jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Piesacus

Piesacus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, svarte trebukker. Hannens antenner er kamformede. Hode, pronotum og scutellum er tett kledte med gule, oppstående hår. Pronotum er nærmest klokkeformet sett ovenfra. Dekkvingene er litt tilsmalnende bakover, med avrundede "skuldre", nokså tett punkterte med litt utydelige lengderibber. 


== Utbredelse ==
Begge artene er bare kjent fra Colombia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Anacolini Thomson, 1857
Slekten Piesacus Galileo, 1987
Piesacus exiguus Galileo, 1987
Piesacus magnus Galileo, 1987


== Kilder ==
Liste over artene
Prioninae of the World - Anacolini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Piesacus i Encyclopedia of Life 
(en) Piesacus i Global Biodiversity Information Facility 
Piesacus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av artene Arkivert 10. mars 2016 hos Wayback Machine.
Bilder av artene
Eurynassa

Eurynassa er en slekt av biller som hører til underfamilien sagbukker (Prioninae) i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Store (35-55 millimeter), avlange, rødbrune til svarte trebukker. Antennene er tynne og litt over halvparten så lange som kroppen. Pronotum er nærmest rektangulært med sagtakkede sider. Dekkvingene er parallellsidige med stumpvinklede "skuldre", tett og kraftig punkterte. Arten er temmelig variabel i utseende.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige Australia inkludert Tasmania.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Macrotomini Thomson, 1860
Gruppen Archetypina Lameere, 1912
Slekten Eurynassa Thomson, 1864
Eurynassa australis (Boisduval, 1835) - sørlige Australia, Tasmania
Eurynassa australis australis (Boisduval, 1835)
Eurynassa australis odewahni (Pascoe, 1864)
Eurynassa servillei Thomson, 1864
Eurynassa stigmosa (Newman, 1840)
Eurynassa tuberculicollis Jin, De Keyzer & Slipinski, 2020 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eurynassa i Encyclopedia of Life 
(en) Eurynassa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Eurynassa hos NCBI 
(en) Kategori:Eurynassa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Eurynassa – detaljert informasjon på Wikispecies 
Coleoptera-Atlas.com - Curitiba.
Liste over Macrotomini, med bilder av noen av artene
Nettside om slekten Arkivert 8. mars 2016 hos Wayback Machine.
Hyleoza

Hyleoza er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
Middelsstore (19-28 millimeter), avlange, brune trebukker. Hannen har kraftige, kamformede antenner. Hodet er nesten så bredt som pronotum, fasettøyne og kjever ikke spesielt store. Pronotum er nærmest trapesformet, men kraftig innsnevret bakerst. Dekkvingene er parallellsidige med avrundede "skuldre", med brede, opphøyde lengderibber.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra det nordlige Brasil og Fransk Guyana.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Meroscelisini Thomson, 1861
Slekten Hyleoza Galileo, 1987
Hyleoza confusa Tavakilian & Galileo, 1991
Hyleoza lineata (Bates, 1869)


== Kilder ==
Liste over artene
Prioninae of the World - Meroscelisini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Hyleoza i Encyclopedia of Life 
(en) Hyleoza i Global Biodiversity Information Facility 
Hyleoza – detaljert informasjon på Wikispecies
Rhachicolus

Rhachicolus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En liten til middelsstor (ca. 13 millimeter), blank, rød og svart trebukk.  Hannen har kamformede antenner. Hodet er kort og bredt, fasettøynene små og litt utstående. Pronotum er trapesformet, blankt, uregelmessig punktert. Dekkvingene er parallellsidige med avrundede "skuldre", tett og kraftig punkterte, med opphøyde ribber, gjerne svarte med en rødoransje flekk i midten foran. Resten av dyret er oftest rødoransje.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Venezuela.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Anacolini Thomson, 1857
Slekten Rhachicolus Galileo, 1987
Rhachicolus cristatus Galileo, 1987


== Kilder ==
Liste over artene
Prioninae of the World - Anacolini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Rhachicolus i Encyclopedia of Life 
(en) Rhachicolus i Global Biodiversity Information Facility 
Rhachicolus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av artene
Bilder av artene
Teispes

Teispes er en slekt av biller som hører til underfamilien sagbukker (Prioninae) i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En stor (40-50 millimeter), avlang, rødbrun trebukk. Hannens kjever er noe forstørrede, antennene er tynne og omtrent halvparten så lange som kroppen. Pronotum er trapesformet hos begge kjønn, men bredest foran hos hannen og bredest bak hos hunnen, med piggete ytterkant. Dekkvingene er en anelse hvelvede (nesten parallellsidige) med nær rettvinklede "skuldre", uten påfallende lengderibber.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det nordlige Australia og på Timor.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Macrotomini Thomson, 1860
Gruppen Archetypina Lameere, 1912
Slekten Teispes Thomson, 1864
Teispes insularis (Hope, 1841) - nordlige Australia, Timor


== Eksterne lenker ==
(en) Teispes i Encyclopedia of Life 
(en) Teispes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Teispes hos NCBI 
Teispes – detaljert informasjon på Wikispecies 
Coleoptera-Atlas.com - Curitiba.
Liste over Macrotomini, med bilder av noen av artene
Xanthonicias

Rhachicolus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En liten til middelsstor (ca. 12 millimeter), brungul trebukk. Kroppsformen er ikke typisk for Prioninae men kan minne om enkelt bladbiller (Chrysomelidae). Antennene hos hunnen er omtren halvparten så lange som kroppen. Hodet er kort og bredt, fasettøynene små og litt utstående. Pronotum er trapesformet, blankt, uregelmessig punktert, i den bakerste delen litt innskåret på sidene. Dekkvingene er nesten parallellsidige med avrundede "skuldre", tett og kraftig punkterte, med fine, opphøyde ribber.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra det nordlige Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Anacolini Thomson, 1857
Slekten Xanthonicias Galileo, 1987
Xanthonicias prostrata Galileo, 1987


== Kilder ==
Liste over artene
Prioninae of the World - Anacolini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Xanthonicias i Global Biodiversity Information Facility 
Xanthonicias – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av artene
Chiasmetes

Chiasmetes er en slekt av biller som hører til underfamilien sagbukker (Prioninae) i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En ganske stor (ca. 35 millimeter), avlang, svartbrun trebukk. Kroppen er jevnbred og litt flat. Antennene er tynne og kortere enn halve kroppslengden. Hodet er kort og bredt, kjevene ikke forstørrede. Pronotum er trapesformet med fint tannete ytterkant, bakhjørnene noe utstående. Det er en kort "stilk" mellom pronotum og dekkvingene, som er parallellsidige med avrundede "skuldre", med ganske svake lengderibber.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Ecuador, Peru og Chile.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Macrotomini Thomson, 1860
Gruppen Archetypina Lameere, 1912
Slekten Chiasmetes Pascoe, 1867
Chiasmetes limae (Guérin-Ménéville, 1831)


== Eksterne lenker ==
(en) Chiasmetes i Encyclopedia of Life 
(en) Chiasmetes i Global Biodiversity Information Facility 
Chiasmetes – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av arten
Liste over Macrotomini, med bilder av noen av artene
Flabellomorphus

Flabellomorphus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En liten (9-13 millimeter), blank, rød og svart trebukk. Hannen har antenner som er kamformede fra det fjerde leddet og utover, de ytre leddene er ganske korte og danner en vifte. Pronotum er rektangulært med skarpe hjørner, sidekanten slett. Dekkvingene er en tanke avsmalnende bakover, med stumpvinklede "skuldre". Fargen varierer en god del, hode, pronotum og lår kan være røde eller svarte, resten av beina alltid svarte. Dekkvingene er svarte med en fiolett glans, med et rødt tverrbånd, noen ganger også røde ved roten.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det nordlige Brasil og Fransk Guyana.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Anacolini Thomson, 1857
Slekten Flabellomorphus Galileo & Martins, 1990
Flabellomorphus longus Galileo & Martins, 1990


== Kilder ==
Liste over artene
Prioninae of the World - Anacolini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Flabellomorphus i Encyclopedia of Life 
(en) Flabellomorphus i Global Biodiversity Information Facility 
Flabellomorphus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av arten
Bilder av arten Arkivert 10. mars 2016 hos Wayback Machine.
Black Coast

Black Coast er den delen av østkysten av Den antarktiske halvøyen mellom Cape Boggs og Cape Mackintosh. Denne kysten ble oppdaget og fotografert fra luften av medlemmer av East Base på Stonington Island fra U.S. Antarctic Service på en flytur den 30. desember 1940. Det sørligste punktet de nådde var Wright Inlet ved 74 °S, men en kan se detaljer så langt sør som Bowman Peninsula på flyfotografiene som ble tatt under flyturen.Black Coast ble kalt opp etter kommandør, senere admiral, Richard B. Black, U.S. Navy Reserve (1902–92), lederen for flyturen den 30. desember og øverstkommanderende på East Base.


== Referanser ==
Otto Ludwig

Otto Ludwig (1813–1865) var en tysk dramatiker, romanforfatter og kritiker. 
Ludwig var en av Tysklands første moderne realister og en av periodens mest betydelige dramatikere.  Han regnes som grunnleggeren av den psykologiske roman i Tyskland.


== Liv og virke ==
Otto Ludwig egnet seg tidlig til musikalske og litterære studier, og i 1834 oppførte han sine egne operaer Die Geschwister og Die Köhlerin. Takket være et stipend fra hertug Bernhard II i Meiningen kunne han i 1839 studere musikk hos Felix Mendelssohn Bartholdy i Leipzig, men Ludwig, som hele livet led av dårlig helse og lav selvtillit, måtte avbryte studiet allerede året etter. Han returnerte til hjemstedet Eisfeld, og fortsatte å studere partiturer i Meiningen.
Etter noen omflakkende år og flere fortellinger og dramaer, fikk han 4. mars 1850 uroppført dramaet Der Erbförster ved hoffteateret i Dresden. Dette var hans mest suksessfylte skuespill, i samtiden bedømt som en mesterlig psykologisk studie. Etter noen ytterligere dramaer fikk han ry på seg som tidens mest betydelige tyske dramatiker etter Friedrich Hebbel.
Novellene Die Heiteretei, Aus dem Regen in die Traufe, Zwischen Himmel und Erde, dessuten dramaet Der Erbförster  og Dramatischen Studien,  hører til Ludwigs mest betydelige arbeider.


== Verk ==


=== Drama ===
Das Fräulein von Scuderi, etter E.T.A. Hoffmanns fortelling ved samme navn, 1847
Der Erbförster, 1850 (uroppført), 1853 (førsteutgave)
Die Makkabäer, 1854


=== Prosa ===


=== Lyrikk ===


=== Essays ===


== Referanser ==


== Kilder ==
(de) Felix Bamberg: «Ludwig, Otto». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 19, Duncker & Humblot, Leipzig 1884, s. 602–612.
(de) Friedrich Nemec, Pramod Talgeri: «Ludwig, Otto.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 15, Duncker & Humblot, Berlin 1987, ISBN 3-428-00196-6, s. 432–435 (digitalisering).


== Eksterne lenker ==
(en) Otto Ludwig – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Otto Ludwig på Internet Movie Database 
(de) Manfred Altner: Ludwig, Otto. I Sächsische Biografie. Utgis av Institut für Sächsische Geschichte und Volkskunde.
(de) Verk av og om Otto Ludwig i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(de) Kortbiografi og verk av Otto Ludwig, zeno.org.
(de) Kortbiografi og verk av Otto Ludwig, gutenberg.spiegel.de
Chaptalia

Chaptalia er en slekt i korgplantefamilien. Den finnes naturlig i Latin-Amerika, men noen arter finnes også i USA.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chaptalia i Encyclopedia of Life 
(en) Chaptalia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Chaptalia hos ITIS 
(en) Chaptalia hos NCBI 
(en) Chaptalia hos The International Plant Names Index 
(en) Chaptalia hos Tropicos 
(en) Kategori:Chaptalia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chaptalia – detaljert informasjon på Wikispecies
Fårup Sommerland

Fårup Sommerland er en fornøyelsespark i Fårup i Nordjylland i Danmark. Parken ble åpnet i 1975 av Anders Kragelund., som da avviklet en 115 år gammel familiebedrift i Aalborg for å starte en fornøyelsespark. Fornøyelsesparken startet opp med trampoliner og hester, og det kom senere flere attraksjoner til som også var for større barn og voksne. Det første året ble Fårup Sommerland besøkt av 40.000 gjester og nå er besøkstallet om lag 600.000 årlig. I mai 2016 ble Hotel Fårup åpnet i fornøyelesparken. Hotellet har 51 rom og ble oppført til en samlet kostnad på 50 millioner danske kroner.
I 1979 ble Søren Kragelund direktør sammen med fetteren Henrik Schnack, som i 2012 gikk Schnack ut av direksjonen. Eierleder Søren Kragelund er fortsatt direktør og medlem i styret. 


== Aktiviteter i Fårup Sommerland ==
Berg-og-dal-baner, bølgebasseng, vannpark- og sklier, klatrevegg, minigolf, lekeplasser, 3D-kino, sykkelbåter, elbilbane, skytebane og karuseller er blant de om lag 60 aktivitetene og attraksjonene i Fårup Sommerland.
Ohau Peak

Ohau Peak er et spisst fjell 3,5 kilometer nordøst for toppen av Mount Terror på Rossøya i Antarktis. Fjellet har en høyde på ca. 2 400 moh. og er det midterste av tre fjelltopper 1,5 km nord for Mount McIntosh. Det ble navnsatt av New Zealand Geographic Board (NZGB) i 2000 etter en fjelltopp nær Tekapo (Tekapo Ridge) på New Zealand.


== Referanser ==
Razlomodden

Razlomodden er et isnes på vestkanten av Lazarevisen, om lag fire kilometer nord for Leningradøya i Dronning Maud Land. Den ble kartlagt av Den sovjetiske antarktisekspedisjonen i 1959 og navngitt Mys Razlom (Sprekkneset) fordi det er en stor, gammel sprekk i isbremmen her.


== Referanser ==
Bond Nunatak

Bond Nunatak er en snødekt nunatak med bergframspring på vestsiden, som ligger nord for Mount Bouvier på Adelaide Island i Antarktis. Den ble navngitt av UK Antarctic Place-Names Committee i 1963 etter Peter R. Bond i RAF, pilot i British Antarctic Survey basert på Adelaide-stasjonen i 1962–63.


== Referanser ==
Sallee Snowfield

Sallee snømark er en stor snømark mellom Dufek Massif og nord i Forrestal Range i Pensacolafjellene. Den ble kartlagt av United States Geological Survey (USGS) etter landmålinger og flyfoto tatt av U.S. Navy i 1956-66 og navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter kapteinløytnant Ralph W. Sallee, som var meteorolog for U.S. Naval Support Force i Antarktis i 1967 og 1968.
Mount Schwerdtfeger

Mount Schwerdtfeger er et fjell i Antarktis. Det rager 2950 moh. og ligger i fjellryggen ved toppen av Renegarbreen, tre kilometer sør for Mount Kempe i Royal Society Range. Det ble navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) i 1994 etter Werner Schwerdtfeger, en meteorolog fra University of Wisconsin i Madison en drivkraft i meteorologistudiet i Antarktis. Han spesialiserte seg på studiet av isbremvindene øst for Den antarktiske halvøya.


== Referanser ==
Mount Prestrud

Mount Prestrud er et fjell i Antarktis på over 2 400 moh., beliggende sørvest i massivet ved toppen av Amundsenbreen i Dronning Mauds Fjell. I november 1911 ble en rekke fjelltopper i dette området observert og grovt plassert på et kart av Roald Amundsens gruppe på vei Sørpolen. Amundsen gav et av dem navn  etter løytnant Kristian Prestrud, førstestyrmann på «Fram» og leder for den østlige sledeturen til Scott Nunataks. Fjellet ble kartlagt av U.S. Geological Survey (USGS) etter landmålinger og flyfotografi tatt av U.S. Navy, 1960-64. For å bevare det historiske navnet til Amundsen, valgte Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) dette fjellet som Mount Prestrud.


== Referanser ==
Serrano Point

Serrano Point er et isfritt nes på nordvestkysten av Discovery Bay på Greenwich Island i Sør-Shetlandsøyene i Antarktis Det ble  navnsatt av Den chilenske antarktisekspedisjonen i 1947 etter løytnant Fernando Serrano, leder av ekspedisjonen fra fregatten «Iquique».
João José Vaz

João José Vaz (født 9. mars 1859 i Setúbal, død 17. februar 1931 i Lisboa) var en portugisisk maler og stilist.


== Liv ==
Han skrev seg inn ved Academia das Belas-Artes i Lisboa (nå del av Lisboas universitetet) i 1878. Han studerte hos António da Silva Porto og fullførte studiene i 1884.
Vaz var best kjent på grunn av maleriene sine om havbilder og kystlandskaper.


== Referanser ==
Omotagus

Omotagus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En stor (ca. 70 millimeter), avlang, brunsvart trebukk. Antennene er ganske tynne og rundt halvparten så lange som kroppen. Pronotum er trapesformet, forholdsvis bredt, med sagtakket ytterkant. Dekkvingene er parallellsidige med rettvinklede "skuldre" og svake, opphøyde lengderibber.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Papua Ny-Guinea.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Macrotomini Thomson, 1860
Gruppen Xixuthrina Lameere, 1912
Slekten Omotagus Pascoe, 1867
Omotagus lacordairii Pascoe, 1867 - Papua Ny-Guinea


== Kilder ==
Liste over artene i Xixuthrina
Liste over artene
Prioninae of the World - Macrotomini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Omotagus i Encyclopedia of Life 
(en) Omotagus i Global Biodiversity Information Facility 
Omotagus – detaljert informasjon på Wikispecies
Elephant Cove

Elephant Cove er en liten sirkelforme vik som ligger 0.5 nautiske mil nord for Klutschak Point langs sørkysten og nær vestenden av Sør-Georgia. Navnet «Elephant Bay» ble trolig benyttet av tidlige selfangere i Sør-Georgia, den ble nedtegnet på kartet til den tyske ekspedisjonen under Kohl-Larsen, 1928–29, og på et kart av Discovery Investigations som kartla Sør-Georgia i denne perioden. Cove eller vik blir regnet som et bedre skildrende navn  for denne vike istedenfor bay eller bukt.


== Kilder ==
Crumebreen

Crumebreen er en sidebre i Antarktis. Den er om lag 10 kilometer lang og flyter østover og ut i Ommanneybreen nær nordkysten av Victoria Land i Ross Dependency, New Zealands kravområde i Antarktis.Den ble kartlagt av U.S. Geological Survey etter landmålinger og flyfoto tatt av U.S. Navy i 1960–63, og navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names etter William R. Crume, en utstyrsansvarlig i skvadron VX-6 ved McMurdo-basen under Operation Deep Freeze 1968.


== Referanser ==
Mineral Hill

Mineral Hill er en avrundet ås, 445 moh, med isfrie, udekte sider, som ligger 2,8 km vest for Trepassey Bay på Tabarin Peninsula. Den ble trolig oppdaget av Den svenske antarktisekspedisjonen under ledelse av Otto Nordenskjöld, 1901-04 og ble først kartlagt av Falkland Islands Dependencies Survey (FIDS) i 1946, som ga den navnet på grunn av små mengder rødfarget mineral i berget.
Tickle Channel

Tickle Channel er et smalt sund sør i Hanusse Bay, mellom 6 km bredt og 9 km langt. Det strekker seg  nordover fra The Gullet og skiller Hansen Island fra østsiden av Adelaide Island. Det ble oppdaget fra luften av British Graham Land Expedition (BGLE) under en flytur i februar 1936 og  kartlagt fra bakken i 1948 av Falkland Islands Dependencies Survey (FIDS), som gav sundet det beskrivende navnet. I Newfoundland og Labrador er tickle et smalt sund mellom to øyer.
Mount Hercules

Mount Hercules er en stort sett flat høyde mellom Mount Aeolus og Mount Jason i Olympus Range i Victoria Land i Antarktis. Det ble navnsatt av Victoria University of Wellington Antarctic Expedition (1958–59) etter Herkules, en figur i gresk mytologi.


== Kildee ==
McKinnon Island

McKinnon Island er en stor øy, stort sett dekket av is, i Hannan isbrem langs kysten av Enderby Land i Antarktis. Den ble kartlagt etter flyfoto tatt av Australian National Antarctic Research Expeditions (ANARE) i 1956 og  oppkalt etter Graeme W. McKinnon, geografisk offiser i Antarctic Division i Melbourne, og sekretær i Antarctic Names Committee of Australia.


== Se også ==
Liste over øyer i Antarktis


== Referanser ==
Galileoana

Galileoana er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En liten, helt mattsvart trebukk. Hannen har kamformede antenner. Pronotum er trapesformet, sidekanten slett. Dekkvingene er parallellsidige med avrundede "skuldre".


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra delstaten Tamaulipas i Mexico.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Anacolini Thomson, 1857
Slekten Galileoana Chemsak, 1998
Galileoana opaca Chemsak, 1998


== Kilder ==
Liste over artene
Prioninae of the World - Anacolini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Galileoana i Encyclopedia of Life 
(en) Galileoana i Global Biodiversity Information Facility 
Galileoana – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av arten