jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lophoschema

Lophoschema er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, ensfarget brunrød trebukk. Mandiblene er betydelig forstørrede, særlig hos hannen, sagtakkede på innersiden. Antennene er ganske kraftige i den innerste delen, omtrent så lange som kroppen. Pronotum er rundet uten tenner på sidene, noe bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede, beina middels lange.


== Utbredelse ==
Arten lever i Argentina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Torneutini
Slekten Lophoschema Monné, 2007
Lophoschema guayapa (Di Iorio, 2003)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Lophoschema i Encyclopedia of Life 
(en) Lophoschema i Global Biodiversity Information Facility 
Lophoschema – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Torneutini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Intitulatio

Intitulatio eller superscriptio er en del av det middelalderlige brevformularet (middelalderdiplom).
I brevformularet følger intitulatio etter invocatio i protokollen. Den inneholder brevutstederens navn og tittel. Deretter følger inscriptio, mottakerens navn og tittel.
Paven brukte tittelen episcopus servus servorum Dei («biskop, Guds tjeneres tjener»). Geistlige, konger og fyrster brukte ofte en devotio eller legitimasjonsformel (for eksempel Dei gratia, «av Guds nåde») i tillegg til den egentlige tittelen.
Norske konger brukte fra først av ingen legitimasjonsformel, de brukte bare tittelen Noregs konungr. Først fra og med Eirik Magnusson tilføyde de með Guðs miskunn.


== Litteratur ==
Lars Hamre: Innføring i diplomatikk. Oslo: Universitetsforlaget, 1972
Tilloforma

Tilloforma er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Forholdsvis små, spinkle, mørkbrune trebukker med lyse tegninger på dekkvingene. Artene minner overflatisk om maur. Antennene er tynne og omtrent så\ lange som kroppen. Pronotum har rundede sider og er nærmest tønneformet sett ovenfra. Den bakerste delen er markert innsnevret slik at det blir en tydelig "stilk" mellom forkroppen og dekkvingene. Disse er parallellsidige med omtrent rettvinklede "skuldre". Beina er nokså lange med klubbeformede lår.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia (Queensland og Lord Howe Island).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Tillomorphini Lacordaire, 1869
Slekten Tilloforma McKeown, 1945
Tilloforma bicolor McKeown, 1945
Tilloforma mediofasciata (Lea, 1918)
Tilloforma mirogastra (Lea, 1918)
Tilloforma moestula (White, 1855)


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 22. februar 2016 hos Wayback Machine.
Cerambycidae of the World - Tillomorphini
BioLib - Tillomorphini 


== Eksterne lenker ==
(en) Tilloforma i Encyclopedia of Life 
(en) Tilloforma i Global Biodiversity Information Facility 
Tilloforma – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Tillomorphini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bildegalleri
Kirklees Stadium

Kirklees Stadium, også kjent som John Smith's Stadium av sponsorgrunner er et idrettsstadion i byen Huddersfield i England.  Den ble åpnet i 1994 og er hjemmebanen til fotballaget Huddersfield Town og Huddersfield Giants som spiller rugby league.


== Historikk ==
Under planleggingen av stadionet ble det referert til som Kirklees Stadium.  Kirklees distriktet som byen Huddersfield ligger i.  Det ble bygget av entreprenørselskapet Alfred McAlpine og designet av HOK Sport.  Beslutningen om å bygge nytt stadion for fotballklubben ble tatt i august 1992.  Byggingen startet neste år og stadionet ble åpnet ved starten av 1994-95 sesongen.  Da var bare to av seksjonene ferdige og de to siste ble ferdige desember 1994 og 1998.
Den første offisielle kampen var 20. august 1994 da Huddersfield Town spilte mot Wycombe Wanderers og tapte 0-1.  


== Eierskap ==
Opprinnelig var stadionet eid av et konsortium som bestod av Kirklees byråd, fotballklubben Huddersfield Town og rugby league-klubben Huddersfield Giants i en 40-40-20 fordeling.  I 2003 kom fotballaget under administrasjon og forretningsmannen Ken Davy som eide rugby-klubben kjøpte fotballklubben slik at han kontrollerer 60% av eierskapet i stadionet.


== Tidligere navn ==
Da stadionet ble bygget, fikk det navnet Alfred McAlpine etter entreprenørfirmaet som bygget det.  Dette var en del av betalingen for jobben.  Etter ti år valgte de ikke å forlenge avtalen og farmasiselskapet Galpharm Healthcare kjøpte navnrettighetene, så stadionet ble omdøpt til Galpharm Stadium.  I 2012 kjøpte bryggerigiganten Heineken rettigheten til navnet og endret det til John Smith's Stadium etter bryggeriet John Smith's Brewery som er eid av Heineken og ligger rundt 60 km nordøst for Huddersfield.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside (engelsk)
Stadion guide (engelsk) Arkivert 4. august 2017 hos Wayback Machine.
Inscriptio

Inscriptio eller adresse er en del av det middelalderlige brevformularet (middelalderdiplom).
I brevformularet følger inscriptio etter invocatio og intitulatio (brevutstederens navn og tittel) i protokollen. Den inneholder brevmottakerens navn og tittel. Etter inscriptio fulgte det en hilsen til mottakeren, salutatio.
Diplomet behøvde ikke å ha noen bestemt adresse; det kunne godt simpelthen stå at innholdet bekjentgjøres eller bekjentgjøres for alle. I så fall var inscriptio direkte sammenknyttet med promulgatio (bekjentgjørelsen).
Inscriptio sto som regel i samme setning som intitulatio og hadde dativ-kasus. Dette gjaldt både på latin og gammelnorsk.
I de eldste norske kongebrevene var mottakeren oftest nøye angitt, for eksempel ollum guðs vinum oc sinum i ærchibiscupsdœme af Niðarosi þæim sem þetta bref sia æða hœyra («alle Guds og sine venner i erkebiskedømmet Nidaros, dem som ser eller hører dette brevet»). Dette var naturligvis alltid tilfellet hvis mottakeren var en bestemt person. Senere brukte man ofte en standardformel, ǫllum mǫnnum þeim sem þetta bref sjá eða heyra («alle menn som ser eller hører dette brevet»), som var en oversettelse av den latinske formelen omnibus praesens scriptum cernentibus.
I brev til enkeltpersoner kunne adressaten få en rekke rosende epiteter i tillegg til navn og tittel. Det var lagt stor vekt på å finne de rette uttrykkene avhengig av mottakerens rang.


== Litteratur ==
Lars Hamre: Innføring i diplomatikk. Oslo: Universitetsforlaget, 1972
Giorgio Pasquali

Giorgio Pasquali (født 29. april 1885 i Roma, død 9. juli 1952 i Belluno) var en italiensk klassisk filolog.
Pasquali studerte klassisk filologi i Italia og Tyskland, og ble professor i gresk og litteratur ved Universitetet i Messina i 1911. Fra 1912 til 1915 var han professor ved Universitetet i Göttingen, og fra 1915 professor i gresk litteratur i Firenze. Fra 1930 til 1952 var han professor i klassisk filologi ved Scuola Normale Superiore i Pisa.
Et av Pasqualis mest kjente bøker er Storia della tradizione e critica del testo («Teksttradisjonens og -kritikkens historie», 1934), hvor han gikk inn for en ny form for tekstkritikk, som gikk ut fra Karl Lachmanns metode, men samtidig tok opp i seg elementer fra Joseph Bédiers betraktninger. Bédier la mer vekt på den håndskriftlige tradisjonens historie og betraktet hver kilde som et individuelt, historsk betinget objekt.
Pasquali var en av dem som underskrev «De antifascistiske intellektuelles manifest» (Manifesto degli intellettuali antifascisti) i 1925.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Antonio La Penna: «PASQUALI, Giorgio», i Dizionario Biografico degli Italiani (2014)
Syllitosimilis

Syllitosimilis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utbredelse ==
Arten lever i Australia (New South Wales og Queensland).


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Stenoderini Pascoe, 1869
Slekten Syllitosimilis McKeown, 1938
Syllitosimilis aberrans McKeown, 1938


== Referanser ==


== Kilder ==
Atlas of Living Australia - Syllitosimilis
Katalog med utbredelsesdata, Gamle verden
Cerambycidae of the World - Stenoderini
BioLib - Stenoderini 


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Syllitosimilis i Encyclopedia of Life 
(en) Syllitosimilis i Global Biodiversity Information Facility 
Syllitosimilis – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Stenoderini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Blackfin

Blackfin er en familie av 16- og 32-biter mikroprosessorer som blir utviklet, produsert og markedsført av Analog Devices. Mikroprosessorene har en innebygd digital signalprosessor forsynt med 16-biter multipliser-akkumuler-funksjonalitet, ledsaget av en liten innebygd mikrokontroller. Den ble konstruert som en lavenergiprosessorarkitektur som kan kjøre operativsystemer samtidig som den håndterer komplekse numeriske oppgaver slik som sanntids H.264 videokompresjon. Det er flere utviklingsverktøy for Blackfin. Operativsystemer for Blackfin inkluderer μClinux.


== Referanser ==
Parozodes

Parozodes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, svarte trebukker, hodet og antennenes indre ledd kan være rødlige. Antennene er tynne og litt lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet uten tenner på sidene, innsnevret ved roten. Dekkvingene er parallellsidige, rundede i spissen, gjerne med en hvit skråstripe, beina middels lange, baklårene klubbeformede.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige og østlige Brasil.


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Rhopalophorini Blanchard, 1845 eller Lygrini
Slekten Parozodes Aurivillius, 1897
Parozodes erythrocephalus Aurivillius, 1897
Parozodes pilosus Fuchs, 1956


== Referanser ==


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 26. oktober 2018 hos Wayback Machine.
Cerambycidae of the World - Rhopalophorini


== Eksterne lenker ==
(en) Parozodes i Encyclopedia of Life 
(en) Parozodes i Global Biodiversity Information Facility 
Parozodes – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Parozodes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bilder av artene
Bezark, Larry: A Photographic Catalog of the Cerambycidae of the New World- Rhopalophorini. Bildegalleri
Aechmutes

Aechmutes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, slanke, matte, brokete fargede trebukker. Artene etterligner trolig giftige biller i familien rødvinger (Lycidae).
Hode og pronotum er vanligvis rødgule med svarte flekker, dekkvingene svarte med oransje "skuldre" og et bredt, gult tverrbånd. Antennene er kortere enn kroppen, sagtakkede til svakt kamformede. Hodet har en påfallende "snute" foran fasettøynene. Pronotum er mer eller mindre tønneformet, uten pigger på sidene. Dekkvingene er litt utvidete bakover. Beina er nokså lange.


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra Panama til Bolivia.


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Rhinotragini Lacordaire, 1869
Slekten Aechmutes Bates, 1867
Aechmutes armatus Gounelle, 1911
Aechmutes boliviensis Clarke, 2012
Aechmutes lycoides Bates, 1867
Aechmutes subandinus Clarke, 2012


== Referanser ==


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.
Cerambycidae of the World - Rhinotragini


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Aechmutes i Encyclopedia of Life 
(en) Aechmutes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Aechmutes hos NCBI 
(en) Kategori:Aechmutes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aechmutes – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Rhinotragini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Pandrosos

Pandrosos er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, spinkle, matte, brokete røbrune trebukker. Antennene er tynne og lengre enn kroppen. Hodet har en påfallende "snute" foran fasettøynene. Pronotum er mer eller mindre sylindrisk, lengre enn bredt, uten pigger på sidene. Dekkvingene er jevnbrede. Beina er nokså lange.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Costa Rica, Panama og Brasil.


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Rhinotragini Lacordaire, 1869
Slekten Pandrosos Bates, 1867
Pandrosos phtisicus (Klug, 1825)
Pandrosos proximus Mermudes & Napp, 2009


== Referanser ==


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.
Cerambycidae of the World - Rhinotragini


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 4. august 2017 hos Wayback Machine.
(en) Pandrosos i Encyclopedia of Life 
(en) Pandrosos i Global Biodiversity Information Facility 
Pandrosos – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Rhinotragini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tresettere

Tresettere er en ikke-systematisk gruppe som består av jakthunder som stiller vilt i trær. Tresetting er således både en jaktmetode og en preferanse for den måten en hund jakter. Tresettere og treskjellere er ikke helt det samme, men kan snarere hevdes å være preferanser for to ulike (om enn ganske like) måter hunder jakter etter.
Tresettere er normalt hurtige hetsende jakthunder som renner etter viltet og jager det opp i tre, der de stiller det til jegeren kommer. I motsetning til treskjellerne, så skal ikke tresetterne skjelle (gjø) til viltet etter at det har blitt tresatt.Typiske tresettere er som regel atletiske og langbeinte hunder av typen terriere eller støvere (kanskje spesielt såkalte coonhunder), men det finnes også eksempler på andre gode tresettere. Det finnes blant annet noen blant spisshundene. Flere av rasene har høyt utviklet luktesans og bruker denne aktivt til å spore opp byttet. Andre bruker både lukt, hørsel og synssansen like aktivt under jakten.
Eksempler på typiske tresettere av støvertypen er raser som black and tan coonhound og de av FCI ikke anerkjente rasene leopard cur, majestic tree hound, plotthund, treeing walker coonhound og treeing tennessee brindle med flere.
Tresettere brukes helst til jakt på småvilt, som ekorn og ulike trelevende aktive mårdyr og vaskebjørner, men det jaktes også større vilt med tresettere, som ulike gauper, puma og svartbjørn. Tresettere brukes imidlertid også til andre formål enn jakt for å avlive, for eksempel til tresetting av dyr for radiomerking for vitenskapelige formål eller til rekreasjon av helsemessige årsaker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Quentinius

Quentinius er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor, litt flat, svart trebukk. Dekkvingene er sjokoladebrune med brungul søm og ytterkant.  Antennene er noe kortere enn kroppen. 
Pronotum er bredere enn langt, knudrete og blankt, dekkvingene jevnbrede, beina forholdsvis korte.


== Levevis ==
De voksne billene besøker gjerne blomster, og er dagaktive. De er aktive flygere.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i det sørlige Kina (Tibet, Sichuan).


== Systematisk inndeling ==
Denne gruppen blir ofte plassert til den store stammen Trachyderini.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Purpuricenini Fairmaire, 1864
Slekten Quentinius Vives, 2013
Quentinius lameerei (Plavistshikov, 1921)


== Kilder ==
zin.ru - Purpuricenini
Oversikt over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Quentinius i Global Biodiversity Information Facility 
Quentinius – detaljert informasjon på Wikispecies
VM i friidrett 2017 – 200 meter menn

Øvelsen 200 meter menn ved VM i friidrett 2017 ble avholdt på Olympiastadion i London 7. 9. og 10. august 2017.


== Rekorder ==
For mesterskapet var rekorder som følgende:


== Kvalifikasjonskrav ==


== Program ==
Alle klokkeslett er lokal tid (UTC+1)


== Resultat ==


=== Forsøksheat ===
Den første runden fant sted 7. august med sju heat. Men Isaac Makwala, som ikke kunne konkurrere på grunn av karantene på grunn av at han var angrepet av norovirus fikk tillatelse til å løpe i et ekstra heat den 9. august etter en klage fra delegasjonen fra Botswana. De 8 heatene var som følger:
De tre første i hver heat ( Q ) og de fire raskeste ellers ( q ) kvalifiserte seg til semifinalene. Resultatene var som følger:


=== Semifinaler ===
Semifinalene fant sted den 9. august med tre heat som følger:
De to første i hvert heat ( Q ) og de to raskeste ellers ( q ) kvalifiserte seg til finalen. Resultatene var som følger:


=== Finale ===
Finalen fant sted 10. august kl 21:52. Vinden var −0,1 meter per sekund og resultatene var som følger: (fotofinish):


== Referanser ==
Amund Wichne

Amund Wichne (født 12. mai 1997) er en norsk fotballspiller som spiller for Haugesund.Hans bror Eirik Wichne spiller for Sarpsborg. De er firlinger.


== Meritter ==


==== Viking ====
OBOS-ligaen: 2018
NM-cup: 2019


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Amund Wichne – Transfermarkt 
(en) Amund Wichne – WorldFootball.net 
(en) Amund Wichne – Soccerbase.com 
(en) Amund Wichne – Soccerway 
(no) Amund Wichne – Norges Fotballforbund 
(en) Amund Wichne – FBref
Komorene under VM i friidrett 2017

Komorene deltok under VM i friidrett 2017 (utendørs) fra 4. august til 13. august 2017 i London i Storbritannia.


== Resultater ==
Resultatene var som følger:


=== Menn ===
Løpsøvelser


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
http://www.iaafworldchampionships.com/
Svensk mesterskap i friidrett for lag 2017

Svensk mesterskap i friidrett for lag 2017 (Lag-SM 2017) ble arrangert i Ryavallen i Borås i Sverige 7. juli 2017.


== Resultater lagkonkurranse, menn ==


== Enkeltresultater, menn ==


=== 100 meter ===


=== 200 meter ===

Vind: +3,3 m/s.


=== 400 meter ===


=== 800 meter ===


=== 1500 meter ===


=== 5000 meter ===


=== 3000 meter hinder ===


=== 110 meter hekk ===


=== 400 meter hekk ===


=== Høydehopp ===


=== Stavsprang ===


=== Lengdehopp ===


=== Tresteg ===


=== Kulestøt ===


=== Diskos ===


=== Sleggekast ===


=== Spydkast ===


=== 4 x 100 meter stafett ===


== Resultater lagkonkurranse, kvinner ==


== Enkeltresultater, kvinner ==


=== 100 meter ===

Vind: +1,3 m/s.


=== 200 meter ===

Vind: +1,2 m/s.


=== 400 meter ===


=== 800 meter ===


=== 1500 meter ===


=== 5000 meter ===


=== 2000 meter hinder ===


=== 100 meter hekk ===


=== 400 meter hekk ===


=== Høydehopp ===


=== Stavsprang ===


=== Lengdehopp ===


=== Tresteg ===


=== Kulestøt ===


=== Diskos ===


=== Sleggekast ===


=== Spydkast ===


=== 4 x 100 meter stafett ===


== Kilder ==
Lag-SM 7. juli 2017 Borås


== Eksterne lenker ==
Svenska Friidrottsförbundet
Salomonøyene under VM i friidrett 2017

Salomonøyene deltok under VM i friidrett 2017 (utendørs) fra 4. august til 13. august 2017 i London i Storbritannia.


== Resultater ==


=== Menn ===
Løpsøvelser


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
http://www.iaafworldchampionships.com/
Mikronesia under VM i friidrett 2017

Mikronesiaføderasjonen deltok under VM i friidrett 2017 (utendørs) fra 4. august til 13. august 2017 i London i Storbritannia.


== Resultater ==


=== Menn ===
Løpsøvelser


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
http://www.iaafworldchampionships.com/
Radu Penciulescu

Radu Penciulescu (født 25. mai 1930 i București, død 22. mars 2019 i Stockholm) var en rumenskfødt regissør og akademiker som var bosatt i Sverige. Han er blitt kalt «den rumenske regiskolens far.»Penciulescu studerte ved Teater- og filmhøyskolen i București, der han tok avsluttende eksamen i 1956. Deretter var han regissør i ett år i Craiova, der Vlad Mugur var blitt direktør, og senere ved Tetateret i Oradea. I 1964 var han en sentral skikkelse da Teatrul Mic («det lille teatret») ble stiftet i București, og han ble dets første direktør (han hadde denne stillingen til 1969, da han valgte å gå av). Samtidig var han også universitetsprofessor ved Teater- og filmhøgskolen i București, der han underviste i teaterregi. Blant hans studenter der var Andrei Șerban, Alexandru Tocilescu, Mircea Cornișteanu, Florin Fătulescu, Petrika Ionesco, Alexa Visarion og Andrei Belgrader.Han satte i scene en rekke stykker, som Two for a Seesaw av William Gibson, Tango av Sławomir Mrożek, Serjeant Musgrave's Dance av John Arden, Kong Lear og Kong Richard II av William Shakespeare og Woyzeck av Georg Büchner.
I 1973 bosatte han seg i Sverige, der han arbeidet ved Teaterhögskolan i Malmö som professor i teaterregi. Der «satte han sitt preg på skolens pedagogikk og hadde en enormt innflytelse på generasjoner av skuespillere.»Penciulescu døde den 22. mars 2019 i Stockholm.


== Bøker ==
Vad en skådespelare gör, tekster om og av Radu Penciulescu, redaktør Erik Rynell


=== Æresbevisninger ===
æresdoktorat fra Teater- og filmhøyskolen i București, 1999en bok er blitt skrevet om ham, utgitt av Sentret for teaterstudier og -eksperimenter «Crin Teodorescu», i samlingen Det rumenske teaterets mestere, (red. Valeriu Moisescu)


== Referanser ==