jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Laxmi Kunwar

Laxmi Kunwar (født 29. mars 1989) er en nepalesisksk handicapidrettsutøver, som konkurrerer i svømming. Hun er klassifisert i klassen S6. 


== Bakgrunn ==
Kunwar er lam i beina etter at hun falt ned fra et tre da hun var 16 år gammel, og skadet ryggmargen. Hun begynte med svømming i 2010, og hun spiller også rullestolbasketball. 


== Idrettskarriere ==
2014Hun deltok ved Asian Para Games 2014, og kom der på 8.-plass på 50 meter fri i klassen S6 og 14.-plass på 100 meter fri, i klassen S8. På 100 meter bryst (SB5) ble hun diskvalifisert. 

2015Hun var påmeldt Para-VM i svømming 2015, men stilte ikke til start. 

2016Ved Paralympiske sommerleker 2016 i Rio de Janeiro deltok hun på 100 meter fri i klassen S6. Hun svømte på 3:11,76, som var over dobbelt så lang tid som de andre deltakerne, og endte sist i kvalifiseringsheatene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Profil og resultater hos IPC
(en) Rio 2016 - Laxmi Kunwar (arkivert)
Thoon

Thoon er en slekt av sommerfugler som tilhører familien smygere (Hesperiidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore (vingespenn gjerne 20-30 millimeter), brune smygere, ofte med små, hvite flekker. Grunnfargen varierer fra rødbrun til gråbrun. Undersiden er vanligvis noe lysere enn oversiden, særlig på bakvingene. Artene er regnet som vanskelige å skille fra hverandre.


== Levevis ==
De aller fleste har larver på gress eller andre enfrøbladete planter.


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
Familien smygere, Hesperiidae
Underfamilien Hesperiinae Latreille, 1807
Slektsgruppen Moncini Warren, 2008 – 80 slekter, Amerika, de fleste i Sør-Amerika
Slekten Thoon Godman, 1900
Thoon aethus (Hayward, 1951)
Thoon canta Evans, 1955
Thoon circellata (Plötz, 1882)
Thoon cocalus (Godman, 1900) - oftest regnet som et synonym for Thoon modius
Thoon dubia (Bell, 1932)
Thoon lugens Schaus, 1902 - oftest regnet som et synonym for Thoon circellata
Thoon maritza Nicolay, 1980
Thoon modius (Mabille, 1889)
Thoon opus Steinhauser, 2008
Thoon ponka Evans, 1955
Thoon ranka Evans, 1955
Thoon slopa Evans, 1955
Thoon stilia (Mabille, 1891) - oftest regnet som et synonym for Thoon modius
Thoon taxes Godman, 1900
Thoon viridiceps (Mabille, 1889) - oftest regnet som et synonym for Thoon modius
Thoon yesta Evans, 1955


== KilderMarkku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 25.8. 2012. ==
Butterflies of America - Parphorus spp. [1]


== Eksterne lenker(en) Thoon i Encyclopedia of Life ==
(en) Thoon i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Thoon hos NCBI 
Thoon – detaljert informasjon på Wikispecies
Dennis Antwi

Dennis Agyare Antwi (født 12. januar 1993) er en ghanesisk fotballspiller som fra 24. januar 2019 er klubbløs.Etter å ha spilt i hjemlandet og i Malaysia kom Antwi i 2014 til svenske FC Rosengård 1917 og året etter til norske Jerv. Her var han med på spille laget fram til finale i kvalifisering til Eliteserien 2016 der de tapte mot naboen Start.
Sommeren 2016 gikk Antwi til Start. Debuten kom i tapet mot Sarpsborg 08 der Starts rekke med seriekamper uten seier ble forlenget til 33 - i Antwis 33. kamp i Norge og med nummer 33 på ryggen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dennis Antwi – Transfermarkt 
(en) Dennis Antwi – FootballDatabase.eu 
(en) Dennis Antwi – Soccerway 
(en) Dennis Antwi – FBref
Breiskallen stasjon

Breiskallen stasjon er en nedlagt jernbanestasjon på Gjøvikbanen. Stasjonen er i Vestre Toten kommune, selv om det meste av tettstedet er i Gjøvik.
Ved banens åpning i 1902 ble det anlagt stoppested her. Statusen ble oppgradert til stasjon i 1914 og nedgradert til holdeplass i 1970. Det var slutt på persontrafikken i 1985, og holdeplassen er å betrakte som nedlagt.Breiskallen hadde fra åpningen en enkel ekspedisjonsbygning og privet. Ekspeditørbolig etter tegninger datert 1907 ble oppført senere, muligens i forbindelse med oppgradering til stasjon. Det var poståpneri på stedet fra banens åpning og til 1969. Tidligere var det en del trafikk til Vardal Træmassefabrikk, noe rester av en lasterampe vest for sporet fortsatt vitner om. Nordøst for lasterampen var det i sin tid banevokterbolig med uthus. På 1920-tallet hadde stasjonen to gjennomgående spor samt et buttspor, og trafikken var relativt stor. Nytt uthus/privet ble oppført i 1950-årene.
Etter at det ble slutt på persontrafikken, er perrongen fjernet, og den tidligere stasjonsbygningen brukes som privatbolig. Sporvekslene er fjernet, og det går bare ett spor gjennom det tidligere stasjonsområdet.


== Referanser ==


== Kilder ==
Nils Carl Aspenberg, Trond Børrehaug Hansen, Øyvind Reisegg (2009). Gjøvikbanen. Baneforlaget. s. 103. ISBN 978-82-91448-48-0. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Thor Bjerke, Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 148–149. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1992). NSBs bygningsregistrering: Oslo distrikt: Gjøvikbanen. 2. NSB Arkitektkontoret. s. 33–38. 


== Eksterne lenker ==
(no) Breiskallen stasjon i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Gjøvikbanen
Fylkesarkivet i Oppland
Hågår stoppested

Hågår stoppested er en nedlagt jernbanestasjon på Gjøvikbanen, i Vestre Toten kommune.
Hagerbakken holdeplass åpnet i desember 1901 og endret navn til Haagaar i 1904 og Hågår i 1921. Status ble oppgradert til stoppested i 1904 og nedgradert til holdeplass igjen i 1967. Holdeplassen ble nedlagt i 1989.Stedets bygningshistorie synes uklar, men det var poståpneri på Hågår fra 1906 til 1970-årene. Sidesporet er gjengrodd og kryssing er ikke lenger mulig. Også en lasterampe vest for sporet er grengrodd.


== Referanser ==


== Kilder ==
Nils Carl Aspenberg, Trond Børrehaug Hansen, Øyvind Reisegg (2009). Gjøvikbanen. Baneforlaget. s. 93–94. ISBN 978-82-91448-48-0. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Thor Bjerke, Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 148–149. ISBN 82-90286-28-7. 
Aasmund Dahl, red. (1992). NSBs bygningsregistrering: Oslo distrikt: Gjøvikbanen. 1. NSB Arkitektkontoret. s. 265–270. 


== Eksterne lenker ==
(no) Hågår stoppested i Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase
(no) Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase: Gjøvikbanen
Fylkesarkivet i Oppland
Antoine de Montchrétien

Antoine de Montchrétien (eller Montchrestien, født 1575 i Falaise i Normandie i Frankrike, død 7. eller 8. oktober 1621) var en fransk soldat, poet, eventyrer og økonom. 
Montchrétien var sønn av apotekeren Mauchrestien og ble tidlig foreldreløs. Han fikk sin oppvekst hos François Thésart, baron av Tournebu og des Essarts. Seneree giftet han seg (1618) med Thésarts datter Suzanne. Senere i livet ble han gunstling hos Henrik II av Frankrike.Han utmyntet begrepet politisk økonomi. År 1615 utgav han Traité de l'œconomie politique som skulle få stor innflytelse også utenfor Frankrike. I mangt og meget var det et kamp mot alt utenlandsk. Særlig understreket han betydningen av å grunnlegge manufakturer og utvikle de industrielle næringer, fremst håndverk. For å få dette til, måtte alt utenlandsk stenges ute. Målet for manufakturpolitikken og den politiske økonomi var å erstatte utenlandsk import med innenlandsk produksjon. Ent annt mål var å sørge for at de de egne råvarer ble foredlet i landet i stedet for å sendes ut i ubearbeidet stand. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Aristide Joly: Antoine de Montchrétien: poète et économiste normand. Caen 1865 (online).
Carl Sporleder: Über die „Escossoise“ von Antoine de Montchrestien. Bagel, Düsseldorf 1893
Vittorio Bissaro

Vittorio Bissaro (født 1. juni 1987) er en italiensk seiler.
Han representerte Italia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 5 i Nacra 17.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vittorio Bissaro – Olympedia 
(en) Vittorio Bissaro – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Vittorio Bissaro – World Sailing
Silvia Sicouri

Silvia Sicouri (født 27. september 1987) er en italiensk seiler.
Hun representerte Italia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 5 i Nacra 17.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Silvia Sicouri – Olympedia 
(en) Silvia Sicouri – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Bora Gulari

Bora Gulari (født 22. oktober 1975) er en amerikansk seiler.
Han representerte USA under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 8 i Nacra 17.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bora Gulari – Olympedia 
(en) Bora Gulari – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Louisa Chafee

Louisa Chafee (født 24. september 1991) er en amerikansk seiler.
Hun representerte USA under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 8 i Nacra 17.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Louisa Chafee – Olympedia 
(en) Louisa Chafee – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Ben Saxton

Ben Saxton (født 14. juni 1990) er en britisk seiler.
Han representerte Storbritannia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 9 i Nacra 17.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ben Saxton – Olympedia 
(en) Ben Saxton – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ben Saxton – Storbritannias olympiske komité
Nicola Groves

Nicola Groves (født 4. april 1989) er en britisk seiler.
Hun representerte Storbritannia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 9 i Nacra 17.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nicola Groves – Olympedia 
(en) Nicola Groves – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Nicola Groves – Storbritannias olympiske komité
Samuel Albrecht

Samuel Albrecht (født 2. september 1981) er en brasiliansk seiler.
Han representerte Brasil under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 10 i Nacra 17.Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han nummer 10.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Samuel Albrecht – Olympedia 
(en) Samuel Albrecht – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(pt) Samuel Albrecht – Brasils olympiske komité 
(en) Samuel Albrecht – World Sailing 
(en) Samuel Albrecht – World Sailing
Isabel Swan

Isabel Swan (født 18. november 1983) er en brasiliansk seiler.
Hun representerte Brasil under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 10 i Nacra 17. Hun tok bronse under Sommer-OL 2008 i 470.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Isabel Swan – Olympics.com 
(en) Isabel Swan – Olympic.org 
(en) Isabel Swan – Olympedia 
(en) Isabel Swan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(pt) Isabel Swan – Brasils olympiske komité 
(en) Isabel Swan – World Sailing
140-årene f.Kr.

190 f.Kr. | 180 f.Kr. | 170 f.Kr. | 160 f.Kr. | 150 f.Kr. ◄ 140 f.Kr. ► 130 f.Kr. | 120 f.Kr. | 110 f.Kr. | 100 f.Kr. | 90 f.Kr.

-- 149 f.Kr.
-- 148 f.Kr.
-- 147 f.Kr.
-- 146 f.Kr.
-- 145 f.Kr.
-- 144 f.Kr.
-- 143 f.Kr.
-- 142 f.Kr.
-- 141 f.Kr.
-- 140 f.Kr.

Tiårsoversikt
150-årene f.Kr.

200 f.Kr. | 190 f.Kr. | 180 f.Kr. | 170 f.Kr. | 160 f.Kr. ◄ 150 f.Kr. ► 140 f.Kr. | 130 f.Kr. | 120 f.Kr. | 110 f.Kr. | 100 f.Kr.

-- 159 f.Kr.
-- 158 f.Kr.
-- 157 f.Kr.
-- 156 f.Kr.
-- 155 f.Kr.
-- 154 f.Kr.
-- 153 f.Kr.
-- 152 f.Kr.
-- 151 f.Kr.
-- 150 f.Kr.

Tiårsoversikt
160-årene f.Kr.

210 f.Kr. | 200 f.Kr. | 190 f.Kr. | 180 f.Kr. | 170 f.Kr. ◄ 160 f.Kr. ► 150 f.Kr. | 140 f.Kr. | 130 f.Kr. | 120 f.Kr. | 110 f.Kr.

-- 169 f.Kr.
-- 168 f.Kr.
-- 167 f.Kr.
-- 166 f.Kr.
-- 165 f.Kr.
-- 164 f.Kr.
-- 163 f.Kr.
-- 162 f.Kr.
-- 161 f.Kr.
-- 160 f.Kr.

Tiårsoversikt
170-årene f.Kr.

220 f.Kr. | 210 f.Kr. | 200 f.Kr. | 190 f.Kr. | 180 f.Kr. ◄ 170 f.Kr. ► 160 f.Kr. | 150 f.Kr. | 140 f.Kr. | 130 f.Kr. | 120 f.Kr.

-- 179 f.Kr.
-- 178 f.Kr.
-- 177 f.Kr.
-- 176 f.Kr.
-- 175 f.Kr.
-- 174 f.Kr.
-- 173 f.Kr.
-- 172 f.Kr.
-- 171 f.Kr.
-- 170 f.Kr.

Tiårsoversikt
Club Atlético Aldosivi

Club Atlético Aldosivi er en argentinsk fotballklubb  fra byen Mar del Plata sydøst i provinsen Buenos Aires. Klubben ble stiftet 29. mars 1913.


== Spillerstall ==
5. april 2021


=== Utlånte spillere ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(es) Offisielt nettsted 
(en) Aldosivi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Rolv Lea

Rolv Lea (født 13. juli 1891 i Hammerfest, død 26. november 1941) var en norsk motstandsmann. Rolv Lea kom tidlig med i motstandsbevegelsen og vil særlig bli husket for sin innsats i OLDEL–gruppen i Oslo. Rolv var bror til Milorg-lederen Leiv Lea.
Her var det opprettet trådløs forbindelse med England og Ålesund. Samtidig var det etablert en fluktrute  som gikk via Ålesund og videre med fiskebåter over Nordsjøen til Shetland. 
Kontakten i Ålesund var advokat Harald Torsvik som for øvrig også var en nær slektning av familien Lea.
Fordi de var klar over at tyskerne kunne avlytte meldingene som ble utvekslet mellom Oslo og Ålesund kamuflerte de kommunikasjonen som kjøp og salg av klippfisk.
I Albert Wieseners bok „Nordmenn for tysk krigsrett 1940 – 42 kan en lese mer om hvordan tyskerne kom på sporet av fiskehandelen og som i neste omgang førte til at bl.a. Rolv og Harald ble stilt for tysk krigsrett og dømt til „dobbel dødsdom“. Både Rolv Lea og Harald Torsvik ble skutt den 26. nov. 1941.
Rolv Lea var bror til Per Wåge Lea og Leiv Lea. Han var elev ved Kongsgård skole i Stavanger.I Antarktis er det i de såkalte Milorgfjellene et sted som heter Lea-botnen, oppkalt etter de to brødrene Leiv Lea og Rolv Lea.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Wyller, Trygve (1888-1960) (1962). Av Stavangers historie under okkupasjonen 1940-1945. Stavanger: Stabenfeldt.
Arsenal de Sarandí

Arsenal Fútbol Club, også kalt Arsenal de Sarandí, er en argentinsk fotballklubb  fra Sarandì i Avellaneda Partido i provinsen Buenos Aires. Klubben ble stiftet 11. januar 1957.


== Spillerstall ==
6. april 2021


=== Utlånte spillere ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(es) Offisielt nettsted 
(en) Arsenal de Sarandí – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Atlético de Rafaela

Asociación Mutual Social y Deportiva Atlético de Rafaela er en argentinsk fotballklubb  fra byen Rafaela i provinsen Santa Fe. Klubben ble stiftet 13. januar 1907.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(es) Offisielt nettsted 
(en) Atlético de Rafaela – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
A.D. Vision

A.D. Vision (ofte forkortet til ADV, og noen ganger kjent som ADV Films) var et amerikansk multimedia- og underholdningsstudio, som var den største amerikanske og britiske animedistributøren i de 20. og 21. århundrene. Det hadde hovedkontoret sitt i Houston, og ble grunnlagt i 1992 av John Ledford, Matt Greenfield og David Williams.
I over 15 publiserte selskapet flere suksessfulle animeserier, blant annet Neon Genesis Evangelion, Robotech, RahXephon, Full Metal Panic, Azumanga Daioh, Elfen Lied, Gantz, Red Garden og Le Chevalier D'Eon. Det hadde kontorer i Nord-Amerika, Europa og Asia. I tillegg til å drive i Nord-Amerika, distribuerte ADV Films media i Storbritannia, Italia og Tyskland. Selskapets formue ble mindre i 2000-årene på grunn av lavere salgstall. Etter at selskapet solgte sine siste aksjer i 2009, ble delene av selskapet delt opp blant fem andre: Section23 Films, Sentai Filmworks, Aesir Holdings, Valkyrie Media Partners og Seraphim Digital, som senere ble datterselskaper av AEsir Media. Ledford, Greenfield og Williams fortsatte å arbeide for disse selskapene, mens mesteparten av selskapets tidligere publikasjoner ble omlisensiert til Section23, Sentai, Maiden Japan og Funimation, blant andre. I 2013 gjenbrukte Sentai Filmworks selskapets varemerke da de slapp ut Elfen Lied på Blu-ray sammen med Section23 og Sentai Filmworks.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
A.D. Vision på IMDB
A.D. Vision i Anime News Networks encyklopedi
Ragnhild Skoftesdatter

Ragnhild Skoftesdatter Giske (født før 1103 –) var en norsk høvdingehustru. 
Hun var datter av lendmann Skofte Ogmundsson (ca. 1040–1103) og sønnesønns datter av Torberg Arnesson (død ca. 1050) av den mektige Giskeætten på Sunnmøre, morens navn er ikke kjent. Hun ble gift med lendmann fra Viken Dag Eilivsson, og paret bosatte seg formentlig på Bratsberg i Telemark.Paret hadde flere barn, hvorav Ragnhild ikke var mor til dem alle:
Borghild Dagsdatter, gift med Kåre kongsbror
Vatnorm Dagsson, senere leder av kong Inges hær
Gregorius Dagsson, kong Inges nærmeste medarbieder
Sigrid Dagsdatter, gift med Halldor Brynjulfssøn på Vetteland
Baugeid Dagsdatter, abedisse i Gimsøy kloster
Gyrid Dagsdatter, gift med Gyrd Åmundsson


== Referanser ==
De Blå Østfoldbusser

De Blå Østfoldbusser  A/S (D.B.Ø. ble opprettet 27. oktober 1963 som datterselskap av A/S De Blå Omnibusser (DBO). Selskapet hadde hovedkontor i Spydeberg.
Selskapet startet på grunnlag av to selskaper som ble kjøpt opp. Det var Bilrutene Godheim-Spydeberg-Oslo og Skiptvedt Forende Bilruter. Fra oppstart ble det nye selskapet drevet med 11 vogner og 15 sjåfører i tillegg til ledelsen. 
Selskapet vokste videre gjennom oppkjøpt. 1. januar 1966 ble Brokhaugs Bilruter overtatt. Fra 1. januar 1968 ble Karl Hansens Bilruter, Ringvold i Hobøl, og Ivar Bogens Bilruter, Son, overtatt av D.B.Ø. Etter disse overtakelsene hadde selskapet 22 busser. 
Da Askim Bilruter ble oppløst 1. januar 1972 overtok D.B.Ø. overtok to busser fra selskapet. 
Rutebilstatistikken fra 1978 viser at D.B.Ø. hadde 31 busser, 1 lastebil og et annet kjøretøy. Det var 36 heltidsansatte i selskapet.
Selskapet ble overtatt av Oslo og Follo Busstrafikk 1981.


== Litteratur ==
Hovland, L. (1994). Livsverk på hjul. Kolbotn: Oslo og Follo busstrafikk A/S.
Madsen, B.(1978). Norges Rutebileierforbund - avd. Østfold 50 år 1978: Østfold rutebilhistorie. Fredrikstad: Østfold Rutebileierforbund.


== Referanser ==
Langleys gullmedalje

Langleys gullmedalje, eller Samuel P. Langley Medal for Aerodromics, er en utmerkelse som gis av Smithsonian Institution for fremragende bidrag til utviklingen av luft- og/eller romfart. Den er oppkalt til ære for Samuel Langley, Smithsonians tredje sekretær. Den ble godkjent av Smithsonians styre i 1909.


== Listen over prisvinnere ==

(Referanse, hvis ikke individuell tildeling )

1910 Orville og Wilbur Wright
1913 Glenn Curtiss, Gustave Eiffel
1927 Charles Lindbergh
1929 Charles M. Manly (posthumt), Richard E. Byrd
1935 Joseph S. Ames
1955 Jerome Clarke Hunsaker
1960 Robert H. Goddard (posthumt)
1962 Hugh Latimer Dryden
1964 Alan Shepard
1967 Wernher von Braun
1971 Samuel C. Phillips
1976 James E. Webb
1976 Grover Loening
1981 Charles Stark Draper
1981 Robert T. Jones
1983 Ross Perot, Jr. og Jay Coburn
1987 Barry Goldwater
1992 Benjamin O. Davis, Jr.
1999 Neil Armstrong, Buzz Aldrin og Michael Collins.
2016 James E. Hubbard, Jr.


== Referanser ==
Veronica Ski-Berg

Veronica Ski-Berg (født 1990) er en norsk komponist og fløytist. Ski-Berg har vært student ved Norges musikkhøgskole siden 2010, hvor hun har hatt Bjørn Kruse og Olav Anton Thommessen som veiledere. Hun har også studert i Tallinn ved the Estonian Academy of Music and Theatre, med Toivo Tulev som veileder.Ski-Berg spiller også aktivt fløyte, og har undervist som fløytepedagog siden 2004. Hennes egne fløytelærere har vært bl.a. Kersti Walldén Sinding, Martina Dingstad og Anne Lill Ree. Sistnevnte var hennes lærer på Toneheim fhs, der hun også studerte komposisjon med Rune Rebne. Ski-Berg har vært aktiv i Norges musikkmiljø fra ungdomstiden av, både på festivaler, konkurranser, mønstringer og har deltatt i en rekke ensembler. I dag er hun svært opptatt av de unges muligheter til musikk og samspill, og musikkens virkning på mennesker.


== Verkliste (utvalg) ==
Confer : For sinfonietta (2013)
24 Phrases : For euphoniun (and advent)  (2011)
Ad Undas : I bølgene tapt (2012)
Ad Hoc (2011)
Kook : Duet for saxophones (2011)
Kafoni : Duet for clarinets in Bb (2010)
Mismo (2010)
Delve (2010)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ski-Bergs egne nettsider
Verkliste fra NB noter
Armas Aavatsmark

Armas Flodin Aavatsmark (født 4. oktober 1912 i Steinkjer, død 14. april 1993 i Mo i Rana) var en norsk bryggerimester, salgsagent og politiker (H).
Han var sønn av generalmajor og statsråd Ivar Aavatsmark og sangerinne Ida Flodin. Han giftet seg i 1943 med Elisabeth Agnete Nørlund. Etter gymnaset gikk han kjemilinjen ved Oslo tekniske skole. Han gikk i lære ved norske og danske bryggerier og fikk skandinavisk bryggerimesterdiplom i København i 1938. I 1939 ble han bryggerimester ved Bodø Aktiebryggeri (senere Nordlandsbryggeriet). Aavatsmark drev Bryggerienes fellesagentur i Mo i Rana, som hadde agentur for øl og mineralvann fra Nordlandsbryggeriet og E.C. Dahls bryggeri, fra 1947 til han overdro forretningen til sin sønn i 1985. Aavatsmark var styremedlem i både E.C. Dahls bryggeri og Aktiebryggeriet i Trondhjem og pådriver for fusjonen i 1966. Han var styreformann ved Nordlandsbankens filial i Mo fra åpningen i 1962 til 1983.Aavatsmark var medlem av Mo kommunestyre fra 1956 til kommunesammenslåingen i 1964, så i Rana frem til 1971. Fra 1960 var han medlem av formannskapet. Han var medlem av Nordland fylkesting og fylkesutvalg fra 1964 til 1971 og leder for de borgerlige representantene. Han var formann i Nordland Høyre fra 1969 til 1973. Han var styremedlem i Norges Herredsforbund og senere Kommunenes Sentralforbund fra 1968 til 1980 samt styreformann i KLP fra 1977 til 1980. Aavatsmark hadde også verv i Rotary og lokale næringsorganisasjoner.


== Referanser ==
Jerome Clarke Hunsaker

Jerome Clarke Hunsaker (født 26. august 1886, død 10. september 1984) var en amerikansk flyger født i Creston, Iowa, og utdannet ved Naval Academy og MIT.


== Liv ==
Hunsaker ble født i Iowa, men vokste opp i Michigan, for å studere ved skoler i Detroit og Saginaw hvor hans far var utga en avis. Han begynte ved De forente staters marineakademi og gikk ut i 1908 som beste elev. Mens han forsatt var i uniform studerte han maritim arkitektur ved MIT og fikk sin mastergrad i 1912.
Han opplevde å se Louis Blériot fly over Boston havn. Det inspirerte ham til å ta opp studiet om luftmotstand og flyvning etter å ha lest Gustave Eiffels studie: Resistance of the Air and Aviation  Han skrev til forfatteren og fikk invitasjon til Paris for å se på flybygging i Frankrike. Han reiste tilbake til USA og ved MIT fikk han oppgaven med å utvikle et passende kurs i aerodynamikk. Han bygde den første vindtunnel ved MIT og var instruktør der i årene 1914-16.I 1917 ble han medlem av det felles Army and Navy Technical Board for å tilrettelegge et flyprogram, og i 1918 ble han knyttet til den Interallierte sjømilitære våpenhvile-kommisjonen.Han var president i Goodyear Zeppelinselskapet.
Han var sjef for maskinteknisk institutt ved MIT i 1933. og veiledet hovedfagsstudenter som utdannet seg til luftfartsingeniører.
Han deltok i byggingen av det første moderne luftskipet bygget i USA, så vel som marinens 
luftskip, og sammen med Westervelt og Richardson konstruerte han flybåten Curtiss NC.
Fra 1941 til 1956 var han leder av National Advisory Committee for Aeronautics. Han har også sittet i styret i Science Service, som nå er kjent som Society for Science & the Public, fra 1955-1958.
Blant hans publiserte arbeider er: Stabie Biplane Arrangements, Aërodynamic Properties of Triplane og Aëroplane Stability. Han fikk Edvard Longstreth Medalje fra Franklin Institute i 1942 og 1955 Langleys gullmedalje fra Smithsonian Institution.
Hunsaker var også et av de opprinnelige medlemmer av Majestic 12, og ble det siste gjenlevende medlemmet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nekrolog