med en ganske opprett vekst. Bladene er hvitfiltete og linjeformede, og når de knuses har de en sterk krydderduft. Blomsterkurvene sitter i en tett, kulerund, 15–30 mm bred kvast. Enkeltblomstene er gule og alle er rørformede. Rundt blomstene sitter lysegule støtteblad. 
Arten vokser i garrigue og på steder med sand og stein inkludert sanddyner. Den er utbredt fra Den iberiske halvøy og Nordvest-Afrika østover til Tyrkia. Langs den franske atlanterhavskysten vokser arten i sanddyner helt nord til Bretagne.
En form med blader uten sterk lukt fra det østre middelhavsområdet ble tidligere regnet som en egen art, Helichrysum congulatum eller Helichrysum siculum, men betraktes av Flora Europaea som underarten Helichrysum stoechas subsp. barrelieri. Blomsterkvastene er mer åpne, ikke kulerunde og 25–64 mm brede.


== Kilder ==
O. Polunin og A. Huxley, norsk utgave P. Sunding (1978). Middelhavsflora. NKI-Forlaget. s. 178–179. ISBN 82-562-0490-7. 
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 436–437. ISBN 0-7136-7015-0. 
C. Grey-Wilson og M. Blamey; norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding (1992). Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa. Teknologisk Forlag. s. 400–401. ISBN 82-512-0355-4. 
INPN – Helichrysum stoechas Besøkt 28. oktober 2014.


== Eksterne lenker ==
(en) Helichrysum stoechas i Encyclopedia of Life 
(en) Helichrysum stoechas i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Helichrysum stoechas hos NCBI 
(en) Helichrysum stoechas hos The International Plant Names Index 
(en) Helichrysum stoechas hos Tropicos 
(en) Kategori:Helichrysum stoechas – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Helichrysum stoechas – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Helichrysum stoechas – detaljert informasjon på Wikispecies
Selskapssjokolade

«Selskaps sjokolade» er en sjokolade som blir produsert av Freia. Sjokoladen ble lansert i 1895 og er i dag Norges eldste sjokolade. Den består av mørk sjokolade med 42% kakao. Tidligere kom den i plate på 200 gram, men nå fås den kun i 100 gram. 
Skrivefeilen i produktnavnet har vært der såpass lenge at Freia har uttalt at de ikke kommer til å endre på det.


== Reklamesang ==
Freia engasjerte i 1956 kjendisene Linge Langård og Leif Enger til å spille inn reklamesangen Freia Selskaps Sjokolade. Innspillingen ble i 2012 gitt ut på samleplaten Historiske Reklameplater.


== Referanser ==
Dronningsjokolade

Dronningsjokolade er en sjokolade som blir produsert av Freia. Sjokoladen ble lansert i 1921 og er i dag en av de mest populære bake-sjokoladene. Den består av mørk sjokolade med 44% kakao. Den fås i plate på 200 gram, og den fås også som hvit sjokolade. I 2014 kom Dronningsjokolade som sjokoladeglasur på tube ut på markedet.


== Referanser ==
Fruktnøtt

Fruktnøtt er sjokolade som blir produsert av Mondelēz International under merkenavnet Freia. 
Sjokoladen ble lansert i 1963 og kommer i plater på 200 gram. Den består av hasselnøtter og rosiner i melkesjokolade.


== Referanser ==
Det nasjonale landsbymuseet «Dimitrie Gusti»

Det nasjonale landsbymuseet «Dimitrie Gusti» (rumensk: Muzeul Național al Satului «Dimitrie Gusti») er et friluftsmuseum i Herăstrău-parken i București i Romania. Det viser rumensk tradisjonelt landsbyliv. Museumsområdet er på om lag ni hektar, og har 123 klart avgrensede komplekser med 363 monumenter og over 50 000 gjenstander fra hele Romania.Museet ble etablert av etnologen Dimitrie Gusti i 1936 under navnet Muzeul Satului («Landsbymuseet»), og har siden 2003 det nåværende navn.Det er flere landsbymuseer over hele Romania, bl.a.  Complexul Național Muzeal «Astra» i Sibiu, og i Cluj-Napoca, Râmnicu-Vâlcea og Timișoara.


