Villa Malaparte

Villa Malaparte (italiensk: Casa Malaparte eller Villa Malaparte) er en murvilla  på østkysten av øya Capri utenfor Napoli. Den er et av de beste eksempler på 
moderne italiensk samtidsarkitektur.Huset ble unnfanget rundt 1937 av den velkjente italienske arkitekten Adalberto Libera (1903–63) og bygget for journalisten Curzio Malaparte (1898–1957). Malaparte forkastet Liberas tegninger og bygde huset selv ved hjelp av en lokal murer, Adolfo Amitrano.


== Beskrivelse ==
Vila Malaparte er bygget av murstein, som en boks med «omvendte» pyramideformede trapper som fører til takterrassen. På taket er det en frittstående buet vegg i ulik høyde. På stedet er det en farlig klippe, 32 meter over havoverflaten, med utsyn mot Salernobukta. Adgang til denne private eiendommen skjer enten til fots fra Capri by, eller med båt og en trapp som er hugget ut i fjellet. Villaens interiør og eksteriør (spesielt takterrassen) er utførlig omtalt i Jean-Luc Godards film fra 1963, Contempt (Le Mépris).


== Restaurering ==
Casa Malaparte ble forlatt og neglisjert etter Malapartes død i 1957. Den ble utsatt for vandalisme og vind og værs slitasje i mange år og ble alvorlig skadet, inklusiv ramponering av en vakker flislagt peis, før den virkelige restaureringen startet rundt 1990. Villaen ble gitt til Foundation Giorgio Ronchi i 1972.
Malapartes fillenevø Niccolò Rositani, er hovedsakelig ansvarlig for å sette villaen i beboelig stand. Mye av de opprinnelige møblene finnes fortsatt fordi de var for store til å bli fjernet. Et nedsunket badekar i marmor i hans elskerinnes soverom, er fortsatt inntakt. Hans soverom og bibliotek er også inntakt. Mange italienske bedriftseiere har gitt materialer til å sette villaen istand.


== Tilgang ==
Villaen kan også nås ved å gå tvers over øya, og de siste tyve minutters gange er over privat eiendom som tilhører The Ronchi Foundation. Det tar halvannen time å gå fra Bytorget i Capri (pizzaen) på toppen av kabelbanen fra Marina Grande. Villaen kan også nås fra sjøen, men bare når sjøen er rolig, og en må klatre opp en lang og bratt trapp (99 trappetrinn). Malaparte ga sin venn og båtmann penger til å åpne en restaurant som idag drives av båtmannens sønn. Det er den eneste restauranten. Den kan bare nås over en sti fra bytorget til pynten hvor Tiberius bygde sitt palass, Villa Jovis.
Boken Malaparte: Casa Come Me (Et hus som jeg), redigert av Michael McDonough, inneholder tegninger og essays, bidrag fra mange prominente kunstnere og arkitekter, slike som James Wines, Tom Wolfe, Robert Venturi, Emilio Ambasz, Ettore Sottsass, Michael Graves, Willem Dafoe, Peter Eisenman, Wiel Arets og mange andre kunstnere og forfattere.Boken Til Capri av Tron Jensen finner sted delvis ved Casa Malaparte.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Talamona, Marida (1996). Casa Malaparte. New York: Princeton Architectural Press. ISBN 1-878271-39-3. 
Pettena, Gianni (1999). Casa Malaparte, Capri. Le lettere. ISBN 978-88-7166-454-5. 
Ferrari, Mario (2008). Adalberto Libera, Casa Malaparte a Capri 1938–1942. Bari: Ilios. ISBN 978-88-9034-563-0. 


== Eksterne lenker ==
Foundation Giorgio Ronchi (https://web.archive.org/web/20110827022136/http://ronchi.iei.pi.cnr.it/statuto.html)
Casa Malaparte Arkivert 7. januar 2017 hos Wayback Machine. at ArchiTravel