jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Finnmark Distriktslag for Idrett

Finnmark Distriktslag for Idrett (stiftet 27. april 1919) var et organisasjonsledd under Norges Landsforbund for Idrett 
og et fellesorgan for idrett i Finnmark i perioden 1919-1940.
Finnmark Distriktslag for Idrett ble dannet sammen med 20 andre distriktslag i 1919. 
I 1945 ble distriktslaget slått sammen med Finnmark Arbeideridrettskrets, og man dannet de nye idrettskretsene Vest-Finnmark Idrettskrets og Aust-Finnmark Idrettskrets.


== Distriktslagets formenn ==
J. Breivik, Vadsø (1919–1921)
Olav T. Klingenberg, Kirkenes (1921–1925)
Georg Robertson, Hammerfest (1925–1930)
Harald J. Olsen, Hammerfest (1930–1933)
Bjarne Riise, Honningsvåg (1934–1935)
Daniel Klykken, Honningsvåg (1936–1940)


== Idrettslag ==
I 1935 hadde distriktslaget følgende idrettslag som medlemmer:

Alta Idrettslag
Berlevåg Idrettslag
Bjørnevatn Idrettslag
«Daggry»s Idrettsgruppe
«Ea», Idrettslaget
Ekkerøy Idrettslag
«Fremad», Idrettslaget
«Frey», Sportsklubben
Gamvik Idrettslag
«Grein», Idrettslaget
Hammerfest Tennisklubb
Honningsvåg Turn & Idrettsforening
Jakobsnes Idrettslag
Kåfjord Idrettslag
Kirkenes Atletklubb
Kirkenes Idrettsforening
Kistrand Idrettslag
Kongsfjord Idrettslag
Kvalsund Idrettslag
Kviby Idrettslag
«Kvik», Skiklubben
Loppa Idrettslag
Mehamn Idrettslag
Nesseby Herreds Idrettsforening
«Nordkyn», Idrettslaget
Idrettslaget Nordlys
«Nordstjerna», Idrettslaget
Nuvsvåg idrettslag
«Nykraft», Idrettslaget
«Polar», Idrettslaget
Rafsbotn Idrettslag
Ropelv Idrettslag
«Start», Idrettslaget
Idrettslaget Stein
Tana Idrettslag
«Tind», Idrettslaget
Vadsø Atletklubb
Vadsø Tennisklubb
Vadsø Turnforening
Vardø Idrettsforening
Vardø Turnforening


== Kilder ==
Anstein Mikkelsen (1994): Finnmark idrettskrets 75 år: 1919-1994. ISBN 8299338018.
Møteprotokoll for Finnmark Distriktslag for Idrett 1919-1940. Arkiv hos Finnmark fylkesbibliotek.
«Fortegnelse over tilsluttede idrettslag», i Norges Landsforbund for Idrett (1935): Beretning 1. juni 1933 - 30. juni 1935, s. 137-179.
Temnorhynchus baal

Temnorhynchus baal er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 20 millimeter), kraftig, brunsvart hornbille. Hannen har et to horn i pannen, og pronotum er noe uthulet, glatt og blankt foran, mens det har kraftig mikroskulptur på sidene og bak. Panneplaten der hornene sitter er tett punktert og fint tverr-rynket. Dekkvingene er nokså blanke, sparsomt og ujevnt punkterte. Beina er brunlige, ganske kraftige. Undersiden er ujevnt kledt med lange, oransje hår.


== Levevis ==
Larvene lever i jorda, der de spiser røtter på ulike slags gress, de kan kanskje også gjøre skade på jordbruksvekster, blant annet sukkerrør. De voksne er trege insekter som sjelden kommer til lys.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det østlige Afrika nord til Egypt, Hellas inkludert Kreta, Midtøsten og Arabia. Den har også blitt funnet (innført) ved et sagbruk i Sverige 


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini
Slekten Temnorhynchus Hope, 1837
Temnorhynchus baal Reiche & Saulcy, 1856
Temnorhynchus baal baal Reiche & Saulcy, 1856
Temnorhynchus baal sennaariensis Fairmaire, 1868