== Se også ==
Friluftsmuseum


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Village Museum, Bucharest – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Official website
Short description of the Village Museum
Jerzy Stuhr

Jerzy Oskar Stuhr (født 18. april 1947 i Kraków i Polen) er en polsk skuespiller, regissør og manusforfatter.
Han studerte ved Det jagellonske universitet og ved Teaterhøyskolen i Kraków.
Rett etter studiene ble han ansatt ved Det gamle teater i Kraków (polsk Narodowy Stary Teatr im. Heleny Modrzejewskiej w Krakowie).
Jerzy Stuhr har vært en av Polens mest populære skuespillere og har jobbet med blant annet  Andrzej Wajda, Krzysztof Kieślowski   og Krzysztof Zanussi.
Han var professor ved Statens Teaterhøyskole i Kraków (polsk Państwowa Wyższa Szkoła Teatralna im. Ludwika Solskiego w Krakowie) hvor han var også rektor i årene 1990-1996 og 2002-2008.I 1994 debuterte han selv som filmregissør.
Han er faren til skuespilleren Maciej Stuhr.


== Filmografi (utvalg) ==
Som skuespiller

1977 - Wodzirej - Lutek Danielak
1978 - Bez znieczulenia - Jerzy Porębowicz
1979 - Amatør - Filip Mosz
1983 - Sexoppdraget (Seksmisja) - Maksymilian Paradys
1985 - Rok spokojnego słońca -  Adzio
1988 - Obywatel Piszczyk - Jan Piszczyk
1988 - De ti bud (filmserie) /  Dekalog 10    (polsk Dekalog X ) -  Jerzy Janicki
1994 - Hvit fra Tre farger-trilogien   (polsk Trzy kolory:Biały) - Jurek
2005 - Persona non grata - attaché ved den polske ambassade i Uruguay
2005 - Doskonałe popołudnie - Andrzej Mielczarek
2005 - Il Caimano
2011 - Vi har en paveSom filmregissør og skuespiller

1994 - Spis cudzołożnic
1997 - Historier om kjærlighet (Historie miłosne)
1999 - Tydzień z życia mężczyzny
2000 - Det store dyret (Duże zwierzę)
2003 - Pogoda na jutro
2007 - Korowód
2014 - Obywatel


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jerzy Stuhr – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jerzy Stuhr på Internet Movie Database 
(sv) Jerzy Stuhr i Svensk Filmdatabas 
(da) Jerzy Stuhr på Filmdatabasen 
(da) Jerzy Stuhr på Scope 
(fr) Jerzy Stuhr på Allociné 
(en) Jerzy Stuhr på AllMovie 
(en) Jerzy Stuhr hos Turner Classic Movies 
(en) Jerzy Stuhr hos The Movie Database 
(en) Jerzy Stuhr hos Behind The Voice Actors 
(pl) Jerzy Stuhr - www.filmpolski.pl
(en) Jerzy Stuhr - www.culture.pl
Greipstad

Greipstad kan referere til:

Greipstad (Vest-Agder) – tidligere norsk kommune i Vest-Agder
Greipstad (Tromsø) – grend på sørspissen av Kvaløya i Tromsø
Nasjonalt senter for mat, helse og fysisk aktivitet

Nasjonalt senter for mat, helse og fysisk aktivitet (MHFA) er et norsk statlig kompetansesenter for skolen. Senteret ble opprettet i Bergen i 2014, og hadde tidligere kortnavnet Folkehelsesenteret.
Senteret har som mål å formidle sammenhengen mellom helse og barn og unges læring, læringsmiljø og læringsutbytte, med vekt på sunne måltider og fysisk aktivitet. Det skal gi råd i fagene mat og helse og kroppsøving i grunnskolen og videregående opplæring.
Senteret er en del av Institutt for idrett, kosthald og naturfag, Fakultet for lærerutdanning, kultur og idrett ved Høgskulen på Vestlandet (tidligere Høgskolen i Bergen). Tidligere hadde senteret fem ansatte; per 2021 deler MHFA ressurser med de øvrige avdelingene ved Institutt for idrett, kosthald og naturfag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nasjonalt senter for mat, helse og fysisk aktivitet – hjemmesider – Besøkt 23. februar 2021.
Vemund

Vemund er et norsk og svensk mannsnavn med norrøn opprinnelse. Navnet er i dag svært lite brukt utenfor Norge.


== Etymologi ==
Vemund har opprinnelse i det norrøne navnet Vémundr, som var en variant av Vímundr. Det første navneleddet kan være dannet av vé, «hjem, tempel, helligdom» eller «viet, dedikert», eller av vīgja, «vie». Det andre navneleddet er dannet av mund, «hånd, beskyttelse», eller mundr, «brudegave».
Vimund, Vämund og Væmund var gammelsvenske former av navnet, og Wemund var en gammeldansk form av navnet.


== Utbredelse ==
Navnet er kjent fra norrøn tid, blant annet i Soga om røykdølane fra 1200-tallet. Navnet ble utbredt i Norge etter reformasjonen, og ble hovedsakelig brukt i Vestfold og Hordaland.
Vemund har norsk navnedag 29. desember.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Vemund og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Vemund Solheim Ådland (f. 1974), norsk forfatter
Vemund Thoe (f. 1980), norsk maler
Vemund Brekke Skard (f. 1981), norsk fotballspiller
Vemund Stavnes, norsk bassist


== Annen bruk av navnet ==
Vémundr fra Reykjadalr, hovedperson i islendingesagaen Soga om røykdølane fra 1200-tallet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Vemund
(en) Think Baby Names: Vemund
Neodiptera

Neodiptera er en nylig definert delgruppe av tovinger (Diptera).  Gruppen omfatter alle fluene og to av hovedgruppene av "mygg". 


== Utseende ==
Neodiptera varierer i størrelse fra under 1 millimeter til 5-6 centimeter for de aller største fluene. Det er en svært mangfoldig og formrik gruppe. Bibionomorpha er en gruppe av mygg og kan ha nokså lange antenner. Jevnt over er de forholdsvis kraftige mygg (bortsett fra medlemmene i familiene Sciaridae og gallmygg Cecidomyiidae). De mygg-lignende medlemmeme i Neodiptera kan gjerne skilles fra de "lavere" myggene (Tipulomorpha, Culicomorpha etc.) ved at de har forholdsvis brede vinger med få årer.


== Systematisk inndeling ==

orden tovinger (Diptera)
gruppen Neodiptera Michelsen, 1994
infraorden Perissommatomorpha Rohdendorf, 1977 - bare én nålevende familie med 9 arter
infraorden Bibionomorpha Hennig, 1954 - 17 nålevende familier, deril 16 som bare er kjent fra fossiler, ca. 12 000 arter
gruppen fluer, Brachycera Macquart, 1834 - over 140 familier (inkludert noen utdødde) og 108 000 arter


== Eksterne lenker ==
(en) Neodiptera hos Fossilworks 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Rosahaugparken

Rosahaugparken er en park på Rosanes like ved Teie sentrum på Nøtterøy i Færder kommune i Vestfold. Parken har store grasområder og to dammer, og er et av få friluftsområder på østsida av øya. I parken er det også en fotballbane, og de bratte bakkene brukes som akebakker om vinteren. Nedafor Rosahaugparken ligger Rosanesstranda og Teie småbåthavn.
Området som parken ligger i, var tidligere et leireuttak som ble anlagt på 1800-tallet og drevet av Tønsberg Teglverk. Det ble nedlagt i 1909, men satte varige spor i terrenget. Etter nedleggelsen ble den første parken anlagt på stedet. På 1950-tallet hadde kommunen kjøpt Rosanes-gården, og bestemte seg for å ruste opp parken for å feire rederiet Wilh. Wilhelmsens 100-årsjubileum. Sveinung Skjold, som var avgangsstudent i hagearkitektur ved Norges landbrukshøgskole, vant en konkurranse som ble utlyst for å bestemme utforminga av parken. Den nye parken sto ferdig i juli 1961. Den har seinere gjennomgått flere mindre opprustinger.


== Eksterne lenker ==
Rosahaugparken hos Helsestien Nøtterøy
Rosanes/Rosahaugparken hos Teie Vel
Austroleptidae

Austroleptidae er en gruppe (familie) av fluene (Brachycera), som sammen med mygg (Nematocera), utgjør tovingene (Diptera).


== Utseende ==
Små til middelsstore (3-7,5 millimeter) fluer, brune til svarte, kroppen mer eller mindre tett kledt med sølvaktig bestøvning. Antennene består av 4-7 ledd, der det tredje (første flagellomer) er mye større enn de andre, ovalt eller kjegleformet.
Vingene er brune hos de søramerikanske artene, flekkete hos de australske.


== Utbredelse ==
Slekten Austroleptis er utbredt på den sørlige halvkulen og forekommer i Sør-Amerika og Australia.


== Systematisk inndeling ==
Inntil nylig (2010) ble slekten plassert i familien snipefluer (Rhagionidae).

