jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Plioplateidae

Plioplateidae  er en av i alt 11 familier under overfamilien Talitroidea innenfor parvordenen Talitrida (underordenen Bogidiellida), en Senticaudata-gruppe av amfipoder. Gruppens arter lever som bentiske bunndyr og kjennes fra Gammaridea-arter på at de har ulik morfologi i halepartiet. 
Denne gruppens arter lever i havet utenfor Sør-Afrika. Gruppen ble første gang beskrevet av J L Bernard i 1978. Totalt antall arter er (per 2015) ikke mer enn 2.


== Gruppens taksonomi ==
Gruppen ble opprettet i 2013. 
En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i  WoRMS-databasen.
Rekke: KREPSDYR (Crustacea) - 67 000 arter
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 725 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Senticaudata - 22 overfamilier, 95 familier Lowry & Myers, 2013
Infraorden Talitrida
Parvorden Talitridira
Overfamilie Talitroidea  Barnard, 1964
Familie Plioplateidae  J L Bernard, 1978
Slekt Plioplateia K.H. Barnard, 1916
Plioplateia nodiformis Ledoyer, 1986
Plioplateia triquetra K.H. Barnard, 1916


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Plioplateidae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Plioplateidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Plioplateidae hos ITIS
Kortsverd

Et kortsverd er en fellesbetegnelse på korte sverd. Begrepet brukes både om tidlige sverd fra antikken, før metallurgien tillot lengre klinger, og om senere korte klinger ment som sekundærvåpen i forhold til spyd og skjold, hellebard eller skytevåpen. Kortsverd kommer i mange utgaver, og det er glidende overganger mellom kniv og dolk på den ene siden og til langsverdene på den andre siden. Generelt vil et kortsverd være mellom 40 og 70 cm. De fleste kortsverd er ment for å stikke, men noen av de lengre og tyngre typene var utformet som huggvåpen.


== Noen kjente historiske typer ==
Noen av de mest kjente typene av kortsverd inkluderer:

Romerske gladius
Vikingenes sax
Tyske Katzbalger
Grenadersabler
Faskinkniver
Samuraienes wakizashi
Jaktsverd


== Bruken av kortsverd ==

Alle disse våpnene var ment brukt enten i nødstilfelle eller i en situasjon der hovedvåpenet var brukt opp eller kastet bort. Selv romerne som brukte sin gladius som et primærvåpen, gjorde det først etter at pilumene var kastet bort. Fordelen med kortsverd er at de er lette å bruke når formasjonene blir presset sammen eller når soldatene kjempet i tett kratt eller i smale ganger. I antikken forekom dette gjerne når falankser med sine lange spyd støtte sammen. Ulempen er den manglende rekkevidden.
I middelalderen og renessansen bar ofte langbueskyttere, landsknekter, pikenérer og også andre spesialgrupper kortsverd eller korte huggerter som reservevåpen i tilfelle de skulle bli angrepet direkte. Utover i 30-årskrigen var musketerer med luntelåsmusketter utrustet med tilsvarende korte sverd. I Japan hadde soldater utstyrt med spyd eller med lange nodachi-sverd gjerne en kortere wakizashi.Etter hvert som skytevåpen ble mer effektive økte avstandene, og behovet for kortsverd forsvant eller funksjonen ble overtatt av bajonetter. Enkelte spesialavdelinger beholdt likevel kortsverd. I Norge hadde både grenadérer og jegere korte sverd gjennom hele Napoleonskrigen. En del kortsverd i bruk av artillerister og ingeniørsoldater på tidlig 1800-tall hadde imidlertid andre funksjoner. Selv om de kunne benyttes som våpen i nærkamp var deres primære funksjoner å være en type machete eller øks, for å gi kanoner skytefelt eller å rydde kratt for å anlegge veier og feltbefestninger.


