jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Multihoming

Multihoming eller multiheiming betegner den samtidige tilkoblingen av et endepunkt (for eksempel datamaskiner, enheter, etc.) til flere internettleverandører. Det betyr at disse endepunktene fremdeles er nåbare selv om noen av internettleverandørene har problemer (f.eks. bortfall av hardware eller brudd på kabel). Multihoming kan brukes for både redundans og lastdistribusjon på flere internett-tilkoblinger for å opphøye båndbredde til applikasjoner.


== Se også ==
Heiming
Eldar Hagen

Eldar Hagen (født 25. april 1918 i Ytre Rendal, død 16. januar 2009) var en norsk langrennsløper og kombinertløper. Han representerte Bækkelagets SK og Østerdølenes IL i Oslo.
Hagen var på Oslos lag som ble norske mestere i langrennsstafett i 1946. Året etter tok han bronsemedalje i NM i kombinert. Han var også en ivrig turlangrennsløper. I Birkebeinerrennet ble han nummer 3 totalt i 1946, og han greide merket til sammen 31 ganger.Eldar Hagen drev sportsforretningen Eldar Hagen Sport i Oslo og ble i sin tid ansett som en spesialist på langrennsski. Under 2. verdenskrig var han aktiv i motstandsbevegelsen og deltok blant annet som telegrafist i Operasjon Sunshine i 1944–45. Etter krigen ble han tildelt St. Olavsmedaljen med ekegren for sin innsats under krigen.Eldar Hagen var en av seks brødre som alle var skiløpere. Den mest kjente av dem var Oddbjørn Hagen, som ble både olympisk mester og verdensmester i kombinert. Også faren Einar Hagen var skiløper.


== Referanser ==


== Kilder ==
Erling Ranheim (red.): Norske skiløpere - Skihistorisk oppslagsverk i 5 bind - Østlandet Sør. Skiforlaget - Erling Ranheim, Oslo 1956 (s. 523, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Thorbjørn Bakken (red.): På ski i Hedmark i 100 år. Trysil-forlaget 1999. ISBN 82-91352-31-3 (s. 184 og 187, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Erling Ranheim (red.): Norske skiløpere - Skihistorisk oppslagsverk i 5 bind - Østlandet Nord. Skiforlaget - Erling Ranheim, Oslo 1955 (s. 102-103, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Bækkelagets Sportsklubb, skigruppa: Vi minnes Eldar Hagen (minneord, 29. januar 2009, besøkt 3. november 2013)


== Eksterne lenker ==
NRK: Løypelyn på over 80 år (8. mars 2004)
Nuka K. Godtfredsen

Nuka Konrad Godtfredsen (født 1970) er en grønlandsk tegner og grafiker fra Narsaq på Grønland. Han ble utdannet som grafisk designer i 1995 i Ålborg og har siden arbeidet som freelance med bosted i København. Fra 2001 til 2004 har han tegnet for Inerisaavik/Pilersuiffik. Fra 2007 har han været hos SILA, Nationalmuseet. Han har laget frimerker for Grønlands postvesen i 2006, 2010 og 2011. Han har også laget samt illustrasjoner til en lang rekke bøker og til undervisningsmateriell, og han er skaperen av tegneseriefiguren Andala. Den kom i flere år ut i som stripe i avisa Sermitsiaq, men som også er gitt ut som to tegneseriealbum. 


== Arkeologiske tegneserier ==
For Nationalmuseet har han laget flere album med arkeologiske tegneserier om Grønlands forhistorie. Det første album, De første skridt kom ut i 2009 på grønlandsk, dansk og engelsk. Albumet Hermelinen fra 2012, som han laget i samarbeid med Martin Appelt kom på grønlandsk og dansk og i 2013 på engelsk. Dette ble nominert til Nordisk råds barne- og ungdomslitteraturpris for 2013. Tegninger fra de to første album blir vist på vandreutstillingen Qanga.


== Bibliografi ==
Godtfredsen, Nuka K. (2006) “Andala Misigisarpassuilu II”/”Andalas største bedrifter II”, Forlaget BIOS
Godtfredsen, Nuka K. (2001) "Andala Misigisarpassuilu"/”Andalas største bedrifter”, Forlaget Atuakkiorfik
Godtfredsen, Nuka K. (2009) "Tutineq Siulleq – De første skridt", Special-trykkeriet Viborg


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmesiden Andala.
Up All Night (album)

Up All Night er debutalbumet fra det britisk-irske boybandet One Direction. Det ble utgitt 18. november 2011. Ingen av låtene på albumet er skrevet av noen av gruppens medlemmer selv, men av låtskrivere.


== Sporliste ==
«What Makes You Beautiful» – 3:18
«Gotta Be You» – 4:04
«One Thing» – 3:17
«More Than This» – 3:48
«Up All Night» – 3:12
«I Wish» – 3:35
«Tell Me a Lie» – 3:15
«Taken» – 3:55
«I Want» – 2:51
«Everything About You» – 3:35
«Same Mistakes» – 3:37
«Save You Tonight» – 3:24
«Stole My Heart» – 3:25
«Stand Up» – 2:53
«Moments» – 4:22


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Up All Night på Discogs 
(en) Up All Night på MusicBrainz 
(en) Up All Night på Spotify 
(en) Up All Night på AllMusic
Ola Normann Bakken

Ola Normann Bakken (født 5. januar 1910 i Os i Hedmark, død 15. mai 1990) var en norsk kombinertløper og langrennsløper. Han fikk sine beste plasseringer i kombinert, og tok bronsemedalje i NM i 1940 og fikk kongepokalen for seier i et landsrenn (nasjonalt renn) i Lørenskog i 1939. Han ble nummer 8 i kombinert i VM i Lahtis i 1938.
Bakken representerte IL Nansen, der han var leder i 1934–36 og 1946, og Drøbak-Frogn IL. Fra 1945 var han også aktiv i skyting for Dalsbygda skytterlag. Han var også kommunestyrerepresentant i Os for Bondepartiet. Ola Normann Bakken er æresmedlem av IL Nansen.


== Referanser ==


== Kilder ==
Erling Ranheim (red.): Norske skiløpere - Skihistorisk oppslagsverk i 5 bind - Østlandet Nord. Skiforlaget - Erling Ranheim, Oslo 1955 (s. 408, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Birgitta Sif

Birgitta Sif (født 1981 i Reykjavík) er en islandsk illustratør og barnebokforfatter. Hennes første bok, Ólíver, som kom ut i 2012, ble nominert til Nordisk råds barne- og ungdomslitteraturpris 2013 fra Island.
Fra 1999 tok hun en bachelorgrad i «drawing and design» ved Cornell University. Deretter arbeidet hun flere år i USA før hun flyttet til London i 2009 og tok en Master of Arts i  «Children's Book Illustration» ved Cambridge School of Art i 2011. Før hun var ferdig ved Anglia Ruskin University, hadde hun kontrakt om å lage to barnebøker for barnebokforlaget Walker Books.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Birgitta Sifs blogg
Hjemmeside
Om Oliver på YouTube
Om Oliver hos barnebokkritikk.no
Midnight Memories

Midnight Memories er det tredje studioalbumet fra det britisk-irske boybandet One Direction. Albumet ble sluppet 25. november 2013.


== Sporliste ==
«Best Song Ever»
«Story of My Life»
«You & I»
«Diana»
«Midnight Memories»
«Happily»
«Don't Forget Where You Belong»
«Strong»
«Right Now»
«Little Black Dress»
«Through the Dark»
«Something Great»
«Little White Lies»
«Better than Words»
«Why Don't We Go There»
«Does He Know?»
«Alive»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Midnight Memories på Discogs 
(en) Midnight Memories på MusicBrainz 
(en) Midnight Memories på AllMusic
Sverre Brenden

Sverre Alfinn Brenden (født 8. april 1913 på Vinstra, død 9. august 1996) var en norsk skiløper som representerte Vinstra IL. 
Han deltok i både langrenn, kombinert og hopp, men fikk sitt beste resultat i kombinert, med bronsemedalje i NM i 1939. Han ble også nummer 2 i kombinert i det uoffisielle norske krigsmesterskapet som ble arrangert i Sollefteå i Sverige i 1944.Brenden var aktiv motstandsmann under 2. verdenskrig og var leder av motstandsgruppa «Achilles», som fraktet nødvendig utstyr fra Sverige til Gudbrandsdalen i 1943–44.


== Referanser ==


== Kilder ==
Erling Ranheim (red.): Norske skiløpere - Skihistorisk oppslagsverk i 5 bind - Østlandet Nord. Skiforlaget - Erling Ranheim, Oslo 1955 (s. 287, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Beltelegging

Beltelegging er et tvangstiltak som brukes i psykiatrisk behandling for å hindre en pasient i å utøve skade på seg selv eller andre. I dag blir det anvendt i Norge som mekanisk tvangsmiddel i psykiatrien, beskrevet i Lov om tvungen psykisk helsevern, bl.a. §4-8 Beltelegging er ikke tillatt brukt i tereapeutisk behandlingsøyesmed, men blir brukt for å hindre skade på personal, pasient eller inventar etter at alle lempeligere midler har vært forsøkt. Beltelegging skjer når pasienten utagerer voldelig, eller det er særlig høy fare for dette. Det er ikke lov å beltelegge barn under 16 år i Norge, derimot kan lengre fastholding bli brukt for pasienter under 16 år.Tvangsmidler som nevnt i psykisk helsevernloven § 4-8, kan bare anvendes i institusjon som er godkjent for å ha ansvar for pasienter under tvungen observasjon eller tvungent psykisk helsevern med døgnopphold og kan bare utføres av godkjent helsepersonell.Når en pasient beltelegges er det nødvendig med tilstrekkelig personell for å unngå skader, særlig om pasienten motsetter seg beltelegging. Pasienten beltefikseres på beina og armene. Magen fikseres med magebelte. Pasienten låses fast i en belteseng. En pasient i belter skal alltid ha kontinuerlig tilsyn av helsepersonell.Pasienten skal løses fortest mulig ut av beltene, dette kan gjøres gradvis ved at pasienten kan løses diagonalt og opp i transportbelter før fikseringen oppløses helt.Alle som blir beltelagt i norske institusjoner har klagerett. Klagen rettes til sykehusets kontrollkommisjon. Alle pasienter får av kommisjonen tildelt egen advokat. Ved enhver beltelegging skal det fattes vedtak av avdelingens overlege som protkollføres. Ansvarlig sykepleier kan fatte vedtak om bruk av mekaniske tvangsmidler i overlegens fravær.


== Se også ==
Tvangsmidler i psykisk helsevern


== Referanser ==
Take Me Home (album)

Take Me Home er det andre studioalbumet fra det britisk-irske boybandet One Direction. 
Albumet ble sluppet 12. november 2012.


== Sporliste ==
«Live While We're Young»
«Kiss You»
«Little Things»
«C'mon, C'mon»
«Last First Kiss»
«Heart Attack»
«Rock Me»
«Change My Mind»
«I Would»
«Over Again»
«Back for You»
«They Don't Know About Us»
«Summer Love»Limited Edition«She's Not Afraid»
«Loved You First»
«Nobody Compares»
«Still the One»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Take Me Home på Discogs 
(en) Take Me Home på MusicBrainz 
(en) Take Me Home på AllMusic
Sara Lundberg

Sara Caroline Lundberg (født 18. mai 1971) er en svensk illustratør og forfatter. Hennes bok Vita Streck och Öjvind (2011) var nominert til Nordisk råds barne- og ungdomslitteraturpris 2013. 
Sara Lundberg har sin utdannelse fra McDaniel College i Westminster i Maryland i USA. Hun har kandidateksamen i teater og kunst derfra i 1994, deretter studerte hun på Konstfack i Stockholm til 2000 og på Kungliga Konsthögskolan i Stockholm til 2008. 
I 2009 vant hun Augustpriset for boka Skriv om och om igen sammen med Ylva Karlsson, Katarina Kuick och Lilian Bäckman. Samme år debuterte hun som forfatter med billedboken Vita Streck, utgitt av Alfabeta förlag. Vita Streck och Öjvind ble nominert til Augustpriset i barne- og ungdomsklassen 2011.


== Bibliografi  i urval ==
2013 - Öjvind och världens ände
2011 - Vita Streck och Öjvind
2011 - Emblas universum
2010 - Sommar
2009 - Skriv om och om igen
2009 - Vita Streck


== Priser og utmerkelser ==
2009 - Augustpriset
2012 - Elsa Beskow-plaketten
2013 - Expressens Heffaklump


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sara Lundbergs hjemmeside
Lene Bragli

Lene Bragli (født 19. januar 1962) er en norsk skuespiller. Hun er kjent for å ha medvirket som Jannicke Haugland i Familiesagaen De syv søstre. Hun hadde også stemmen til Vitani i Løvenes konge 2 – Simbas stolthet. Hun fikk diagnosen demens i 2018.


== Eksterne lenker ==
(en) Lene Bragli på Internet Movie Database 
(no) Lene Bragli hos Sceneweb 
(da) Lene Bragli på Filmdatabasen 
(da) Lene Bragli på danskefilm.dk 
(en) Lene Bragli hos The Movie Database 
https://www.dagbladet.no/tema/demenssyke-slik-vil-vi-leve/73008767
Reidar Karlsen (1912–2000)

Reidar Karlsen (født 13. januar 1912 i Mjøndalen, død 20. februar 2000 samme sted) var en norsk kombinertløper som representerte Mjøndalen IF. Han tok sølvmedalje i NM i 1939. I 1934 ble han nummer 2 i spesielt hopp i Lahtisspelen.


== Kilder ==
Erling Ranheim (red.): Norske skiløpere - Skihistorisk oppslagsverk i 5 bind - Østlandet Sør. Skiforlaget - Erling Ranheim, Oslo 1956 (s. 846, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
MyHeritage: Reidar Karlsen (besøkt 3. november 2013)
Arne Joramo

Arne Joramo (født 17. januar 1949) er en norsk datajournalist, redaktør og mediegründer.
Joramo var engasjert i den norske ml-bevegelsen og arbeidet tidlig på 1980-tallet som journalist i AKP(m-l)s avis Klassekampen. Der var han en pådriver for å ta datateknologien i bruk i det redaksjonelle arbeidet.
Etter tiden i Klassekampen begynte Joramo som journalist i datapressen, startet snart eget foretak og fortsatte som redaktør. I 2001 sluttet han i ukeavisen Telecom og nettavisen Telecom.no etter ti år i redaktørstolen.I 2002 startet selskapet Telepress, der Joramo ble ansvarlig redaktør og daglig leder. Telepress ga blant annet ut Teleavisen og drev nettstedet mobilen.no. I 2005 kjøpte A-pressen foretaket. Da det i 2009 ble innledet drøftinger mellom Joramo og fem av de ansatte og eierne om tilbakekjøp av virksomheten utviklet det seg til en åpen konflikt, en strid som havnet i rettsvesenet.I kjølvannet av denne striden gikk også Joramos selskap Telecom Revy gjennom en konkurs i 2011.
I dag er Joramo ansvarlig redaktør for nettstedet telecomrevy.no, som ifølge egenomtalen er «et nettsted og en konferansearrangør for telebransjen i Norge».


== Bibliografi ==
Desktop publishing på norsk (red) med Jørgen Bosnes, Øyvin Rannem og Odd R. Valmot, Universitetsforlaget (1989)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
telecomrevy.no
Budai

Budai (kinesisk: 布袋; pinyin: Bùdài; Wade–Giles: Pu-tai = «stoffsekk», japansk: Hotei, vietnamesisk: Bố Đại) er en populær skikkelse i kinesisk og i japansk folketro. I Japan regnes han blant annet til de syv lykkeguder (Shichi Fukujin). Han fremstilles som regel som en stormaget og smilende munk, og er også internasjonalt kjent som «Lucky Buddha» (Lykkebuddha) eller «Laughing Buddha» (leende Buddha). 


== Overblikk ==
Budai/Hotei er av kinesisk opprinnelse, i gamle kultiske venerasjoner og lokale legender.  Han spores tilbake til en halvlegendarisk skikkelse fra Fenghua i provinsen Zhejiang, fattig og barføtt, men tilfreds og glad.  Derfra kom den omvandrende tiggermunken Qici (kinesisk: 契此; pinyin: Qìcǐ; Wade–Giles: Ch'i-tz'u, japansk: Keishi), som levde på 900-tallet. Han skal også ha ble sett av og til etter sin død. 
Han æres ikke minst innen Chan-buddhismen, og går for å være en inkarnasjon av «fremtidsbuddhaen» (Maitreya). I Kina er denne fremtidsbuddhaen, en messiansk Buddhafigur som stammer fra indisk buddhisme, svært tett knyttet til Budai. (Det er ikke tilfeldig at det minner om de nesten homofone uttrykk 布道 (budao), «preke sannhetens vei», og særlig 布菜 (bucai) «utdele mat».)
I Japan ble Hotei populær gjennon zenbuddhismen, men der er sammenknytningen til maitreya ikke fullt så sterk som i Kina.

Budai/Hotei, som godlynt og eiendomsløs munk, ble tidlig knyttet til det å være tilfreds med lite - en attråverdig dyd. Han hadde med seg en stappfull sekk, og fra den gav han sine almisser. Fra dette kunne man lære at «den som nøyer med lite, besitter en rik skatt». Hans hjerte og omsorg er de fattige og de enkle mennesker bær, og gir gaver fra sin sekk til fattige og til barn. Slik er han også blitt en inspirerende skikkelse for sosialt engasjement innen buddhismen. 
Men med tiden har kinesisk og japansk folkereligion tildels fjernet seg for denne opprinnelige forståelse, og benyttes heller i for eksempel restauranter som symbol på de store kulinariske nytelser.
Det sies å være lykkebringende å stryke en budaifigur over buken. 
I noen sammenhenger kan han blant østasiater minne om en julenissefigur.


== Statuer av den leende Buddha ==
Statuer av Den leende Buddha befinner seg i kinesiske kloster i De fire himmelskongers hall. Der fremstilles han som regel med en tykk naken buk og en bredt leende munn i sittende positur med ett kne opp, og gjerne omgitt av en barneskare. Dette gjengir enkelt kinesiske livsidealer. Den store magen symboliserer rikdom og velvære. Latteren og den avslappede kroppsholdningen symboliserer allmenn tilfredshet med sitt eget liv og med verden. Barneflokken symboliserer en av de kinesiske hoveddyder: Omsorg og kjærlighet for barn.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Damien Keown: Buddhism. Sterling Publishing Company 2009, ISBN 9781402768835, s. 89
Denise Patry Leidy: The Art of Buddhism: An Introduction to Its History and Meaning. Shambhala Publications 2009, ISBN 9-7815-90306-703, s. 82


== Eksterne lenker ==
(en) Budai – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Hotei 布袋 (JAANUS, eng.)
Butai/ Hotei in China und Japan Arkivert 3. september 2014 hos Wayback Machine. (Religion in Japan)
Mørkved bydelssenter

Mørkved bydelssenter er en drabantby i Mørkved bydel i Bodø. Navnet kommer av bydelens navn, og at stedet er det lokale bydelssenteret. Drabantbyen er Bodøs største, mye på grunn av sin lange avstand til sentrum og at stedet ligger rett øst for Universitetet i Nordland.
Strøket blir avgrenset av Mørkvedveien i sør, Høgliveien i vest, Tiurveien i nord og Greisdalsveien i øst. Ellers fins det enkelte boligområder vest og nord for dette som også kan bli medregnet. Dette er fordi disse områdene dels ikke ligger innenfor noe annet strøk.
Drabantbyens hovedgate er en gågate omgitt av et lite antall bygårder, med små sidegater. Her fins det restaurant, pizzabakeri, kiosk, frisør, to dagligvarehandlere og et legesenter. Områdene rundt består hovedsakelig av blokkbebyggelse i ulik høyde.
Hans Aslak Guttorm

Hans Aslak Guttorm var en samisk lærer og forfatter fra Finland. Han skrev på nordsamisk og beskrives som en brobygger mellom tradisjonell samisk fortellerkunst og moderne samisk litteratur.Han tok eksamen fra lærerskolen i Jyväskylä i 1935 og arbeidet som lærer i Inari og Outakoski i Utsjok til 1969. Outakoski er en bygd på finsk side av Tanadalen. Han var også i mange år redaktør for månedstidsskriftet Sápmelaš. Hans kortroman Golgadeamen («drivgarnfiske») fra 1982 ble i 1985 nominert som den første samiske kandidaten til Nordisk råds litteraturpris.
Han begynte å skrive på 1930-tallet, og hans første bok Čierru jietna meahcis («En gråtende røst fra fjellet») ble opprinnelig skrevet i 1932–33, men ble ikke utgitt før i 1982. Hans debutbok ble derfor Koccam spalli («Økende vind», 1940), en samling med dikt og noveller. Det meste av det han skrev kom derfor først på trykk i tidsskrift og aviser. I sine bøker skildret han den gamle samiske kulturen i Tana. Han var opptatt av det samiske språkets uttrykksfullhet; han mente at samisk kultur bare kan beskrives på samisk.


== Bøker ==
Koccam spalli: tivtak ja maidnasak (1940)
Golgadeamen (1982)
Čierru jietna meahcis (1982)
Radjajohtin («Grensekrysninger», 1984)
Iešnjárgga šiljut (1986)
Šuvvi jahki (1996)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Passiivasuorggadusat Hans Aslak Guttorm teavsttain, masteroppgave fra Oulu universitet, 2011
Seija Guttorm leser Guttorms dikt Eatnigiella på nordsamisk
Ellen Kristina Saba

Ellen Kristina Saba (født 20. november 1975) er en norsk samisk politiker som representerer Høyre. Hun ble i 2013 valgt inn som sametingsrepresentant i østre valgkrets for sametingsperioden 2013–2017, der hun er medlem av Plan- og finanskomiteen. 


== Verv i Sametinget ==
2013–2017 Sametingsrepresentant
2013–dd Medlem av Plan- og finanskomiteen


== Eksterne lenker ==
Sametinget: Ellen Kristina Saba
Eksplosjonen på Grønlikaia

Eksplosjonen på Grønlikaia var en større ulykke som skjedde 17. august 1945, på Grønlikaia i Oslo, under opprydding av ammunisjon og sprengstoff etter den tyske okkupasjonen av Norge (1940–1945). Ulykken førte til 41 dødsfall, mer enn hundre sårede, og til store materielle skader. Ifølge historikeren Martin Gärtner var slik bruk av tyske soldater et brudd på folkerettens regler om behandling av krigsfanger.


== Bakgrunn ==
Ulykken fant sted midt på dagen, på Grønlikaia i Oslo, ved foten av Ekebergåsen. Der arbeidet hundrevis av tyske krigsfanger under kommando av de britiske okkupasjonsstyrkene, med å laste ammunisjon fra jernbanevogner om bord i lekteren «Filius». Det var meningen å dumpe ammunisjonen på dypt vann.
Lekteren var blant annet fylt med 13 tonn sprengstoff, 1,5 tonn fenghetter og et halvt tonn håndgranater. Da ulykken skjedde var man i ferd med å laste om bord kasser med 20 mm antiluftskytspatroner. Med en overbelastet kranskuffe mistet man en kasse rett ned i lasterommet, slik at de femten tonnene med sprengstoff gikk i luften.
En kilde hevdet at 39 tyske liv gikk tapt, to norske, mens avisen VG skrev at totalt 43 menneskeliv gikk tapt. I tillegg måtte 98 personer på sykehus: 88 tyskere, åtte briter og to nordmenn. De materielle skadene var omfattende. 50 meter av kaia raste ut. To lagerbygninger lå i ruiner, 15 andre lagerbygg ble skadet. 30 jernbanevogner ble ødelagt. Bolighus måtte evakueres, og i de nærmeste bydelene gikk vindusrutene. Verst rammet ble beboerne i Grønlikleiva rett over kaianlegget.Ulykken ble etterfulgt av omfattende granskinger, der både den allierte militære forhørsrett og Oslo sprengstoffinspeksjon var involvert. Konklusjonen var klar: Årsaken til ulykken var at lastingen ikke skjedde under sakkyndig ledelse og kontroll, altså uansvarlighet fra den allierte hærledelsens side. Den amerikanske major Sheriff som ledet lastingen, var ikke utdannet innen ammunisjonstjeneste, og hadde forlatt Norge alt dagen etter eksplosjonen. De tyske soldatene i Norge var under britisk jurisdiksjon inntil 1. desember 1945.


== Brudd på folkeretten ==
Historikeren Martin Gärtner hevder i sin fordypningsoppgave i historie at bruken av tyske soldater for å rydde og fjerne ulike typer ammunisjon var et brudd på folkeretten, nærmere bestemt Genèvekonvensjonen av 1929 om behandling av krigsfanger. Den allierte overkommandoens begrunnelse for bruken av tyske soldater til slikt arbeid var at den tyske staten hadde opphørt å eksistere, og at de tyske soldatene derved ikke lenger var å anse som krigsfanger, men «avvæpnet fiendtlig personell». Gärtner hevder at dette synet ikke synes begrunnet i Genèvekonvensjonen av 1929, men var situasjonsbetinget.


== Referanser ==


== Kilder ==
Martin Gärtner, 2019, «Praktisk talt uten norske tap»: Eksplosivrydding utført av tyske soldater i Norge 1945-47, Fordypningsoppgave, NTNU lektorutdanning i historie
«Grønlikaia i lufta», Aftenposten 7. april 1993
«Grønlikaia», fra Oslo byleksikon
Epson

Seiko Epson Corporation (japansk: セイコーエプソン株式会社, Seikō Epuson Kabushiki-gaisha), mest kjent under varemerket Epson, er en av verdens største produsenter av IT-relatert elektronikk som matriseskrivere, laserskrivere, blekkskrivere, skannere, kameraer og stasjonære pc-er. Selskapet ble grunnlagt i 1942 i Suwa i Nagano prefektur i Japan, der hovedkontoret fortsatt ligger, selv om men virksomheten offisielt er registrert i Shinjuku i Tokyo. Virksomheten har tallrike datterselskaper over hele verden.
Seiko Epson har en Android OS-serie med video-projektorer kalt DREAMIO.   
Endeavour er merket på serien av bærbare pc som kommer med Windows som operativsystem. Flere produkter kommer imidlertid utelukkende med programvare på japansk.  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(mul) Offisielt nettsted 
(en) Epson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons