jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lietuvos nacionalinis radijas ir televizija

Litauens nasjonale radio og televisjon (LRT) (litauisk: Lietuvos nacionalinis radijas ir televizija) er Litauens offentlige allmennkringkaster for radio og fjernsyn. Selskapet har drevet radiosendinger siden 1926, og fjernsynssendinger siden 1957. LRT driver tre riksdekkende tv-kanaler, tre radiokanaler og nettstedet lrt.lt.


== Bakgrunn ==
LRT startet med radiosendinger i 1926 og har hovedkvarter i hovedstaden Vilnius. Selskapet har rundt 600 ansatte og finansieres over statsbudsjettet. Reklame er ikke tiltatt på LRTs kanaler. I 1993 ble LRT medlem av Den europeiske kringkastingsunion.


== Kanaltilbud ==


=== Tv-kanaler ===
LRT televizija – selskapets allmennkanal
LRT Plius – sender kultur- og undervisningsprogrammer
LRT Lituanica – kanal for litauere i utlandet


== Radiokanaler ==
LRT Radijas – allmennkanal med nyheter og underholdning
LRT Klasika – klassisk musikk og kulturprogrammer
LRT Opus – kanal for ungdom og unge med hovedvekt på popmusikk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(lt) Offisielt nettsted 
Mate-URL 
(en) Lithuanian National Radio and Television – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bjarte Birkeland

Bjarte Birkeland  (født 26. desember 1920, død 7. april 2000) var en norsk litteraturforsker, som var professor i nordisk litteratur ved Universitetet i Bergen 1969–1984.Han ble cand.philol med norsk hovedfag ved Universitetet i Oslo i 1948. I årene 1953–1969 var han lektor ved Eidsvoll landsgymnas. 
Han var opptatt av å fornye litteraturstudiet, blant annet gjennom arbeidet med litteratursosiologiske problemstillinger og innføring av barne- og ungdomslitteratur som faglig disiplin i nordisk. Han arbeidet særlig med nynorsk litteratur, blant annet gjennom doktoravhandlingen om Per Sivle fra 1962, som senere har blitt stående som et standardverk innenfor Sivle-forskningen, og to verker om Olav Duuns dikting. Han var også medvirkende i flere bøker om norsk litteraturhistorie.
I studieåra var han aktiv i Studentmållaget i Oslo, og hadde flere verv, blant annet som formann. Senere hadde han flere verv i ulike kulturinstitusjoner. Han var redaktør i Syn og Segn fra 1960 til 1968, og var første fast ansatte forlagssekretær og styremedlem i Det Norske Samlaget. I 1979 ble han æresmedlem i Samlaget. En tid arbeidet ham også på deltid i Noregs Boklag. Redaktørtida hans i Syn og Segn var en opplagsmessig framgangstid, og bladet fikk under Birkelands ledelse en bredere populærvitenskapelig profil. Samtidig var han også aktiv skribent i dagspressa og ulike tidsskrift.


== Verk i utvalg ==
Naturskildringane i Olav Duuns diktning føre "Juvikfolke" (1948)
Per Sivle (1962)
Olav Duuns soger og forteljingar (1976)
Redaktør for Tredje gongen og andre fortelingar (1976), noveller av Olav Duun som ikke var utgitt i bokform tidligere
Folkemål og danning – nynorske lærebøker 1867–1914 (1986)
Essay i utval (1986)


== Referanser ==
Ulf den modige

Ulf den modige (Ulf eller Ulv den uredde, norrønt: Úlfr inn óargi) var en norsk herse (høvding) som levde i Namdalen på 700-tallet.Han var far till Hallbjørn halvtroll og dennes søster Hallbera (Egil Skallagrimssons fars farmor), og var dermed stamfar til en av de viktigste skaldeslektene i Norge og på Island. I Skáldatal sies det at Ulf i løpet av en natt diktet en dråpa om sine egne bedrifter. Han var ved daggry, og så døde han. Dråpaen er ikke bevart, men det er det eldste skaldediktet av en navngitt skald som er omtalt.En lignende "dødssang" har blitt tilskrevet Ulf den modiges sønnesønns sønnesønn Orvar Odd, som på sitt dødsleie etter at han var bitt av en giftig orm, i all hast diktet et kvad på fornyrðislag om sine egne heltedåder. Etter dette døde han. Kvadet er på norrønt kjent som Ævidrápa Ǫrvar-Odds, men det er ikke en dråpa i egentlig betydning.


== Etterslekt ==
Ulf hadde to barn. Sønnen Hallbjørn halvtroll var far til Ketil Høng, som var far til Ravnhild som var gift med Torkjell Namdalsjarl. De ble foreldre til den Kjetil Høng som ble landnåmsmann på ((Island]]. Datteren Hallbera ble mor til Ulv som ble kalt Kveldulv. Han var far til Skallagrim som igjen ble far til Egil Skallagrimson.


== Referanser ==
Anders Sæterøy

Anders Sæterøy  (født 6. august 1901, død 10. juni 1991) var en norsk småbruker, bygningsmann og politiker fra Surnadal. Han representerte Arbeiderpartiet på Stortinget i tiden 1954-69.
Sæterøy var sønn til en småbruker og bygningsmann. Fra han var 16 år gammel var han selv med i bygningsarbeid. Senere tok han over gården etter sin far, samtidig som han fortsatte å bygge hus. Han engasjerte seg i lokalpolitikken i Surnadal og var medlem i kommunestyret fra 1928 til -40, og ordfører fra 1945 til 1955.
Etter tidligere å ha stått på varamannplass, ble Sæterøy høsten 1953 valgt til stortingsrepresentant fra Møre og Romsdal. Siden ble han gjenvalgt tre ganger. I alle de seksten sesjonene han var tingmann, var han medlem i Kirke- og undervisningskomiteen.
Sæterøy ga i 1973 ut boken Ungdoms draum og livsens røynsle, og i 1981 I manns minne. 


== Kilder ==
Stortingsbiografi


== Eksterne lenker ==
(no) Anders Sæterøy hos Stortinget 
(no) Anders Sæterøy hos Norsk senter for forskningsdata
Liv Lindeland

Liv Lindeland (født 7. desember 1945) er en norsk modell, skuespiller og talentagent. Hun ble valgt som Playboy magazines Playmate of the Month for januar 1971 og som Playmate of the Year for 1972. Hennes opprinnelige bilder ble fotografert av Alexas Urba. Lindeland er svigedatter til skuespillerinneren/danseren Cyd Charisse og hennes mann sangeren Tony Martin.


== Karriere ==
Da den blonde Lindeland ble valgt til å posere for Playboy ble hun den første Playmate of the Month som viste tydelig synlige kjønnshår. Lindeland startet sin skuespillerkarriere etter sin Playboy-opptreden (ofte kreditert som Liv Von Linden), og fortsatte deretter innen en karriere som et talentagent. Hun poserte igjen naken for Playboy i desember 1979 i bildeserien «Playmates Forever!»


== Filmografi ==
Evel Knievel (1971)
Save the Tiger (1973)
Dirty O'Neil (1974)
The Photographer (1975)
Win, Place or Steal (1975)
Picasso Trigger (1988)
Guns (1990)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Liv Lindeland på Internet Movie Database 
(sv) Liv Lindeland i Svensk Filmdatabas 
(fr) Liv Lindeland på Allociné 
(en) Liv Lindeland på AllMovie 
(en) Liv Lindeland hos The Movie Database
The Punisher (Netflix)

The Punisher er en amerikansk web-TV-serie utviklet for Netflix av Steve Lightfoot, basert på tegneserien The Punisher av Marvel Comics. Den er en spin-off av Daredevil. Serien hadde premiere i New York City 6. november 2017, mens hele første sesongen, på 13 avsnitt, ble sluppet på Netflix 17. november 2017.


== Rolleliste ==
Frank Castle / The Punisher … Jon Bernthal
David Lieberman / Micro … Ebon Moss-Bachrach
Billy Russo / Jigsaw … Ben Barnes
Dinah Madani … Amber Rose Revah
William Rawlins … Paul Schulze
Curtis Hoyle … Jason R. Moore
Karen Page … Deborah Ann Woll
Ray Schoonover … Clancy Brown
Carson Wolf … C. Thomas Howell
Farah Madani … Shohreh Aghdashloo
Marion James … Mary Elizabeth Mastrantonio
Rafael Hernandez … Tony Plana


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Punisher på Internet Movie Database 
(no) The Punisher hos Filmfront 
(en) The Punisher på Rotten Tomatoes 
(en) The Punisher på Metacritic
Liv Holtskog

Liv Holtskog (født 4. august 1934, død 21. juli 2014) var en norsk dikter.
Hun debuterte i 1966 med diktsamlingen Kanskje ein –, og har siden skrevet 16 diktsamlinger til.
Holtskog var fra Gvarv og drev slektgården der sammen med mannen sin. Hun hadde ikke høyere utdannelse, men tok ulike kurs, gjennomførte studiereiser og drev selvstudium i litteratur. Hennes poesi har motiver fra Telemarks natur, Bibelen og allusjoner til eventyr. Mange av hennes dikt er brukt som sanger og noen har blitt framført av kor. Blant komponister som har laget melodier til hennes tekster er Gisle Kverndokk og Sigmund Groven.Liv Holtskog ble gravlagt på Nes kirkegård på det som ville ha vært hennes 80-årsdag, 4. august 2014.


== Diktsamlinger ==
1966 – Kanskje ein –
1969 – Dagane millom
1971 – Skurdesong
1974 – Det lova landet
1976 – Før vatn flør
1979 – Så kort ein sommar menneska har
1981 – Menneskebildet
1983 – Glasberget
1984 – Det roper frå båe bredder
1986 – Enno eig me lengsle
1987 – Synsk jord
1988 – Tvillingsjelers ferd
1990 – Månen veit ikkje at han lyser
1992 – Ferda frå Theben
1994 – Gje meg ikkje noko som liknar
1996 – Ein diktars heimland – dikt i utval
1999 – Held på å lære dei dødes språk
2007 – I eitt med vinden og vatnet


== Referanser ==


== Litteratur ==
Intervju med Liv Holtskog i Varden, 4. august 2004
Intervju med Liv Holtskog i Telen, 29. september 2007
Intervju med Liv Holtskog i Dag og Tid, 5. desember 1996
Digitaliserte bøker av Liv Holtskog hos Nasjonalbiblioteket
Iver Havnevik, red. (1996). Ein diktars heimland : dikt i utval. Oslo: Aschehoug. ISBN 8203177123.
Hallbjørn halvtroll

Hallbjørn halvtroll (Hallbjǫrn hálftrǫll), sannsynligvis født siste halvdel av 700-tallet, var en norsk herse (høvding) fra Ramsta (Hrafnista) utenfor Namdalen i Nord-Trøndelag. Om hans liv har vi få opplysninger, men han er en betydelig bifigur i fornaldersagaen Kjetil Høngs saga.
Hans navn forekommer også i genealogiske navnelister i både Landnámabók, i Skáldatal samt i flere sagaer, som Egils saga, Njåls saga och Gisle Surssons saga.


== Hallbjørns slekt ==
Den informasjonen om Hallbjørn som finnes i slektshistorien er at han var sønn til Ramstaættens «patriark», Ulf den modige, og at han selv var far til Kjetil Høng (Ketill hængr eller hœngr, tilnavnet betyr «hannlaks»). Ramsta-sagaenes hovedpersoner stammer alle fra denne Kjetil. Grim Lodenkinn var hans sønn, Orvar-Odd var hans sønnesønn, og Ån Bogsveige («Buespenneren») var hans datterdatters sønn.
Fra Kjetin Høng går det slektsledd også til Island. Hans datter Ravnhild ble gift med Torkel Namdalsjarl og fikk sønnen Kjetil Høng (den yngre) og som utvandret etter å ha kommet i konflikt med kong Harald Hårfagre. Han ble en av landmåmsmennene på Island.
Egils saga nevner at Hallbjørn hadde en søster ved navn Hallbera. Hun var mor til Ulv, også kalt Kveldulv som også flyktet til Island som landnåmsmann. Han ble far til Grim – Skallagrim Kveldulvsson som igjen ble far til Egil Skallagrimson.


== Kjetil Høngs saga ==
Den eneste sagaen som setter Hallbjørn inn i en fortellende sammenheng er Kjetil Høngs saga, den første av de fire såkalte Ramstasagaene. Hallbjørn sies der å ha vært en mektig høvding over «bøndene i nord». Jakt, fiske og jordbruk har vært hans utkomme, men ellers får vi ikke vite mye om hans liv. Vi kjenner heller ikke navnet på hans kone.
Tilnavnet «halvtroll» tyder på at han og søsteren Hallbera har samisk mor Likheten mellom navnene Hallbjørn og Hallbera («bera» betyr binne, hunnbjørn) tyder på at de har vært helsøsken. At samer er kalt «troll» har sannsynligvis bakgrunn i at de ble betraktet som trollkyndige.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Eric Christiansen (2006), The Norsemen in the Viking Age, Blackwell. ISBN 978-1-4051-4964-8
Finnur Jónsson (1908), Tilnavne i den islandske oldlitteratur, København.
Britt-Mari Näsström (2006), Bärsärkarna. Vikingatidens elitsoldater, Norstedts. ISBN 978-91-1-301511-8
Vésteinn Ólason (1994), "The marvellous North and authorial presence in the Icelandic fornaldarsaga" i (Roy Eriksen, red.) Contexts of Pre-novel Narrative: The European Tradition, Mouton de Gruyter. ISBN 3-11-013883-2
Hermann Pálsson (1999), "The Sami People in Old Norse Literature" i Nordlit nr 5 (1999).
Strandbalderbrå

Strandbalderbrå (Tripleurospermum maritimum, tidligere Matricaria maritima) er en urt i kurvplantefamilien.
Stenglene er glatte, utoverliggende eller oppstående og ofte rødbrune og nesten forvedete nederst. Bladene sitter spredt og er dobbelt eller tredobbelt fjærflikete og kjøttfulle. Kurvene sitter enkeltvis på en lang stengel; de har gul skive og hvite, utsperrede randkroner. Blomstringstida er juni–september. Planten vokser på havstrender.
Noen botanikere regner strandbalderbrå som en underart av balderbrå (Tripleurospermum inodorum), men de er distinkte både i kromosomtall og morfologi. Balderbrå er ettårig med opprett vekst og har 2n = 4x = 36 kromosomer, mens strandbalderbrå er to- eller flerårig med utoverliggende vekst og 2n = 2x = 18 kromosomer.
Strandbalderbrå deles i tre underarter, som av og til omfattes som selvstendige arter. De har følgende utbredelse:

tangbalderbrå (T. m. subsp. maritimum) – de europeiske kystene mot Atlanterhavet og Østersjøen; i Norge vanlig langs kysten nordover til Måsøy i Vest-Finnmark
finnmarksbalderbrå (T. m. subsp. phaeocephalum) – sirkumpolar i arktiske og subarktiske strøk; i Norge i Troms og Finnmark; tilfeldig ugras på Svalbard
nordlig strandbalderbrå (T. m. subsp. subpolare) – Island, nordlige strøk i Eurasia; vokser både på havstrand og i fjellet; i Norge sørover til Buskerud; tilfeldig ugras på Svalbard


== Litteratur ==
C. Grey-Wilson og M. Blamey (1992). Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa. Norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding. Teknologisk Forlag. s. 408–409. ISBN 82-512-0355-4. 
«Kustbaldersbrå». Den virtuella floran. Besøkt 3. desember 2017. 
W. Greuter (2006). «Tripleurospermum maritimum». Compositae (pro parte majore). – In: Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 3. desember 2017. 
«Strandbalderbrå Tripleurospermum maritimum». Artsdatabanken. Besøkt 3. desember 2017. 
R. Elven m.fl. (red.) Tripleurospermum maritimum i Annotated Checklist of the Panarctic Flora (PAF): Vascular plants. Besøkt 3. desember 2017.


== Eksterne lenker ==

(en) Strandbalderbrå – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Strandbalderbrå i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Strandbalderbrå hos Artsdatabanken 
(sv) Strandbalderbrå hos Dyntaxa 
(en) Strandbalderbrå hos NCBI 
(en) Strandbalderbrå hos Panarctic Flora 
(en) Strandbalderbrå hos The International Plant Names Index 
(en) Strandbalderbrå hos Tropicos 
(en) Kategori:Tripleurospermum maritimum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Tripleurospermum maritimum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tripleurospermum maritimum – detaljert informasjon på Wikispecies
Sjokoladepizza

Sjokoladepizza er en type pizza hovedsakelig bestående av sjokolade. En frossen ferdigvariant ble lansert av Dr. Oetker i 2017, som forsvant fra markedet i 2019 på grunn av dårlig mottagelse. Pizzaen, også omtalt som «sjokokake» i sosiale kontekster, består av både hvit- og mørk sjokolade, kjeksbunn med marshmallows på toppen.  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chocolate pizza – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
RTL9

RTL9 er en franskspråklig kabel-tv-kanal, basert i Luxembourg. Kanalen eies av det franske medieselskapet AB Groupe og sender i Luxembourg, Frankrike, Monaco, Belgia og de fransktalende delene av Sveits. 
Kanalen har historie tilbake til 1950-årene som kanalen Télé-Luxembourg, som ble drevet av den luxembourgske kringkasteren Compagnie Luxembourgeoise de Télédiffusion (CLT). I dag er kanalen privatisert og eies av franske AB Groupe.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
John Alden Carpenter

John Alden Carpenter (født 28. februar 1876, død 26. april 1951) var en amerikansk komponist.


== Liv og virke ==
Carpenter ble født i Park Ridge i Illinois den 28. februar 1876.Han viste tidlig et stort musikalsk talent, og i 1906 lyktes det ham å få undervisning av den kjente britiske komponisten Edward Elgar. Som komponist utviklet Carpenter en stil påvirket av både modernismen og ekspresjonismen. Han ble særlig berømt for stykket Skyscrapers (Skyskrapere, 1926). I begynnelsen av 1920-årene komponerte han dessuten en ballett basert på George Herrimans kritikerroste tegneserie Krazy Kat, som fikk sin urpremiere i New York i januar 1922.Carpenter døde i Chicago i 1951, 75 år gammel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Alden Carpenter på Discogs 
(en) John Alden Carpenter på MusicBrainz 
(en) John Alden Carpenter på Spotify 
(en) John Alden Carpenter på AllMusic
Notasjonsprogram

Notasjonsprogram er dataprogram for musikknotasjon, det å skrive inn noter for å lage partiturer i forbindelse med komposisjon (musikk).
De er for komponisten det samme som en tekstbehandlingsprogram er for en forfatter.
Notene som skal inn må føres inn for hånd som tekst eller symboler.  Notasjonsprogrammet kan så lage fine noteark for utskrift.  Innskrevne noter  lagres på egnet filformat, som brukes for utveksling av noter.
Et eksempel på et tekstlig kodespråk er Lilypond. Et utdrag av Solfeggio i C moll av en som kaller seg C.P.E. Bach skrives:

og resultatet er da utskrevne noter:

Det tyske Cubase er eksempel på et grafisk program der man ikke skriver inn, men velger fra ei verktøykasse.  Dette er gjerne enklere å lære enn et tekstlig kodespråk.Et notasjonsprogram kobles gjerne med andre dataprogrammer som en komponist bruker, for eksempel for å "forhåndsvise" notene som digital lyd.
Bruk av notasjonsprogram kan inngå i kurs i satslære, arrangering og komposisjon.


== Referanser ==
Figulus marginalis

Figulus marginalis er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En ganske liten (8-11 millimeter) og slank, blank, svart hjortebille. Kroppen er langstrakt og nokså flat. Som vanlig for gruppen har hannene forstørrede kjever (mandibler), men disse blir ikke svært store, litt kortere enn hodet, som er kort og bredt, kraftig punktert, men stor, U-formet grop i pannen. Pronotum er firkantet, bare litt bredere enn langt, med en kraftig punktert midtfure, også tett og kraftig punktert på sidene. Beina er korte, leggene (tibiae) utvidete med tenner på utsiden.
Dekkvingene har kraftige punktstriper.


== Levevis ==
I alle fall noen av artene ser ut til å ha et selskapelig levevis, ved at larvene vokser opp sammen i kull, ofte med en av foreldrene til stede. Det skjer en betydelig kannibalisme mellom larvene i slike reir, og foreldrene spiser også noen larver, men reir med foreldrene til stede har likevel flere overlevende larver enn dem uten.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Sumatra, Borneo og Java.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae  Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae)  Latreille, 1806
Stammen Figulini
Slekten Figulus  MacLeay, 1819 – ca. 140 arter
Underslekten Figulinus Bomans, 2007
Figulus marginalis Ritsema, 1879


== Kilder ==
Ritsema, C. (1879) On a new species of the Lucanoid genus Figulus from the Malayan Archipelago. Notes from the Leyden Museum : 189-191. [1]
Lucanidae du Monde, nettside om arten


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri over en del arter
(en) Figulus marginalis i Global Biodiversity Information Facility 
Figulus marginalis – detaljert informasjon på Wikispecies
Semanopterus tricostatus

Semanopterus tricostatus er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 15 millimeter), blankt svart hornbille. Hodet hos hannen har en spiss knøl midt i pannen. Pronotum er hvelvet, svært blankt og har en dyp lengdefure foran og bak, avbrutt i midten. Dekkvingene er mer eller mindre rødbrune og har markerte punktrader, med en innsenkning på sidene bak "skuldrene". Beina er kraftige, leggene på mellom- og bakbeina med tverrkjøler som har kammer av korte, kraftige børster.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Western Australia og Northern Territory, Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Pentodontini
Slekten Semanopterus Hope, 1847
Semanopterus tricostatus Blackburn, 1896


== Kilder ==
Dynastidae du Monde, nettside om arten [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Semanopterus tricostatus i Encyclopedia of Life 
(en) Semanopterus tricostatus i Global Biodiversity Information Facility 
Semanopterus tricostatus – detaljert informasjon på Wikispecies
Cota

Cota kan sikte til:

Rodolfo Cota (født 1987), meksikansk fotballspiller
Cota (Colombia), en by i Colombia
Cota (plante), en slekt i kurvplantefamilien
Cota (dyr), en slekt av rettvinger
Nigidiini

Nigidiini er en gruppe av biller som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Stort sett middelsstore (gjerne 15-30 millimeter), avlange og noe flate, rødbrune til svarte hjortebiller. Hos denne gruppen er det lite ytre forskjell mellom kjønnene, og kjevene (mandiblene) er ikke noe særlig forstørrede, derimot har de ofte et krokformet, framoverrettet vedheng ved roten. Kroppen er jevnbred og naken, dekkvingene har markerte punktstriper. Pronotum er firkantet, nokså blankt, minst så bredt som dekkvingene.


== Levevis ==
Hjortebillene er skogsinsekter med larver som utvikler seg i morken, død ved, for eksempel gamle stubber.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia og Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1804
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1804
Stammen Nigidiini Jakobson, 1911 - Sørøst-Asia og Afrika
Slekten Agnus Burmeister, 1847 – 2 arter
Slekten Amneidus Coquerel, 1866 – én art
Slekten Dinonigidius de Lisle, 1974 – 2 arter
Slekten Ganelius Benesh, 1955 – 4 arter, nylig overført til Figulini
Slekten Nigidionus Kriesche, 1926 – én art
Slekten Nigidius Macleay, 1819 – 81 arter
Slekten Novonigidius Dudich, 1922 – 8 arter


== Kilder ==
Lucanidae du Monde, oversikt over slektene (med bilder)


== Eksterne lenker ==
Nigidiini – detaljert informasjon på Wikispecies
They Raid by Night

They Raid by Night er en amerikansk lavbudsjett-dramafilm fra 1942 regissert av Spencer Gordon Bennet (kreditert som Spencer Gordon Bennett). Manuset ble skrevet av Jack Natteford. I hovedrollene ses Lyle Talbot og June Duprez.Filmen inneholder autentiske opptak av britiske commandoraids mot tyske okkupasjonsstyrker i Norge i mars og desember 1941.


== Innspillingsfakta ==
Filmen ble spilt inn fra 23. april til begynnelsen av mai 1942.


== Fakta om filmen ==
Arbeidstittelen til denne filmen var The Commandos Have Landed.


== Handling ==
Den tyske oberst von Ritter henretter en britisk spion og tar den norske generalen Heden til fange for å knuse motstandsbevegelsen. Etter at nyheten om tilfangetagelsen har nådd Storbritannia, blir det besluttet å sende tre norsktalende kommandosoldater til Norge for å befri Heden. Lederen for teamet er kaptein Robert Owen. De andre medlemmene er kommunikasjonsoffiseren og cockneyen Harry samt den norske løytnanten Eric Falken. De tre soldatene blir sluppet i fallskjerm over norsk territorium.


== Rolleliste ==
(I utvalg)

Lyle Talbot - Kaptein Robert Owen
June Duprez - Inga
Victor Varconi- Oberst von Ritter
George Neise - Løytnant Eric Falken
Charles Rogers - Harry
Paul Baratoff - General Heden
Leslie Denison - Kaptein Deane (kreditert som Leslie Dennison)
Crane Whitley - Doktor
Sven Hugo Borg - Dalberg
Eric Wilton - General Lloyd


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) They Raid by Night på Internet Movie Database 
(sv) They Raid by Night i Svensk Filmdatabas 
(nl) They Raid by Night på MovieMeter 
(en) They Raid by Night på AllMovie 
(en) They Raid by Night på Rotten Tomatoes