jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Parallellsamfunn

Parallellsamfunn er etniske eller religiøse minoriteter som har organisert seg selv på en slik måte at sosial og kulturell kontakt med majoritetssamfunnet er redusert til et minimum. Parallellsamfunn er ofte, men ikke nødvendigvis, sammensatt av personer som nylig har innvandret. Religiøse menigheter eller sekter som isolerer seg fra det de oppfatter som en gudløs sekulær kultur er av mange også omtalt som parallellsamfunn. Parallellsamfunn skiller seg fra motkulturer og subkulturer. 
Ordet ble først tatt i bruk i tysk, Parallelgesellschaft av sosiologen Wilhelm Heitmeyer i 1990-årene. Ordet ble særlig tatt i bruk i debatten i etterkant av drapet på den nederlandske filmregissøren Theo van Gogh i 2004. 
I 2016 ble det tatt med i Språkrådets kortliste over kandidater til å bli Årets ord. 


== Se også ==
Multikulturalisme
Innvandrere i Norge
Getto


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hans Erik Næss og Kenneth Dahlgren (red.) Tanker om samfunn Universitetsforlaget 2012 ISBN 9788215019765


== Eksterne lenker ==
politi.no Parallellsamfunn? Et politiblikk, 2016
Gareth Edwards (regissør)

Gareth James Edwards (født 1. juni 1975) er en britisk filmregissør, filmprodusent, manusforfatter og filmfotograf. Han ble først kjent for å skrive og regissere Monsters (2010). Senere har han regissert 2014-versjonen av Godzilla og Rogue One: A Star Wars Story.


== Tidlig liv ==
Edwards ble født 1. juni 1975 i Nuneaton i Warwickshire. Hans foreldre er walisiske. Helt fra barndommen har han hatt lyst til å regissere sine egne filmer, og han har sagt at «Star Wars er definitivt grunnen til at jeg ville bli filmskaper».Han studerte film og video ved University for the Creative Arts i Farnham, og fikk bachelorgraden sin i 1996. I 2012 fikk han en æresgrad i Master of Arts fra UCA.Edwards har uttalt at tre av hans forbilder i filmbransjen er George Lucas, Steven Spielberg og Quentin Tarantino.


== Karriere ==
Edwards startet sin karriere med å produsere visuelle effekter. I 2008 deltok han i Sci-Fi-London 48-hour film challenge, der en film måtte produseres fra begynnelse til slutt på kun to dager. Edwrds vant konkurransen og begynte deretter å skrive og regissere Monsters, sin første spillefilm. Edwards lagde personlig spesialeffektene for Monsters med utstyr som var hyllevare. I tillegg til de to hovedskuespillerne, hadde besetningen kun fem andre medlemmer.Suksessen til Monsters gjorde Edwards kjent nok i Hollywood til at han kunne jobbe på større prosjekter. Etter at filmen hadde premiere, fikk han intervjuer med flere større studioer i Hollywood, blant annet Legendary Pictures. I januar 2011 fikk Edwards jobbe på sin første Hollywood-storfilm, som regissør av 2014-versjonen av Godzilla fra Warner Bros. og Legendary Pictures.Edwards regisserte Rogue One: A Star Wars Story, den første enkeltfilmen i Star Wars-universet, skrevet av Chris Weitz og Tony Gilroy med Felicity Jones i hovedrollen.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gareth Edwards på Internet Movie Database 
(sv) Gareth Edwards i Svensk Filmdatabas 
(da) Gareth Edwards på Filmdatabasen 
(da) Gareth Edwards på Scope 
(fr) Gareth Edwards på Allociné 
(en) Gareth Edwards på AllMovie 
(en) Gareth Edwards hos Turner Classic Movies 
(en) Gareth Edwards hos The Movie Database
Gareth Edwards

Gareth Edwards er navnet til flere personer:

Gareth Edwards (rugbyspiller) (født 1947), rugbyspiller aktiv fra 1966 til 1974.
Gareth Edwards (regissør) (født 1975), britisk filmregissør, filmprodusent og manusforfatter.
VM i badminton 2003

