jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ubotamål

Ubotamål (eller úbotamál) var forbrytelser som i norsk middelalder ble ansett som så alvorlige at de var utilgivelige og ikke kunne sones med bøter. Lovbryteren var da blitt fredløs for alltid. Saker der fredløsheten eller landflyktigheten kunne oppheves ble kalt «utlegdarmål» (útlegðarmál). Saker som ble oppgjort med private eller offentlige bøter var «botamål». Bøter var den vanlige straffeformen i middelalderen.Ubotamål betydde i praksis dødsstraff, og lovbryteren tapte normalt all sin eiendom. Fra Magnus Erlingssons tid ble ubotamål vanligere, og tap av all eiendom ble ofte ordnet med en fast høyeste sats på 40 merker sølv (tilsvarende 130 kyr). Et eksempel er Harald jarl som støttet kong Sverres motstandere og dessuten utfordret kongens autoritet.I Magnus Lagabøtes landslov omtales selvmord som «ubotamål». Landsloven (mannhelgebolken) kapittel 3 omtales «skjændselsdrap og nidingsdrap» som ubotamål, for eksempel punkt 5: «Men om nogen dræper sin far eller sønn, bror eller mor, datter eller søster, da er han ubotamand, medmindre det var galmannsdrap. Saaledes og om nogen dræper sin egen kone eller konen sin mand, naar drapsmanden har horet eller tænkt at hore, det ubotamaal.» Kapittel 4 i landsloven fastsatte flere forbrytelser som ubotamål, for eksempel punkt 2: «Det er og ubotamaal, om nogen forfalsker kongens mynt, brev eller segl. Det er og ubotamaal, om nogen dræper den mand, som har kongens brev og segl for sig til landsvist eller ransaking (forhør), om hin visste det, da han avlivet ham.»I høymiddelalderen tok staten monopol på straff av forbrytere. Utover 1200-tallet ble stadig flere forbrytelser ubotamål: Mord, avhugging av legemsdeler, gjelding, blinding, voldtekt og kvinnerov ble ubotamål. Kongen hadde anledning til å gjøre om fredløshet til klekkelige bøter, og skaffet seg slik gode ekstrainntekter. Likevel ble dødsstraff mer og mer brukt. Samtidig forbød kongen folk å hevne seg på skadevolder. For eksempel bestemte Magnus Erlingssons rettarbot av 1164 at voldtekt og bortføring av gifte kvinner var ubotamål.Kvinnerov må ha vært et merkbart problem, for i 1170-årene utstedte erkebiskop Øystein Erlendsson et brev der han lyste i bann alle kvinnerøvere i sitt erkebispedømme, og dessuten refset kvinner som lokket til seg medsøstre for å skjenke dem fulle og få dem om bord på skip med kurs mot Island, der det var underskudd på kvinner.I Gulatingslova var flytting av grensesteiner angitt som ubotamål og lot seg ikke sone. Også seksuell omgang mellom menn medførte ubotamål, om partene ble kjent skyldige. Dersom de nektet, og det likevel gikk rykter i bygda, kunne de prøve å bevise sin uskyld med jernbyrd; men pave Innocens 3. nektet i det fjerde Laterankonsil i 1215 kirkens velsignelse til enhver som underkastet seg jernbyrd eller annen gudsdom. Magnus Lagabøtes landslov fra 1274 nevner ikke noe om jernbyrd.Trolldom ble regnet som ubotamål og Landsloven fra 1274 var grunnlaget for hekseprosessene i Norge på 1500-1600-tallet.


== Referanser ==
Hyrdinnen og skorstensfeieren

Hyrdinnen og skorstensfeieren (dansk: Hyrdinden og Skorteensfeieren) er et eventyr av H. C. Andersen fra 1845.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hyrdinden og Skorteensfeieren - original dansk versjon
Vanndråpen

Vanndråpen (dansk: Vanddraaben) er et eventyr av H. C. Andersen fra 1848.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vanddraaben - original dansk tekst
Kjærestefolkene

Kjærestefolkene (på dansk også Toppen og bolden) er et eventyr av H. C. Andersen fra 1844. Det handler om en snurrebass av mahogni som lider av ikke gjengjeldt kjærlighet til en lærball.
Eventyret ble utgitt 11. november 1843 i Nye Eventyr. Første Bind. Første Samling. 1844., som besto av Engelen, Nattergalen, Kjærestefolkene og Den grimme ælling.