== Referanser ==
Surigao City

Surigao City er en by i den filippinske provinsen Surigao del Norte på den nordøstre spissen av øya Mindanao og på flere mindre øyer. Byen er provinshovedstad. Ved en folketelling i 2015 hadde den 154 137 innbyggere.Byen er inndelt i 54 barangayer per 30. september 2019.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Surigao City – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bjørn Tore Hoem

Bjørn Tore Hoem (født 12. april 1991) er en norsk landeveissyklist fra Eresfjord i Møre og Romsdal, som sykler for det norske kontinentallaget Team Joker.


== Karriere ==

Hoem startet sin karriere i CK NOR, men ble foran 2011-sesongen med Atle Kvålsvoll til det norske kontinentallaget Plussbank Cervélo.Hoem viste seg frem på den internasjonale scenen for første gang under U23-VM i landeveissykling 2011. Han kom til mål sammen med favorittene og endte på en 33.-plass i massespurten som ble vunnet av Arnaud Démare fra Frankrike.
I juni 2014 tok Hoem sølv under temporittet i NM på Eidsvoll. Han fullførte de 40 kilometerne på tiden 48.54, 1.12 bak Norgesmester Reidar Borgersen fra Team Joker og ett sekund foran bronsevinner og lagkamerat Andreas Vangstad.Hoem signerte for Team Joker foran 2015-sesongen.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bjørn Tore Hoem – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bjørn Tore Hoem – ProCyclingStats 
(en) Bjørn Tore Hoem – Cycling Archives 
(en) Bjørn Tore Hoem – Cycling Quotient 
Merida Rittranking – Bjørn Tore Hoem
(en) Profil som Bjørn Tore Hoem og Bjørn Tore Nilsen Hoem og Bjørn Tore Hoem på The-Sports.org (noen resultater)
Talitriator africana

Talitriator africana (synonym med Talitrus africanus) er en art i slekten Talitriator innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Talitriator africana – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Talitriator africana i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Talitriator africana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Charles Spence Bate, Catalogue of the specimens of amphipodous Crustacea in the collection of the British Museum, Taylor & Francis, London 1862, side 399 pp.
The Duke of Burgundy

The Duke of Burgundy er en britisk dramafilm fra 2014 av regissør og manuskriptforfatter Peter Strickland. Filmen har vært vist ved flere internasjonale filmfestivaler.


== Synopsis ==
The Duke of Burgundy handler om to kvinner som bor i et stort hus blant mosegrodde trær; Cynthia, som er den dominerende straffer, og Evelyn den underdanige tjenestepike. Førstnevnte studerer sommerfugler og nattsvermere, parallelt med at hun tester grenser i forholdet til sin kjæreste. Settingen er eventyr- og drømmeaktig, hvor alle rollerne gestaltes av  kvinner kledt i vintage adelskostymer.


== Roller i utvalg ==
Sidse Babett Knudsen som Cynthia
Chiara D'Anna som Evelyn
Monica Swinn som Lorna
Eugenia Caruso som Dr. Fraxini


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Duke of Burgundy på Internet Movie Database 
(da) The Duke of Burgundy i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) The Duke of Burgundy på Allociné 
(nl) The Duke of Burgundy på MovieMeter 
(en) The Duke of Burgundy på AllMovie 
(en) The Duke of Burgundy på Rotten Tomatoes 
(en) The Duke of Burgundy på Metacritic 
(en) The Duke of Burgundy på Box Office Mojo 
(en) Filmtrailer (Youtube)
Temnophliantidae

Temnophliantidae  er en av i alt 11 familier under overfamilien Talitroidea innenfor parvordenen Talitrida (underordenen Bogidiellida), en Senticaudata-gruppe av amfipoder. Gruppens arter lever som bentiske bunndyr og kjennes fra Gammaridea-arter på at de har ulik morfologi i halepartiet. 
Denne gruppens arter fordeler seg på to slekter og lever i havet utenfor Sør-Afrika. Gruppen ble første gang beskrevet av Griffiths i 1975. Totalt antall arter er (per 2015) ikke mer enn 2 eller 3.


== Gruppens taksonomi ==
Gruppen ble opprettet i 2013. 
En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i  WoRMS-databasen.
Rekke: KREPSDYR (Crustacea) - 67 000 arter
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 725 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Senticaudata - 22 overfamilier, 95 familier Lowry & Myers, 2013
Infraorden Talitrida
Parvorden Talitridira
Overfamilie Talitroidea  Barnard, 1964
Familie Temnophliantidae  Griffiths, 1975
Slekt Hystriphlias  Barnard & Karaman, 1987
Hystriphlias hystrix  (K.H. Barnard, 1954)
Slekt Temnophlias  Barnard, 1916
Temnophlias capensis  (K.H. Barnard, 1916)
Temnophlias hystrix  (K.H. Barnard, 1954) er akseptert som synonym med den anerkjente arten Hystriphlias hystrix  (K.H. Barnard, 1954)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Temnophliantidae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Temnophliantidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Temnophliantidae hos ITIS 
Temnophliantidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Curt Siodmak

Curt Siodmak (født Kurt Siodmak; 10. august 1902 i Dresden i Tyskland, død 2. september 2000 i Three Rivers i California i USA) var forfatter av skjønnlitteratur og filmmanus i Tyskland, England, Frankrike og U.S.A. Han ga ut seks romaner på tysk og hadde en betydelig produksjon på engelsk. Karrieren hans som skjønnlitterær forfatter varte i 76 år, og filmkarrieren endte med kreditering eller medkreditering for til sammen 35 filmmanus.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Curt Siodmak kom fra en jødisk familie. Foreldrene var kjøpmannen Ignatz Siodmak og hans hustru Rosa Philippine, født Blum. Ignatz Siodmak stammet opprinnelig fra Schlesien, var utvandret til De forente stater og hadde seg så i 1899 kommet tilbake som amerikansk statsborger til Tyskland, og giftet seg der. Curt Siodmaks mor døde av kreft før sin 40-årsdag, lillebroren begikk selvmord da han var fylt tyve år.
Siodmak tok doktorgrad i matematikk før forfatterkarrieren.


=== Manusforfatter ===
Siodmak grunnla sammen med sin eldre bror Robert Siodmak og forleggeren Franz Wolfgang Koebner i 1924 magasinet Das Magazin hvor han hadde egne tekster på trykk, men publiserte også i andre magasiner; i aprilnummeret av Scherl's Magazin kom «Die Eier vom Tanganjika See» som i juli samme år kom i engelsk oversettelse som «The Eggs from Lake Tanganyika» i Amazing Stories.Siodmak brukte inntektene fra sin første romanføljetong i magasinet Woche til å finansiere stumfilmen Menschen am Sonntag, en dokumentar-lignende krønike om livene til fire mennesker i Berlin før Hitler kom til makten. Siodmak skrev manus til filmen sammen med broren og Billy Wilder. Broren og Edgar G. Ulmer sto for regi. Eugen Schüfftan og Fred Zinnemann var fotografer på filmen. Begge brødrene Siodmak, Zinnemann, Wilder og Ulmer fikk senere karrierer i Hollywood - som manusforfatter for Curt Siodmaks vedkommende.Curt Siodmak bestemte seg for å emigrere etter å ha hørt en antisemittisk tirade fra Joseph Goebbels i 1933. Han tjente til livets opphold som manusforfatter i Storbritannia og Frankrike. Han flyttet i 1937 til USA og ble naturalisert amerikaner i 1943.


== Norske oversettelser ==
F.P.1 antwortet nicht (1931), oversatt av Gunnar Eckardt: F.P.1 svarer ikke (Damm, Oslo 1933)
Donovan's Brain (1942), oversatt av Brede Svenneby: Den frigjorte hjerne (Nasjonalforlaget, Oslo 1953)
Donovan's Brain (1942), oversatt av Helge Skolem: Ondskapens makt (Fredhøis Forlag 1983) ISBN 8204012160
Riders to the stars (1954), oversatt av Einar Th. Schøning: Rakettflyverne (Romanforlaget, Oslo 1958)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Curt Siodmak på Internet Movie Database 
(sv) Curt Siodmak i Svensk Filmdatabas 
(da) Curt Siodmak på Filmdatabasen 
(da) Curt Siodmak på Filmdatabasen 
(da) Curt Siodmak på Scope 
(fr) Curt Siodmak på Allociné 
(en) Curt Siodmak på AllMovie 
(en) Curt Siodmak hos The Movie Database
St Dunstan’s-in-the-East

St Dunstan-in-the-East er en tidligere kirke mellom St Dunstan's Hill og Idol Lane i City of London. Den befinner seg halvveis mellom London Bridge og Tower of London. Kirken ble viet til Dunstan av Canterbury, som var erkebiskop av Canterbury. Tillegget in-the-East skyldes at det ligger en St Dunstan-in-the-West i Londons vestlige utkant.


== Historie ==
Kirken er opprinnelig fra om lag 1100. Et nytt sørskip tilkom i 1391 og kirken ble reparert i 1631. Kirken ble mer vesentlig utbedret og utvidet etter tegninger av Christopher Wren i 1668. Den ble i stor grad ødelagt under de tyske luftangrep på London under den annen verdenskrig. Ruinen og den tilgrensende kirkegården er siden 1971 pleiet som en park. Ruinen er kulturminnebeskyttet som bygning av klasse I den 4. januar 1950, og ligger i Eastcheap Conservation Area.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) St Dunstan-in-the-East – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

Information on St Dunstan
An engraving showing the medieval church and Sir Christopher Wren's spire.
St Swithin at London Stone

St Swithin at London Stone var en anglikansk kirke i City of London. Den stor på nordsiden av Cannon Street, mellon Salters' Hall Court og St Swithin's Lane, som løper mot nord fra Cannon Street til King William Street og tar sitt navn fra kirken.
Kirken var opprinnelig en katolsk middelalderkirke. Den er dedisert til St. Svithun, biskop av Winchester - navnetilføyelsen skyldes nærheten til London Stone (vis-à-vis Cannon Street).
Den ble ødelagt av bybrannen i London i 1666, men bygd opp på nytt etter Christopher Wrens tegninger. Den ble sterkt skadet under den tyske bombing av London under annen verdenskrig. De siste rester ble fjernet i 1962.


== Referanser ==
Vickers Varsity

Vickers Varsity var et britisk to-motors fly brukt av RAF i 25 år fra 1951. Flyet er spesialdesignet for opplæring av flybesetning.


== Konstruksjon og utvikling ==
Varsity ble utviklet hos Vickers av et konstruksjonsteam ledet av Rex Pierson. Det var basert på Viking og Valetta for å møte luftfarsministeriets spesifikasjoner for et to-motors treningsfly til erstatning for Wellington T10 og Valetta T3 og T4. Viktigste forskjell var større vingespenn, lengre skrog og nesehjul. Det var også i treningshensikt en bombeluke og plass for operatør i en bombe-bay med kapasitet for 24 stk. 25 pund røykbomber. Prototypen fløy første gang fra Wisley 17. juli 1949.
En sivil version VC.3 var planlagt, men tanken ble droppet på grunn av den suksess som Vickers fikk med VC.2 Viscount.


== Flyet i bruk ==
Det svenske flyvåpen hadde en enslig  Varsity fra januar 1953 til 1973 hovedsakelig for elektroniske etterretning. Den svenske benevnelsen var Tp 82.
Varsity ble tatt ut tjeneste hos RAF i mai 1976. Dens oppgaver ble tatt over av  Scottish Aviation Jetstream T1.
Siste flydyktig eksemplar ble brukt av Royal Aircraft Establishment. Det ble overført til  RAFs museum i 1992.


