jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Liu Qi (skihopper)

Liu Qi (født 27. februar 1996) er en kinesisk skihopper, som representerer det kinesiske skiforbundet.
Etter ett renn i kontinentalcupen debuterte Liu Qi i verdenscupen den 8. desember 2012 i Sotsji, hvor hun endte på en 44.-plass.
Hun ble tatt ut i den kinesiske troppen til Ski-VM 2013 i Val di Fiemme der hun endte på en 40.-plass i normalbakkerennet.
Under Ski-VM 2015 i Falun, klarte hun ikke å kvalifisere seg til normalbakkerennet med en 32.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Liu Qi – FIS (skihopping)
Trachenberg slott

Trachenberg slott (polsk: Zamek w Żmigrodzie, tysk: Schloss Trachenberg, også Schloss Hatzfeld) er et forhenværende tysk slott, påbegynt i 1296. Under andre verdenskrig ble slottet sterkt skadet og er i dag under restaurering. 

Stedet er særlig kjent for den konferansen som fant sted der i juli 1813 hvor lederne for den sjette koalisjonen (Aleksander I av Russland, Fredrik Vilhelm III av Preussen og kronprins Karl Johan av Sverige) la avgjørende planer -  kjent som Trachenbergplanen - mot Frankrike under Napoléon Bonaparte. 
Felttogene basert på Trachenbergplanen førte til fransk nederlag i folkeslaget ved Leipzig og ledet til Napoléons abdikasjon året etter.
Tallbergveien (Oslo)

Tallbergveien (1–, 2A–6C) er en vei på Nordstrandshøgda i bydel Nordstrand i Oslo. Den går som blindvei østover fra Ekebergveien nord for Nordstrand kirke.
Veien fikk navn i 1926 etter plassen Tallberg under Munkerud.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Tallbergveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (T)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 26. oktober 2014. Besøkt 7. november 2015.
Tamburveien (Oslo)

Tamburveien (3–17, 2–12) er en vei i Nydalen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra Sandakerveien til Spikerveien.
Veien fikk navn etter plassen Tamburstuen (under Lille O, som lå omtrent der veien går, i 1934.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Tamburveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 559. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (T)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 26. oktober 2014. Besøkt 7. november 2015.
Tangenveien (Oslo)

Tangenveien er en vei i Sørkedalen, nord for Bogstad, i Oslo. Den går vestover fra Sørkedalsveien rett ved settefiskanlegget nord for broen over Sørkedalselva. Så dreier den sørover, forgrener seg og fungerer som adkomstvei til flere gårder på nordsiden av Bogstadvannet, hvorav én bærer navnet Tangen (gnr./bnr. 14/1) og har gitt navn til veien. Navnet ble vedtatt i 2014.


== Referanser ==
Tangerudveien (Oslo)

Tangerudveien (11-61, 2-72)  er en vei på Tangerud i bydel Stovner i Oslo. Den går fra et kryss med Olaus Fjørtofts vei og Fossumberget sørøstover mot Tangerud-gårdene , som veien har navn etter. Etter Tangerudbakken er den gangvei. Veien nordvestover fra Stovnerbakken ble før 1970 kalt Røagata og var en enklere ferdselsåre enn i dag. Et stykke sørøstover fra Stovnerbakken er gangvei.
Navnet Tangerudveien ble vedtatt i 1947.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Tangerudveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (T)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 26. oktober 2014. Besøkt 7. november 2015. 
«Stovnerporten – Veier i Stovner bydel». Arkivert fra originalen 17. januar 2015. Besøkt 24. oktober 2015.
Teppaveien (Oslo)

Teppaveien (3–11B, 2–12C) er en vei på Grorud (bydel Grorud) i Oslo. Den går nordover fra Sagstuveien, forbi Kirkesvingen og gjennom Grorud kirkegård mot plassen vest for kirken.
Navnet er et gammelt lokalnavn der «teppe» betyr å stenge. Det viser til at veien har vært stengt med grind, muligens mellom gårdene Grorud og Ulsholt. Veien antas å ha svært gamle aner, og hadde forbindelse med Oldtidsveien på Furuset.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Teppaveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 563. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (T)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 26. oktober 2014. Besøkt 7. november 2015.
Spikerveien (Oslo)

Spikerveien (14–24B; ingen oddetallsadresser) er en vei i Nydalen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra Tamburveien til Sandakerveien. Veien er på motsatt side av Gjøvikbanen fra Nydalen holdeplass.
Veien fikk navn etter Christiania Spigerverk i 1952. Nummereringen fortsetter der den stopper for Tamburveien.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 530. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Florian Notz

Florian Notz (født 24. april 1992 i Dettingen an der Erms) er en tysk langrennsløper, som representerer SZ Römerstein.
2. mars 2014 debuterte han i verdenscupen i langrenn under 15 km fri teknikk i Lahtis hvor han endte på 7.-plass, 53,3 sekunder bak Martin Johnsrud Sundby.
Under U23-VM på ski 2015 i Almaty tok Notz gull i 15 km fri teknikk, foran nordmannen Simen Hegstad Krüger og Adrien Backscheider fra Frankrike. To dager senere endte han rett utenfor pallen på en 4.-plass under 30 km skiathlon, 8,3 sekunder bak vinneren Magne Haga fra Norge.
Notz ble tatt ut i den tyske troppen til Ski-VM 2015 i Falun, der han startet med en 47.-plass under 30 km skiathlon, fulgte opp med en 35.-plass under 15 km fri teknikk, og avsluttet med en 7.-plass i stafetten på lag med Jonas Dobler, Thomas Bing og Tim Tscharnke.


=== Sammenlagtplasseringer i verdenscupen ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Florian Notz – Olympedia 
(en) Florian Notz – FIS (langrenn)
Bergendalsveien (Oslo)

Bergendalsveien er en vei som går fra Sørkedalen i bydel Vestre Aker i Oslo og innover i Marka. Den går nordover fra Gamle Heggelivei og fortsetter 6-700 meter til Bergendalplassene (gnr./bnr. 20/5 og 20/6).
Veinavnet ble vedtatt i 2014.


== Referanser ==
Myntfunnveien (Oslo)

Myntfunnveien (1, 2) er en vei på Øraker i bydel Ullern i Oslo. Den går fra Sportsveien til Lysehagan, langs nordøstsiden av Ullern idrettsplass (i nr. 2).
Veien fikk navn i 1953 etter et funn av jernmynter fra 1300-tallet som ble gjort under arbeid med Ullern idrettsplass i 1947.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Myntfunnveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 373. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (M)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Michel Nielsens vei (Oslo)

Michel Nielsens vei (1–13, 2–16) er en vei på Tåsen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går nordøstover fra Godals vei og ender som blindvei et stykke nordøst for Hauges vei. Det er et brudd midt i stykket mellom Godals vei og Hauges vei, og resten av stykket (nord og sør for bruddet) er skiltet som privat vei, slik at det er offentlig ferdsel bare nordøstover fra Hauges vei.
Veien fikk navn i 1940 etter Michel Nielsen Hauge (1773–1845), som kjøpte gården Bakke i 1810 og overdro Bakkehaugen , opprinnelig en part av gården, til broren Hans Nielsen Hauge i 1811.
Veien har villabebyggelse. Alle husene med adresse til veien ligger nord for Hauges vei.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Michel Nielsens vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 362. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (M)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Micheletveien (Oslo)

Micheletveien (9–61, 2A–54) er en vei på Furuset i bydel Alna i Oslo. Den bukter seg sørvestover fra Grorudveien og ender i Professor Birkelands vei (som i sin tur ender lenger nord i Michelets vei). I tillegg finnes en ca. 200 meter lang sidegren som representerer det opprinnelige veiløpet i sør, men som i dag fungerer som adkomstvei til lagerbygninger i et område preget av næringsvirksomhet. Denne ender i en snuplass nær Sam Eydes vei, men har gangveiforbindelse på bro over til Natur videregående skole.
Veien fikk navn i 1917 etter Emil Michelet (1834–1909), som var fabrikkeier og eide gårdene Nedre Furuset (gnr. 111) og Ulsholt (gnr. 150; revet).
Nedre Furuset gård er i nr. 37. I nr. 38 er blokker i Østausa borettslag med Østausa barnehage.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Micheletveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 362. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (M)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Frimurernes Sangforening

Frimurernes Sangforening Oslo er et mannskor, stiftet 1842, og dermed det eldste kor i Norge.Blant korets mest kjente dirigenter finnes August Schrumpf (1842–1844), Friedrich August Reissiger (1844–1859), Paolo Sperati (1864–1868), Bredo Lasson (1868–1888), Olaus Andreas Grøndahl (1888–1913) og Egil Nordsjø (1942–1946).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettside for Frimurernes Sangforening Oslo:
Mina Beiteplukks vei (Oslo)

Mina Beiteplukks vei (1–55F; ingen partallsadresser) er en vei og et boligområde på Bjørndal i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Veien går sørover fra Bjørnåsveien og forgrener seg mellom bebyggelsen.
Veien fikk navn i 2003 etter husholdersken Mina på Meklenborg gård. Hun skal ha hatt så sterk hang til kortspill at hun fikk tilnavnet Beiteplukk.
En god del av bebyggelsen er tomannsboliger oppført av Selvaagbygg i 2003.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Mina Beiteplukks vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 364. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (M)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Soleglad (Oslo)

Soleglad (1–11, 2–22) er en vei på Furuset i bydel Alna i Oslo. Den går fra Lerkeveien til Micheletveien.
Veien fikk navn i 2009 etter området der strøkets eldste hus stod. Før navnebyttet hørte husene til Lerkeveien.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Soleglad». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 525. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Amuda

Amuda (arabisk عامودا, 'Āmūdā, kurdisk Amûdê) er en by i Al Hasakah guvernement nordøst i Syria. Amuda har en hovedsakelig kurdisk befolkning, men også et forholdsvis stort assyrisk innslag.Før og under første verdenskrig opplevde byen armenske flyktningbølger fra nord (Tyrkia). De fleste av dem var reist videre senest mot slutten av 1980-tallet, til USA, Canada og Europa.I 1936 ble byen og mange omliggende landsbyer bombardert av den franske militærmakt under et blodig opprør. Mange flyktet da, særlig til Irak, blant dem opprørslederen, Said Agha Dakorî. Kurdere fant å ville assosiere sine franske motstandere med assyrerne, og den 13. august 1937 gikk 500 kurdere fra dakkuri, milan og kikiestammene til angrep på det da overveiende kristne Amuda. Byen ble ødelagt og byens 300 kristne familier flyktet til Qamishli og Hassake.Den 13. november 1960 var landsbyen åsted for en tragedie da 152 barn omkom i en brann i en kinosal.Byen regnes som senteret for kurdisk kultur i Syria.


== Referanser ==
Jasminum polyanthum

Jasminum polyanthum er en sjasminart.
Den er en slyngende busk som blir 1–10 m høy. Stenglene er kantede. Bladene er motsatte og flikete eller finnete med fem–sju småblad. Endebladet er større enn de andre småbladene. Blomstene sitter 5–50 sammen i blomsterstander som er endestilte eller sitter i bladhjørnene. De er hvite, men knoppen og utsiden hos nyutsprungne blomster er rød. Det er fem kronfliker som er 9–15 mm lange. Blomstene har en sterk duft. Frukten er et svart bær. 
Jasminum polyanthum er opprinnelig en fjellplante som vokser i daler, kratt og skoger i en høyde på 1400–3000 moh. Den er utbredt i Myanmar og de kinesiske provinsene Guizhou, Sichuan og Yunnan. Arten er en vanlig stueplante og blir også dyrket utendørs i varme land.


== Litteratur ==
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 174. ISBN 0-7136-7015-0. 
«Jasminum polyanthum». Flora of China. Besøkt 26. februar 2015. 
T. Kristoffersen (1970). Stueplantene i farger. Aschehoug. s. 247. 


== Eksterne lenker ==
(en) Jasminum polyanthum i Encyclopedia of Life 
(en) Jasminum polyanthum i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Jasminum polyanthum hos NCBI 
(en) Jasminum polyanthum hos The International Plant Names Index 
(en) Jasminum polyanthum hos Tropicos 
(en) Kategori:Jasminum polyanthum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Jasminum polyanthum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Jasminum polyanthum – detaljert informasjon på Wikispecies
Evangeliets røst

Evangeliets røst - (Radio Voice of the Gospel) var en radiostasjon i Addis Abeba i Etiopia.
Stasjonen ble opprettet i 1963 av Det Lutherske Verdensforbund, etter initiativ av misjonæren Sigurd Aske som ledet stasjonen til 1967. Den hadde to kraftige kortbølgesendere på 100 kW med retningsantenner som dekket store deler av Afrika og Asia. En mellombølgesender dekket nærområdet. Stasjonen sendte både på engelsk og fransk og flere afrikanske og asiatiske språk.
En del av programmene ble utarbeidet i de land hvor stasjonen hadde sitt nedslagsfelt, og sendt på lydbånd til stasjonen for kringkasting til opprinnelseslandet. Stasjonen hadde en internasjonal kristen stab som tellet 180 menn og kvinner. De høstet anerkjennelse for sin pålitelighet. Den profilerte norske radio og TV-mannen, Einar Lunde arbeidet ved stasjonen i en to-års periode 1973-1975, under permisjon fra NRK.Etter at keiser Haile Selassie var kastet tok den militære regjeringen makten over stasjonen i 1977 uten kompensasjon til eierne og gav stasjonen navnet Radio Voice of Revolutionary Ethiopia


== Referanser ==
Rjørelva

Rjørelva (også kalt Bøelva) er ei elv i Halden kommune i Viken. Den renner fra Bunessjøen i nord til munningen i Femsjøen. Vassdraget har utspring i områdene rundt Kråkgullåsen, øst for Bunessjøen, hvor Krokbekken i nord og Ånesbekken i sør renner sammen i Buneselva, som munner ut i Bunessjøen. Selve Rjørelva er 7,3 kilometer lang, mens hele vassdraget er 16,1 kilometer regnet fra fjerneste kilde.
Bare 7 % av nedbørfeltet er dyrka mark, resten er utmark. Vannkvaliteten er overvåket siden 1981, og elva er lite forurenset. Likevel ble det på 1990-tallet registrert tilbakegang i dyrelivet langs elva.


== Se også ==
Liste over elver i Østfold


== Referanser ==
Den osmansk-wahhabittiske krig

Den osmansk-wahhabittiske krig, også kjent som Den osmansk-saudiske krig, var en krig utkjempet fra tidlig i 1811 og fram til 1818 mellom osmansk Egypt, under Ali Pasha, og hæren til den første Saudi-staten, Emiratet Darayeh. Resultatet av krigen var den første Saudi-statens fall.Koblingen mellom Saudidynastiet og wahhabisme hadde vært sentral for Saudi-dynastiets vei til makten. Wahhabittisk innflytelse spredte seg, og wahhabittene invaderte Taif i 1802, Mekka i 1803, Medina i 1804. Innen 1806 kontrollerte de og Yanbu og Jidda. Emiratet oppnådde kontroll over store deler av Gulfkysten, blant annet Qatar og Bahrain.

Med økt innflytelse fra wahhabittene ble osmansk styre i Hedsjas, Irak og Syria truet. Grunnet bekymringer for spredning oppfordret osmanene Egypt til å gripe inn, og Muhammed Ali begynte å samle stryker allerede i 1809. Ali samlet leiesoldater fra Det osmanske riket og rekrutter med løfte om å befri de hellige byene i Arabia fra wahhabittene. Hæren kom til å bestå av blant annet albanere, tyrkere, egyptere og til og med europeiske leiesoldater som hadde kjempet under Napoleon, og Ali sendte og med artillerienheter forlatt av franskmennene i 1799. Som etnisk albaner var Muhammed en dyktig leder av den multietniske styrken. Lokket av Hedsjas' rikdom og heder og ære i den muslimske verden, som han ville bruke til å sikre Egypts selvstendighet fra osmanene, sendte Ali ut sin hærstyrke til Den arabiske halvøy i 1811.Etter åtte år med felttoget ble wahhabittene beseiret og det tidligere emiratet okkupert. Lederen av wahhabistaten, emir ‘Abd Allah, ble sendt til den osmanske hovedstaden Istanbul for henrettelse. I 1841 overlot de egyptiske styrkene kontrollen over Nedsjd til lokale herskere, og trakk seg tilbake til Hedsjas.


== Se også ==
Saudi-Arabias historie


== Referanser ==
Dalastien (Oslo)

Dalastien er en gangvei på Haugenstua i bydel Stovner i Oslo. Den går omtrent parallelt med Ole Brumms vei, men på nordsiden av blokkene i Haugenstua borettslag.
Navnet ble vedtatt i 2000 og viser til områdenavnet Dalaløkka.


== Eksterne lenker ==
Stovnerporten om Dalastien
Opplevelseskart over Groruddalen
EU-troikaen

EU-troikaen eller Troikaen (The troika) er en ofte brukt samlebetegnelse på Den europeiske sentralbanken (ESB), EU og Det internasjonale pengefondet (IMF), som sammen har ansvaret for å overvåke den økonomiske situasjonen i EU, og gi politiske råd i tilknytning til gjeldskrisen i EU. Troikaen har blant annet betalt ut lån, eller såkalte redningspakker, til Hellas, Portugal og Irland, forutsatt kraftige nedskjæringer i landenes offentlige forbruk. Troikaens krav om sparetiltak i offentlige budsjetter har fått sterk kritikk fra mange, blant annet for å true arbeidernes rettigheter, arbeidsrettslige bestemmelser og sosiale rettigheter.


== Referanser ==
Skolest

Skolest (Coryphaenoides rupestris) er en dypvannsfisk i torskefamilien. Den lever på 400-1200 meters dyp, og kan bli 60-70 år gammel. Det lange livsløpet gjør at fiske rammer bestanden hardt. Fisken er kandidat for rødlista for utryddingstruete dyr.På grunn av den høye alderen på individer er kjøttet lite velsmakende, og fisken har liten økonomisk betydning.


== Referanser ==


== Kilder ==
'Skolest (Coryphaenoides rupestris)' Arkivert 2. april 2015 hos Wayback Machine.
'Studiar av fjordpopulasjonar av skolest'


== Eksterne lenker ==
(en) skolest – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) skolest i Global Biodiversity Information Facility 
(no) skolest hos Artsdatabanken 
(sv) skolest hos Dyntaxa 
(en) skolest hos FishBase 
(en) skolest hos Fossilworks 
(en) skolest hos ITIS 
(en) skolest hos NCBI 
(en) Kategori:Coryphaenoides rupestris – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Coryphaenoides rupestris – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Alevtina Tanygina

Alevtina Anatoljevna Tanygina (russisk: Алевтина Анатольевна Таныгина; født 15. desember 1989) er en russisk langrennsløper.
Tanygina tok gullmedalje i 5 km klassisk under European Youth Olympic Festival i spanske Jaca i 2007.
Under U23-VM på ski 2010 i Hinterzarten tok Tanygina sølvmedalje i 10 km klassisk, mellom finske Kerttu Niskanen og lagvenninnen Svetlana Nikolaeva. To dager senere ender hun på 14.-plass under 15 km skiathlon; 1.27,5 bak vinneren Astrid Øyre Slind fra Norge.
Tanygina debuterte i verdenscupen i langrenn under verdenscupåpningen på Sjusjøen den 19. november 2011, hvor hun endte på en 51.-plass.
Hun ble tatt ut i den russiske troppen til Ski-VM 2015 i Falun, der Tanygina startet med en 14.-plass under 15 km skiathlon, fulgte opp med en 24.-plass under 10 km fri teknikk, og avsluttet med en 7.-plass i stafetten på lag med Anastasija Dotsenko, Natalja Zjukova og Julija Tsjekaljova.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alevtina Tanygina – FIS (langrenn)
Strømselva

Strømselva er elva fra Øymarksjøen til Ara i Haldenvassdraget.
Elva er regulert ved innløpet i Ara med Strømsfoss sluser. Elva er dermed farbar med båt. Ved Strømsfoss er det også et kraftverk, som utnytter en 2,5 meters fallhøyde.
Elva hadde tidligere en god bestand av edelkreps, men denne er gått tapt på grunn av krepsepest.


== Se også ==
Liste over elver i Østfold


== Referanser ==
Nathalie von Siebenthal

Nathalie von Siebenthal (født 30. september 1993) er en sveitsisk tidligere langrennsløper som representerte Turbach-Bissen.
Von Siebenthal debuterte i verdenscupen i langrenn på hjemmebane i Davos under 15 km fri teknikk den 14. desember 2013, hvor hun endte på en 56.-plass.
Under U23-VM på ski 2015 i Almaty tok von Siebenthal bronsemedalje i 10 km fri teknikk, bak norske Barbro Kvåle og russiske Daria Storozhilova. To dager senere tar hun gullmedaljen under 15 km skiathlon, denne gang 22,5 sekunder foran Kvåle og 26,1 sekunder foran italienske Giulia Stuerz.
Hun ble tatt ut i den sveitsiske troppen til Ski-VM 2015 i Falun, der von Siebenthal startet med en 22.-plass under 15 km skiathlon og fulgte opp med en imponerende 6.-plass under 10 km fri teknikk, og avsluttet mesterskapet med en 23.-plass på den klassiske tremila.


=== Sluttstilling verdenscupen ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nathalie von Siebenthal – Olympics.com 
(en) Nathalie von Siebenthal – Olympedia 
(en) Nathalie von Siebenthal – FIS (langrenn) 
(en) Nathalie von Siebenthal – International Trail-Running Association
Francesca Baudin

Francesca Baudin (født 25. november 1993 i Aosta) er en italiensk langrennsløper, som representerer Gruppo Sciatori Fiamme Gialle.
Baudin ble tatt ut i den italienske troppen til Ski-VM 2013 i Val di Fiemme, men ble slått ut allerede i prologen under den klassiske sprinten.
Året etter returnerte Baudin til Val di Fiemme, denne gangen for U23-VM på ski 2014, hvor hun endte med én 4.-plass og to 6.-plasser. Én måned senere, debuterte Baudin i verdenscupen i langrenn under sprinten i Lahtis hvor hun 1. mars 2014 endte på en 39.-plass.
Under U23-VM på ski 2015 i Almaty tok Baudin gull i klassisk sprint, foran norske Silje Theodorsen og italienske Giulia Stuerz. Fire dager senere endte hun på en 4.-plass under 15 km skiathlon; 35,3 sekunder bak vinneren Nathalie von Siebenthal fra Sveits.
Under Ski-VM 2015 i Falun kvalifiserte Baudin seg til sprintfinalene med 16. beste tid, men ble slått ut i kvartfinalen og endte derfor på 15.-plass. Hun fullførte ikke 15 km skiathlon, men gikk Sveits inn til en 9.-plass på stafetten én uke senere, på lag med Virginia De Martin Topranin, Marina Piller og Ilaria Debertolis. Mesterskapet ble avsluttet med 34.-plass på den klassiske tremila.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Francesca Baudin – FIS (langrenn)
Piret Pormeister

Piret Pormeister (født 16. mai 1985 i Tallinn) er en estisk langrennsløper, som representerer Sportsclub Sparta.
5. mars 2004 debuterte hun i verdenscupen i langrenn under sprinten i Lahtis, hvor hun endte på en 56.-plass.
Pormeister ble tatt ut i den estiske troppen til Vinter-OL 2006 i Torino, og kom hjem med 15.-plass på lagsprint, 17.-plass i stafett og 54.-plass på sprinten.
Året etter, under U23-VM på ski 2007 i Tarvisio tok Pormeister bronse i klassisk sprint, bak slovakiske Alena Procházková og Laura Valaas fra USA. Bronsemedaljen resulterte i uttak til Ski-VM 2007 i Sapporo, men Pormeister kom seg akkurat ikke videre fra prologen under den klassiske sprinten med sin 31.-plass. Lagsprinten dagen etter endte med 18.-plass, mens Estland fullførte stafetten uka etter på en 15.-plass.
Pormeister var tilbake i Ski-VM 2011 i Oslo, men klarte heller ikke denne gang å komme seg videre fra prologen. Sprint fri teknikk endte med 56.-plass i prologen og fulgte opp med 11.-plass på lagsprinten. Det samme gjentok seg i Val di Fiemme under Ski-VM 2013; 44.-plass i prologen på den klassiske sprinten og 15.-plass i lagsprinten.
Under Ski-VM 2015 i Falun kvalifiserte heller ikke Pormeister seg til den klassiske sprinten med kun 43. beste tid, og denne gangen deltok ikke Estland i lagsprinten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Piret Pormeister – Olympedia 
(en) Piret Pormeister – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Piret Pormeister – FIS (langrenn)