jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Saihou Jagne

Saihou «CH» Jagne (født 10. oktober 1986 i Banjul) er en gambiskfødt svensk fotballspiller som for øyeblikket er kontraktløs. Jagne har tidligere spilt for blant andre Väsby United, AIK, Brommapojkarna, IFK Mariehamn, Brumunddal Fotball og Hamarkameratene. Hans eldre bror Alieu Jagne har også spilt fotball på høyeste nivå i Sverige.


== Klubbkarriere ==
Jagne startet sin fotballkarriere hos Finspångs AIK før han i 2004 meldte overgang til Väsby IK. Han var med på sammenslåingen av Väsby IK og FC Café Opera, og etablerte seg siden fast på førstelaget som spilte i 1. divisjon norra (nivå tre). Før sesongstart i 2008 meldte han overgang til hovedstadsklubben AIK, hvor han fikk sin debut for førstelaget i Allsvenskan hjemme mot Kalmar FF (0–0) den 30. mars 2008, da han kom inn som innbytter for Bojan Djordjic. I den påfølgende sesongen var Jagne med på å vinne «The Double» for både Allsvenskan og Svenska Cupen med AIK.
I mars 2010 ble Jagne lån ut til GIF Sundsvall i Superettan ut vårsesongen med opsjon på kjøp, etter først å ha takket nei til et tilbud fra Sandefjord Fotball. Hans første kamp for GIF kom borte mot Hammarby IF den 20. april 2010 (2–1) hvor han kom inn som innbytter for Emil Forsberg. Skader hindret han deretter fra å spille flere enn to kamper for klubben. I begynnelsen av desember 2010 meldte han overgang til IF Brommapojkarna, som også spilte i Superettan. Etter å ha spilt 20 seriekamper for Brommapojkarna meldte han overgang til den finske klubben IFK Mariehamn i landets øverste divisjon Veikkausliiga i slutten av mars 2012.Etter å ha spilt ut kontraktstiden i Mariehamn meldte han i mars 2013 overgang til sin gamle klubb AFC United, hvor han skrev under på en treårskontrakt. Etter å ha opphevet kontrakten med AFC United spilte Jagne for 5.-divisjonsklubben Kista Galaxy FC, før han i mars 2014 skrev under på en fire måneder lang kontrakt med den norske klubben IF Birkebeineren, som da spilte i 3. divisjon. I juli 2014 meldte han overgang tilbake til Sverige, hvor han skrev under en kontrakt med Ånge IF.Etter ett år i Ånge vendte han tilbake til Norge hvor han skrev under på en ettårskontrakt med Brumunddal Fotball i juli 2015. Jagne og lagkameraten Franck Semou markerte seg for Brumunddal i Oddsenligaen 2015, hvor de stod for halvparten av alle lagets mål, noe som var avgjørende at de begge ble hentet av Hamarkameratene like før sesongslutt.


== Meritter ==
AIKAllsvenskan (1): 2009
Svenska Cupen (1): 2009
Svenska Supercupen (1): 2010


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Saihou Jagne – UEFA 
(en) Saihou Jagne – Transfermarkt 
(en) Saihou Jagne – WorldFootball.net 
(en) Saihou Jagne – Soccerway 
(en) Saihou Jagne – FBref 
Spillerprofil hos Fotball.no
Spillerprofil hos Soccerway.com
Ottar Kollerud

Ottar Kristian Kollerud (født 5. juli 1902 i Oslo, død 28. desember 1969 samme sted), gift 20. november 1928 i Buenos Aires med Lise Helland (f. 6. august 1905 i Portland, Oregon, død 4. april 1999 i Oslo).
Kollerud ble immatrikulert ved NTH i 1923, han var ferdig utdannet som bygningsingeniør i 1927. Da anleggsarbeidene på Fornebu ble utført som nødsarbeide i 1930-årene stod han ansvarlig. Etter andre verdenskrig ble han Fornebus første sivile lufthavnsjef, en stilling han hadde til sin død i 1969.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Friksjonsmåling på rullebaner, (Kollerud-metoden) [1] Arkivert 11. februar 2016 hos Wayback Machine.
Polyarthron

Polyarthron er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore til store (20-45 millimeter), lyst gulbrune trebukker. Hannen har tett kamformede, ikke særlig lange antenner. Fasettøynene er nokså store, men ikke utstående, kjevene ikke påfallende forstørret. Pronotum er forholdsvis lite og har en pigg midt på sidekantene. Dekkvingene har avrundede "skuldre" og opphøyde lengderibber.


== Levevis ==
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i det nordlige og vestlige Afrika (sør til Nigeria og vest til Kapp Verdeøyene) og i Saudi-Arabia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Prionini Latreille, 1802
Slekten Polyarthron Audinet-Serville, 1832
Polyarthron pectinicorne (Fabricius, 1793)
Polyarthron philbyi Villiers, 1968


== Kilder ==
Liste over artene
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr


== Eksterne lenker ==
(en) Polyarthron i Encyclopedia of Life 
(en) Polyarthron i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Polyarthron – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Polyarthron – detaljert informasjon på Wikispecies 
Hoskovec, M. og Rezek, M. Cerambycidae. Longicorn Beetles of the West Palaearctic Region. Stort fotogalleri med bilder av ca. 600 arter.
White Hunter Black Heart

White Hunter Black Heart er en amerikansk film fra 1990, regissert av Clint Eastwood. Basert på en roman fra 1953 med samme tittel, skrevet av Peter Viertel. 


== Sammendrag ==
En filmskaper - John Wilson (Clint Eastwood) - er  på reise til Afrika for å produsere en film sammen med en ung forfatter, Pete Verrill. I Afrika blir Wilson besatt av å jakte på elefanter, og forsømmer filmen sin. Dette fører til flere konflikter mellom Wilson og Verrill, blant annet om ideen å drepe slike store og vakre dyr bare for moro skyld. Selv Wilson innrømmer at dette er galt, og en forbrytelse mot naturen. Men han klarer ikke å overvinne sitt inderlige ønske om å få drepe ett slikt storslått dyr, med massive elfenben. Dette krever til slutt en tragisk pris, når dem lokale guiden Kivu (Boy Mathias Chuma) blir drept, i et forsøk på å beskytte en elefant.


== Rolleliste ==
Clint Eastwood som John Wilson
Jeff Fahey som Pete Verrill
Alun Armstrong som Ralph Lockhart


== Eksterne lenker ==
(en) White Hunter Black Heart på Internet Movie Database 
(no) White Hunter Black Heart hos Filmfront 
(sv) White Hunter Black Heart i Svensk Filmdatabas 
(da) White Hunter Black Heart i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) White Hunter Black Heart på Allociné 
(nl) White Hunter Black Heart på MovieMeter 
(en) White Hunter Black Heart på AllMovie 
(en) White Hunter Black Heart på Turner Classic Movies 
(en) White Hunter Black Heart på Rotten Tomatoes 
(en) White Hunter Black Heart på Box Office Mojo
Toxeutes

Toxeutes er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Store (35-50 millimeter), mørkt rødbrune trebukker. Oversiden er tett og kraftig punktert. Antennene er ganske kraftige og ikke særlig lange, hodet er stort uten forstørrede kjever. Pronotum har et par kraftige pigger på sidekanten. Dekkvingene er avrundet i spissen, vanligvis med en lite pigg ved sømmen.


== Levevis ==
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt fra Filippinene i vest til Papua Ny-Guinea og Australia, mot sør til Tasmania.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Aegosomatini Thomson, 1860
Slekten Toxeutes Newman, 1840
Toxeutes arcuatus (Fabricius, 1787) - Tasmania
Toxeutes dentifrons Aurivillius, 1925 - Papua Ny-Guinea
Toxeutes macleayi Pascoe, 1864 - Australia
Toxeutes negrosianus Hüdepohl, 1987 - Filippinene
Toxeutes pascoei Lameere, 1904 - Australia
Toxeutes salesnei Delahaye, Drumont & Komiya, 2016


== Kilder ==
Liste over artene
Prioninae of the World - Toxeutes [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Toxeutes i Encyclopedia of Life 
(en) Toxeutes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Toxeutes hos NCBI 
(en) Kategori:Toxeutes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Toxeutes – detaljert informasjon på Wikispecies
USA-mesterskapet på 50 km 2015

USA-mesterskapet på 50 km 2015 (USATF 50km Road Championships) ble arrangert 1. mars 2015, som en del av gateløpet Caumsett Park 50K på Long Island i New York i USA. 


== Resultater, herrer ==


== Resultater, kvinner ==


== Eksterne lenker ==
Generelt
USA T&F - USATF 50 km Road Championships Arkivert 6. september 2015 hos Wayback Machine.Resultater
Pigman Sprint - Caumsett Park 50K Championship
De fem siviliserte stammer

De fem sivilisere stammer er en betegnelse som de hvite amerikanere brukte om fem av urfolksgruppene i det sydøstlige USA. Betegnelsen innebar at disse stammene hadde, eller fikk en levemåte som minnet mye om den, de hvite selv hadde, og dermed var «siviliserte». Blant annet hadde de slaver, og de ble typisk styrt av en velståene overklasse.
De fem stammer var cherokeserne, chickasawerne, choctawerne, creekerne og seminolerne. Andre stammer som ikke falt inn under denne betegnelsen betraktet disse som rasistiske, da de antydet at de andre stammene var ville og usiviliserete. De brukte i stedet betegnelsen «De fem stammer». 
I 1830-årene ble de fem siviliserete stammer sammen med en rekke andre stammer fra det østlige USA flyttet fra sine opprinnelige hjemland til Indianerterritoriet i det nåværende Oklahoma. Denne flyttingen hadde basis i den såkalte Indian Removal Act, som president Andrew Jackson hadde fått gennemført i 1830. Den mest kjende av disse stammeflytninger var den såkalte "Tårenes vei" – flyttingen av cherokeserstammen i 1838 og 1839. Flyttingen ble beordret av president Martin van Buren mot en avgjørelse i USA høyesterett.
Under  Den amerikanske borgerkrigen var de fem stammer splittet over spørsmålet om hvilken side de skulle støtte. Choctawerne og chickasawerne kjempet på sydstatenes side, mens de tre andre stammer var internt splittet i spørsmålet. Spesielt ille var det hos cherokeserne, som dels hadde soldater på begge sider i krigen, men som også kom til å utkjempe en intern borgerkrig om spørsmålet – for øvrig en borgerkrig som kom i forlengelse av en annen borgerkrig som var oppstått i forbindelse med flytningen til indianerterritoriet, og som hadde vart fra 1839 til 1846.
Efter at stammerne var blitt flyttet til indianerterritoriet, lovet USAs regjering dem at de tildelte landområder skulle holdes fri for hvite nybyggere;  dette løftet ble ikke overholdt, og i 1893 ble cherokesernes landområde åpnet for hvite i det såkalte Cherokee Strip Land Run. I 1907 ble indianerterritoriet nedlagt, og på tross av løfter ble området gjort til en integrert del av den nyopprettede staten Oklahoma.
Susan Aneno

Susan Aneno (født 27. juli 1996) er en ugandisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprint- og mellomdisdanseløp. Hun har bronse på 800 meter fra Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2015 som fremste internasjonale meritt.


== Idrettskarriere ==
2013Aneno vant det ugandiske kvalifiseringsmesterskapet for VM i friidrett 2013, men tiden hennes (57,3) var ikke sterk nok til å bli kvalifisert til VM.Hun deltok ved juniorafrikamesterskapet i friidrett 2013 i Bambous på Mauritius. På 800 meter kom hun på 5.-plass i sitt kvalifiseringsheat, og nådde ikke finalen.
2014I april deltok hun ved det ugandiske kvalifiseringsstevnet i friidrett, og hun kom der på 2.-plass på 800 meter, bak Docus Ajok. Også ved det andre kvalifiseringsstevnet, i mai, kom hun på 2.-plass, men denne gangen satte hun personlig rekord på 800 meter med tiden 2:06,9.Hun deltok ved det ugandiske mesterskapet i friidrett i juli, og var der med på stafettlaget som vant 4 x 100 meter, og hun kom også på 2.-plass på 4 x 400 meter stafett. I desember deltok hun også ved de østafrikanske universitetslekene (East Africa University Games), der hun kom på 2.-plass på 1500 meter.
2015Ved Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2015 i mars kom hun på 3.-plass på 800 meter, med tiden 2:11,73, bak de to etiopiske utøverne Shume Chaltu Regasa og Kore Tola Nagaho.Hun deltok også ved Sommeruniversiaden 2015, der Uganda kom på 5.-plass på 4 x 400 meter. På 800 meter fikk hun 18. beste tid i kvalifiseringsrunden, så hun nådde ikke finalen. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Susan Aneno – World Athletics 
(en) Profil hos All-Athletics Arkivert 2. september 2017 hos Wayback Machine.
Christian Kjær

Christian Poul Tage Kjær (født 22. april 1943 i København) er en dansk konservativ politiker, advokat, hoffjegermester, kammerherre og medeier i sementkonsernet FLSmidth & Co. A/S.
Kjær er sønn av overlege Tage Kjær og var svoger til Poul Bundgaard. Han ble student fra Haslev Kostskole 1963 og cand.jur. i 1972, hvoretter han ble ansatt som advokatfullmektig hos Karoly Nemeth og Ole Jeppesen fram til 1976, da han fikk egen advokatpraksis i 1977 (med møterett i dansk Høiesterett i 1982).
I kraft av sin tilknytning til FLSmidth har Christian Kjær hatt en rekke styreverv. Han har vært formann i NKT siden 1990 (nestformann fra 1987) og var tidligere styreformann for Faxe Kalkbrud og Aalborg Portland. Han har dessuten vært styreformann i FLSmidth & Co. A/S, A/S Potagua, Forenede Assurandører samt Dansk Eternit-Fabrik A/S. Kjær sitter også i styret for Allan Hugo Norman Rahr Christensens Fond, Christian Kjærs Familiefond og Familien Kjærs Fond.


== Politiker ==
Han ble ved kommunevalget i (2005) De Konservatives førstekandidat til kommunevalget i Rudersdal Kommune, men det var Venstres kandidat Erik Fabrin som vant valget og ble borgmester. Ved kommunevalget i 2009 stilte han for de konservative i Rudersdal Kommune, men som nummer 21 på listen, på tross av dette ble han valgt inn i byrådet.
Siden 2000 har Kjær vært Ridder av 1. grad av Dannebrog. I 2005 ble Kjær, som er en nær venn av kronprinsparet og var jaktkamerat med prins Henrik, også utnevnt til kammerherre.


== Privat ==
Christian Kjærs første ekteskap var med balletdanserinnen Fritzy Koch, med henne fikk han sønnen Philip. I 1988 giftet Kjær seg med Janni Spies som da tok sin manns etternavn. Sammen fikk de datteren Michala og sønnen Christopher. Ekteskapet varte i 20 år, og ble i 2008 oppløst. I 2014 giftet han seg med den 27 år yngre Susan Astani.
Ceratocentrus

Ceratocentrus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Store (ca. 40-50 millimeter), brune trebukker. Kjevene er noe forstørrede og fremstrakte. Fasettøynene er ganske store, lite utstående. Antennene er middels lange, de ytterste leddene har et vedheng slik at antennene er kamformede i spissen. Pronotum er mye bredere enn langt, med er spisst utskudd på forhjørnet og en pigg midt på siden. Dekkvingene er mye bredere enn pronotum, med rettvinklede "skuldre" og parallelle sider, uten tydelige, opphøyde ribber. Beina er forholdsvis korte.


== Levevis ==
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika sør for Sahara.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Acanthophorini Thomson, 1864
Slekten Ceratocentrus Aurivillius, 1903
Ceratocentrus drumonti Bouyer, 2006 - Rwanda og Burundi
Ceratocentrus oremansi Delahaye & Camiade, 2016 - São Tomé og Príncipe
Ceratocentrus principiensis Nylander, 2000 - São Tomé og Príncipe
Ceratocentrus spinicornis (Fabricius, 1793) - vidt utbredt i Afrika sør for Sahara


== Kilder ==
Liste over artene
Prioninae of the World - Acanthophorini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Ceratocentrus i Encyclopedia of Life 
(en) Ceratocentrus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ceratocentrus hos NCBI 
(en) Kategori:Ceratocentrus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ceratocentrus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Ceratocentrus drumonti, hann Arkivert 17. mai 2017 hos Wayback Machine.
Bilde av Ceratocentrus spinicornis, hann
Don’t Rain on My Parade

«Don't Rain On My Parade» er en popsang fra scenemusikalen Funny Girl fra 1964. Den ble også sunget i filmversjonen fra 1968. Sangen ble skrevet og komponert av Bob Merrill og Jule Styne. Både i filmen og sceneversjonen ble låten sunget av artisten Barbra Streisand. I 2004 lå sangen på 46.-plass på det amerikanske filminstituttets liste over tidenes beste filmlåter.
Streisand har sunget sangen live flere ganger, blant annet på comebackturneen Barbra Streisand in Concert (1994), Timeless (1999–2000) og Streisand (2006–2007). Instrumentversjonen av sangen kan bli hørt i overturen til scenemusikalen, filmen og turneen Streisand.
Komedieserien Glee har også tolket sangen opptil flere ganger.


== Eksterne lenker ==
Funny Girl hos Internet Broadway Database (IBDB)
Full sangtekst til denne sangen hos MetroLyrics
Rakel Solstad

Rakel Solstad (født 9. januar 1945) er en norsk forfatter fra Kiberg i Finnmark. Hun debuterte i 2013 med novellesamlingen Kva veit vi om barna?. Solstad har jobbet som lærer og vært pedagogisk- og psykologisk rådgiver i mange år, hun bor i Trondheim.


== Bibliografi ==
Kva veit vi om barna? – noveller, Samlaget 2013
Falle – noveller, Samlaget 2015
I for internatunge – roman, Samlaget 2019


== Referanser ==


== Kilder ==
Rakel Solstad fra Samlaget
Presentasjon av Rakel Solstad i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Stoney End

Stoney End er det tolvte studioalbumet til artisten Barbra Streisand. Det ble utgitt i februar 1971 og ble en ny retning for Streisand som nå begynte med mer moderne og munter popmusikk. Albumet nådde 10.-plass på USAs albumliste, det første albumet hennes som nådde topp 10 på fem år. Stoney End ble produsert av Richard Perry. 
Hun inkluderte et kort spor (på ca. ni sekunder) hvor hun lo mellom det åttende og niende sporet. Volumet på sporet er så lavt at det sjelden har blitt lagt merke til.
Allmusic skrev at «Stoney End redefinerte Streisand som en effektiv pop/rock-sanger».
Tittelsporet «Stoney End» nådde 6.-plass på USAs singelliste.


== Sporliste ==


=== Side 1 ===
«I Don't Know Where I Stand» (Joni Mitchell)
«Hands Off the Man (Flim Flam Man)» (Laura Nyro)
«If You Could Read My Mind» (Gordon Lightfoot)
«Just a Little Lovin' (Early In The Mornin')» (Barry Mann, Cynthia Weil)
«Let Me Go» (Randy Newman)
«Stoney End» (Laura Nyro)


=== Side 2 ===
«No Easy Way Down» (Carole King, Gerry Goffin)
«Time and Love» (Laura Nyro)
«Maybe» (Harry Nilsson)
«Free the People» (Barbara Keith)
«I'll Be Home» (Randy Newman)


== Singler ==
«Stoney End» / «I'll Be Home» (1970)
«Time and Love» / «No Easy Way Down» (1971)
«Flim Flam Man» / «Maybe» (1971)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stoney End på Discogs 
(en) Stoney End på MusicBrainz 
(en) Stoney End på Spotify 
(en) Stoney End på AllMusic 
Barbra Archives - Stoney End Arkivert 2. mai 2009 hos Wayback Machine.
Asturiasrevolusjonen

Asturiasrevolusjonen nord i Spania pågikk i drøyt to intensive uker 5.-18. oktober 1934, og viste seg å bli opptakten til den spanske borgerkrig 1936-39. Sosialister og anarkister gjorde felles sak med store grupper av befolkningen i Asturia ved sitt opprør mot det spanske høyreregime og den sosiale nød. Opprøret begynte som en generalstreik, men gikk raskt over i åpen revolusjon. Særlig aktive var gruvearbeiderne, som bekjempet de militære med dynamitt. De fleste landsbyer og byer ble erobret, likesom politistasjoner, offentlige bygninger og våpenfabrikken i Oviedo. Man begynte å bygge opp en kollektiv økonomi og avskaffet penger og privat eiendom. Da opprøret til sist ble slått ned av Francisco Franco, flyvåpenet og flåten, begynte et skrekkvelde med 1335 døde, 2951 skadede og 30.000 fengslede arbeidere.


== Revolusjonære ledere ==


=== Sosialister ===
Belarmino Tomás
Graciano Antuña
Ramón González Peña
Teodomiro Menéndez


=== Anarkosyndikalister ===
Segundo Blanco
José María Martínez
Avelino González Mallada
Aida Lafuente


== Litteratur ==
Manuel Grossi: The Asturian Uprising. Fifteen Days of Socialist Revolution.(1935).


== Referanser ==
NUUG Foundation

NUUG Foundation  er norsk stiftelse med formål å forbedre den elektroniske infrastrukturen og beholde den alment tilgjengelig ved å støtte aktiviteter som åpne standarder og fri programvare-bevegelsen. Studenter kan søke finansiering av deltakelse på og reise til faglig relevante internasjonale konferanser og møter gjennom en egen reisestipend-ordning.


== Historikk ==
NUUG Foundation ble opprettet som en stiftelse av NUUG etter salget av EUnet Norge til USA-baserte Qwest. Overskuddet av salget ble donert til stiftelsen. NUUG Foundation har siden opprettelsen i 2000 bidratt med finansiering til en rekke prosjekter og enkeltpersoner, hvorav Skolelinux har vært det største enkeltprosjektet. I 2015 finansierte stiftelsen utgivelse av boka Fri kultur, norsk oversettelse av Free Culture av Lawrence Lessig, samt opptrykk og distribusjon av denne som gave til sentrale personer i norsk samfunnsliv, deriblant alle stortingsrepresentanter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Ørnulf Lundesgaard

Ørnulf Lundesgaard (født 15. oktober 1908, død 16. mai 2002) var en norsk NS-politiker.
Lundesgaard ble utdannet tannlege i 1935. Han ble medlem av Nasjonal Samling i 1933. Fra mai 1940 ble han fylkesordfører for Hedmark, fra juni 1941 til februar 1942 var han fylkesfører for både Hedmark og Oppland. Deretter ble han sjef for førerens og ministerpresidentens kanselli. Fra juli 1944 var Lundegaard også sekretær for Vidkun Quislings regjering. Han var også medlem av Hirden og Kamporganisasjonen.Under landssvikoppgjøret i 1947 ble Lundesgaard dømt til 7 års tvangsarbeid og 10 års rettighetstap.Lundesgaard ble gift i 1942 med Ragnhild (f. Prytz) (1924-2010) fra Oslo.Han bosatte seg i Sveits på 1950-tallet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ørnulf Lundesgaard – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Prinsen av sjakk

Prinsen av sjakk er en norsk dokumentarfilm fra 2005 om den dengang 13 år gamle sjakkspilleren Magnus Carlsen. Filmen ble regissert og produsert av Øyvind Asbjørnsen.
Den ble sendt på NRK påsken 2005 og ble sett av over 600 000.Filmen ble produsert av filmselskapet Main Island Production AS som ble stiftet av Knut W. Jorfald, Frank Mosvold og Øyvind Asbjørnsen.
Den engelske versjonen; The Prince of Chess ble solgt til en lang rekke land. 


== Eksterne lenker ==
(en) Prinsen av sjakk på Internet Movie Database 
(no) Prinsen av sjakk hos Filmfront
Narvik festning

Narvik festning var en gruppe fort som skulle forsvare innløpet av Ofotfjorden. Festningen ble opprettet i 1945. I 1950 fikk festningen egen kommandant. Festningen hadde standkvarter på Nes fort på Lødingen. Som en følge av Stortingsproposisjon nr 3 1960/61, ble festningsorganisasjonen opphevet. Festningen ble da innpasset i Sjøforsvaret og ble en del av Marineavsnitt Narvik. Selve overgangen skjedde i løpet av 1962.


== Referanser ==