== Referanser ==


== Kilder ==
G. Sabatinelli (2013) The Scarabs of the Levant - Temnorhynchus baal [2]
Dynastidae du Monde - nettside om arten


== Eksterne lenker ==
(en) Temnorhynchus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
(en) Temnorhynchus baal i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Temnorhynchus baal hos Fauna Europaea 
Temnorhynchus baal – detaljert informasjon på Wikispecies
Tula (slaveleder)

Tula (fødselsår ukjent, død 3. oktober 1795) var en slave fra Curaçao som sto i spissen for et slaveopprør på øya i 1795 og som ble hengt som straff for det.


== Beskrivelse ==


=== Bakgrunn ===
Curaçao var en nederlandsk koloni. Av en befolkning på 19 544 i 1789 var 12 804 slaver. Utviklingen i Europa, der det revolusjonære Frankrike hadde okkupert Nederland, så vel som erklært slaveriet for avskaffet, var kjent på øya. Slaveopprørene på Haiti og i Venezuela var også kjent. På Curaçao nektet imidlertid guvernøren å sette slavene fri. 


=== Slaveopprørets forløp ===
Opprøret startet 17. august 1795 på Knip-plantasjen vest på øya. Anført av Tula gikk de til sin eier og forlangte sin frihet og sa at de ville nekte å arbeide som slaver. Til å begynne med hadde Tula rundt 50 slaver med seg. Bastiaan Carpata ledet opprøret sammen med Tula, som hadde tilnavnet Rigaud.Plantasjeeieren, Casper Lodewijk van Uytrecht, ba dem legge kravet fram for guvernøren. Deretter la opprørerne ut mot hovedstaden og satte andre slaver fri på vegen. Slavene ville marsjere til Willemstad for å møte guvernøren og kreve frihet for slavene. Så godt som alle slaver på plantasjene vest på øya, rundt 2000 i tallet, sluttet seg til opprøret.De samlet seg i Santa Cruz, før vegen gikk videre til Porto Marie 18. august. Derfra var planen å sette opp hovedkvarter for å forhandle med guvernøren. Opprøret ble imidlertid slått ned militært og opprørerne ble tatt til fange. Tula ble torturert på strekkbenken og tvunget til å gi falsk tilståelse om at planen var å drepe alle hvite før han ble  henrettet 3. oktober 1795.


=== Ettermæle ===
Tula ble politisk rehabilitert i 2015 og erklært som nasjonalhelt. Museo Tula, som er viet Curaçaos afroamerikanske kulturarv, bærer hans navn.


== Referanser ==
Oversjøiske land og territorier assosiert med Den europeiske union

Oversjøiske land og territorier assosiert med Den europeiske union er 13 områder tilhørende Danmark, Frankrike, og Nederland som har et spesielt tilknytningsforhold til Den europeiske union. I henhold til artikkel 198 i Traktaten om Den europeiske unions virkemåte er formålet med tilknytningen «å fremme den økonomiske og sosiale utvikling i disse  land og territorier og å opprette nære økonomiske forbindelser mellom dem og Unionen som helhet.» EU bidrar med økonomisk støtte til landene og områdene med assosiert status.De tre EU-medlemsstatene med tilhørende 13 assosierte land og områder er:
Danmark
Grønland
Frankrike
De franske sørterritorier
Fransk Polynesia
Ny-Caledonia
Saint-Barthélemy
Saint-Pierre og Miquelon
Wallis- og Futunaøyene
Nederland:
Aruba  
Bonaire
Curaçao
Saba
Sint Eustatius
Sint Maarten


== Referanser ==
Forbundet for Den europeiske unions oversjøiske land og territorier

Forbundet for Den europeiske unions oversjøiske land og territorier, engelsk: Association of the Overseas Countries and Territories of the European Union, fransk: Association des Pays et Territoires d’Outre-mer de l’Union européenne, er en organisasjon for områder tilknyttet Den europeiske unions medlemsland og som har assosiert status med EU. 22 land og områder er medlem i organisasjonen.
Organisasjonen ble til etter at representanter for områdene i 2000 begynte å møtes i Brussel. Etter en første ministerkonferanse ble det bestemt å danne en organisasjon. Vedtektene ble det enighet om på den andre ministerkonferansen på Bonaire i 2002.Medlemmer:

