jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Janis (kvinnenavn)

Janis er et engelsk kvinnenavn, dannet som en variant av Janice. Sistnevnte form er klart mest utbredt.


== Etymologi ==
Janis er dannet som en variant av det engelske kvinnenavnet Janice, som ble skapt av forfatteren Paul Leicester Ford til bruk i romanen Janice Meredith fra 1899. Janice er en utbrodert form av Jane og har opprinnelse i mannsnavnet Johannes, som har hebraisk opprinnelse og betyr «Gud er nådig».


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Janis og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Janis Joplin (1943–1970), amerikansk musiker
Janis Ian (f. 1951), amerikansk musiker


== Annen bruk av navnet ==
Janis Leja, rollefigur i serien om Kurt Wallander.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Janis
(en) Think Baby Names: Janis
Popularisme

Popularisme er en politisk doktrine skapt av Don Luigi Sturzo som en vei mellom sosialisme og liberalisme , og ble ideologisk grunnlag for Partito Popolare Italiano og kristendemokratiet i Italia.
«Popular» i denne sammenhengen henviser til to idéer: At kristendemokratiske partier skal arbeide mot en politikk som er bra for alle i samfunnet, ikke bare for sine velgere, og at folk skal leve i en type harmoni der folk og grupper er interessert i og bryr seg om hverandre.


== Referanser ==
Ragna Rohde

Ragna Rohde  (født 17. oktober 1876 i Nedre Eiker, død 1954 i Tønsberg) var en norsk kvinnesakskvinne og Arbeiderparti-politiker.
Hun satt som formann i APs kvinneorganisasjon i Tønsberg fra 1915, og igjen en periode fra 1917. Fra 1918 var hun aktiv i arbeidet med å organisere AP-kvinnene i en egen kvinneforening for Jarlsø og Husvik, senere kjent under navnet Søndre Slagen arbeiderpartis kvinnegruppe. I 1919 opprettet man en fylkesorganisasjon for kvinneforeningene, med Ragna Rohde som første formann. Hun var også sentral i partiet i Vestfold.
Ved partisplittelsen i 1923 fulgte store deler av fylkespartiet det nye Norges Kommunistiske Parti. Det samme gjorde flertallet i kvinneforeningen i Vestfold. Blant DNA-tilhengerne stile Rohde seg da i spissen for å etablere en ny kvinneforening. Hun tiltrådte selv som den første formannen i Arbeiderpartiets kvindeforbunds nyetablerte Vestfoldavdeling.Hun var gift med gullsmedsvend Hjalmar Jensen Rohde.


== Referanser ==
Les parnassiens

Les parnassiens var en fransk diktergruppe i annen halvdel av 1800-tallet. Den orienterte seg etter L’art pour l’art som prinsipp. Sitt tilnavn fikk de i 1866 sa de ble slik omtalt i Alphonse Lemerres antologi Le Parnasse contemporain (hvorav det fulgte to bind til, i 1871 og 187). Navnet knytter an til Parnassos, som i gresk mytologi er «musenes fjell».
De mest fremtredende for gruppen var Charles Leconte de Lisle og Théophile Gautier. Andre viktige navn er Théodore de Banville, Paul Verlaine, Sully Prudhomme, José-Maria de Heredia, François Coppée og Albert Giraud. 


== Litteratur ==
Henri Mondor: L'affaire du Parnasse. Stéphane Mallarmé et Anatole France. Édition Fragrance, Paris 1951.
Adolphe Racot: Les parnassiens. Minard, Paris 1968 (Avant-Siècle 1, ISSN 0067-2610).
Maurice Souriau: Histoire du Parnasse. Spes, Paris 1929 (opptrykk: Slatkine, Genève 1972).
Sand tingrett

Sand tingrett var en tingrett i Aust-Agder. Den ble opprettet som Sand sorenskriveri ved kongelig resolusjon den 23. mars 1852. Sorenskriveriet omfattet mesteparten av det tidligere Vestre Nedenes sorenskriveri, herunder tinglagene Sand, Landvik og Fjære. I 1926 ble Grimstad byfogdembete nedlagt og innlemmet i Sand sorenskriveri. Samtidig ble sorenskriverkontoret flyttet fra Lillesand til Grimstad. Den 1. januar 1992 skiftet Sand sorenskriveri navn til Sand tingrett. Den 1. januar 2004 ble Lillesand og Birkenes kommuner overført til Kristiansand tingrett. Sand tingrett ble nedlagt den 1. september 2004, og arbeidsoppgavene ble overført til Aust-Agder tingrett.