Fluer (Brachycera)
Underorden Lavere fluer  (Orthorrhapha)
Gruppe Homeodactyla 
Overfamilien Rhagionoidea  Latreille, 1802 (eventuelt Tabanoidea)
Familien Austroleptidae  Nagatomi, 1982
Slekten Austroleptis Hardy, 1920
Austroleptis atrata Nagatomi & Nagatomi, 1987 - Neotropisk
Austroleptis atriceps Malloch, 1932 - Neotropisk
Austroleptis breviflagella Nagatomi & Nagatomi, 1987 - Neotropisk
Austroleptis collessi Paramonov, 1962 - Australia
Austroleptis fulviceps Malloch, 1932 - Neotropisk
Austroleptis multimaculata Hardy, 1920 - Australia
Austroleptis penai Nagatomi & Nagatomi, 1987 - Neotropisk
Austroleptis rhyphoides Hardy, 1920 - Australia


== Litteratur ==
Nagatomi, A. og Nagatomi, H. (1987) The genus Austroleptis from South Chile and Patagonia (Diptera, Rhagionidae). Mem. Kagoshima Univ. res. Cent. S. Pac. 8(2): 139-156 [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Austroleptidae i Encyclopedia of Life 
(en) Austroleptidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Austroleptidae hos NCBI 
Austroleptidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tree of Life - Brachycera (engelskspråklig)
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Bolbomyiidae

Bolbomyiidae er en gruppe (familie) av fluene (Brachycera), som sammen med mygg (Nematocera), utgjør tovingene (Diptera).


== Utseende ==
Ganske små (2-3,5 millimeter) fluer.
Hodet er halvkuleformet sett fra siden, fasettøynene er uten hår og møtes i pannen hos hannen (holoptisk), men ikke hos hunnen (dichoptisk). Antennene er kortere enn hodet og består av 4-5 ledd. Det er tre fasettøyne, feltet de sitter på (ocellartriangelen) er noe opphøyd hos hannen, men ikke hos hunnen.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Nord-Amerika og på Kamsjatka-halvøya i Sibir. Den ene fossile arten er beskrevet fra baltisk rav, dette tyder på at gruppen tidligere har hatt en videre utbredelse.


== Systematisk inndeling ==
Gruppen ble inntil nylig (2010) regnet til familien snipefluer (Rhagionidae).

Fluer (Brachycera)
Underorden Lavere fluer  (Orthorrhapha)
Gruppe Homeodactyla 
Overfamilien Rhagionoidea  Latreille, 1802 (eventuelt Tabanoidea)
Familien Bolbomyiidae  Stuckenberg, 2001
Slekten Bolbomyia Loew, 1862
†Bolbomyia loewi Meunier, 1902 - fossil fra Baltisk rav
Bolbomyia melanderi Chillcott, 1963 - Nord-Amerika
Bolbomyia nana Loew, 1862 - Nord-Amerika
Bolbomyia wuorentausi (Szilády, 1934) - Kamsjatka


== Litteratur ==
Webb, D.W. (1987) A revision of the genus Bolbomyia (Diptera: Rhagionidae) of the world. Journal of the Kansas Entomological Society 60(3): 433-445 [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Bolbomyiidae i Encyclopedia of Life 
(en) Bolbomyiidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Bolbomyiidae hos Fossilworks 
(en) Bolbomyiidae hos ITIS 
(en) Bolbomyiidae hos NCBI 
(en) Kategori:Bolbomyia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bolbomyia – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tree of Life - Brachycera (engelskspråklig)
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Plaza Bolívar (Caracas)

Plaza Bolívar er en plass i sentrum av Venezuelas hovedstad Caracas. Plassen regnes som byens sentrum og er omgitt av viktige bygninger som katedralen, Museo Sacro, erkebiskopens palass, rådhuset, Santa Rosa de Lima-kapellet, Casa Amarilla, Teatro Principal og hovedstadsdistriktets regjeringsbygning.
Plaza Bolivar har eksistert siden grunnleggelsen av Caracas på 1500-tallet, men har hatt ulike utforminger. I likhet med hovedplassen i de fleste andre venezuelanske byer er den oppkalt etter landets frigjøringshelt Simón Bolívar og har en rytterstatue av ham i midten.


== Eksterne lenker ==
(en) Plaza Bolívar de Caracas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Brachystomatidae

Brachystomatidae er en familie av små til middelsstore, slanke fluer.


== Utseende ==
Små til middelsstore (2-11 millimeter), spinkle fluer, gjerne med noe forlengede antenner, men uten forlenget sugesnabel.
Vingene er ganske smale med markerte årer, beina lange og tynne.


== Levevis ==
I alle fall noen av artene har larver i ferskvann. Disse fluene holder seg mest på skyggefulle steder i skog, gjerne nær vann.
Både voksne og larver er rovdyr som lever av andre insekter.


== Utbredelse ==


== Systematisk inndeling ==

Inntil nylig ble denne gruppen regnet til familien dansefluer (Empididae).

Orden Tovinger, Diptera
Underorden Lavere fluer, Orthorrhapha
Gruppe Heterodactyla
Overfamilie Empidoidea
Familie Brachystomatidae Melander, 1908
Underfamilie Brachystomatinae - 26 arter, i tre slekter:
Slekten Anomalempis Melander - 2 arter
Slekten Brachystoma  Meigen, 1822 -  23 arter
Slekten Xanthodromia - én art
Underfamilien Ceratomerinae - med 44 arter, i tre slekter:
Slekten Ceratomerus - 35 arter
Slekten Glyphidopeza - 2 arter
Slekten Icasma - 7 arter
Underfamilien Trichopezinae - med 60 arter, i 11 slekter:
Slekten Apalocnemis - 29 arter
Slekten Boreodromia - én art
Slekten Ceratempis - én art
Slekten Ephydrempis - én art
Slekten Gloma - 4 arter, i Norge:
Gloma fuscipennis
Slekten Heleodromia - 20 arter, i Norge:
Heleodromia immaculata Haliday, 1833
Slekten Niphogenia - 2 arter
Slekten Pseudheleodromia - én art
Slekten Sabroskyella - én art
Slekten Sematopoda - én art
Slekten Trichopeza - én art, finnes i Norge:
Trichopeza longicornis (Meigen, 1822)
Usikker plassering
Slekten Sinotrichopeza - 2 arter


== Eksterne lenker ==
(en) Brachystomatidae i Encyclopedia of Life 
(en) Brachystomatidae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Brachystomatidae hos Artsdatabanken 
(sv) Brachystomatidae hos Dyntaxa 
(en) Brachystomatidae hos Fossilworks 
(en) Brachystomatidae hos NCBI 
(en) Kategori:Brachystomatidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Brachystomatidae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Homalocnemiidae

Homalocnemidae er en familie av små til middelsstore, slanke fluer.


== Utseende ==
Middelsstore, mørke, slanke fluer. De ligner sterkt på dansefluer Empididae.
Hodet er nokså lite med kort sugesnabel, antennene tynne og omtrent så lange som hodet. Thorax er høyt hvelvet. Vingene er forholdsvis smale med tydelig årenett og et tydelig, svart vingemerke (pterostigma) ved forkanten. Bakkroppen er slank og kjegleformet, i alle fall hos hannene. Som hos mange andre Empidoidea har hannene påfallende store, ytre kjønnsorganer. Beina er lange og nokså kraftige.


== Levevis ==
I likhet med de fleste andre Empidoidea er de voksne fluene rovdyr.


== Utbredelse ==
Gruppen har en sørlig utbredelse, det er kjent to arter fra Chile og én fra Namibia, de øvrige fire lever på New Zealand.


== Systematisk inndeling ==

Inntil nylig ble denne gruppen regnet til familien dansefluer (Empididae).

Orden Tovinger, Diptera
Underorden Lavere fluer, Orthorrhapha
Gruppe Heterodactyla
Overfamilie Empidoidea
Familie Homalocnemidae Collin, 1928
Slekten Homalocnemis
Homalocnemis adelensis Miller, 1913 - New Zealand
Homalocnemis inexpleta Collin, 1928 - New Zealand
Homalocnemis maculipennis Malloch, 1932 - New Zealand
Homalocnemis namibiensis Chváala, 1991 - Namibia
Homalocnemis nigripennis Philippi, 1865 - Chile
Homalocnemis perspicua Hutton, 1901 - New Zealand
Homalocnemis praesumpta Collin, 1933 - Chile


== Eksterne lenker ==
(en) Homalocnemiidae i Encyclopedia of Life 
(en) Homalocnemiidae i Global Biodiversity Information Facility 
Bilde av Homalocnemis nigripennis, hann
Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.