jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sievjerodonetsk

Sievjerodonetsk (ukrainsk: Сєвєродонецьк, russisk: Северодонецк, Severodonetsk) er en by i Luhansk oblast sørøst i Ukraina. Byen ligger ved elva Donets, rundt 110 kilometer nord-nordvest for oblasthovedstaden Luhansk. I 2012 var innbyggertallet i byen 119 959.Sievjerodonetsk er en viktig by innen Ukrainas kjemiske industri. 
Under Russlands invasjon av Ukraina 2022 ble Sievjerodonetsk utsatt for omfattende russiske angrep, blant annet med artilleri. Den 27. mai rapporterte lederen for den lokale militæradministrasjonen at 90 % av boligmassen hadde skader og at 60 % av boligene ville måtte bygges opp på nytt.  Den lokale nitrogenfabrikken var også utsatt for artilleriangrep.


== Utvikling av folketallet ==
1939 – 5 000 innbyggere
1959 – 33 200 innbyggere
1970 – 90 000 innbyggere
1975 – 107 000 innbyggere
1991 - 131 000 innbyggere
2009 – 121 000 innbyggereUnder Russlands invasjon av Ukraina 2022 ble de fleste av innbyggerne evakuert.  Per 6. mai 2022 var det rundt 15 000 gjenværende.


== Kjente personer fra Sievjerodonetsk ==
Nikolaj Davydenko – ukrainsk tennisspiller
Snejana Onopka – ukrainsk modell


== Bilder ==

		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sievierodonetsk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Elke Drüll

Elke Doris Drüll (født 1. april 1956 i Neuss), tysk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles.
Drüll vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under OL 1984 i Los Angeles. Hun var med på det vesttyske laget kom på andreplass landhockeyturneringen for damer bak Nederland. Seks lag deltok, det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes én gang. Vest-Tyskland fikk seks poeng, de vant to kamper, tapte en og spilte to uavgjort. Drüll spilte én kamp i OL-turneringen.


== OL-medaljer ==
1984  Los Angeles -  Sølv i landhockey, damer  Vest-Tyskland


== Eksterne lenker ==
(en) Elke Drüll – Olympics.com 
(en) Elke Drüll – Olympic.org 
(en) Elke Drüll – Olympedia 
(en) Elke Drüll – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Susanne Schmid

Susanne Leonie Schmid (født 27. august 1960 i Bergisch Gladbach), tysk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles og 1988 i Seoul.
Schmid vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under OL 1984 i Los Angeles. Hun var med på det vesttyske laget kom på andreplass landhockeyturneringen for damer bak Nederland. Seks lag deltok, det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes én gang. Vest-Tyskland fikk seks poeng, de vant to kamper, tapte en og spilte to uavgjort. Schmid spilte tre kamper i OL-turneringen.


== OL-medaljer ==
1984  Los Angeles -  Sølv i landhockey, damer  Vest-Tyskland


== Eksterne lenker ==
(de) Susanne Schmid – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Susanne Schmid – Olympics.com 
(en) Susanne Schmid – Olympic.org 
(en) Susanne Schmid – Olympedia 
(en) Susanne Schmid – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Corinna Lingnau

Corinna Margarete Lingnau (født 18. januar 1960 i Leverkusen), tysk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles.
Lingnau vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under OL 1984 i Los Angeles. Hun var med på det vesttyske laget kom på andreplass landhockeyturneringen for damer bak Nederland. Seks lag deltok, det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes én gang. Vest-Tyskland fikk seks poeng, de vant to kamper, tapte en og spilte to uavgjort. Lingnau spilte fem kamper og scoret to mål i OL-turneringen.


== OL-medaljer ==
1984  Los Angeles -  Sølv i landhockey, damer  Vest-Tyskland


== Eksterne lenker ==
(en) Corinna Lingnau – Olympics.com 
(en) Corinna Lingnau – Olympic.org 
(en) Corinna Lingnau – Olympedia 
(en) Corinna Lingnau – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Ursula Thielemann

Ursula Thielemann (født 18. januar 1960 i Hanau), tysk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles.
Thielemann vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under OL 1984 i Los Angeles. Hun var med på det vesttyske laget kom på andreplass landhockeyturneringen for damer bak Nederland. Seks lag deltok, det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes én gang. Vest-Tyskland fikk seks poeng, de vant to kamper, tapte en og spilte to uavgjort. Thielemann spilte to kamper i OL-turneringen.


== OL-medaljer ==
1984  Los Angeles -  Sølv i landhockey, damer  Vest-Tyskland


== Eksterne lenker ==
(de) Ursula Thielemann – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Ursula Thielemann – Olympics.com 
(en) Ursula Thielemann – Olympic.org 
(en) Ursula Thielemann – Olympedia 
(en) Ursula Thielemann – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Gabriele Appel

Gabriele Marion Appel (født 17. januar 1958 i Viersen), tysk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles og 1988 i Seoul.
Appel vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under OL 1984 i Los Angeles. Hun var med på det vesttyske laget kom på andreplass landhockeyturneringen for damer bak Nederland. Seks lag deltok, det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes én gang. Vest-Tyskland fikk seks poeng, de vant to kamper, tapte en og spilte to uavgjort. Appel spilte fem kamper og scoret ett mål i OL-turneringen.


== OL-medaljer ==
1984  Los Angeles -  Sølv i landhockey, damer  Vest-Tyskland


== Eksterne lenker ==
(de) Gabriele Appel – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Gabriele Appel – Olympics.com 
(en) Gabriele Appel – Olympic.org 
(en) Gabriele Appel – Olympedia 
(en) Gabriele Appel – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Beate Deininger

Beate Deininger (født 24. januar 1964 i Frankfurt am Main), tysk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles.
Deininger vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under OL 1984 i Los Angeles. Hun var med på det vesttyske laget kom på andreplass landhockeyturneringen for damer bak Nederland. Seks lag deltok, det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes én gang. Vest-Tyskland fikk seks poeng, de vant to kamper, tapte en og spilte to uavgjort. Deininger spilte én kamp i OL-turneringen.


== OL-medaljer ==
1984  Los Angeles -  Sølv i landhockey, damer  Vest-Tyskland


== Eksterne lenker ==
(en) Beate Deininger – Olympics.com 
(en) Beate Deininger – Olympic.org 
(en) Beate Deininger – Olympedia 
(en) Beate Deininger – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Altsjevsk

Altsjevsk (ukrainsk: Алчевськ, russisk: Алчевск) er en by i Luhansk oblast sørøst i Ukraina. Byen ligger rundt 45 kilometer fra oblasthovedstaden Luhansk. I 2012 var innbyggertallet 114 624.
Altsjevsk er et av de største industrisentrene i Donbass. Byens økonomi er avhengig av selskapene OJSC «Altsjevsk jern- & stålverk» og «Altsjevsk koksverk».
Fra 1931 til 1961 het byen Vorosjylovsk (ukrainsk: Ворошиловськ), og deretter Kommunarsk (ukrainsk: Комунарськ) frem til 1991.


== Historie ==
Altsjevsk ble grunnlagt i 1895 som jernbanestasjonen Jurjivka i forbindelse med etableringen av et jernverk. I 1903 ble stedet omdøpt til Altsjevsk til minne om den lokale russiske oligarken av ukrainsk avstamming, Aleksej Altsjevskij, som døde like før det. Etter opprettelsen av Sovjetregimet ble byen omdøpt til Vorosjylovsk. Mellom 1957 og 1961 ble bynavnet endret flere ganger fra Altsjevsk og Vorosjylovsk etterhvert som personkulten rundt Kliment Vorosjilov minsket. Til slutt ble det bestemt å endre byens navn til Kommunarsk til minne om Pariskommunen. Med Sovjetunionens fall fikk byen tilbake sitt opprinnelige navn i 1991.


== Vennskapsbyer ==
 Dąbrowa Górnicza, Polen
 Dunaújváros, Ungarn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Alchevsk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Алчевськ – galleri av bilder, video eller lyd på Commons  (ukrainsk)
Janor

Janor, eller Command Ridge, er et høydedrag vest på Nauru som er landets høyeste punkt. Det har en høyde på 65 meter over havet.


== Referanser ==
Isi Foighel

Isi Foighel (1927–2007) var en dansk professor i rettsvitenskap, landsrettsadvokat og konservativ politiker.
Han ble født i Chemnitz i Tyskland av jødiske foreldre. Familien flyktet til Danmark i 1932 og til Göteborg i Sverige under okkupasjonen i 1943. Etter krigen bosatte de seg i Danmark for godt.Isi Foighel tok juridisk embedseksamen ved Københavns Universitet i 1952 og doktorgraden i 1961. Han var professor i rettsvitenskap ved Københavns Universitet fra 1964. Han hadde særlig interesse for menneskerettigheter og skatterett. Foighel hadde også advokatbevilling og møterett for Østre og Vestre Landsret.Han var formann i Dansk Flygtningehjælp fra 1965 til 1971. Han ledet kommisjonen som forberedte den hjemmestyreordningen for Grønland som ble innført i 1979. Foighel var skatteminister i Poul Schlüters første regjering fra 1982 til 1987 og medlem av Folketinget for Københavns amtskrets fra 1984 til 1987. Som skatteminister innførte han blant annet realrenteavgift og omgjorde deler av bedriftsbeskatningen.Han var dansk dommer ved Den europeiske menneskerettsdomstol i Strasbourg fra 1988 til 1998 og styreformann i Danmarks Radio fra 1991 til 1995.Isi Foighel var kommandør av Dannebrogordenen.


== Referanser ==
The Bluff

The Bluff er et høydedrag som er det høyeste punktet på Caymanøyene. Det har en høyde på 43 meter over havet og befinner seg øst på øya Cayman Brac.


== Referanser ==
Town Hill

Town Hill er et høydedrag som er det høyeste punktet på Bermuda. Det har en høyde på 76 meter over havet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Town Hill hos Peakbagger
Margaret Harkness

Margaret Elise Harkness (født 28. februar 1854 i Upton-on-Severn i Worcestershire, død 10. desember 1923) var en radikal engelsk journalist og forfatterinne, og en av de «nye kvinner» i slutten av viktoriatiden som søkte en karriere i den offentlige sfære. Harkness var sosialist og feminist, og senere tilknyttet Frelsesarmeen.
Hun hadde nære bånd til Londons fagforeningsledere, deriblant Beatrice Webb, Eleanor Marx, Clementina Black, Olive Schreiner, Amy Levy, Olive Birrell, Isabella Ford og Annie Besant. De møttes ofte i og utenfor lesesalene til British Library.
Harkness skrev fem noveller om slummen og den urbane fremmedgjørelsen: A City Girl (1887), Out of Work (1888), In Darkest London (1889), A Manchester Shirtmaker (1890) og George Eastmont: Wanderer (1905).
Hendelsesforløpet i «den blodige søndagen» i 1887 dokumenterte hun i novellen Out of Work i 1888. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Omtale på Victorianweb.org, besøkt 3. februar 2014
Bombodes

Bombodes er  en gruppe av biller som hører til underfamilien gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen Scarabaeoidea.


== Utseende ==
Små til middelsstore (10-20 millimeter), avlange gullbasser uten metalliske farger. Pronotum er mye smalere enn dekkvingene, som har markerte "skuldre" som vanlig hos Taenioderini. Denne slekten utmerker seg ved å være tett kledt med oppstående hår, de kan dermed minne litt om humler.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien gullbasser, Cetoniinae Leach, 1815 – ofte regnet som en egen familie
Stammen Taenioderini
Slekten Bombodes Westwood, 1848
Bombodes dejeani Pouillaude, 1914
Bombodes latimaculata (Ma, 1993)
Bombodes nigellus Bourgoin, 1916
Bombodes tangi Huang & Chen, 2015
Bombodes ursus Westwood, 1848
Bombodes vitalisi Bourgoin, 1914
Bombodes westwoodi Thomson, 1857


== Eksterne lenker ==
(en) Bombodes i Encyclopedia of Life 
(en) Bombodes i Global Biodiversity Information Facility 
Bombodes – detaljert informasjon på Wikispecies 
Liste over artene
Tore Janson

Tore Janson (født 12. februar 1936 i Stockholm) er en svensk lingvist. Han er professor emeritus på avdeling for allmenn språkvitenskap ved Stockholms universitet.
Janson ble professor i latin 1964 ved Göteborgs universitet med avhandlingen Latin Prose Prefaces. Han ble senere professor i afrikanske språk ved samme universitet. Han ble pensjonist i 2001, men har sidan da vært tilknyttet Stockholms universitet. Janson har siden 1986 vært styremedlem i Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg og av Kungliga Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien siden 1989.


== Litteratur ==
(no) Publikasjoner av Tore Janson i BIBSYS
Germanerne: mytene, historien, språket norsk utgave 2014 ISBN 978-82-530-3637-3 svensk original Germanerna: myten, historien, språken 2013 ISBN 9789113032863
Språk og historie: en oppdagelsesreise, 2009 ISBN 978-82-530-3166-8 svensk original Språkens historia: en upptäcktsresa i tid och rum 2010 ISBN 978-91-1-303308-2
Varför latin? 2010 ISBN 978-91-86203-56-6
Röster och tecken: om att lyssna, läsa och förstå 2009 ISBN 978-91-46-21963-7
Romerinner og romere: livet i Romerriket 2006 ISBN 82-530-2924-1 svensk original Romarinnor och romare: livet i antiken 2006 ISBN 91-46-21109-8
Latin: kulturen, historien, språket norsk utgave 2004 med tilleggskapitlene om Latin i Norge og Lesetips er skrevet av Vibeke Roggen og Hilde Sejersted, svensk utgave 2002 ISBN:	82-530-2891-1
Språken och historien 1997 ISBN 91-7227-057-8
Med flaggan i topp: något om satsreduktioner i svenskan 1972


== Referanser ==
Sporesølje

Sporesølje er en sølje med 6 eller 8 sporer som står ut fra en ring.  Disse taggene kan ligne på ridesporer og har gitt søljen navn. Sporene er ofte tredelt, og mellom sporene er det ofte små tagger. Sporesøljer er støpt. De har vært laget både i sølv og i messing eller andre kobberlegeringer. Sporesøljer i sølv har ofte forgylling.
Bruk av sporesøljer har hatt stor utbredelse. På Østlandet har de vært brukt fra Gudbrandsdalen i nord til Setesdal i sør, og på Vestlandet er de kjent fra Ryfylke og til Sogn. På begynnelsen av 1800-tallet kom det sporesøljer med hengende løv, men disse fikk ikke noen stor utbredelse, og i Valdres er det bruk sporesøljer med hengende ringer.Alderen på sporesøljer er usikker. Sporesøljer er nevnt i skifter i Telemark på slutten av 1600-tallet. Jorun Fossberg mener den er gammel, men har ikke funnet materiale som kan følge formen tilbake til middelalderen. Men Rikard Berge peker på at formen går igjen et angelsaksisk middelalderfunn,der det er funnet en smykkedel med seks sporer som står i krans rundt en rund plate med et ansikt i midten. Sporesøljer har klare felles trekk med støpte glibbsøljer.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Berge, Rikard, (1925): Norskt bondesylv. Risør. Opptrykk utgitt av Noregs Boklag 1975. ISBN 82 522 0102 4
Fossberg, Jorunn, (1991): Draktsølv. Universitetsforlaget.  ISBN 82-00-07340-8
Haberlandt, Michael (1906): Völkerschmuck mit besonderer Rücksichtigung desmetallischen Schmuckes nebst Einführung und Erläuterungen. Wien.
Noss, Aagot, (1986): Draktsølvet frå DEN NORSKE SAMLINGA, NORDISKA MUSEET STOCKHOLM. Norsk Folkemuseum, Oslo.
Noss, Aagot (1970): «Sylvsmeden Eivind G. Tveiten.» I Norsk Folkemuseums årbok, By og bygd nr 22, s.11-52, Oslo. (Også publisert som vedlegg i opptrykk av Rikard Berge: Norsk bondesylv, 1975.)


== Eksterne lenker ==
Se sporesøljer i DigitaltMuseum
Kevin Brooks

Kevin M. Brooks (født 30. mars 1959 i Exeter, England) er en britisk barnebokforfatter,  mest kjent for sine romaner Martyn Pig og Lucas. Han mottok Carnegie Medal in Literature for 2014 for boka The Bunker Diary.Brooks har studert psykologi og filosofi i Birmingham, Aston University og i London.  
Hans forfatterkarriere begynte med utgivelsen av Martyn Pig i 2002. Han vant Branford Boase Award i 2003 og ble nominert til Carnegie Medal. For Lucas (2002) ble han nominert til Guardian Children's Fiction Prize og Booktrust Teenage Prize 2003. Han vant også North East Book Award 2004 og Deutscher Jugendliteraturpreis 2006.


== Bibliografi ==
Enkeltstående romanerMartyn Pig (2002)
Lucas (2002)
Kissing the Rain (2004)
Bloodline (2004)
I See You, Baby (2005)
Candy (2005)
The Road of the Dead (2006)
Being (2007).
Black Rabbit Summer (2008)
Killing God (2009) (Under tittelen Dawn i USA)
iBoy (2010)
Naked (2011)
The Bunker Diary (2013)Johnny Delgado-serienLike Father, Like Son (2006)
Private Detective (2006)PI John Crane-serienA Dance of Ghosts (2011)
Until the Darkness Comes (2012)
Wrapped in White (2013)Utgitt på norskTingen, Gyldendal (2008, oversatt fra Being)
Candy, Gyldendal (2009, oversatt fra Candy)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kevin Brooks på Internet Movie Database
Ngoc

Ngoc (også skrevet Ngọc eller 玉) er et vietnamesisk fornavn og mellomnavn brukt av både menn og kvinner.


== Etymologi ==
Ngoc betyr «edelstein, perle, jade» på vietnamesisk.


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Ngoc  i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Ngoc  i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.


=== Kvinner ===
Ngọc Lan (1956–2001), vietnamesis-amerikansk sanger


=== Menn ===
Young Ngoc Nguyen (f. 1970), vietnamesisk-norsk hotellkonsulent
Hai Ngoc Tran (f. 1975), vietnamesisk-norsk fotballspiller


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Ngoc
(en) Think Baby Names: Ngoc
Thomas Brussig

Thomas Brussig (født 19. desember 1964 i Øst-Berlin) er en tysk forfatter. 
Hans oppvekst i DDR-byen har tydelig preget hans forfatterskap. Brussig har også skrevet  manus til den tredje delen av den tyske TV-filmserien Heimat, sammen med Edgar Reitz.
Hans to bøker Helden wie wir og Sonnenallee har begge blitt filmatisert.


== Bibliografi ==


=== Originalutgivelser ===
Wasserfarben (1991)
Helden wie wir (1995)
Am kürzeren Ende der Sonnenallee (1999)
Leben bis Männer (2001)
Wie es leuchtet (2004)
Berliner Orgie (2007)
Schiedsrichter Fertig (2007)


=== Utgitt på norsk ===
 I den korte enden av Sonnenallee, Gyldendal (2002)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Thomas Brussig – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Thomas Brussig på Internet Movie Database 
(da) Thomas Brussig på Filmdatabasen 
(fr) Thomas Brussig på Allociné 
(en) Thomas Brussig på AllMovie 
(en) Thomas Brussig hos The Movie Database }
(no) Presentasjon på Gyldendals nettsider
Banhua

Banhua (kinesisk: 版画, pinyin: Bǎnhuà) er den kinesiske samlebetegnelsen for trykkede kunstobjekter, men især for blokktrykk.
Direkte oversatt er banhua «trykt bilde», og ordet brukes som generelt begrep for ekelttrykk eller massetrykk som kunstform. Trykkekunsten ble utviklet på 200-tallet i Kina. Kunstnerne benyttet treblokktrykk eller andre metoder. Blant tidlige banhua er illustrasjoner til de buddhistiske klassiske verker, til romaner, og pengesedler.
Fra 1600-tallet begynte man å trykke nyttårsbilder.
Karen Hækkerup

Karen Angelo Hækkerup (født Schmidt 12. juni 1974 i Hillerød) er en tidligere dansk politiker (S). 
Hun er datter av lærer Erik Debois og psykolog Kirsten Angelo Schmidt, gift med folketingsmedlem Ole Hækkerup, og bosatt i Dragør på Amager. Med dette er hun også svigerinne av folketingsmedlem og minister Nick Hækkerup og svigerdatter av tidligere folketingsmedlem Klaus Hækkerup. Karen Hækkerup har studentereksamen fra Odense Katedralskole fra 1993, studier i historie fra Odense Universitet fra 1994/1995 og kandidatutdannelse i statsvitenskap fra Københavns Universitet fra 2010.Hækkerup var medlem av Københavns borgerrepresentasjon 1998–2005 og medlem av Folketinget for Københavns amtskrets 2005–2007 (nominert fra Amager krets) og for Københavns storkrets (nominert fra Tårnby krets) 2007–2014. Hækkerup var sosial- og integreringsminister 2011–2013, matvareminister i 2013 og justisminister 2013–2014.I 2014 søkte Hækkerup avskjed fra sine politiske verv for å tiltre som administrerende direktør i bøndenes og næringsmiddelindustriens interesseorganisasjon, Landbrug & Fødevarer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Karen Hækkerup – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(da) Karen Hækkerup hos Folketinget
Mongstadbase

Mongstadbase er Norges største forsyningshavn når det gjelder tonn over kai, og en av de største ISPS-havnene i Europa. Med sin strategiske lokasjon på vestkysten fungerer havnen som forsyningsbase for 23 plattformer i Nordlige Nordsjøen, inkludert viktige felt som Statfjord, Troll, Oseberg og Gullfaks. Forsyningsbasen er hjemsted for Equinor og omtrent 50 serviceselskaper og driftes av Coast Center Base (CCB), som tilbyr logistikk og havnetjenester til leietakerne på basen. Mongstad forsyningsbase utgjør omtrent 43% av all base aktivitet i Norge. Havnen på Mongstad håndterte mer enn 3000 skipsanløp og 1,5 millioner tonn gods i 2018. 
Mongstad forsyningsbase eies av Asset Buyout Partners og ligger ved siden av Equinor sitt raffineri på Mongstad, like utenfor Bergen. Basen ble etablert i 1984 som en forsyningsbase og har siden oppstarten investert betydelig i havneinfrastruktur, landområder og bygninger. Infrastruktur på basen inkluderer en moderne ISPS-port med 10 dypvannskaier, hvorav en effektiv Ro-Ro-kai, og har en total kai lengde på 750 meter.
Mongstad base har en total grunnflate på 1.050.000 kvm, som inkluderer mer enn 100.000 kvm lager, verksteder og kontorer. Videre tilbyr Mongstad forsyningsbase rør for bulkforsyning, landstrømanlegg, transporttjenester, avfallshåndtering og håndtering av varer. Infrastrukturen og tjenestene tilgjengelig på forsyningsbasen sørger for effektiv drift.
Økende aktivitet kombinert med kontinuerlig utvikling sørger for at Mongstad forsyningsbase er en ledende logistikk- og kunnskapsklynge i Norge. 


== NOFO ==
Mongstadbase har avtale med NOFO (Norsk Oljevernforening For Operatørselskap) som dekker lagring, vedlikehold og beredskap/operasjon av oljevernutstyr.


== Historie ==
Historienom Mongstadbase er på mange måter historien om et basekonsept svært få hadde tro på ville la seg realisere. Flere andre forsyningsbaser ble til ved hjelp av dyktig politisk håndverk og ikke minst med betydelig økonomisk støtte fra det offentlige. Basen på Mongstad ble etablert av noen ildsjeler som aldri gav opp ideen og troen på etableringen av en livskraftig forsyningsbase i Nordhordland.
Mongstadbase ble etablert som forsyningsbase for Norsk Hydros aktiviteter på sokkelen. Opprinnelig var basen dimensjonert for å kunne betjene Osebergfeltet, og en til to leterigger. Fra planlagte 40-50 arbeidsplasser og 500 skipsanløp i 1987 til dagens 250 arbeidsplasser og 3000 årlige skipsanløp, har basen hatt en kontinuerlig oppgradering, utvikling og vekst.
Basedriften ble administrert av Norsk Hydro inntil Mongstadbase AS overtok totalansvaret høsten 1999. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Asset Buyout Partners
CCB Mongstad AS
Mongstad Industrial Park
WellConnection Mongstad AS
Petro Support West AS
Nyttårsbilder

Nyttårsbilder eller nianhua (kinesisk: 年画, pinyin: Nían Hùa) er populære banhua i Kina. De er kolorerte blokktrykk for dekorasjon under feiringen av det kinesiske nyttår. 


== Bakgrunn ==
Til å begynne med ble det laget trykk av dørguden så lang tid tilbake som i Tangdynastiets tid. Senere tilkom flere motiver, som kjøkkenguden, kvinner og spedbarn. Det ble skikk å skifte ut årets bilde ved det neste nyttår, for å si farvel til det gamle og ønske fremtiden velkommen (辞旧迎新).
På 1800-tallet begynte en masseproduksjon av nianhua, og de hadde da ofte anknytning til samfunnsbegivenheter.Motivene ble gjerne valgt for å nøre opp om patriotisme. Mange nianhua ble til under bokseropprøret og viste kampen mot åttenasjonsalliansen.Særlig mange nyttårsbilder produseres i Sichuan, Tianjin, Shandong, og Suzhou.  I Tianjings bydel Yangliuqing, som fremdeles er kjent for sine bilder, ble det produsert nyttårsbilder så tidlig som en gang mellom 1573 og 1620.
Mange nyttårsbilder fra Sichuan produseres i Mianzhu. 


== Referanser ==