Anguilla
Aruba
Bermuda
Bonaire
De britiske Jomfruøyer
Caymanøyene
Curaçao
Falklandsøyene
Fransk Polynesia
De franske sørterritorier
Grønland
Montserrat
Ny-Caledonia
Pitcairnøyene
Saba
Saint-Barthélemy
Sint Eustatius
St. Helena, Ascension og Tristan da Cunha
Saint-Pierre og Miquelon
Sint Maarten
Turks- og Caicosøyene
Wallis- og Futunaøyene


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Organisasjonens nettsted
Kombinasjonslag under ungdoms-OL

Kombinasjonslag under ungdoms-OL (IOK-kode: MIX) er lag under Ungdoms-OL som består av utøvere fra forskjellige Nasjonale olympiske komiteer (NOK). Konseptet ble introdusert av IOK under Sommer-OL for ungdom 2010 og gjør at utøvere fra forskjellige nasjoner kan delta på samme lag. Dette ble også benyttet under Vinter-OL for ungdom 2016. Utøvere som har deltatt for et Kombinasjonslag i en øvelse har også mulighet til å delta for sin egen NOK i andre øvelser.


== Referanser ==
Jasličkári

Jasličkári, jaslickare eller betlehemci) er en julestradisjon blant katolikker i Slovakia. En gruppe unge menn besøker nabolagets hjem og fremfører resitasjoner og sanger til minne om begivenhetene rundt Jesu fødsel. De er ikledt drakter som fremstiller dem som hyrder eller engler og har med seg hyrdestaver og en julekrybbe. De ledsages gjerne av barn eller andre som synger julesanger.


== Referanser ==
Bóg się rodzi

Bóg się rodzi (Gud er oss født) er en berømt polsk julesang. Den er fast bestanddel av midnattsmessen Pasterka og går for å være Polens nasjonale julehymne.Teksten er fra 1792, skrevet av Franciszek Karpiński og publisert første gang i verket Pieśni nabożne («pietetsfulle sanger»). Melodien er antagelig fra 1500-tallet, fra kong Stefan Batorys tid.Den var en kort tid foreslått som polsk nasjonalsang  - for eksempel av Jan Lechoń. . Den er en av de kjæreste polske julesanger. Kjente fremføringer er av Anna Maria Jopek, Violetta Villas, Michal Bajor, Ryszard Rynkowski, Krzysztof Krawczyk og Eleni Tzoka


== Referanser ==
Nu är det jul igen

«Nu är det jul igen» er en gammel dansk/svensk julesang som oftest synges ved dans rundt juletreet. Formodentlig er dette den mest kjente julesangen på svensk. Sangens tekst sier først at julen pågår frem til påsken, men informerer så om at så ikke er tilfellet, for fasten kommer imellom.
Den fynske dikter Mads Hansen fra Vester Skerninge i Danmark har skrevet en lengre tekst, Nu har vi jul igen, modellert over samme mønster som den folkelige utgave. Melodien er kjent fra 1700-tallets lekestuer, hvor den ble brukt til en sanglek.


== Svensk tekst ==


== Dansk tekst ==


== Publikasjon ==
Julens önskesångbok, 1997, under rubrikken "Tjugondag Knut dansar julen ut", angittsom "Folkmelodi"


== Eksterne lenker ==
Notuppteckning från 1850-talet efter Carl-Johan Johansson
Fum, Fum, Fum

Fum, Fum, Fum er en tradisjonell katalansk julesang.
Sangen menes å ha vært skrevet i det 16. eller 17. århundre. Ordet «fum» betyr «røyk» på katalansk og sikter formentlig til røyk stiger opp av skorsteinen og sees på avstand, eller som foreslått i New Oxford Book of Carols, er en imitering av lyden av en tromme eller kanskje lyden av en gitar. Sangen er ikke i typisk spansk tradisjon, men er av katalansk tradisjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
KilderFum, Fum, Fum: Fritt tilgjengelige noter i International Music Score Library Project.LydEn folkelig versjon med malegrinsk aksent av det malegrinske band Música nostra med en video, eller i en annen versjon med musikerne.
En version fra València av Paco Muñoz og børnekor
Versjon fra Barcelona av Capella de Música de Santa Maria del Pi choral society
Engelsk versjon av the Jubilate EnsembleTekst"El vint-i-cinc de desembre"
O Tannenbaum

«O Tannenbaum» er en julesang med opphav i den schlesiske folkesangen «Ach Tannenbaum» (Å edelgran) fra 1500-tallet. I nyere tid er det foruten i den moderniserte tyske språkdrakt fra 1800-tallet kjent også i oversettelser som engelske «O Christmas Tree» og franske «Mon beau sapin».


== Tekst ==

Sammen med juletretradisjonen har den spredt seg til mange andre land og språk, kanskje særlig USA. Frem til andre verdenskrig var likevel Joachim August Zarnacks kjærlighetssang fra 1820 som var vanligst i tyske sangbøker.«O Tannenbaum» er oversatt og omdiktet til flere språk. Det finnes flere engelske varianter, ofte med åpningslinjen «Oh Christmas tree», men også med linjer som «O Christmas Pine» og «O fir tree tall!».
Arne Bendiksen oversatte den til julealbumet Jul i Andeby fra 1981. På svensk finnes den som «Du kära gran».
Det finnes også en rekke parodier og mer seriøse varianter på sangen, som krigssangen «O Hindenburg! O Hindenburg!» fra 1916, den ironiske «O Eichenbaum, o Eichenbaum» fra 1843 om Det tyske rike, eller den amerikanske «O Lutefisk».


== Melodi ==
Melodien er en gammel tysk folketone fra 1500-tallet eller tidligere, som også er brukt i en rekke tyske og andre sanger. På tysk er studentsangen «Lauriger Horatius» særlig kjent, og «Es lebe hoch der Zimmermannsgeselle» som er kjent fra før 1799.På tagalog benyttes melodien som et av valgene ved den 24-timers sangresitasjonen om skapelses- og frelseshistorien («pabasa») under den stille uke, med små avvik som, sammen med denne tradisjonens alder, kunne tyde på at den var i bruk fra en tid før melodien på 1800-tallet ble brukt i O Tannenbaum.Det finnes også tallrike vers laget av tyske barn til melodien. På svensk finnes drikkevisen «Nu tar vi den» og barnesangen «En busschaufför», som også finnes på norsk som «En bussjåfør».
Fire amerikanske delstater bruker melodien i sin delstatssang, helt eller med små avvik: Iowa, Maryland, Michigan og New Jersey. Den ble tidligere også brukt i delstatssangen til Florida. Den sosialistiske internasjonale arbeidersangen «The Red Flag» bruker også melodien.  En filippinsk utgave av Maryland-versjonen (der O Maryland er skiftet ut med O Philippines, og andre endringer i teksten).  På Island har man en skolesang, som begynner «Í skólanum, í skólanum, er skemmtilegt að vera».


== Tospråklig fremførelse (tysk, engelsk) og notene ==


== Innspillinger ==
«O Tannenbaum» er blitt spilt inn av mange artister på forskjellige språk. Noen av dem er Kiri Te Kanawa, Andrea Bocelli, Nat King Cole og Natalie Cole, Oscar Peterson, They Might Be Giants og Smokie.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Tobias Widmaier: O Tannenbaum (2007) i Populäre und traditionelle Lieder. Historisch-kritisches Liederlexikon.
Hoffmann von Fallersleben, Karl Hermann Prahl: Unsere volkstümlichen Lieder. 4. Auflage. Engelmann, Leipzig 1900, S. 203, Mal:Archive.org.
Birgit Horn-Kolditz: O Tannenbaum – Originalhandschrift im Stadtarchiv Leipzig. I: Sächsisches Archivblatt 2/2008, S. 3–4, sachsen.de (PDF; 1,7 MB).


== Eksterne lenker ==
«O Tannenbaum» og «O Christmas Tree» ved hymnsandcarolsofchristmas.com
Mariae Wiegenlied

«Mariae Wiegenlied» (Marias vuggesang) er en tysk julesang for solostemme og  piano, med melodi av Max Reger og tekst av Martin Boelitz. Den ble først publisert i 1912 av Bote & Bock i Berlin i samlingen Schlichte Weisen (enkle viser), op.76, der den har nummer 52..


== Referanser ==
Rakettbærer

Rakettbærer er et militærkjøretøy med utskytningsrampe for forskjellige rakettskytssystemer fra panservern til luftvern. Dette innbar også enkeltrørs som flerrørs rakettkastere og frittstående rakettvåpen på utskytningsrampe for rakettartilleriet. Militærkjøretøyet vil dermed fungerer som oppskytningsplattform når våpenet avfyres, som en regel i stasjonær stilling. Kjøretøyet kan være motordrevet eller ikke, ettersom funksjonen er som transportmiddel, og kan være hjuldrevet eller beltedrevet. 
Eksempler på dette er TEL (Transporter erector launcher), en mobil rakettrampe som på direkte norsk oversettes til «transportør-oppreiser-oppskytningsrampe», og MRL (Multiple rocket launcher) en flerrørs rakettkaster som artilleriskyts. Under transport vil rakettvåpenet enten være utildekket eller i oppskytningsbeholder.


== Galleri ==
Munhwa Broadcasting Corporation

Munhwa Broadcasting Corporation (MBC) er en sydkoreansk radio- og tv-kringkaster. Munhwa er det koreanske ordet for «kultur». Dets viktigste terrestriske fjernsynsstasjon MBC TV er kanal 11 for digital kringkasting.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Munhwa Broadcasting Corporation – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mobil rakettrampe

Mobil rakettrampe er den norske betegnelsen for det engelske ordet Transporter erector launcher (TEL), som på direkte norsk betyr «Transportør oppreiser oppskytningsrampe». Den mobile rakettrampen som også kalles oppskytningskjøretøy eller mobil oppskytningsrampe, er rakettbærerkjøretøyer for større rakett- og missilvåpen. Oppskytningsrampen monteres på et kjøretøy som enten er provisorisk, innebygget, eller på en tilhenger som kan tas i slep.
På de større mobile rakettrampene transporteres rakettvåpenet, med eller uten beholder, i horisontal stilling enten med fast eller flytende drivstoff og kan reises først når kjøretøyet er stoppet og forankret på bakken for størst mulig stabilitet.
De fleste oppskytningssystemer med mobile rakettramper har egnede kjøretøyer med beltedrift eller hjuldrift, og de største som frakter kort- og mellomdistanseraketter som interkontinentale ballistiske raketter er stort sett hjuldrevet, fra åttehjulet (8x8) MAZ-543 for Scud til sekstenhjulet (16x16) MZKT-79221 for RT-2UTTH Topol M


== Galleri ==

		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Engelsk-norsk militær ordbok = English-Norwegian military Dictionary, Cappelen 2002 ISBN 9788202225773
Krigsmaskiner - et komplett våpenleksikon Bind 1 Forum Forlag A/S 1989 ISBN 83-7365-127-4
Vi synger med Maria

«Vi synger med Maria» er en salme som er skrevet av dikteren og presten Eyvind Skeie (født 1947) i 1980. Harald Gullichsen komponerte melodien i samme år. Den er en salme til Maria budskapsdag og står på nummer 131 i Norsk salmebok 2013. 
Salmen er oversatt til dansk av Peter Balslev-Clausen i 1993 og er med i Den Danske Salmebog 2003 som nr. 73.


== Innspillinger ==
Anne Vada på albumet Spor av himmel - smak av jord, GRCD 4164.


== Kilder ==
Helge Helgheim: Vi synger med Maria. Artikkel hos nrk.no
Øyangen (Nordre Land)

Øyangen er en innsjø i Nordre Land kommune i Innlandet. Den har et areal på 0,25 km² og ligger 769 meter over havet. Utløpet er mot sør til Øyangsbekken, som munner ut i Steinsjøen. På østsida av sjøen ligger Øyangsætrene.