== Arkiv ==
Arkivet etter Sand tingrett, tidligere Sand sorenskriveri, ble avlevert i tre omganger til Statsarkivet i Kristiansand. Arkivet er delvis sammenfallende med arkivet etter Vestre Nedenes sorenskriveri. Arkivet har et omfang på 161 hyllemeter.


== Eksterne lenker ==
Sand tingretts arkiv hos Statsarkivet i Kristiansand
Skannede pantebøker fra Vestre Nedenes og Sand sorenskriverier hos Digitalarkivet
Skannede skifteprotokoller og dødsfallsprotokoller fra Vestre Nedenes og Sand sorenskriverier hos Digitalarkivet
Skannede rettsprotokoller fra Vestre Nedenes og Sand sorenskriverier hos Digitalarkivet
Brent av frost

Brent av frost er en norsk spillefilm i sjangeren historisk romantisk spionthriller fra 1997 regissert av Knut Erik Jensen.


== Handling ==
Filmen handler om en nordmannen Simon (spilt av Stig Henrik Hoff) som verver seg som sovjetisk spion og gir etterertninger om USAs U2-flygninger fra Bodø lufthavn. Simons opplysninger er medvirkende til storpolitisk dramatikk når opplysningene gjør det mulig for Sovjet å skyte ned et U2-fly. Spionasjevirksomheten gjør at Simons kjærlighetsforhold til Lilian (spilt av Gørild Mauseth) blir anstrengt.
Det meste av handlingen utspiller seg på 1950- og 60-tallet, men filmen har mange tilbakeblikk til andre verdenskrig i Nord-Norge, hvor samarbeid mellom Sovjetunionen og lokalbefolkningen gir bakgrunn for at mange i etterkrigstiden følte større sympati med Sovjet enn USA under den kalde krigen.
Filmen er i ettertid blitt særlig kjent for en sexscene i en liten fiskebåt, som har blitt gjenstand for parodier i filmen Kill Buljo. I skuespillerkontrakten var det en klausul om at scenen ikke skulle vises tatt ut av sin sammenheng. Etter at denne ble vist på TV, tok Høyesterett stilling til om dette var i strid med sitatretten.


== Priser og nominasjoner ==
1998 – Amandaprisen - Gøril Mauseth vant Amandakomiteens debutantpris.
1998 – Festroia internasjonale filmfestival – Nominert til Golden Dolphin.
1997 – Rouen Nordic Film Festival – Stig Henrik Hoff vant prisen for beste mannlige skuespiller.
1997 – Mannheim-Heidelberg internasjonale filmfestival – Vinner av Spesialprisen til minne om R.W. Fassbinder.
1997 – Thessaloniki filmfestival – Nominert til Golden Alexander.


== Rolleliste ==
Stig Henrik Hoff – Simon
Gørild Mauseth – Lillian
Morten Andresen – E-offiseren
Ketil Høegh – Einar
Iris Johansen – Hedvik
Katja Medbøe – moren
Julia Moreva – Vera
Jurij Orlov – KGB-offiser
Jevgenij Sidikhin – Lasov
Reidar Sørensen – Harder


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Brent av frost på Internet Movie Database 
(no) Brent av frost i Nasjonalbibliotekets filmografi 
(no) Brent av frost hos Filmfront 
(sv) Brent av frost i Svensk Filmdatabas 
(en) Brent av frost på AllMovie
Valborg Stoud Platou

Se også hennes tante, poeten og sjefsbibliotekaren Valborg PlatouValborg Stoud Platou (født 15. oktober 1881 i Bergen, død 11. november 1960) var en norsk dommer.Etter examen artium 1900 ved Aars og Voss' skole i Kristiania, ble hun i 1906 den åttende norske kvinne som tok cand.jur., hvorpå hun jobbet ett år ved sorenskriveren i Søndre Østerdalen fogderi.  Fra 1911 var hun overrettssakfører i hovedstaden Kristiania, men kun noen måneder ettersom hun i 1912 ble sekretær i Arbeidsdepartementet og ble til 1926.  Dog hadde hun i 1923 vært fire måneder som rettsskriver (kontorsjef) i lagmannsretten og i 1924 vært tre måneder tilbake som konstituert og edsvoren fullmektig i nevnte Søndre Østerdalen fogderi, der hun jo hadde vært femten år tidligere. Valborg meldte i 1926 overgang til Oslo overrett, der hun tok seg av klagesaker fra underretten. Den ble naturlig nok avskaffet i 1936, men hun hadde i 1927 gått over til Oslo byrett, der hun var ekstraordinær dommer i 1932 og i 1936 fikk fast jobb. Med dette var hun en av de første kvinner i Norge som fikk jobb som dommer. Hun jobbet helt til 1947 da hun ble pensjonist.
Hennes foreldre var jurist Carl Ludvig Stoud Platou (1841–1898) og Mette Marie Grüner Christiansen (1846-1927).  Broren Carl Nicolai Stoud Platou (1885–1956) ble fylkesmann i Oslo og Akershus. Hun døde i 1960 ugift. —Se forøvrig Platou for mer om farsslekta


== Referanser ==
Lyngdal tingrett

Lyngdal tingrett var en tingrett i Vest-Agder. Den ble opprettet som Lyngdal sorenskriveri etter kongelig resolusjon 25. september 1809, da Lister sorenskriveri ble delt i Lyngdal og Flekkefjord sorenskriverier. Sorenskriveriet hadde navn etter Lyngdal og bestod av tinglagene Foss, Berg, Vats og Helvig. Senere ble Øydne skilt fra Vats som eget tinglag, mens Foss ble delt i Søndre Undal og Nordre Undal tinglag. Øydne tinglag (Bjelland og Grindheim) ble overført fra Lyngdal sorenskriveri til Mandal sorenskriveri ved kongelig resolusjon 12. juli 1856. Tinglagene Nordre og Søndre Undal ble overført til Mandal sorenskriveri ved kongelig resolusjon 14. juli 1859. Fra 01. januar 1992 ble navnet endret fra Lyngdal sorenskriveri til Lyngdal tingrett, som senere er slått sammen med Flekkefjord tingrett til Lister tingrett. 


== Arkiv ==
Arkivet etter Lyngdal sorenskriveri er avlevert til Statsarkivet i Kristiansand.  Arkivet har et omfang på 148 hyllemeter.


== Eksterne lenker ==
Arkivkatalog for Lyngdal sorenskriveri hos Statsarkivet i Kristiansand.
Skannede pantebøker fra Lyngdal sorenskriveri hos Digitalarkivet.
Rughaugen

Rughaugen er en ås i Ringerike kommune i Buskerud. Den ligger sørøst for Ringkollen på Krokskogen i Nordmarka og har en høyde på 681 meter over havet.
Fra selve toppunktet er det vid utsikt over store deler av Nordmarka, og også mot Blefjell, Norefjell og Gaustatoppen. Toppen er den tiende høyeste i Nordmarka, men er til tross for sin flotte utsikt relativt lite besøkt. 
Enklest adkomst sommerstid er fra den blåmerkede stien som går øst for toppen.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Global Legal Entity Identifier

Global Legal Entity Identifier (GLEI) er en global identifikator for juridiske enheter. Alle bedrifter som handler aksjer må ha en GLEI.
Id'en er alfanumerisk, består av 20 tegn, og er basert på standarden ISO 17442:2012.
Id'en brukes i forbindelse med finansielle transaksjoner og rapporteringer i finansmarkedet. Ordningen er etablert etter initiativ fra G20-landene og Financial Stability Board (FSB). En Local Operating Unit (LOU) har ansvaret for å utstede og forvalte Legal Entity Identifier (LEI) innen et gitt geografisk område. En LEI-kode er gyldig i ett år fra registreringsdato og må fornyes årlig.
Fra 3. januar 2018, er det obligatorisk for alle selskap som deltar i finansielle transaksjoner å ha en LEI-kode.
Brønnøysundregistrene var en periode LOU i Norge, men avsluttet tjenesten fordi lønnsomheten ble for dårlig ettersom etterspørselen var begrenset og etaten møtte internasjonal konkurranse. Alle virksomheter med LEI fra Brønnøysundregistrene ble den 16. mai 2017 samlet flyttet til en tysk forvalter WM Datenservice.


== GLEIF-godkjente utstedere ==
GLEIF har en egen nettside "Find LEI Issuing Organizations" hvor man kan velge "Norway" ifbm. "Select one or more jurisdictions to filter LEI issuer".


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
gleif.org Global Legal Entity Identifier Foundation (GLEIF)
GLEI Norway, avviklet i 2017
London Stock Exchange Group: What is the LEI code?
Flekkefjord tingrett

Flekkefjord tingrett var en tingrett i Vest-Agder. Den ble opprettet som Flekkefjord sorenskriveri etter kongelig resolusjon 25. september 1809, da Lister sorenskriveri ble delt i Lyngdal og Flekkefjord sorenskriverier. Sorenskriveriet hadde navn etter Flekkefjord og bestod opprinnelig av kun Feda tinglag.  Ved kongelig resolusjon 19. desember 1837 ble 51 gårder i Bakke prestegjeld på vestsida av elva Sira overført fra Stavanger amt til Lister og Mandal amt. Jurisdiksjonsmessig ble de overført fra Jæren og Dalane sorenskriveri til Flekkefjord sorenskriveri. Ved kongelig resolusjon 1. mars 1839 ble distriktet delt i tre tinglag: Flekkefjord, Bakke og Feda (senere Kvinesdal). Ved senere fradelinger kom Sirdalen tinglag og Fjotland tinglag i tillegg. Fra 1. januar 1992 ble navnet endret fra Flekkefjord sorenskriveri til Flekkefjord tingrett, som senere er slått sammen med Lyngdal tingrett til Lister tingrett.


== Arkiv ==
Arkivet etter Flekkefjord sorenskriveri er avlevert til Statsarkivet i Kristiansand. Arkivet har et omfang på 153 hyllemeter.


== Eksterne lenker ==
Arkivkatalog for Flekkefjord sorenskriveri hos Statsarkivet i Kristiansand
Skannede pantebøker fra Flekkefjord sorenskriveri hos Digitalarkivet
Skannede skifteprotokoller og dødsfallsprotokoller fra Flekkefjord sorenskriveri hos Digitalarkivet
Skannede ekstrarettsprotokoller fra Flekkefjord sorenskriveri hos Digitalarkivet
Olavsleden

Olavsleden er en ca. 30 km. lang vandringsled som går fra den norsk/svenske riksgrensen ved Vammen i søndre Enningdalen til Tistedalen ved Halden via Aspedammen. Dette er en fortsettelse av Bohusleden i Sverige. Begge er deler av Nordsjøløypa.
Olavsleden bør ikke forveksles med St. Olavsleden, som er et annet navn for Pilegrimsleden mot Trondheim.


== Eksterne lenker ==
Olavsleden, beskrivelse hentet fra Tripadvisor.com
Aeronautbreen

Aeronautbreen er en slak isbre i Antarktis som strekker seg 46 km og som flyter i nordøstlig retning fra Gair Mesa til den øvre delen av Aviatorbreen, i nærheten av Navigator Nunatak på Borchgrevinkkysten, som er kalt opp etter den engelsk-norske oppdageren Carsten Borchgrevink (1864−1934), helt vest i Victoria Land. Breen ble navngitt av Northern Party fra New Zealand under New Zealand Geological Survey Antarctic Expedition i 1962−63, til minne om flystøtten de fikk av den amerikanske marinens skvadron VX-6 og i forbindelse med den nærliggende Aviatorbreen. 


== Se også ==
Liste over isbreer i Antarktis


== Referanser ==
 Denne artikkelen inneholder stoff fra United States Geological Survey-artikkelen «Aeronaut Glacier» som er i offentlig eie (innhold fra Geographic Names Information System).
Agalinabreen

Agalinabreen (bulgarsk: ледник Агалина, Lednik Agalina) er en 4,8 km lang og 2,9 km bred isbre på Pefaur (Ventimiglia)-halvøya på Den antarktiske halvøya. Den ligger øst for Poduenebreen og vest for Krapetsbreen. Breen strekker seg nordover og inn i både Grahampassasjen og den vestlige armen av Salvesen Cove. 
Isbreen er kalt opp etter Agalinaneset ved Svartehavet i Bulgaria. 


== Kart ==
Britisk Antarktis. Topografisk kart i skala 1:200000. DOS 610-serien, kartblad W 64 60. Direktoratet for oversjøiske landmålinger, Tolworth, Storbritannia, 1978.
Antarctic Digital Database (ADD). Topografisk kart over Antarktika i skala 1:250000. Den vitenskapelige komité for antarktisforskning (SCAR), 1993−2012.


== Se også ==
Liste over isbreer i Antarktis


== Kilder ==
Bulgarsk stedsnavnregister for Antarktis. Bulgarias antarktiske stedsnavnskommisjon. (detaljer på bulgarsk, grunnleggende data på engelsk)
SCAR Composite Gazetteer of Antarctica - frisøk på antarktiske steder. (en)
Ahernbreen (Antarktis)

Ahernbreen er en liten sidebre i Antarktis som flyter østover fra Churchillfjellene mellom Mount Lindley og Mount Hoskins og ut i Starshotbreen. Den ble navngitt av Holyoake, Cobham, and Queen Elizabeth Ranges Party, en geologgruppe fra New Zealand Geological Survey Antarctic Expedition (1964–65), etter B. Ahern, som var et medlem av gruppen.


== Se også ==
Liste over isbreer i Antarktis


== Referanser ==
 Denne artikkelen inneholder stoff fra United States Geological Survey-artikkelen «Ahern Glacier» som er i offentlig eie (innhold fra Geographic Names Information System).
Ahlmannbreen

Ahlmannbreen er den sørligste av to isbreer som flyter østover og ut i Seligmanfjorden, på østkysten av Graham Land i Antarktis. Breen ble fotografert fra luften i 1940 av United States Antarctic Service og kartlagt i 1947 av Falkland Islands Dependencies Survey (FIDE), som ga det navn etter professor Hans Wilhelmsson Ahlmann, en svensk glasiolog og geograf. 


== Se også ==
Liste over isbreer i Antarktis


== Referanser ==
 Denne artikkelen inneholder stoff fra United States Geological Survey-artikkelen «Ahlmann Glaciern» som er i offentlig eie (innhold fra Geographic Names Information System).
Ahrnsbrakbreen

Ahrnsbrakbreen er en isbre i Antarktis som ligger i Enterprise Hills i Heritage Range, og som flyter nordover mellom Sutton Peak og Shoemaker Peak til samløpet med den nedre enden av Unionbreen. Den ble kartlagt av U.S. Geological Survey gjennom landmålinger og flyfoto tatt av den amerikanske marinen i perioden 1961−66, og fikk sitt navn av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter William F. Ahrnsbrak fra United States Antarctic Program, en glasiolog ved Palmer-stasjonen i 1965. 


== Se også ==
Liste over isbreer i Antarktis


== Referanser ==
 Denne artikkelen inneholder stoff fra United States Geological Survey-artikkelen «Ahrnsbrak Glacier» som er i offentlig eie (innhold fra Geographic Names Information System).
Aikenbreen

Aikenbreen er en liten isbre mellom Von Guerard-breen og Walesbreen på nordsiden av Kukri Hills i Victoria Land i Antarktis. Breen ble navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) i 1997 i forbindelse med beliggenheten nær Aiken Creek, en elv som er oppkalt etter USGS-hydrologen George R. Aiken og som renner i nordlig retning fra denne breen og ut i Taylordalen. 


== Se også ==
Liste over isbreer i Antarktis


== Referanser ==
 Denne artikkelen inneholder stoff fra United States Geological Survey-artikkelen «Aiken Glacier» som er i offentlig eie (innhold fra Geographic Names Information System).
Dewhurst Province

Dewhurst Province, også omtalt som Province Dewhurst, var en tidligere provins i Britisk Nord-Borneo. Den ble etablert ved opprettelsen av protektoratet i 1888, og strakte seg langs den delen av nordøstkysten som ligger mellom Sør-Banggi-stredet i nord til utløpet av Klagai-elva i Labukbukta i sør. Dette tilsvarer de østlige delene av de to distriktene Pitas og Beluran i Sabah.  
På begynnelsen av 1920-tallet ble Nord-Borneos provinser erstattet av 17 distrikter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Library of Congress, A map of British North Borneo, med provinsinndelingen. Utgitt i 1888.
Library of Congress, A map of British North Borneo, med provinsinndelingen. Utgitt i 1903.
Flatlandsåi kraftverk

Flatlandsåi kraftverk er et vannkraftverk i Kviteseid kommune i Vestfold og Telemark.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 348 meter fra Ånevatn til Vråvatn.
Installert effekt er 1,3 MW fra en horisontal peltonturbin. Årsproduksjon er anslått til 5,2 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase


== Se også ==
Vest-Telemark blad
TA
Myburgh Province

Myburgh Province, også omtalt som Province Myburgh, var en provins i Britisk Nord-Borneo. Den ble etablert ved opprettelsen av protektoratet i 1888, og strakte seg langs den delen av nordøstkysten som ligger mellom utløpet av Klagai-elva i Labukbukta i nord og Tanjung Hog (Hog Point), Nord-Borneos østligste punkt på «fastlandet», i sør. 
Dette tilsvarer Sandakan-distriktet og de østlige delene av Kinabatangan-distriktet i Sabah.
På begynnelsen av 1920-tallet ble Nord-Borneos provinser erstattet av 17 distrikter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Library of Congress, A map of British North Borneo, med provinsinndelingen. Utgitt i 1888.
Library of Congress, A map of British North Borneo, med provinsinndelingen. Utgitt i 1903.
Grytåi kraftverk

Grytåi kraftverk er et vannkraftverk ved Napevatn i Nissedal kommune i Vestfold og Telemark.
Det ligger rett ved dammen og inntaket til Fjone kraftverk.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 119 meter.
Installert effekt er 850 kW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 2,4 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Skagerak Kraft
Mayne Province

Mayne Province, også omtalt som Province Mayne, var en provins i Britisk Nord-Borneo. Den ble etablert ved opprettelsen av protektoratet i 1888, og omfattet landområder rundt Darvelbukta på østkysten, fra Tanjung Hog (Hog Point), som var det østligste punktet på Nord-Borneos «fastland», i nord og sørvestover rundt bukta. Dette tilsvarer de to distriktene Lahad Datu, med unntak av den helt vestlige delen, og Kunak i Sabah.
På begynnelsen av 1920-tallet ble Nord-Borneos provinser erstattet av 17 distrikter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Library of Congress, A map of British North Borneo, med provinsinndelingen. Utgitt i 1888.
Library of Congress, A map of British North Borneo, med provinsinndelingen. Utgitt i 1903.
Elphinstone Province

Elphinstone Province, også omtalt som Province Elphinstone, var en provins i Britisk Nord-Borneo. Den ble etablert ved opprettelsen av protektoratet i 1888, som utgjorde de sørøstligste delene av Nord-Borneo, med landområder mellom Darvelbukta i nord og Sebuku-elva, hvor grensa til nederlandskkontrollerte områder gikk, i sør. Dette tilsvarer de to distriktene Semporna og Tawau, med unntak av de helt vestlige områdene, i Sabah og en liten del av Kalimantan Timur i Indonesia.
På begynnelsen av 1920-tallet ble Nord-Borneos provinser erstattet av 17 distrikter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Library of Congress, A map of British North Borneo, med provinsinndelingen. Utgitt i 1888.
Library of Congress, A map of British North Borneo, med provinsinndelingen. Utgitt i 1903.
Airybreen

Airybreen er en isbre som er 37 km lang og 11 km bred, og som flyter vestover til nordøstdelen av Forster forlandsbre (Forster Ice Piedmont), nær vestkysten av Antarktishalvøya. Breen ble først grovt kartlagt av British Graham Land Expedition i 1936−37, så fotografert fra luften av Ronne Antarctic Research Expedition i 1947 og til slutt fullstendig kartlagt av Falkland Islands Dependencies Survey (FIDE) i 1958. Den ble navngitt av UK Antarctic Place-Names Committee etter George Biddell Airy, en britisk Astronomer Royal, som i 1839 introduserte en metode for å korrigere magnetiske kompass for avvik.


== Se også ==
Liste over isbreer i Antarktis


== Referanser ==
 Denne artikkelen inneholder stoff fra United States Geological Survey-artikkelen «Airy Glacier» som er i offentlig eie (innhold fra Geographic Names Information System).
Aitkenheadbreen

Aitkenheadbreen er en 19 km lang isbre i Antarktis som flyter øst-sørøstover fra Detroit Plateau i Graham Land, sør for Mancho Buttress og Baley Nunatak og nord for Simpson Nunatak og Hitar Petar Nunatak, og ut i Prince Gustav-kanalen (like nord for Alectora Island). Den ble kartlagt gjennom landmålinger utført av Falkland Islands Dependencies Survey (FIDS) i 1960−61, og fikk sitt navn av UK Antarctic Place-Names Committee etter Neil Aitkenhead, en geolog som jobbet for FIDS ved Hope Bay i 1959−1960. 


== Kart ==
Topografisk kart over Trinityhalvøya i skala 1:250 000 (kart nr. 5697). Institut für Angewandte Geodäsie and British Antarctic Survey, 1996.


== Se også ==
Liste over isbreer i Antarktis


== Kilder ==
SCAR Composite Antarctic Gazetteer (en) Denne artikkelen inneholder stoff fra United States Geological Survey-artikkelen «Aitkenhead Glacier» som er i offentlig eie (innhold fra Geographic Names Information System).