VM i badminton 2003 (verdensmesterskapet i badminton) ble arrangert i Birmingham i England i 2003.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==
VM i badminton 2005

VM i badminton 2005 (verdensmesterskapet i badminton) ble arrangert i Anaheim i USA i 2005.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==
VM i badminton 2006

VM i badminton 2006 (verdensmesterskapet i badminton) ble arrangert i Madrid i Spania i 2006.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==
Rashid Kwarasey

Patrick Rashid Kwarasey (født 1980 i Oslo) er en norsk kroppsbygger av ghanesisk opphav. Han har en fortid som fotballspiller for klubbene Skeid, Oslo øst, Grorud, Frigg og Gulset IF i Skien.  
Etter flere år med satsing på fotball måtte Kwarasey legge opp på grunn av skader, primært kneskader. Hans siste forsøk på en karriere som fotballspiller gjorde han i 2014 når han dro til Ghana i 2014 for å prøvespille for den ghanesiske klubben Hearts of Oak. Igjen ble han stoppet av skader, og la opp som spiller.
I 2009 fikk han en rolle i TV-serien En god nummer to. Kwarasey hadde rollen Leroy Magomba.


== Meritter som kroppsbygger ==
Kwarasey konkurrerer innen klassen Mens physique klassen 178 cm. Han har følgende meritter. : 

3.-plass - Norway Open 2015
2.-plass - NM 2015
3.-plass - Sanderfjord open 2016
1.-plass - Kaliber open 2016
3.-plass - Oslo open 2016


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Jursjensk

Jursjensk (kinesisk: 女真語; pinyin: Nǚzhēn Yǔ) var det tungusiske språket til jursjenerne i det østlige Mandsjuria. Fra 1115 til 1234 regjerte de i form av Jindynastiet i det nordøstlige Kina. Jursjensk er forgjengeren til mandsjuisk. I 1635 omdøpte keiser Huang Taiji det jursjenske folk og språk til «mandsjuisk».


== Litteratur ==
Herbert Franke, Denis Twitchett, Alien Regimes and Border States, 907–1368. The Cambridge History of China, vol 6. Cambridge University Press, 1994. ISBN 0-521-24331-9. Partial text on Google Books
Wilhelm Grube, Die Sprache und Schrift der Jučen. Leipzig: Otto Harrassowitz, 1896. [1]
Daniel Kane, The Sino-Jurchen Vocabulary of the Bureau of Interpreters. (Uralic and Altaic Series, Vol. 153). Indiana University, Research Institute for Inner Asian Studies. Bloomington, Indiana, 1989. ISBN 0-933070-23-3.
Gisaburo N. Kiyose, A Study of the Jurchen Language and Script: Reconstruction and Decipherment. Kyoto: Horitsubunka-sha, 1977. ISBN 4-589-00794-0.
Jursensk skrift

Jursjensk skrift (jursjensk: ,  /dʒu ʃə bitxə/) var skriftspråket som ble benyttet til å skrive jursjensk. Den var avledet av khitansk liten skrift som igjen var avledet av kinesisk skrift. Skrften har i liten grad blitt dekodet.
Jursjenerne var forbedrene til mandsjuerne og snakket et tungusiske språk som var forgjengeren til mandsjuisk. Jursjensk skrift er likevel ikke forgjengeren til mandsjualfabetet.


== Referanser ==
Mount Washington Hillclimb Auto Race

Mount Washington Hillclimb Auto Race også kjent som Climb to The Clouds er en konkurranse for biler opp Mount Washington Auto Road til toppen av Mount Washington i New Hampshire. Det er et av de eldste billøp i USA, først arrangert 11. og 12. juli 1904, før Indianapolis 500 og Pikes Peak International Hill Climb. Arrangementet ble gjenopplivet i 2011 og ble arrangert igjen i 2014, med et nytt arrangement planlagt for 2017.


== Historie ==
Mount Washington Hill Climb Auto Race ble arrangert av og til fra 1904 til 1961, så ikke igjen før i 1990 da Howie Wemyss, leder av Auto Road og Robert Brotherus, en finsk rallyfører, og den 11. Sports Car Club of America (SCCA) ProRallymester, John Buffum, brakte løpet tilbake.Opprinnelig ble det arrangert av tidlige bilfabrikker for å vise frem sine kjøretøy, Auto Road ble valgt å bevise disse «hesteløse vogner»s muligheter. Den første «Climb to the Clouds» omfattet mange bilmerker inkludert Rambler, Mercedes, Oldsmobile, Stanley Steamer, Pierce, og en enkelt Daimler. De ble plassert i kategorier basert på sin pris. Selv om Daimlers Stanley Steamer kjørt av F. E. Stanley ble favorisert, kjørte Harry Harkness til seier i en Mercedes som gjennomførte løpet på 24 minutter, 37 sekunder. Dette var ganske imponerende i forhold til 2 timer og 10 minutter som det tok den første bilen til å klatre Auto Road i 1899, en ..Stanley Locomobile. Løpet går fra en høyde på 489 meter til toppen på 1 908 m. en gjennomsnittlig stigniing på 11,8 prosent.
Turneringen ble vunnet av Erwin «Cannonball» Baker i 1928 med en tid på 14 minutter og 49,6 sekunder da han kjørte en Franklin. Ab Jenkins vant i 1930 og Baker vant igjen i 1932. I 1956 vant Carroll Shelby med en spesielt forberedt Ferrari roadster på 10 minutter 21,8 sekunder og seieret. I 1961, kjørte Bill Rutan en Porsche Carrera-drevet Volkswagen og satte en rekord på 9 minutter og 13 sekunder som sto inntil løpet kom tilbake i 1990. da Tim O ' Neil kjørte på 7 minutter 45 sekunder med en VW Golf rally bil. Den nåværende rekorden er på 6 minutter, 9 sekunder, satt av David Higgins fra Isle of Man som kjørte en Subaru WRX STI i 2014. Den raskeste hastigheten noensinne var 113 Km/t satt av 6-ganger New England Hillclimb Mester Jerry Driscoll fra East 
Randolph, Vermont, som kjørte en 600 Hk «Hillclimb Special» i 1999. Denne rekorden holdt til 2011 da han kjørte den samme bilen og brøt sin egen rekord på 114,6 Mph 2 dager før sin 69. fødselsdag.
Da arrangementet kom tilbake i 2011, det siste var i 2001 og ble da vunnet av Paul Choiniere med en tid på 4:59.73 på en forkortet løype med i sin 500 Hk metanol-4-hjulsdrevet, Hyundai Tiburon.
I 2004 ble arrangementet arrangert som med deltakelse av veteranbiler.I 2014 deltok for første gang en elektriske bil. EVSR, fullt elektrisk racerbil, ført av Tim O 'Neil som kjørte på 7 minutter, 28 sekunder.


=== Oversikt ===


== Se også ==
Pikes Peak International Hill Climb


== Referanser ==
Vangbergtunnelen

Vangbergtunnelen er en veitunnel på fylkesvei 60 mellom Innvik og Olden i Stryn kommune, Vestland fylke. Tunnelen hadde gjennomslag 21. desember 2016 og ble åpnet 1. mars 2018 av fylkesordfører Jenny Følling i daværende Sogn og Fjordane fylke. Tunnelen avløste et tidligere meget vanskelig vegparti, inkludert den gamle 94 meter lange Vanbergtunnelen, åpnet 1936, som hadde kun ett kjørefelt. Med åpning av den nye tunnelen, sammen med en tilstøtende vegparsell til tettstedet Olden, kunne fylkesveg 60 mellom Olden og Innvik omsider fritas betegnelsen "Norges verste veg". Den lite ærerike betegnelse ble senere overtatt av E16 mellom Bergen og Voss.
Den nye Vangbergtunnelen har LED-belysning som blir regulert av dagslyssensorer utenfor tunnelen.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Liste over veitunneler i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Veikart Statens vegvesen
Musa (elv i Dovre)

Musa er en elv i Dovre kommune i Innlandet. Den har sine kilder oppunder fjellene som omkranser Muslidalen, beliggende vest for og parallelt med Gudbrandsdalen. Nevner her Skardshøi, Ståkåhøi, Mjølrakhaugan, Mereftashøi og Nonshøi. Elvens hovedløp går i syd-sydøstlig retning til den sammenfaller med Øyadalsbekken i Jønndalen. Nedstrøms kalles elven Musbekken til den sammenfaller med Gjettdalsbekken ved Brysjubakkan, hvorfra den kalles Ilka til denne munner ut i Lågen ved Rudi.
Speedwell Motor Car Company

Speedwell Motor Car Company var en tidlig amerikansk bilfabrikk, etablert av Pierce Davies Schenck som produserte biler fra 1907 til 1914. Selskapet leide fabrikklokalet fra Wright hvor de hadde bygget sitt fly fra februar til november 1910 før Wright bygget sin egen fabrikki i vest-Dayton. Den store Dayton-flommen  i 1913 skadet Speedwell-fabrikken i Dayton's Edgemont nabolag og alt inventaret gikk tapt. Selskapet måtte gå i akkordforhandlinger i 1915. 

Fabrikken fikk senere tilhold i en Delcofabrikk. Speedwells fabrikkbygninger er ikke bevart.


== Historie ==
I 1911 bygget Speedwell en lukket to-dørs sedan, som var den første registrerte bruker av det begrepet.
I England ble en annen bil markedsført under Speedwell-navnet fra 1900 til 1908. Foruten navnet, er det ingen relasjon mellom selskapene.


== Se også ==
Brass Era Car


== Referanser ==
Decauville

Decauville var et fransk industriselskap grunnlagt av Paul Decauville, en fransk pioner innen industriell jernbane. 


== Voitures automobiles Decauville ==

Voitures automobiles Decauville var en bilfabrikk i Petit-Bourg, nær Corbeil, i Frankrike. Det var et datterselskap av Société Decauville, som produserte lokomotiver.Selskapet ble etablert av Paul Decauville og registrert som Société des Voiture  i 1897, og fabrikken begynte å produsere biler i 1898. Den første bilen var konstruert av Joseph Guédon og Gustave Cornilleau. Bilen, en hendel-styrt tre-seters i voiturette (sykkelbil) ble kalt en voiturelle. Den hadde en særegen konstruksjon, uavhengig fjæring med tverrgående fjærer og to én-sylindrede luftkjølte motorer omkring en felles veivaksel. Motoren var produsert av De Dion-Bouton. Den 498 cm³ motor produserte angivelig 3 Hk, var montert under setet og drev bakakslen fra en to-trinns girkasse. Den hadde en avansert fjæring på forhjulene, men ingen fjæring på bakhjulene.Som mange av pionertidens produsenter, inklusive Napier og Bentley, deltok Decauville i konkurranser, vant voiturette klassen 1898 Paris–Amsterdam–Paris løpet. Førerne Gabriel og Léon Théry som kjørte for sine fabrikker kom på første- og andreplass, med en annen Decauville på tredje. I voiturette klassen i Tour de France biløpetl i 1899 Dette ble fulgt opp med seier i 1900 - Bordeaux-Biarritz og Paris-Rouen-Paris Rally. Decauville tok også Daily Mails premie i 1900 i det engelske Thousand Miles Trial.Denne bilen solgte bra. I 1898 ble det solgt 107 biler og 350 i 1898 og like mange i 1904. Fra begynnelsen, i 1899, ble den solgt i England av R. Moffat, Fordfórhsndler og ble bygget på lisens ved Automobilwerk Eisenach (som Wartburg) i Tyskland og Orio og Marchand i Italia.

Den opprinnelige modellen fikk i 1900 en 5 Hk vannkjølt motor og kort tid senere en dobbelt «hestesko-formet radiator og rundt panser». I 1901 ble en bil med to 3-liters fire sylindrede motorer montert i tandem tilbudt.I 1902, ble voiturelles droppet og i stedet kom en 10 Hk 2 090 cc sideventilert tosylindret med motor, girkasse og clutch støpt som en enhet på markedet. En av disse, kjøpt av Henry Royce og den inspirerte til hans konstruksjon av første Rolls-Royce.I 1905 hadde bilen fått en mye mer konvensjonell motor, en 1 416 cm³ vannkjølt twin rekkemotor plassert i fronten under et panseret med radiatoren bak sammen med en fire-trinns girkasse.
Fra 1905, produserte selskapet større modeller med fire-sylindrede motorer. Kunden kunne velge motortype fra 2,7 til 9.2 liter. Et utvalg av lastebiler og busser ble også bygget.
I 1906 kunne selskapet tilby fem forskjellige modeller, alle fire-sylindret 12/16 (som faktisk produsert 20 Hk, 16/20, 24/28, (også produsere mer enn sine «skattehestekrefter», med kjededrift, til en pris på 1 020 klar til å kjøres.Etterspørsel etter disse biler falt og i 1907 droppet Decauville 12/16 og 16/20. Salget falt enda mer og Decauville ble tvunget til å stenge sin bilfabrikk i 1911. Morselskapet, Société Decauville fortsatte å produsere lokomotiver


== Referanser ==
Rally 1000 Miglia

Rally 1000 Miglia (engelsk: Rally 1000 Miles) er en italiensk rally som har blitt holdt siden 1977 og har vært del av det europeiske så vel som det italienske rallymesterskap.
Det er organisert av Automobile Club di Brescia og foregår på asfalterte veier i fjellene i Provinsen Brescia i Lombardia. Rallyet er vanligvis om lag 1 000 kilometer langt.


== Vinnere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Video fra et løp (med Lyd)! [1]
Sesto San Giovanni

Sesto San Giovanni er en by i storbyområdet Milano i regionen Lombardia i Italia med om lag 81 000 innbyggere. Byen ble i 2016 kjent i nyhetene som åsted for arrestasjonen og skuddvekslingen mellom politiet og Anis Amri, den da mistenkte for massemordet i Berlin 19. desember 2016. Amri såret en polititjenestemann og ble selv drept på stedet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sesto San Giovanni – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sesto San Giovanni – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Middelmongolsk

Middelmongolsk var et mongolsk språk og et koinéspråk som ble snakket i mongolriket på 1200-tallet frem til 1400-tallet. Det hadde sin opprinnelse i Djengis Khan sin hjemmeregion i det nordøstlige Mongolia. Etter mongolrikets kollaps ble det splittet opp i flere mongolske språk. Middelmongolsk står svært nær det rekonstruerte språket protomongolsk, og dets umiddelbare etterfølger var klassisk mongolsk som ble benyttet under oversettelsen av de tibetanske mahayana-buddhistiske tekstsamlingene Kangyur og Tengyur. Sammenlignet med moderne mongolsk, hadde det ingen lange vokaler, det hadde en vokalharmoni og verbsystemer med et noe forskjellig kasus-system.


== Referanser ==
Anna Hamilton Phelan

Anna Hamilton Phelan er en amerikansk manusforfatter, filmprodusent og skuespiller. Hun ble sammen med Tab Murphy nominert til en Writers Guild of America Award og Oscar for beste filmatisering for I gorillaens rike. Phelan ble også nominert til en WGA-pris for manuset til Masken.


== Filmografi ==


=== Manusforfatter ===
Masken (1985)
Into the Homeland (1987)
I gorillaens rike (1988)
I krig og kjærlighet (1996)
Stjålne år (1999)
Amelia (2009)


=== Skuespiller ===
Masken (1985)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anna Hamilton Phelan på Internet Movie Database 
(da) Anna Hamilton Phelan på Filmdatabasen 
(en) Anna Hamilton Phelan hos The Movie Database
Tab Murphy

Tab Murphy er en amerikansk manusforfatter og regissør som er best kjent for å ha skrevet manuset til flere Disney-filmer, blant annet Ringeren i Notre Dame, Tarzan og Atlantis: En forsvunnet verden. Han ble sammen med Anna Hamilton Phelan nominert til en Writers Guild of America Award og Oscar for beste filmatisering for I gorillaens rike. Murphy har også selv skrevet og regissert westernfilmen Last of the Dogmen.


== Filmografi (utvalg) ==
My Best Friend Is a Vampire (1987)
I gorillaens rike (1988)
Last of the Dogmen (1995)
Ringeren i Notre Dame (1996)
Tarzan (1999)
Atlantis: En forsvunnet verden (2001)
Atlantis: Milo's Return (2003)
Min bror bjørnen (2003)
Min bror bjørnen 2 (2006)
Dark Country (2009)
Superman/Batman: Apocalypse (2010)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tab Murphy på Internet Movie Database 
(da) Tab Murphy på Filmdatabasen 
(fr) Tab Murphy på Allociné 
(en) Tab Murphy på AllMovie 
(en) Tab Murphy hos The Movie Database 
(en) Tab Murphy hos Internet Broadway Database
Marie Wieck

Johanna Marie Wieck (1832-1916) var en tysk pianist og sanger.


== Liv og virke ==
Marie Wieck var Friedrich Wiecks andre barn med Clementine Fechn. Faren hadde tidligere gjort Maries halvsøster, Clara, til et pianospillende vidunderbarn, og med en intensiv klaver- og sangundervisning satte han alt inn på å gjøre Marie til det samme. Hun fikk bare privatundervisning og gikk aldri på vanlig skole. Marie og Clara opptrådte sammen flere ganger.
Marie konserterte regelmessig i Danmark, Sverige og Norge, og utviklet en spesiell forkjærlighet for de skandinaviske landene. I 1881 ble hun kjent med Edvard Grieg i Bergen.
Med sin første soloopptreden 14. februar 1844 i Bischofswerda og sin siste framføring sammen med Hermann Scholtz 15. januar 1916 i Dresden (med Robert Schumanns Adagio und Variationen op. 46), fikk hun en usedvanlig lang karriere. Hun ble fullstendig blind i sitt siste leveår.


== Verk ==
Marie Wiecks familiekrønike Aus dem Kreise Wieck-Schumann (Dresden 1912, ny og utvidet utgave 1914), med mange til da upubliserte brev, fikk kraftig kritikk av enkelte Schumann-forskere fordi hun gikk i mot den gjengse oppfatningen.
Hun komponerte noen få verk, f.eks. 

Zwei Abendlieder for sangstemme solo, til tekst av Emanuel Geibel
Drei Etüden für die linke Hand
Traugesang für eine Sopranstimme mit Klavier oder Orgel
Fantasie über skandinavische Volkslieder for cello og klaver


== Kilder ==
Ingrid Bodsch: Marie Wieck (1832 – 1916), schumann-portal.de (lest 23. desember 2016)
Volker Timmermann: Wieck, Wiek, (Johanna) Marie, Maria, sophie-drinker-institut.de (lest 23. desember 2016)
Isolde Weiermüller-Backes: Lebenslauf von Marie Wieck, klassika.info (lest 23. desember 2016)


== Litteratur ==
Anna von Meichsner, Friedrich Wieck und seine beiden Töchter Clara Schumann, geb. Wieck, und Marie Wieck, Leipzig 1878
Marie Wieck, Aus dem Kreise Wieck-Schumann, Dresden 1912, 2. opplag 1914
Cathleen Köckritz, Eine zweite Clara? – Die musikalische Ausbildung und der künstlerische Werdegang von Marie Wieck, i Schumanniana nova. Festschrift Gerd Nauhaus zum 60. Geburtstag, redigert av Bernhard R. Appel, Ute Bär und Matthias Wendt, Sinzig 2002, s. 344–362
Ute Bär, Eine Pianistin im Schatten Clara Schumanns?  Zum Gedenken an den 175. Geburtstag von Marie Wieck am 17. Januar 2007, i Die Tonkunst, årgang 1 (2007), s. 52–54
Briefwechsel Robert und Clara Schumanns mit der Familie Wieck, redigert av Eberhard Möller (= Schumann-Briefedition, serie I, bind 2), Köln 2011


== Referanser ==
Klassisk mongolsk

Klassisk mongolsk er et tidligere mongolsk språk som ble benyttet i Mongolia, Kina og Russland fra omkring 1700 til omkring 1900. Det hadde sin opprinnelse i middelmongolsk.  Klassisk mongolsk ble benyttet under oversettelsen av de tibetanske buddhistiske tekstsamlingene Kangyur og Tengyur.


== Referanser ==
Kraków szopka

Kraków szopka (uttale: sjop-ka), eller julekrybbe (polsk: szopka krakowska) er en juletradisjon som har sin opprinnelse i Kraków i Polen, og som begynte på 1800-tallet. Et særegent og karakteristisk trekk er bruken av historiske bygninger fra Kraków som bakgrunn for Jesu fødsels-tablå.


== Historie ==
Skikken med krybbescener spredte seg fra Italia på 1200-tallet og ble raskt kjent i Polen. Under middelalderen ble det der utviklet en egen form for julespill, kalt Jasełka.Noen artister utstilte sine szopkaer sammen med dukker og gjorde det til en form for gatateater. I noen ble de ubevegelige figurer erstattet med bevegelige dukker. Til tider ble det lagt til spesielle dukker eller figurer som illustrerte elementer fra polsk kultur og samfunnsliv, fra historiske skikkelser som bevingede hussarer og Tadeusz Kościuszko, via den legendarske trollmannen Pan Twardowski og Wawelbordens drage, til samtidens politikere og kunstnere. På 1700-tallet førte spredingen av slikt ikke-religiøst innhold til de grader at de mer ekstravagante oppstillinger ble forbudt fra kirkene. Etter dette kirkeforbudet utviklet skikken seg videre i det utenforkirkelige rom, til folkekunst med mindre hemninger.
Szopka-tradisjonen går tilbake til 1800-tallet da Krakóws håndverkere – steinhuggere og snekkere – begynte med å produsere figurer til julebruk for å spe på sine inntekter til jul. Dette grev om seg, figurene ble populære. Mange var villige til å betale for å se szopkasamlinger – ofte båret fra dør til dør av julesangere – eller de kjøpte dem. Blent de mer kjente av de tidligere samlere og fremmere av skikken var magnatfamilien Potoccy.
Etter at Polen gjenvant sin selvstendighet i 1918 begynte man å lage og selge szopkaer som krakówske suvernirer. Byens myndigheter støttet opp om dette og arrangerte en første konkurranse i desember 1937. Siden da, men med avbrudd inder annen verdenskrig, har szopka-presentasjonen og -konkurransen funnet sted på den første torsdag i desember på byens hovedmarkedsplass,nær Adam Mickiewicz-monumentet. De beste szopkaer blir deretter utstilt i Krakóws historiske museum i Krzysztofory-palasset.


== Utforming ==
De forseggjorte strukturene kan bli opp til to meter høye og rtre meter brede. Den bygning som oftest benyttes som inspirasjon er Mariabasilikaen i Kraków med dens lett gjenkjennelige spir. Andre populære valg er Wawelborgen, handelshallen Sukiennice og byens barbakan.
Betlehemsstjernen vises gjerne i annen etasje; på nederste nivå utstilles det figurer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Krakow cribs – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
(en) Nativity scenes of Kraków – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
"Szopkas" at krakow-info.com
Szopkas Arkivert 23. november 2010 hos Wayback Machine. at krakow.zaprasza.net
Kraków Christmas Cribs
Shiny, Shipshape Szopkas