== Handling ==
En snurrebass og en lærball ligger sammen med annet leketøy i en skuff. Snurrebassen frir til ballen, men ballen avviser frieriet fordi hun mener hun fortjener et bedre parti. En dag blir ballen tatt utendørs, kastet opp i luften og forsvinner i en takrenne. Snurrebassen tror at hun har giftet seg med en svale. Da han ikke har mulighet til å få henne blir snurrebassen stadig mer forelsket. Årene går, og en dag faller snurrebassen ned i søplekassa. I søppelet ligger også ballen, som har blitt nokså medtatt av vind og vær. Hun kjenner ikke igjen den tidligere frieren, og forteller ham at hun har ligget fem år i takrenna og trukket vann før hun falt ned i søplekassa. Tjenestepiken oppdager snurrebassen i kassa og tar den med inn i huset igjen. Snurrebassens lidenskap er nå avkjølt «fordi kjærligheten forsvinner når den elskede har ligget i takrenna og trukket vann i fem år. Man vil ikke engang kjenne henne igjen hvis man møter henne i en søplekasse.»


== Bakgrunn ==
Eventyret er en fortelling av Andersen som ikke er bygd på en tradisjonell eventyrbakgrunn. Andersen hadde hatt et forhold til Riborg Voight, datter av en dansk kjøpnann. Han fridde til henne 1830, men ble avvist, noe som førte til depresjoner og tvil. Først 13 år senere, sommeren 1843, traff han henne igjen. Han hadde i mellomtiden fått et distansert forhold til hendelsen, dette ble gjenspeilet kunstnerisk i eventyret, som han skrev høsten samme år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kjærestefolkene - original dansk tekst
Marius Holt

Marius Nybakk Holt (født 10. april 1988) er en norsk tidligere fotballspiller som sist spilte for Hamarkameratene. Han kom sist fra Løten FK, og har en fortid i Brumunddal Fotball og Nybergsund IL. Han kom til HamKam i forkant av vårsesongen 2015, og satte sitt første mål for Ham-Kam i bortekampen mot Florø SK den 2. mai 2015.
Han forlot Hamarkameratene i begynnelsen av august 2015 og valgte å legge opp som aktiv fotballspiller som følge av skade.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marius Holt – Transfermarkt 
Spillerprofil hos Hamarkameratene
Spillerprofil hos Altomfotball.no
Fontanesia phillyreoides

Fontanesia phillyreoides er en plante i oljetrefamilien.
Den er en løvfellende busk eller av og til et lite tre som blir opptil åtte meter høyt. Bladene er motsatte, og de små, grønnhvite blomstene sitter i endestilte eller sidestilte klaser. Frukten er en nøtt med vinger.
Arten har en disjunkt utbredelse og deles i to underarter, som likevel er svært like. Fontanesia phillyraeoides subsp. phillyraeoides er utbredt på Sicilia og i Libanon, Syria og Tyrkia. Fontanesia philliraeoides subsp. fortunei finnes i de kinesiske provinsene Anhui, Hebei, Henan, Hubei, Jiangsu, Shaanxi, Shandong og Zhejiang.
I det østre middelhavsområdet vokser Fontanesia i løvfellende skog oppe i åsene sammen med blant annet frynseeik, fransklønn, blærebusk, parykkbusk, Malus trilobata, mannaask, middelhavseiner, europahumlebøk, svartfuru, ildtorn og balearbuksbom. I Kina finnes den langs bredden av bekker eller i skog i en høyde på 0–800 moh. 
Dette er den eneste arten i slekten Fontanesia, men noen botanikere oppfatter underartene som to selvstendige arter. Artsepitetet staves ofte philliraeoides.


== Litteratur ==
«Fontanesia philliraeoides subsp. fortunei». Flora of China. Besøkt 14. februar 2015. 
«Fontanesia». Flora Europaea. Besøkt 14. februar 2015. 
«Fontanesia». Oleaceae information site. Besøkt 14. februar 2015. 
«East Mediterranean Quercus cerris Montane Woodland». Terrestial Biozones. Besøkt 16. mars 2015. 