== Brukere ==

 JordanRoyal Jordanian Air Force SverigeRoyal Swedish Air Force United KingdomAeroplane and Armament Experimental Establishment.
Royal Air Force.
Royal Aircraft Establishment.
Empire Test Pilot's School.


== Survivors ==


=== Tyskland ===
Royal Air Force Varsity T1 WF382 i  Allied Museum, Berlin-Tegel lufthavn.


=== Sverige ===
Tp 82 Varsity, c/n 622, SwAF serial 82001, utenfor Swedish Air Force Museum, Linköping.


=== Storbitannia ===
Varsity T1 WF369  ved  Newark Air Museum.
Varsity T1 WF372 ved  Brooklands Museum.
Varsity T1 WJ945 ved Classic Air Force Collection i Newquay, Cornwall.
Varsity T1 WL626 ved East Midlands Airport Aeropark.
Varsity T1 WL679 ved Royal Air Force Museum Cosford,


=== Forente stater ===
Varsity T1 Lsgret ved Horizon Airport, El Paso, Texas, fortsatt i Royal Air Force's farger.


== Spesifikasjoner (T Mk.1) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vickers Varsity
Filippinergropa

Filippinergropa eller Angelo Tayag (også kalt filippinerdybet, Mindanao-gropa og Mindanao-dybet, Engelsk: Philippine Trench) er en dyphavsgrop øst for Filippinene.
Filippinergropas lengde er omkring 1320 km og med en bredde på 30 km fra midten av den filippinske øya Luzon i sørlig retning. Filippinergropas dypeste punkt er Galathea-dypet, som har en dybde på 10.540 meter og er dermed det tredje dypeste punkt i verden.


== Referanser ==
 
.
Engelen i Arkhangelsk

Engelen i Arkhangelsk (orig. Archangel) er en roman av den engelske forfatteren Robert Harris, utgitt i 1998. BBC laget i 2005 en TV-serie av romanen med Daniel Craig i hovedrollen.


== Handling ==
Historikeren Christopher Fluke Kelso deltar på en konferanse i Moskva. Der møter han en gammel mann ved navn Papu Rapava, som påstår å ha vært til stede ved Josef Stalins død. Umiddelbart etter Stalins død gjennomførte Lavrentij Berija angivelig tiltak for å sikre seg en svart notatbok, som antas å ha vært Stalins hemmelige dagbok. Rapava tilbrakte deretter mange år i en Gulag-leir i Kolyma, etter at sovjetiske myndigheter prøvde å få tak i Stalins dagbok.
Kelso oppdager til slutt notatboken, som Rapava hadde overlatt til datteren sin rett før han ble fanget, utsatt for tortur, og drept. Dagboken viser seg å egentlig være memoarene til en ung kvinne valgt av Josef Stalin til å være mor til hans hemmelige arving. Etter å ha fulgt en rekke spor, som til slutt fører til det avsidesliggende Arkhangelsk oblast, står Kelso endelig ansikt til ansikt med Stalins sønn.
Oppvokst i en gammel tømmerhytte fylt med Stalins personlige eiendeler, skrifter og tidligere taler, er sønnen en fysisk og ideologisk kopi av sin far. Det blir avslørt at sønnen tidligere hadde myrdet ett ektepar (og tidligere KGB-agenter) som hadde oppdratt ham fra han var spedbarn, fordi han mente at de var upålitelige. Unge Stalin hadde tidligere blitt fortalt at folk kom til å hente ham, når det var på tide for ham å ta kontroll over landet sitt.
Stalin overvinner en spesialstyrke-enhet sendt for å eliminere ham, noe som alarmerer Kelso om mannens hensynsløse og lidenskapelige bruk av vold. Kelso kommer seg unna om bord på et tog på vei mot Moskva. På hver tog-stasjon samles stadig større folkemengder for å være vitne til den tilsynelatende gjenoppstandelsen til den berømte diktatoren, og det ser ut til at mannen kan være i stand til å gå gjennom dørene til Kreml og overta kommandoen over nasjonen.
Hellevoetsluis

Hellevoetsluis er en by og en kommune i Nederland i provinsen Zuid-Holland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kommunens nettside
Lokalstyre

Lokalstyre har flere betydninger:

Lokalstyre i Athen, Hellas
Lokalstyre i Jerusalem, Israel
Lokalstyrer i delstaten Victoria, Australia
Longyearbyen lokalstyre
Yokneam lokalstyre i Israel


== Se også ==
Community council
Florian (navn)

Florian er et tysk mannsnavn med romersk opprinnelse. Navnet betyr «blomst».


== Etymologi ==
Florian er en opprinnelig tysk kortform av romerske Florianus, en utvidet form av Florus, som er dannet av latinske flos, «blomst».


== Utbredelse ==
Navnet er kjent fra romerriket og var blant annet brukt av den østerriksk-romerske kommandøren Florian von Lorch (ca 250 – ca 304).
Florian og relaterte navn har navnedag i mange land, som regel 4. mai, den katolske festdagen for sankt Florian von Lorch.

Florian er i dag et vanlig navn blant annet i flere land i Europa.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Florian og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Florianus (død 276), romersk keiser
Florian von Lorch (ca 250 – ca 304), østerriksk-romersk kommandør og martyr
Florian Schneider (født 1947), tysk musiker
Florian Illies (født 1971), tysk forfatter
Florian Weber (født 1974), tysk musiker
Florian Renner (født 1980), tysk skuespiller
Florian Kupfer, tysk musikkprodusent


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Florian
(en) Think Baby Names: Florian
Oslo Rangers

Oslo Rangers Baseball en norsk baseballklubb som ble startet i Desember 2013, og som samme år tok tredjeplass i den norske baseballigaen.
Laget består av spillere fra Norge, Den dominikanske republikk, Venezuela, Litauen og Cuba, og har som mål i 2015 å vinne den norske ligaen og heve nivået i norsk baseball.
Laget vant alt som var og vinne av Baseball i Norge 2015 som omhandler:Norges Mesterskap,vinnere av den regulære serien med 12 seiere og 3 tap og seriesluttspill finalen.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Folketingsvalget 2015

Folketingsvalget 2015 var et valg som fant sted i Danmark den 18. juni 2015, nesten fire år etter det forrige folketingsvalg som ble avholdt 15. september 2011. Det ble valgt 179 medlemmer til Folketinget, Danmarks nasjonalforsamling. Valget ble skrevet ut av statsminister Helle Thorning-Schmidt etter en rekke utfordringer i den sittende regjeringskoalisjonen, og de borgerlige partiene hadde da ledet på meningsmålingene i en lengre periode fram mot valgkampen. I løpet av den korte valgkampen så det en stund ut til at venstresidens allianse skulle makte å hente inn det borgerlige forspranget, og valget ble meget jevnt. Ved valget fikk de borgerlige partier knappest mulig flertall med 90 mandater av 179, mens venstresidens partier fikk 85 mandater, og i tillegg fire mandater fra Færøyene og Grønland som tradisjonelt støtter venstresidens partier ved regjeringsdannelse.


== Utskrivning av valg ==
Ifølge den danske grunnloven skal det holdes nytt valg innen fire år av det foregående, og nytt valg blir formelt skrevet ut av regjerende monark. I realiteten er det statsministerens som bestemmer når valget skal skrives ut.
Valget ble kunngjort av statsminister Helle Thorning-Schmidt på en pressekonferanse 27. mai 2015, som bestemte valgdagen 18. juni. Valgkampperioden ble på 23 dager, den lengste siden 1994, som også varte i 23 dager.


== Partier som stiller ==
Følgende partier stilte i folketingsvalget.:


=== Grønland ===


=== Færøyene ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Folketingsvalg 2015 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons