jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Harry Braude

Harry David Braude (født 21. juni 1919 i Kristiania, død i Auschwitz/Golleschau trolig 1943) var en norsk skuespiller og skredder.


== Skuespiller ==
Han opptrådte i filmen De vergeløse (1939), regissert av Leif Sinding. Leif Sinding ble under krigen leder av NS-regimets filmdirektorat, som ble opprettet under påtrykk fra okkupasjonsmakten.


== Familiens skjebne ==
Foreldrene Sara og Bentzel var jøder og hadde innvandret fra Litauen i det daværende Russland. På grunn av sin etniske bakgrunn ble Harry Braude arrestert 26. oktober 1942. Han ble arrestert sammen med faren og to brødre, mens moren ble arrestert 26. november 1942. Han ble deportert til Auschwitz og overført Golleschau. Harry Braude ble trolig slått i hjel av en vakt på ukjent dato. Broren Isak døde i Auschwitz 7. januar 1943. En annen bror; Charles Braude, var gift med en kvinne som ikke hadde jødisk bakgrunn, og ble derfor ikke deportert. Han overlevde krigen i Berg interneringsleir. Søsteren Helene flyktet til Sverige.I bokverket Våre falne oppgis det at han døde i gasskammer. Holocaustsenteret oppgir at han i Auschwitz overlevde den første utvelgelsen til gasskammeret, men ble syk i desember 1942 på grunn av mishandling og dårlig mat, og døde 7. januar 1943.


== Ettermæle ==
Familien Braudes skjebne fremstilles i spillefilmen Den største forbrytelsen (2020), som er basert på Marte Michelets bok med samme tittel (2014).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bruland, Bjarte: Øyenvitner. Lysaker: Dinamo forlag, 2012.
Michelet, Marte: Den største forbrytelsen. Gyldendal, 2014.


== Eksterne lenker ==
(en) Harry Braude på Internet Movie Database 
(en) Harry Braude hos The Movie Database
Assosiasjonsforstyrrelse

Assosiasjonforstyrrelse er en forstyrrelse som gjør det vanskelig å knytte tanker og logikk sammen.
I enkelte tilfeller kan assosiasjonforstyrrelse sees på som et symptom ved schizofreni.


== Se også ==
Ambivalens


== Referanser ==
Lars Gunnar Øye

Lars Gunnar Øye (født 1. oktober 1956 på Voss) er en norsk industriarbeider og forfatter. Øye har jobbet mange år i Industrien, bl.a i Tyssedal, Høyanger, Årdal og nå i Ålvik, for Elkem Bjølvefossen.


== Bibliografi ==
Draumen om Papua - 2013
Varandansen  - 2014
Footloose med Fatima  - 2015
Borneo Brenn - 2018
Paolo Macchiarini

Paolo Macchiarini (født 22. august 1958 i Basel i Sveits) er en italiensk forsker i regenerativ medisin som var ansatt som gjesteprofessor ved Karolinska Institutet i Stockholm fra 2010 til 2016. Han arbeider også som sjeflege på universitetskliniken Careggi i Firenze.
Macchiarini har arbeidet med avansert luftveiskirurgi og transplantasjoner med kunstige organer og han har fått internasjonal oppmerksomhet for å ha gjennomført luftrørstransplantasjoner fra avdøde donorer. Han ble rekruttert i 2010 til Karolinska Institutet for å utvikle laboratorieproduserte organer. I 2011 gjennomførte han verdens første transplantasjon av et kunstig luftrør på en pasient i Huddinge. Operasjonen ble betraktet som et medisinsk gjennombrudd.
I de påfølgende årene opererte Macchiarini inn kunstig luftrør i en rekke pasienter, og ifølge hans egne forskningsartikler var dette en suksess. Etter hvert begynte en helt annen virkelighet å komme til syne, for pasientene døde en etter en. Ved obduksjon av den første pasienten viste det seg at det kunstige luftrøret hadde forårsaket massive komplikasjoner som han til slutt døde av. Dette fikk noen av Macchiarinis forskerkolleger til å se nærmere på hans forskning, og det viste seg at han hadde unnlatt å nevne de store komplikasjonene pasientene hadde opplevd. Dette ble rapportert inn til ledelsen ved Karolinska Institutet som mistanke om forskningsjuks, men ledelsen valgte å forsvare Macchiarini og ga heller varslerne en kraftig reprimande. Det ble likevel iverksatt en uavhengig granskning av Machiarinis forskningsprosjekt. Denne bekreftet varslernes mistanke, men konklusjonen ble avfeid av ledelsen som annonserte at de hadde renvasket Macchiarini for anklagene om forskningsjuks.I 2016 sendte SVT en dokumentar som gikk Macchiarinis forskning i sømmene, her fremkom det blant annet at det ikke var utført dyreforsøk forut for operasjoner på mennesker. Macchiarini innrømmet i dokumentaren at plastimplantatet ikke fungerte slik det var tiltenkt. Saken fikk stor oppmerksomhet og førte til nytt søkelys på ledelsen ved Karolinska Institutet. I februar bekjentgjorde Anders Hamsten at han trakk seg som rektor som følge av kritikken mot håndteringen av avsløringene. Senere konkluderte en ekstern granskning med at Macchiarini var skyldig i forskningsjuks.Paolo Macchiarini ble anmeldt for å ha forvoldt pasienters død, men i oktober 2017 bestemte Påtalemyndigheten i Sverige å henlegge sakene mot ham.


== Personlig liv ==
Macchiarini giftet seg i 1986 med Emanuela Pecchia og de har to barn sammen. I 2013 var paret separert da Macchiarini ble intervjuet av journalisten Benita Alexander som da jobbet for NBC News. De innledet et romantisk forhold, og Macchiarini lovet henne et storslått bryllup hvor de skulle vies av Paven. På gjestelisten skulle blant andre Barack Obama, Bill Clinton og Elton John stå, og Andrea Bocelli skulle synge i seremonien. Det hele viste seg å være en bløff.


== Referanser ==
Affektavflatning

Affektavflatning er en manglende evne til å reagere med normale følelser i forhold til andre. Det klassifiseres ofte som redusert eller fraværende emosjonell respons.
Affektavflatning er en av de symptomene på schizofreni, PTSD og dyssosial personlighetsforstyrrelse, og kan gis uttrykk som manglende kommunikasjon av følelser i kroppsspråk og ansiktsmimikk. Individet fremstår ofte som følelseflat og uengasjert. De med psykose kan ha problemer å gjenkjenne følelser hos andre, og problemer med egen følelseregulering eller å gi uttrykk for følelser. Det er viktig å påpeke at i behandling av personer med affektavflatning ikke å mistolke et manglende engasjement med mangelende følelser.


== Kjenntegn ==
Inadekvate følelser som å å le i upassende situasjoner
Følelseflat
Anhedoni
Apati
Manglende lystopplevelse
Angst


== Se også ==
Ambivalens
Psykose
Schizofreni


== Referanser ==
Liste over ungdomsolympiske medaljevinnere i hurtigløp på skøyter

Liste over medaljevinnere under hurtigløp på skøyter under vinter-OL for ungdom har stått på øvelsesprogrammet i vinter-OL for ungdom siden de første lekene i Innsbruck, Østerrike som ble arrangert i 2012.


== Medaljevinnere ==


=== 2×500 meter jenter / 500 meter jenter ===


=== 1 500 meter jenter ===


=== 3 000 meter jenter ===
Øvelsen ble ikke videreført fra Innsbruck-lekene i 2012 til Lillehammer-lekene i 2016.


=== Fellesstart jenter ===


=== 2×500 meter gutter / 500 meter jenter ===


=== 1 500 meter gutter ===


=== 3 000 meter gutter ===
Øvelsen ble ikke videreført fra Innsbruck-lekene i 2012 til Lillehammer-lekene i 2016.


=== Fellesstart gutter ===


=== Sprint mikslag ===
Øvelsen er en erstatning for 3 000 meter for begge kjønn.


== Eksterne lenker ==
«Reports and results for Speed Skating at Innsbruck 2012» (engelsk). Innsbruck2012.com. Arkivert fra originalen 24. mai 2013. Besøkt 15. februar 2016. 
(en) Reports : Speed Skating på Lillehammer2016.com
(en) Lausanne 2020 : Results Book – Speed Skating Arkivert 20. januar 2020 hos Wayback Machine. på Lausanne2020.sport
Hjalmar Kjerulf

Hjalmar Kjerulf (født 17. september 1815 i Christiania, død 25. april 1847 i Bonn) var en norsk maler.
Kjerulf var sønn av riksherold Peder Kjerulf og Betzy Lasson. Han var bror av kompoisten Halfdan Kjerulf.
Etter å ha tatt eksamen ved Den militære høyskole i Christiania i 1843 fikk Kjerulf et stipend av staten og kunne dermed studere ved kunstakademiet i Düsseldorf under Carl Sohn fra 1845 til 1846. Fra 1846 bodde han i Bonn, hvor han døde av tuberkulose.
Kjerulf var venn med maleren Hans Gude og reiste sammen med ham i Norge sommeren 1845. Han etterlot seg tegninger fra Sogndal og Hallingdal, samt noen arbeider fra akademiet.
Johan Sebastian Welhaven har skrevet diktet «Til Hjalmar Kjerulf» fra Nyere Digte (1845) til ham.


== Referanser ==


== Litteratur ==
«Kjerulf, Hjalmar», i Norsk kunstnerleksikon, bind 2. Oslo: Universitetsforlaget, 1983.
Marthe Kråkstad Johansen

Marthe Kråkstad Johansen (født 5. januar 1999) er en norsk skiskytter og langrennsløper som representerer Bossmo & Ytteren Idrettslag.


== Idrettskarriere ==
2014Johansen kom på 2.-plass på normaldistansen ved Hovedlandsrennet 2014, i 15-årsklassen. På sprinten kom hun på 8.-plass, og hun kom på 11.-plass på stafetten med Nordland SSKs førstelag.
Hun vant 6 km i 15-årsklassen ved det nordnorske mesterskapet i 2014. Hun vant også sprinten. På 3 km fristil ved det nordnorske mesterskapet i april kom hun på 2.-plass.Hun vant også motbakkeløpet Opptur i Selforslia i 2014.

2015Hun deltok ved Hovedlandsrennet i langrenn i februar, og kom på 3.-plass på fristil i J16-klassen.Ved Hovedlandsrennet 2015 i skiskyting kom hun på 2.-plass på sprinten, bak Juni Arnekleiv, og på 13.-plass på normaldisanse. I tillegg kom hun på 3.-plass på stafetten, sammen med Norlands førstelag.Ved nordnorsk mesterskap 2015 vant hun 7,5 km langrenn fristil, fellesstart i J16-klassen. Hun vant også 3 km klassisk.Hun vant det 22 km lange skirennet Harvassdalsrennet i april, og hun vant løpet Celsastafetten i mai.I august deltok hun i juniorårsklassen (U18) ved NM i rulleskiskyting 2015, og kom på 4.-plass på sprinten. På jaktstarten kom hun på 3.-plass. I tillegg kom hun på 3.-plass i skytefinalen.

2016Hun deltok ved Vinter-OL for ungdom 2016. På 6 km sprint kom hun på 2.-plass, bak tyske Juliane Frühwirt. Dagen etter var det 7,5 km jaktstart, da tok hun en ny sølvmedalje. Hun deltok også i Single mix stafett der hun kom på 2.-plass sammen med Fredrik Bucher-Johannessen. På den siste øvelsen i UngdomsOL var det duket for stafett, der tok hun gullmedaljen sammen med det norske laget.
Denne sesongen har hun også gjort det godt i NorgesCupen i skiskyting og tatt flere medaljer i NM, både langrenn og skiskyting. Hun ble sammenlagt nummer 2 i Norgescupen for Kvinner 17 år. Under NM i Trondheim tok hun gullmedalje på normaldistansen, der hun skjøt 20 treff, hun tok også NM-sølv på sprinten. I NM langrenn på Hamar tok hun to bronsemedaljer, den ene i klassisk stil og den andre i skøyting.

2017I 2016-17-sesongen deltok hun i junior-VM i Osrblie der det ble sølv på stafetten bak Russland, sammen med Marit Ishol Skogan og Mari Wetterhus. Hun vant NorgesCupen sammenlagt for kvinner 18 år som et resultat av stabilt gode prestasjoner. Hun tok to medaljer i NM, gull på normal i NM i Holmenkollen, og sølv i NM fellesstart på Os.
3.-plass i klassen 20/21 i NM rulleskiskyting i Sirdal.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marthe Kråkstad Johansen – Olympedia 
(en) Marthe Kråkstad Johansen – FIS (langrenn) 
(en) Marthe Kråkstad Johansen – IBU 
(en) Profil hos ungdoms-OL 2016 Arkivert 17. februar 2016 hos Wayback Machine.
Liste over olympiske medaljevinnere i baseball

Liste over olympiske medaljevinnere i baseball inneholder samtlige baseballspillere som har tatt en olympisk medalje i baseball.


== Liste ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
International Olympic Committee results database
Liste over olympiske medaljevinnere i basketball

Liste over olympiske medaljevinnere i basketball inneholder samtlige basketballspillere som har tatt en olympisk medalje i basketball.


== Menn ==


== Kvinner ==


== Eksterne lenker ==
International Olympic Committee results database
Jacob Worm Skjelderup

Jacob Worm Skjelderup (født 3. desember 1804 i København, død 2. september 1863 i Christiania) var en norsk regjeringsadvokat og statssekretær.
Skjelderup var sønn av professor Michael Skjelderup og Marthe Catharine Holfeldt. Han tok examen artium i 1821, ble cand. philol. i 1827 og cand. jur. i 1831. Fra samme år var han advokatfullmektig. I 1835 ble han stiftoverrettsprokurator og i 1837 høyesterettsadvokat. I 1839 ble han konstituert regjeringsadvokat og fungerte i denne stillingen til 1859. Fra 1859 til 1863 var han statssekretær.
Skjelderup var svært kunstinteressert og var flere ganger direktør for Christiania Theater.


== Utmerkelser ==
Skjelderup ble utnevnt til ridder av St. Olavs Orden i 1855.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Den Kongelige norske St. Olavs Orden 1847–1947. Oslo: Grøndahl, 1947.


== Eksterne lenker ==
(no) Jacob Worm Skjelderup hos Norsk senter for forskningsdata
Spondias

Spondias er en slekt i sumakfamilien. De er løvfellende eller halvt eviggrønne trær som blir opptil 25 m høye. Frukten er en steinfrukt som ligner på en liten mango. De vokser vilt i tropiske deler av Amerika og Asia. De velsmakende fruktene kalles mombinplommer, og flere av artene dyrkes som frukttrær i tropene.


== Kilder ==
«Spondias». The Plant List. Besøkt 15. februar 2016. 
«Spondias». Flora of China. Besøkt 15. februar 2016. 
«Spondias». Store norske leksikon. Besøkt 15. februar 2016. 


== Eksterne lenker ==
(en) Spondias i Encyclopedia of Life 
(en) Spondias i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Spondias hos ITIS 
(en) Spondias hos NCBI 
(en) Spondias hos The International Plant Names Index 
(en) Spondias hos Tropicos 
(en) Kategori:Spondias – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Spondias – detaljert informasjon på Wikispecies
Spøneflottunnelen

Spøneflottunnelen er en 370 meter lang tunnel i Suldal kommune i Rogaland. Tunnelen er en del av fylkesvei 46 og ble bygget som tilførselsvei til Sandsfjordbrua. Den åpnet i 2015.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Åsarøytunnelen

Åsarøytunnelen er en 350 meter lang tunnel i Suldal kommune i Rogaland. Tunnelen er en del av fylkesvei 46 og ble bygget samtidig som Sandsfjordbrua. Den åpnet i 2015.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Jo-Ané van Dyk

Jo-Ané van Dyk (født 3. oktober 1997) er en sørafrikansk friidrettsutøver som konkurrerer i spydkast. Hun har gull i spydkast fra Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2015 og bronse fra Panafrikanske leker 2015 som fremste internasjonale meritter.


== Idrettskarriere ==
2013Van Dyk deltok ved ungdoms-VM i friidrett 2013 i juli. Der kom hun på 6.-plass i spydkast, med 50,16 meter som beste resultat i finalen. Hun hadde årsbeste i verden før dette mesterskapet, med 55,15 meter. Denne lengden oppnædde hun ved SASA High School Track and Field Championships i London den 23. mars.
2014I april vant hun spydkast i U17-klassen ved det sørafrikanske juniormesterskapet i friidrett. Hun deltok deretter ved ungdomsafrikamesterskapet i friidrett 2015 i mai, der hun også vant spydkast. Hun kastet her 47,62 meter.Hun nådde finalen ved Sommer-OL for ungdom 2014, og endte det på 7.-plass med 48,93 meter. Her satte hun personlig rekord i kvalifiseringsrunden, med 52,60 meter.
2015Ved Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2015 i mars vant hun spydkast, med 48,47 meter, foran nigerianske Kelechi Nwanaga og etiopiske Shura Jilo. Hun deltok ved det sørafrikanske mesterskapet i friidrett i april, og kom der på 2.-plass med 49,83 meter, kun slått av Sunette Viljoen. Ved det sørafrikanske juniormesterskapet i april vant hun spydkast i U19-klassen, med 51,59 meter.Hun representerte Sør-Afrika ved Panafrikanske leker 2015, og kom der på 3.-plass med 50,52 meter. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jo-Ané van Dyk – Olympedia 
(en) Jo-Ané van Dyk – World Athletics
Onsmannestunnelen

Onsmannestunnelen er en 300 meter lang tunnel i Suldal kommune i Rogaland. Tunnelen er en del av fylkesvei 46 og ble bygget samtidig som Sandsfjordbrua. Den åpnet i 2015.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Seljeviktunnelen

Seljeviktunnelen er en 160 meter lang tunnel i Suldal kommune i Rogaland. Tunnelen er en del av fylkesvei 46 og ble bygget samtidig som Sandsfjordbrua. Den åpnet i 2015.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Laudalstunnelen

Laudalstunnelen er en 180 meter lang tunnel i Suldal kommune i Rogaland. Tunnelen er en del av fylkesvei 46 og ble bygget samtidig som Sandsfjordbrua. Den åpnet i 2015.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Stenopterini

Stenopterini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, slanke, svarte eller gul- eller brunaktige trebukker. Antennene er middels lange. Pronotum har rundede sider og ingen pigger eller knøler. Dekkvingene smalner kraftig inn bakover, den bakerste delen er båndlignende og dekker ikke hele bakkroppen. Beina har sterkt klubbeformede lår.


== Utbredelse ==
De fleste av artene lever i Sørøst-Asia, men det finnes også en del arter i den palearktiske sone inkludert Sør- og Mellom-Europa, noen arter i Nord-Amerika og noen ganske få i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Stenopterini Mulsant, 1862
Slekten Callimoxys Kraatz, 1863
Slekten Callimus Mulsant, 1846
Slekten Holangus Pic, 1902
Slekten Lampropterus Mulsant, 1863
Slekten Obscuropterus Adlbauer, 2003
Slekten Pectinocallimus Niisato, 1989
Slekten Procallimus Pic, 1907
Slekten Stenopterus Illiger, 1804


== Referanser ==


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata, Nye verden Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.
Katalog med utbredelsesdata, Gamle verden Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
Cerambycidae of the World - Stenopterini 
BioLib - Stenopterini


== Eksterne lenker ==
(en) Stenopterini hos ITIS 
(en) Stenopterini hos NCBI 
(en) Kategori:Stenopterini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Stenopterini – detaljert informasjon på Wikispecies
Sydacini

Sydacini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Små, gulaktige, spinkle trebukker. Hodet er omtrent kvadratisk med litt ustående fasettøyne. Antennene har et forstørret tredje ledd. Pronotum er mye lengre enn bredt, omtrent rørformet. Dekkvingene har avrundede "skuldre" og smalner litt av bakover. Beina er temmelig lange og tynne.


== Utbredelse ==
Slekten Sydax er utbredt i tropiske områder av Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Sydacini Martins, 1997
Slekten Sydax Lacordaire, 1869
Sydax amazonicus Martins, 1971
Sydax confragus Martins, 1971
Sydax gibbus Joly, 1985
Sydax inexpectatus Martins, 1981
Sydax stramineus Lacordaire, 1869


== Referanser ==


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata, Nye verden Arkivert 18. september 2015 hos Wayback Machine.
Cerambycidae of the World - Sydacini


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Bilder av Sydacini Arkivert 16. februar 2016 hos Wayback Machine.
Tessarommatini

Tessarommatini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, brun- eller gråaktige trebukker. Antennenes innerste ledd er oppsvulmet og pæreformet. Pronotum er omtrent så langt som bredt, med en tann på hver side. Dekkvingene har parallelle sider og rettvinklede "skuldre".


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia og på Ny-Guinea. Én art er innført til New Zealand.


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Tessarommatini Lacordaire, 1869
Slekten Tessaromma Newman, 1840
Tessaromma argenteonigra Gressitt, 1959
Tessaromma aurata McKeown, 1942
Tessaromma loxleyae McKeown, 1942
Tessaromma nanum Blackburn, 1899
Tessaromma nigroapicale Aurivillius, 1917
Tessaromma sericans (Erichson, 1842)
Tessaromma setosa McKeown, 1942
Tessaromma sordida McKeown, 1940
Tessaromma tristis (Hope, 1841)
Tessaromma truncatispina McKeown, 1940
Tessaromma undatum Newman, 1840


== Referanser ==


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata, Gamle verden Arkivert 16. februar 2016 hos Wayback Machine.
Cerambycidae of the World - Tessarommatini
BioLib - Tessarommatini


== Eksterne lenker ==
(en) Tessarommatini hos NCBI 
Tessarommatini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bide av Tessaromma argenteonigra Arkivert 16. februar 2016 hos Wayback Machine.
Thraniini

Thraniini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, lange og slanke trebukker.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt fra India i vest til Salomonøyene i øst.


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Thraniini Gahan, 1906
Slekten Elongatomerionoeda Hayashi, 1977
Elongatomerionoeda elegans Hayashi, 1977
Elongatomerionoeda filipina Vives, 2009
Elongatomerionoeda luzonica Vives & Niisato, 2014
Elongatomerionoeda venusta Holzschuh, 2006
Slekten Psebena Gahan, 1902 - Borneo, kan også plasseres i Necydalinae
Psebena brevipennis Gahan, 1902
Psebena flavipennis Vives & Niisato, 2014
Psebena pascoei Vives, 2006
Slekten Thranius Pascoe, 1859
Thranius ampliaticollis Heller, 1916
Thranius angustipennis Pascoe, 1869
Thranius basalis Pascoe, 1869
Thranius bimaculatus Pascoe, 1859
Thranius brunneus Pascoe, 1869
Thranius capucinus Holzschuh, 1993
Thranius dentatipennis Gressitt, 1954
Thranius formosanus Schwarzer, 1925
Thranius fruhstorferi Gressitt, 1954
Thranius fryanus Gahan, 1906
Thranius gibbosus Pascoe, 1859
Thranius granulatus Pic, 1922
Thranius infernalis Matsushita, 1933
Thranius irregularis Pic, 1927
Thranius lanceolatus Gressitt, 1954
Thranius multinotatus Pic, 1922
Thranius obliquefasciatus Pu, 1992
Thranius ornatus Gressitt & Rondon, 1970
Thranius pallidiventris Gressitt, 1954
Thranius rufescens (Bates, 1884)
Thranius simplex Gahan, 1894
Thranius solomonensis Gressitt, 1954
Thranius suavellus Holzschuh, 1999
Thranius sumatrensis Gahan, 1907
Thranius triplagiatus Gahan, 1906
Thranius variegatus Bates, 1873


== Referanser ==


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata, Gamle verden Arkivert 16. februar 2016 hos Wayback Machine.
Cerambycidae of the World - Thraniini
BioLib - Thraniini


== Eksterne lenker ==
(en) Thraniini hos NCBI 
Thraniini – detaljert informasjon på Wikispecies