== Eksterne lenker ==
(en) Fontanesia phillyreoides i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Fontanesia phillyreoides hos The International Plant Names Index 
(en) Kategori:Fontanesia phillyraeoides – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Fontanesia philliraeoides – detaljert informasjon på Wikispecies
Ole Lukøie

Ole Lukøie fra 1841 er en eventyrfortelling av den danske forfatteren H.C. Andersen. Den bygger på, og er en delvis gjenfortelling av, historiene omkring Jon Blund.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Fulltekst på The Wayback Machine
VM i bordtennis 2015

VM i bordtennis 2015 var det 53. individuelle verdensmesterskapet i bordtennis, og fant sted i Suzhou i Kina fra 26. april til 3. mai 2015 . Det ble konkurrert i singel og double for kvinner samt i singel og double for menn, samt en blandet double.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Sandåsveien (Oslo)

Sandåsveien (1–51, 4A–80) er en vei på Rødtvet i bydel Grorud i Oslo. Den går nordvestover fra Rødtvetveien og ender til slutt som blindvei ut mot Lillomarka. Det er imidlertid gangveiforbindelse videre til andre veier, inn i marka og til Årvoll.
Veien fikk navn i 1959 etter plassen Sandås i nordenden av veien.
Rødtvet skole er i nr. 1.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Sandåsveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 489. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Seterliveien (Oslo)

Seterliveien (1A–7, 2A–4B) er en vei på Nordstrand (bydel Nordstrand) i Oslo. Den går fra Solveien til Ekebergveien, og krysser Ekebergbanen ved Bråten holdeplass.
Veien fikk navn i 1907 etter gården Vestre Sæter.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Seterliveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 502. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Seterbråtveien (Oslo)

Seterbråtveien (3–145, 4) er en vei på Bjørndal i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Den går nordvestover fra Slimeveien. Etter parkeringsplassen ved Bjørndal idrettspark blir den gangvei. Lenger nord krysses Bjørnåsveien før gangveien går over i Bjørn Magnussons vei, også den gangvei.
Veien fikk navn i 1985 etter den tidligere husmannsplassen Seterbråten. Småbruket Seterbråten har i dag adresse til Thorn Dønhaugs vei 99.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Seterbråtveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 502. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Seterhøybakken (Oslo)

Seterhøybakken (1–13, 2–20) er en vei på Bekkelagshøgda i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Ekebergveien til Nordseterveien. Midt i veien er et kort stykke som er gangvei, slik at gjennomkjøring er umulig.
Veien fikk navn i 1952 etter eiendommen Seterhøy i nr. 3. 


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Seterhøybakken». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 502. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Seterhøyveien (Oslo)

Seterhøyveien (1A–33, 4–22B) er en vei på Bekkelagshøgda i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Seterhøybakken til Bernt Knudsens vei.
Veien fikk navn i 1928 etter eiendommen Seterhøy (Seterhøybakken 3). 


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Seterhøyveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 502. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Seterveien (Oslo)

Seterveien (1–25, 2–20B) er en vei på Sæter i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Nordstrandveien til Erling Schiøtz' vei. Nord for sistnevnte fortsetter veiløpet som gangvei langs Ekebergbanen til Seterliveien ved Bråten holdeplass.
Veien fikk navn i 1904 etter gården Vestre Sæter (i nr. 2B).


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Seterveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 502. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Sigurd A. Danielsens vei (Oslo)

Sigurd A. Danielsens vei (1A–5D, 4A–12F) er en vei på Nordseter i bydel Nordstrand i Oslo. Den går som blindvei nordover fra Lambertseterveien.
Veien fikk navn i 1984 etter fagforeningsmannen Sigurd A. Danielsen (1908–80).


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Sigurd A. Danielsens vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 502. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Sigurd Weisæths vei (Oslo)

Sigurd Weisæths vei (1–17, 2–12) er en vei på Stovner (bydel Stovner) i Oslo. Den går som blindvei sørøstover fra Stovnerbakken.
Veien fikk navn i 1978 etter Sigurd Weisæth (1917–73), som var formann i Stovner Vel i ni år.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Sigurd Weisæths vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Regeringens Sikkerhedsudvalg

Regeringens Sikkerhedsudvalg er et dansk særutvalg som er en del av regjeringens sikkerhetsorganisasjon. Utvalget består av statsministeren, som er leder, samt utenriksministeren, justisministeren og forsvarsministeren. Øvrige ministre deltar etter behov. Lederne av etterretningstjenestene, Politiets Efterretningstjeneste og Forsvarets Efterretningstjeneste, deltar dessuten i møtene, likesom enkelte embedsmenn. Utvalget ble etablert i 1958.
Utvalget møtes etter behov og drøfter følsomme og prinsipielle spørsmål om blant annet Danmarks sikkerhets- og utenrikspolitiske forhold. Under den kalde krigen diskuterte utvalget blant annet spionsaker og utvisning av diplomater.
Torgeir Strand Osmo

Torgeir Strand Osmo (født 1. august 1995 i Hamar) er en norsk fotballspiller som spiller for Furnes Fotball. Han spilte for Ham-Kam i 2013 og 2014.


== Eksterne lenker ==
Profil på fotball.no
Profil på nifs.no
Aleksandr Mozin

Aleksandr Mozin (russisk: Александр Мозин; født 9. juni 1961) er en russisk tidligere sovjetisk skøyteløper som deltok i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter og representerte klubbene Burevestnik, Gorky til og med sesongen 1982/83 og fra sesongen 1983/84 var det Dynamo Gorky, Gorky fra (byen som er kjent som Nizjnij Novgorod fra 22. oktober 1990) og Sovjetunionen.
Sesongen 1985/86 deltok han både i europamesterskapet på skøyter og allround-VM på skøyter. Under europamesterskapet i Oslo på Bislett stadion tok han sin eneste internasjonale sammenlagtmedalje i et mesterskap i hurtiogløp på skøyter med en 2.-plass bare slått av nederlandske Hein Vergeer som også var tittelforsvarer. I dette mesterskapet vant Mozin både 5 000 meter og 10 000 meter, Vergeer vant forvrig de andre to distansene (500 meter og 1 500 meter). I sesongens allround-VM på Ludwig Schwabl stadion i vesttyske Inzell ble det en 7.-plass sammenlagt etter en 3.-plass på 5 000 meter som beste distanseplassering.
Mozin ble tatt ut for å representere Sovjetunionen under Vinter-OL 1988 i Calgary på 10 000 meter hvor han fikk en 18.-plass på ny personlig rekord 14.28,91.


== Personlige rekorder ==


== Sammenlagt i Verdenscupen ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aleksandr Mozin – Olympedia 
(en) Aleksandr Mozin – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Aleksandr Mozin – Speedskatingbase.eu 
(en) Aleksandr Mozin – SpeedSkatingNews.info 
(en) Aleksandr Mozin – SpeedSkatingStats.com 
(en) Aleksandr Mozin på ISU sine nettsider. (noen resultater)
(en) Aleksandr Mozin på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Aleksandr Mozin på SpeedskatingResults.com (noen resultater fra sesongen 2007/08)
(en) Aleksandr Mozin på The-Sports.org (noen resultater)
Ole Haugom

Ole Haugom (født 23. februar 1957 i Gran) er en norsk tidligere friidrettsutøver  med norske mestertitler både i kule og diskos. Han har 4 medaljer fra NM i perioden 2 gull og 2 bronsemedaljer jevnt fordelt på de to øvelsene, begge fra årene 1977 og 1978.. Han konkurrerte for Brandbu IF og Minerva
De personelige rekordene til Haugom er på 64,02 i diskos fra 23. juni 1984 og 17,72 m 27. august 1977. Per 2014 er rangerer disse resultatene som henholdsvis nummer 7 og 25 i Norge gjennom alle tider. Hans resultat i diskos var over kvalifiseringsgrensen til OL i Los Angeles 1984, men stevnet i El Paso var ikke godkjent konkurranse for kvalifisering. Haugom ble påmeldt til OL og stod på startlistene, men han selv fikk ikke godkjenning for deltakelse. Etter dette la han opp som utøver.I perioden 1979 til 1986 var han student ved University of Texas at El Paso (UTEP) i El Paso USA med fullt idrettsstipend. Her studerte han psykologi og idrettsvitenskap. Fra 1987 til 1989 bodde han i Boulder Colorado. Etter at han flyttet hjem til Norge etablerte eget foretak og er administrerende direktør for Avancia Sport A/S som står bak flere Avancia treningssentere, og er en totalleverandør innen sportsutstyr.


== Referanser ==
Anna Odine Strøm

Anna Odine Strøm (født 17. april 1998 i Alta) er en norsk skihopper som representerer Alta Idrettsforening.


== Karriere ==
Strøm debuterte internasjonalt som 13-åring i kontinentalcupen den 18. februar 2012 i Liberec, men ble diskvalifisert grunnet en ødelagt glidelås i hoppdressen.Hun tok sin første pallplass i kontinentalcupen med tredjeplass i Tveitanbakken i Notodden den 14. desember 2013 bak lagvenninnene Anette Sagen og Gyda Enger, og fulgte opp med en ny tredjeplass i Lahtis tre måneder senere bak tyskerne Juliane Seyfarth og Anna Häfele.
I mellomtiden ble Strøm tatt ut til å delta under Junior-VM på ski 2013 i Liberec, der hun endte på 38.-plass i den individuelle konkurransen og to dager senere endte rett utenfor pallen på fjerdeplass i lagkonkurransen med Gyda Enger, Jenny Synnøve Hagemoen og Maren Lundby.
7. desember 2013 debuterte hun i verdenscupen i skihopping i Lysgårdsbakkene på Lillehammer, hvor hun akkurat ikke nådde finaleomgangen med en 34.-plass. Snaut to måneder senere endte Strøm på ellevteplass under Junior-VM på ski 2014 i Val di Fiemme, mens lagvenninnen Maren Lundby tok bronse.
Under Junior-VM på ski 2015 i Almaty endte Strøm som beste nordmann med femteplass, og ble derfor tatt ut i den norske troppen til Ski-VM 2015 i Falun.Hun deltok i Vinter-OL for ungdom 2016. I øvelsen kombinert stafett, der to langrennsløpere, to skihoppere og en kombinertløper utgjorde et lag, fikk hun sølv sammen med Vebjørn Hegdal, Einar Lurås Oftebro, Marius Lindvik og Martine Engebretsen. I tillegg kom hun på sjetteplass individuelt, og sjetteplass i konkurransen for mikslag.
Under Junior-VM på ski 2018 i Kandersteg vant hun gull i konkurransen for mikslag, sammen med Silje Opseth, Fredrik Villumstad og Marius Lindvik. Hun tok også bronsemedalje i den individuelle konkurransen.
Under VM 2019 i Seefeld hoppet Strøm på det norske laget som tok bronse i lagkonkurransen. De øvrige på laget Ingebjørg Saglien Bråten, Silje Opseth og Maren Lundby.
Under VM 2021 i Oberstdorf ble hun nummer 19 i normalbakkerennet og nummer 27 i storbakkerennet. Hun hoppet på det norske laget som tok bronse i lagkonkurransen for kvinner.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun nummer 15 i normalbakkerennet.


== Verdenscupseire ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anna Odine Strøm – Olympics.com 
(en) Anna Odine Strøm – Olympedia 
(en) Anna Odine Strøm – FIS (kombinert) 
(en) Anna Odine Strøm – FIS (skihopping) 
(pl) Anna Odine Strøm – skijumping.pl 
(en) Profil hos ungdoms-OL 2016 Arkivert 18. februar 2016 hos Wayback Machine.
Thomas Cathinco Bang (1863–1929)

Thomas Cathinco Bang (også kalt Cath. Bang) (født 24. april 1863, død 16. februar 1929) var en norsk disponent, konsul og politiker (Høyre). Han var Kristianias (Oslos) ordfører i 1910, etter å ha vært viseordfører siden 1908.Bang ble student i 1884, og utdannet seg deretter til forretningsmann. Fra 1890 var han grosserer i Kristiania og drev med eksport av granitt og trelast, og da Tofte Cellulosefabrikk ble stiftet i 1898 ble han selskapets disponent og senere administrerende direktør. Han var også i mange år formann i Granitteksportørernes forening.Han var i perioden 1899-1909 konsul for Portugal, og ble i 1910 generalkonsul for Japan. Bang mottok St. Olavs Orden, Æreslegionen og et par fra Portugal.
Thomas Cathinko Bang var sønn av (samme navn) Thomas Cathinco Bang (1827–1902) og Lydia Christiane Midelfart (1836–1905). Faren ble stortingspresident, statsråd, amtmann og var 1872 rådmann i Drammen. Og (forvirrende nok) hadde farens bror også navnet Thomas Bang (1834–1925) og jobbet som sorenskriver, rådmann og amtmann på samme sted.
Cath. Bang var gift med Louise Catharine Nathalie Bjelke (1871–1951), og de fikk tre barn: Eilif Hvide Bang, Else Bang og Cathinco Bang.


== Referanser ==
Eilif Hvide Bang

Eilif Hvide Bang (født 15. april 1892 i Kristiania, død 28. januar 1953) var en norsk forretningsmann.
Han ble født i Kristiania som sønn av generalkonsul Thomas Cathinco Bang (1863–1929) og Louise Bjelke. I 1923 giftet han seg med Edda Louise Albertovna Schoeneckerl fra St. Petersburg.Etter artium tok han økonomisk utdannelse i Köln og Dresden i Tyskland fra 1910 til 1912, og arbeidet i Tyskland, England, Frankrike og Sverige fra 1912 til 1916. Han ble ansatt som kontorsjef ved Tofte Cellulosefabrik i 1916, og ble forfremmet til disponent i 1927 og administrerende direktør i 1929.Han satt som president i Norges Industriforbund fra 1947 til 1950. Han satt også i fransk-norsk handelskammer fra 1937, var styremedlem i Oslo Sparebank, varastyremedlem i Den norske Industribank og satt i representantskapet i Forsikringsselskapet Norge, Den norske Amerikalinje (vara) og Oslo Høyre. Han var også i rådet for Studieselskapet for Norsk Industri og Bygg ditt land.Han var ridder i den franske Æreslegionen.Bang døde brått i januar 1953. Til stede ved bisettelsen var blant annet Gunnar Holst og Johannes Westergaard.


== Referanser ==
Simensbrekka (Oslo)

Simensbrekka (2–36; ingen oddetallsadresser) er en vei i Ekebergskrenten i bydel Gamle Oslo. Det er en blindvei mellom rekkehusbebyggelsen på sørsiden av Valhallveien.
Området her kalles iblant Negerlandsbyen på folkemunne, et økenavn som muligens kom i etterkant av jubileumsutstillingen på Frogner i 1914.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Simensbrekka». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 503. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Simensbrekka får i pose og sekk (Ditt Oslo 24. mars 2011 om bevaringsplan for Simensbrekka)
Terrorangrepet i København februar 2015

Terrorangrepet i København februar 2015 var et terrorangrep som fant sted på Østerbro i København 14.–15. februar 2015.
Under et debattmøte med overskriften «Kunst, Blasfemi og Ytringsfrihed» arrangert av Lars Vilks Komiteen (som hadde som formål å arrangere møter med den svenske kunstneren Lars Vilks) ble kulturhuset Krudttønden i København beskutt med automatvåpen. På møtet deltok også Frankrikes ambassadør François Zimeray. En sivilperson senere identifisert som Finn Nørgaard ble drept under skytningen, mens tre politibetjenter ble såret. Hverken Vilks eller den franske ambassadøren ble truffet. Politiet etterforsker skytningen som et terrorangrep.Senere samme natt var det en skyteepisode ved Københavns synagoge i Krystalgade i Københavns Indre By. Her ble en person truffet i hodet, mens to betjenter ble truffet i henholdsvis armer og ben. Det var umiddelbart etter skytningen uklart om det var en sammenheng mellom de to skytningene, men politiet flyttet flere patruljer til Indre By og området omkring Nørreport stasjon, som ble evakuert. Tidlig søndag morgen den 15. februar 2015 ble en mann drept på Nørrebro etter skuddveksling med politiet.


== Referanser ==
Skansen terrasse (Oslo)

Skansen terrasse (7A–31, 2–28) er en vei på Ellingsrud i bydel Alna i Oslo. Den går som blindvei sørøstover fra Trygve Nilsens vei. Før den ender, deler den seg i to, og det er gangveiforbindelse videre gjennom boligområdene.
Veien har blokkbebyggelse fra 1981–82 i OBOS-borettslaget Skansen.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Skansen terrasse». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 508. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.