== Referanser ==
Kjølsjøen

Kjølsjøen er en innsjø i Nordre Land kommune i Innlandet. Den har et areal på 0,21 km² og ligger 660 meter over havet. Utløpet er mot øst til Kjøljua. Ved utløpet ligger en demning som ble brukt ved tømmerfløting i Kjøljua.


== Referanser ==
Asordompap

Asordompap (Pyrrhula murina) er en monotypisk art i slekten dompaper (Pyrrhula), som inngår i finkefamilien (Fringillidae). Den er endemisk for det østre São Miguel i de østlige Azorene og har en svært smal utbredelse. Den ble tidligere regnet som konspesifikk med dompap (P. pyrrhula), men disse er nå delt i hver sin art. Ingen underarter anerkjennes. Ifølge IUCNs rødliste er arten sårbar.


== Beskrivelse ==
Asordompap skiller seg fra dompap gjennom å ha gjennomgående blassere utfarging. Der dompaphannen er rød er asordompaphannen lys gammelrosa eller grårosa. Hunnen ligner mer på dompaphunnen og er hovedsakelig grå. Den blir omkring 16–17 cm lang og veier cirka 30 g.Arten er standfugl og trives i lokal laurbærskog som vokser i bratte dalsider, i mai–november også i urteaktig vegetasjon i randsonen mot skogsområder. Den eter frø, knopper og bær fra mist 37 forskjellige planter. I mai forflytter fuglene seg fra cirka 700 moh. og ned i lavere elevasjoner i elvedalene for å ete frø.Svært lite er kjent om hekkingen, annet enn at hekketiden varer fra mai til sent i august. Hunnen legger 2–3 egg i et kopp-formet rede gjort av grener, gress og mose. Redet ligger trolig cirka 5 m over bakken og bygges som regel i et laurbærtre.


== Forvaltning ==
Asordompapen sto i ferd med å bli utryddet. For bare noen år siden var det kun i underkant av 40 par tilbake på øygruppa, men den lokale partneren til BirdLife International (Portuguese Society for the Study of Birds) tok ansvar og klarte å redde arten. Per 2016 talte bestanden mer enn 850 individer. Årsaken til nedgangen i bestanden var avskoging av laurbærskogen, som arten er helt avhengig av for å hekke og fø opp unger. Planting av nye trær ga resultater.


== Inndeling ==
Inndelingen og rekkefølgen av den følger HBW Alive og er i henhold til Clement, Christie & Sharpe (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle navn, men kun midlertidige beskrivelser i påvente av offisielle navn.

Passeriformes, spurvefugler
Passeri, sangfugler
Passerida
Passeroidea
Fringillidae, finkefamilien
Fringillinae
Euphoniinae
Carduelinae
Pyrrhulini
Pyrrhula, dompaper
P. nipalensis, nymfedompap
P. waterstradti, (malaydompap)
P. leucogenis, hvitkinndompap
P. aurantiaca, oransjedompap
P. erythrocephala, rustnakkedompap
P. erythaca, mandarindompap
P. murina, asordompap
P. pyrrhula, dompap


== Annet ==
Det er ganske nylig funnet fossile bein fra en utdødd dompap på Azorene. Funnene er gjort i Furna do Calcinhas, ei lita grotte på vulkanen Caldeira, som ligger på Ilha Graciosa. Arten har fått det vitenskapelige navnet Pyrrhula crassa og var større enn både asordompap og dompap.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Asordompap i Encyclopedia of Life 
(en) Asordompap i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Asordompap hos Artsdatabanken 
(en) Asordompap hos Fauna Europaea 
(en) Asordompap hos ITIS 
(en) Asordompap hos NCBI 
(en) Kategori:Pyrrhula murina – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pyrrhula murina – detaljert informasjon på Wikispecies
Nord-Trøndelag Distriktslag for Idrett

Nord-Trøndelag Distriktslag for Idrett (stiftet 28. april 1919) var et organisasjonsledd under Norges Landsforbund for Idrett 
og et fellesorgan for idrett i Nord-Trøndelag i perioden 1919-1940.
Nord-Trøndelag Distriktslag for Idrett ble dannet sammen med 20 andre distriktslag i 1919. 
I 1945 ble distriktslaget slått sammen med Nord-Trøndelag Arbeideridrettskrets, og man dannet de nye idrettskretsene Inntrøndelag Idrettskrets og Namdal Idrettskrets.


== Distriktslagets formenn ==
John Gerhard Bjørnson (1919–1922)
Ole A. Folden, Henning (1922–1925)
Reidar Strømsøe, Levanger (1925–1936)
Alf Vibstad, Namsos (1936–1938)
Nils Edvard Bratberg, Beitstad (1938–1940)


== Idrettslag ==
I 1935 hadde distriktslaget følgende idrettslag som medlemmer:

Idrettslaget «Aasguten»
Beitstad Idrettslag
«Blink», Idrettslaget
Byafossen Idrettslag
«Dalebrand», Idrettslaget
Egge Idrettslag
Ekne Idrettslag
Floren Idrettslag
IL «Fram», Skatval
«Framsteg», Idrettslaget
Fram-Verran Idrettslag
Frol Idrettslag
Frosta Idrettslag
«Funkis», Idrettslaget
Grong Fotballklubb
Grong Idrettslag
Grong Skiklubb
«Hållingen», Idrettslaget
Harran Idrettslag
Hegra Fotballklubb
Hegra Idrettslag
Henning Idrettslag
Inderøy Idrettslag
Jøa Idrettslag
«Kameraten», Fotballaget
Klinga Idrettslag
Kolvereid Idrettslag
Kopperå Idrettslag
Kvam Idrettslag
Lånke Idrettslag
«Leksvik-Falk», Idrettslaget
Levanger Lærerskoles Idrettslag
«Malmguten», Idrettslaget
Mosvik Idrettslag
Namdalseid Idrettslag
Namsos Idrettslag
Namsos Turnforening
«Namsos-Brodd»
Namsskogan Idrettslag
Idrettslaget «Nesseguten»
Nesset Fotballklubb
Nordli Idrettslag
Nord-Nærøy Idrettslag
«Nybrott», Idrettslaget
Ogndal Idrettslag
Otterøy Idrettslag
Overhalla Idrettslag
«Parat», Idrettslaget
Røra Idrettslag
Rørvik Idrettslag
Sandvollan Idrettslag
Skage Idrettslag
Skatval Skilag
Skjeldstadmark Idrettslag
Skogn Idrettslag
Snåsa Idrettslag
Solberg Skilag
Sparbu Idrettslag
Sparbu Skilag
Spillum Idrettslag
«Sportsgutten», Idrettslaget
Steinkjer Tennisklubb
Steinkjer Idretts- og Fotballklubb
Steinkjer Skiklubb
Steinkjer Turnforening
Stjørdal Skilag
Stod Idrettslag
Sunnan Idrettslag
Idrettslaget «Sverre»
«Tambar», Idrettslaget
Trongsundets Idrettslag
Verdal Bokseklubb
Verdal Idrettslag
Verdal Turnforening
«Vink», Idrettslaget
Vinne Idrettslag
«Varden», Idrettsforeningen
Øisletta Skilag
Øvre Harran Skilag
«Øyguten», Idrettslaget


== Kilder ==
Hans M. Nordberg (1994): Idrettens historie i Nord-Trøndelag : idrettskretsen 75 år. ISBN 8299314704.
«Fortegnelse over tilsluttede idrettslag», i Norges Landsforbund for Idrett (1935): Beretning 1. juni 1933 - 30. juni 1935, s. 137-179.
TeleCuraçao

TeleCuraçao er en fjernsynsstasjon på Curaçao i Karibia. Kanalen drives av Antilliaanse Televisie Maatschappij, et datterselskap av United Telecommunication Services, som etter oppløsningen av De nederlandske Antiller i 2010 er eid av myndighetene på Curaçao og Sint Maarten. TeleCuraçao omtaler seg som en nasjonal tv-kanal, men er ikke en allmennkringkaster.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted