jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Brønnøysund Kunstgress

Brønnøysund Kunstgress er hjemmearenaen til Brønnøysund IL og IL Tjalg og ligger i et skoleområde 400 m sør for Brønnøysund sentrum. Stadionet ble åpnet 2000 og ble i begynnelsen først og fremst brukt av Brønnøysund IL. I dag er kapasiteten kun 200 tilskuere (sitteplasser). Etter en rekke ombygninger på 2000- og begynnelsen av 2010-tallet fremstår stadionet som et av Nordlands mest moderne.
Kristiansand Tennisklubb

Kristiansand Tennisklubb er en tennisklubb i Kristiansand og var Norges første tennisklubb, stiftet i 1888.  Etter å ha trent ved flere utendørs tennisbaner, startet trening innendørs i den tidligere turnhallen i 1902.
I 1954 flyttet klubben til sin nåværende lokalisering ved Kristiansand stadion.  Tre nye tennishaller ved Kristiansand Stadion med kunstgressdekke stod ferdig ved Kristiansand stadion til klubbens jubileumsår i 2013.  I tillegg består anlegget av tre utendørs grusbaner for tennis og klubbhus. Virksomheten er i dag særlig rettet mot barn og unge og det drives tennisskole hver sommer. Klubben har per juli 2015 ca 150 medlemmer. Herrelaget spiller i 2 divisjon (Forbundsserien), mens damelaget spiller i den regionale 2. divisjon.


== Eksterne lenker ==
Kristiansand Tennisklubbs hjemmeside
Esse

En esse er smedens ildsted. Her blir jernet lagt og varmet opp til en temperatur som gjør at det kan bearbeides (smis) før eventuell herding, eller to stykker som skal sveises sammen. 
Essen er formet slik at det er plass til brenslet, oftest  koks, og en elektrisk  blåsebelg sørger for lufttilførsel Denne var tidligere manuelt drevet, men er i dag erstattet med en sentrifugalvifte
Temperaturen i essen reguleres ved hjelp av  lufttilførselen

Ved siden av ambolten er essen det sentrale inventar i en smie
En feltesse er en mobil esse. Den ble oftest brukt på anleggsplasser, ved veiarbeide o.l. og ble brukt til å hvesse anleggsborene.
Feltessen på bildet er en typisk esse som tidligere ble brukt ved anlegsarbeide. Luftilførselen kom fra en pedal som drev et stort svinghjul under essen, som igjen med en reim drev en sentrifugalvifte som gav luft til essen.


== Referanser ==
Damion Poitier

Damion Poitier en amerikansk skuespiller og stuntman. Han har hatt mindre roller i blant annet filmene The Avengers fra 2012, The Hangover Part III fra 2013 og Star Trek XI fra 2009.


== Filmografi ==


=== Film, kortfilm og video ===
Smosh: The Movie (2015) som Super Boring Man
Mercenaries (2014) som Webber
Bolden! (2013) som Fighter #6
The Hangover Part III (2013) som Henchman #6
Almost Broadway (2013) som Joe
The Avengers (2012) som Man #1/Thanos (ikke kredigert)
When the Cobra Strikes (2012) (video) som Modise
The 404 (2012)
Superseven: Operation Breakdown (2011) (kortfilm) som Mamba
Hunter Prey (2010) som Centauri 7
The Response (2010) (kortfilm) som Aldo
The Losers (2010)
The Perfect Sleep (2009) Ganyov
Black Dynamite (2009) Stunt, Thug #2
Bad Roommate (2009) (kortfilm) som Dave
Star Trek (2009) Drill Hanson #1 (ikke kreditert)
Toxic (2008) som Angel's Thug #1
Street Warrior (2008) (Fjernsynsfilm) som Huge Thug
How 2 Build a Rapper (2008) som Patron 1
Ultimate Weapon (2007) (kortfilm) as Bouncer
First of the Warrior (2007) (stunts)
Half Past Dead 2 (2007) (stunts)
Lords of the Underworld (2007) (stunts)
Urban Justice (2007) (stunts)
Strange Case of Dr. Jekyll (2006) (stunts)
Dreamgirls (2006) som Man in D.C. Bar (ikke kreditert)
Jarhead (2005) (som Poitier)
World's Finest (2004) (kortfilm) som Secret Serviceman (som Damion Pointier)
Never Die Alone (2004) som Alvin
The Whole Ten Yards (2004) (stunts)
Malibu's Most Wanted (2003) Tec's Crew
Snow Dogs (2002) (stunts)


=== Fjernsyn ===
Real Husbands of Hollywood (2013) som David Ty'Various Perrious III
Divergence (2012) som Tyler
Awake (2012) som Officer Pike
Sons of Anarchy (2011) som Luther
True Blood (2011) som Duprez
Adventures of Superseven (2011) som Mamba
Witchy Ways (2011) som Dagara
Parks and Recreation (2011) som Gregory Gaines
The Zombie Whisperer (2011) som Zombie Puncher
Dollhouse (2009-2010) som Yankee
Pair of Kings (2010) som Kaita
CSI: New York (2009) som Thug #1
Judging Amy (2004-2005) som Bad guy / Thug
Metropolis (2003) som Banger #3 / Hazing Leader
Alias (2003) som Mp #4
Charmed (2003) som Bachelor #4 / Magi Warrior
The Practice (2003) som Marcus Thayer / Willie Brand
Firefly (2002) som Henchman
Sheena (2000-2001) som Non-Speaking Somali / Ranger #2


=== Videospill ===
Payday 2: The Web Series (2013) som Chains
Payday 2 (2013) som Chains
Halo 2 Anniversary som Sergeant Major Johnson og Arbiter


== Eksterne lenker ==
(en) Damion Poitier på Internet Movie Database 
(en) Damion Poitier hos The Movie Database
Reidar Hvalvik

Reidar Hvalvik (født 22. august 1951) er en norsk dr.theol. og professor i nytestamentlig teologi ved Det teologiske menighetsfakultet.
Han ble cand.theol. i 1978 og tjenestegjorde som feltprest i 1979. Han var ansatt som vitenskapelig assistent ved Det teologiske menighetsfakultet 1980–1984, amanuensis samme sted 1985–1991 og stipendiat ved Norges allmennvitenskapelige forskningsråd / Norges forskningsråd 1991–1994. Han ble dr. theol. ved Det teologiske menighetsfakultet i 1994 med avhandlingen «The Struggle for Scripture and Covenant: The Purpose of the Epistle of Barnabas and Jewish-Christian Competition in the Second Century». Han ble førsteamanuensis i nytestamentlig teologi ved MF i 1994, og professor samme sted fra 2005. Han tok kunsthistorie mellomfag i 2002 (UiO) og var forsker ved Det norske institutt i Roma 2006–2007. Han er medlem av Studiorum Novi Testamenti Societas og Association Internationale d’Études Patristiques. Han er redaktør av Teologisk tidsskrift fra 2013.
I tillegg til forskning og publikasjoner innenfor Det nye testamente og patristikk, har han særlig arbeidet med og publisert bidrag om kristen kunst i antikken og middelalderen, samt om den italienske maleren Caravaggios religiøse kunst.


== Utvalgt bibliografi ==
De apostoliske fedre i norsk oversettelse med innledninger og noter (red. E. Baasland og R. Hvalvik; Oslo, 1984; 2. utg. 1997)
Fra Jerusalem til jordens ender: Hovedtrekk i Apostlenes gjerninger (Oslo, 1986; 6. opplag 2010)
Ad Acta: Studier til Apostlenes gjerninger og urkristendommens historie (red. R. Hvalvik og H. Kvalbein; Oslo, 1994)
The Struggle for Scripture and Covenant: The Purpose of the Epistle of Barnabas and Jewish-Christian Competition in the Second Century (Tübingen, 1996)
Den store fortellingen: Om Bibelens tilblivelse, innhold, bruk og betydning (sammen med Terje Stordalen; Oslo, 1999; 5. opplag 2013)
Jewish Believers in Jesus: The Early Centuries (eds. O. Skarsaune and R. Hvalvik; Peabody, 2007)
Among Jews, Gentiles and Christians in Antiquity and the Middle Ages (eds. R. Hvalvik and J. Kaufman; Trondheim, 2011)
Early Christian Prayer and Identity Formation (eds. R. Hvalvik and K. O. Sandnes, Tübingen 2014)
“Christ Proclaiming His Law to the Apostles: The Traditio Legis-Motif in Early Christian Art and Literature,” in The New Testament in Greco-Roman Context (ed. J. Fotopoulos; Leiden, 2006), 405–437.
“Skapelse og syndefall i tekster og bilder. Ikonografiske merknader til Genesis-bildene i Ål stavkirke,” Kunst og kultur 91 (2008): 34–49.
“Katekismetekster, profeter og patriarker. Altertavlen og galleribrystningene i Fjære kirke,” Kunst og kultur 94 (2011): 2–15.
“Light from the Outside: The Paintings of Caravaggio in their Theological and Ecclesiastical Context,” in New Caravaggio: Papers presented at the international conferences in Uppsala and Rome 2013 (ed. Maj-Britt Andersson; Uppsala, 2014), 9–42 (ISBN: 978-91-506-2440-3)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Reidar Hvalvik i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Reidar Hvalvik i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Neojulodis

Neojulodis er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).


== Utseende ==
Middelsstore, kraftige, hvelvede, mer eller mindre brunlige praktbiller. Kroppen har ofte spredte, oppstående hårdusker eller en tettere hårkledning. I likhet med mange andre biller som lever i tørre områder har de et svært tykt og hardt hudpanser.


== Levevis ==
Denne slekten lever i tørre områder. De voksne billene finnes gjerne krypende på bakken.
I alle fall noen av artene er knyttet til tørketålende busker og trær i erteblomstfamilien.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Inndelingen følger 

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
Familien praktbiller, Buprestidae
Underfamilien Julodinae Lacordaire, 1857
Slekten Neojulodis Kerremans, 1902
Neojulodis bequaerti (Kerremans, 1913)
Neojulodis bouyeri Holm, 1986
Neojulodis clermonti (Théry, 1934)
Neojulodis hirta (Linnaeus, 1758)
Neojulodis laticollis (Gahan, 1900)
Neojulodis myrmido (Fairmaire, 1882)
Neojulodis papillosa (Thunberg, 1827)
Neojulodis picta (Thunberg, 1827)
Neojulodis purpurescens Holm & Gussmann, 1991
Neojulodis rufolimbata (Fairmaire, 1888)
Neojulodis setosa (Thunberg, 1827)
Neojulodis subcostata (Laporte, 1835)
Neojulodis tomentosa (Olivier, 1790)
Neojulodis vittipennis (Fåhraeus in Boheman, 1851)


== Referanser ==


== Kilder ==
Liste over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Neojulodis i Encyclopedia of Life 
(en) Neojulodis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Neojulodis hos ITIS 
(en) Neojulodis hos NCBI 
(en) Kategori:Neojulodis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Neojulodis – detaljert informasjon på Wikispecies
Harald Renbjør

Harald Renbjør (født 1889, død 1956) fra Levanger var en norsk kjemiker og pioneer i fargefotografi.Han utforsket de aller fleste eldre fargefototeknikkene som Trefargefotografi, Autochrome, Dufaycolor, Finlay Direct Color og tidlig Agfacolor.

		
Senere eksperimenterte og arbeidet han med ulike typer fargefilm som kom på markedet. Harald Renbjør og hans sønn Per Renbjør modifiserte og utviklet selv utstyr med det formål å forbedre fremkallingsprosessen av fargefilm. Samlingen etter Harald og Per Renbjør omfattet om lag 3300 fargefotografier ca. 23000 svart/hvit bilder, kameraer og annet fotoutstyr,kjemilaboratorium, bibliotek, tegninger,malerier, lydopptak oa. Samlingen befinner seg på Levanger Fotomuseum


== Utdanning ==
Harald Renbjør fattet tidlig interesse for fotografi og var lærling som 17 åring hos fotograf Røske i Trondheim. Vinteren 1909/10 ble han opptatt som elev på K.K. Graphische Lehrund Versuchanstalt i Wien på avdelingen  for fotografi og reproduksjon. Skolen ble drevet av Hofrat Professor dr. Joseph Maria Eder. Senere studerte han kjemi ved Norges tekniske høyskole, nå NTNU i Trondhein, men uten å ta eksamen.


== Yrkeskarriere ==
Harald Renbjør arbeidet først som kjemilærer ved Norges landbrukshøgskole, nå Universitetet for miljø- og biovitenskap i Ås.Han dro hjem til Levanger for å ta over familiedriften, Foto- og musikk forretningen fra 1926 som også utførte fremkallingstjenester for kundene. Harald Renbjør åpnet en filial i Steinkjer i 1928 A/S Musikkcentralen som ved siden av musikkinstrumenter, plater og noter også førte film. 2. verdenskrig forsinket utviklingen, men i 1948 greide Harald og hans sønn Per Renbjør å etablere Norges første kommersielle fargelaboratorium for fotografi i Levanger.


== Referanser ==


== Litteratur ==
"... og det ble farger..." - en ukjent forskers innsats for fargefotografiets utvikling Harald Renbjør, Levanger. Levanger Museum, Nils Torske  ISBN 82-90842-05-8


== Eksterne lenker ==
Harald Renbjør på Digitalt Museum
Harold Frederick Pitcairn

Harold Frederick Pitcairn  (født 20. juni 1897 i Hawthorne, Iowa., død 1960) var en amerikansk oppfinner og luftfartspioner. Han spilte en nøkkelrolle i utviklingen av autogiro og grunnla Autogiro Company of America. Han tok en rekke patenter relatert til autogiro.


== Biografi ==
Pitcairns start innen luftfart var som lærling ved Curtiss Aeroplane and Motor Company. Han gikk på  Curtiss Flying School i Newport News i 1916.Pitcairn grunnla Pitcairn Aviation (det senere Eastern Airlines) og Pitcairn Aircraft Company som produserte effektive to-dekkere, brukt som postfly og autogiro. Han kjøpte rettigheter i 1929 fra Juan de la Ciervas for å bygge på lisens i USA og betalte 300 000 dollar for dette.Han fikk Collier-troféet i 1930 for utviklingen av autogiro. USAs President Hoover overakte troféet på plenen foran Det hvite hus i 1931 på stedet hvor et Pitcairn PCA-2 landet som første fly noensinne.
Den 24. april 1960 begikk han selvmord i sitt hjem i Philadelphia kort tid etter å ha feiret sin brors fødselsdag.. Mer sympatiske kilder og en politirapport sa at hans død var et uhell forårsaket av en automatpistol som ikke fungerte riktig.


== Etterminne ==
Pitcairn ble innlemmet i National Aviation Hall of Fame i 1995.
I 1977, 17 år etter hans død tilkjente USAs høyesterett Pitcairn (hans etterlatte) 32 million dollar fra USAs regjering for patenter som ble brukt i militære helikoptre.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biographical article of Harold Pitcairn, with photographs
Harold Pitcairn flies his Autogiro Windmill from Pennsylvania to Washington D.C., May 14, 1929
Video documentary på YouTube
Kristiansand Ju Jitsu Klubb

Kristiansand Ju Jitsu Klubb (Kristiansand JJK, stiftet 1980) er en idrettsklubb i Kristiansand som driver aktivitet innen kampsporten Sport Ju-Jutsu i alder fra 8 år og oppover.  Klubbens treningslokaler er på Idda Arena.


== Eksterne lenker ==
Kristiansand JJKs hjemmeside
Polycesta

Polycesta er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore, mørke, vanligvis noe matte praktbiller. Oversiden kan være helt matt eller ha en avdempet, bronseaktig glans. Pronotum er forholdsvis bredt, kraftig punktert. Dekkvingene har opphøyde lengderibber.


== Levevis ==
De voksne billene besøker gjerne blomster.


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i den Gamle verden.


== Systematisk inndeling ==

Inndelingen følger . 

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
Familien praktbiller, Buprestidae
Underfamilien Polycestinae Lacordaire, 1857
Stammen Polycestini Lacordaire, 1857
Slekten Polycesta Dejean, 1833
Polycesta aequinoxialis Thomson, 1878
Polycesta aethiops (Voet, 1806)
Polycesta afghanica Volkovitsh in Alexeev, et al., 1990
Polycesta alternans Waterhouse, 1904
Polycesta angulosa Jacqueline du Val, 1857
Polycesta arizonica Schaeffer, 1906
Polycesta aruensis Obenberger, 1924
Polycesta bahamensis Moore & Diéguez, 2008
Polycesta bicolor Kerremans, 1897
Polycesta bilyi Cobos, 1990
Polycesta brunneipennis Fisher, 1949
Polycesta californica LeConte, 1857
Polycesta cazieri Barr, 1949
Polycesta constrictinotum Westcott, 1998
Polycesta cortezii Thomson, 1878
Polycesta costata (Solier, 1849)
Polycesta crypta Barr, 1949
Polycesta cubae Chevrolat, 1838
Polycesta cuprofasciata Moore & Diéguez, 2008
Polycesta cyanea Chamberlin, 1933
Polycesta cyanipes (Fabricius, 1787)
Polycesta decorata Moore & Diéguez, 2008
Polycesta depressa (Linnaeus, 1771)
Polycesta dominicana Cobos, 1990
Polycesta elata LeConte, 1858
Polycesta embriki Obenberger, 1936
Polycesta excavata Blanchard, 1846
Polycesta fisheri Obenberger, 1936
Polycesta flavomaculata Nelson, 1960
Polycesta fossulata (Péringuey, 1886)
Polycesta garcetei Moore & Diéguez, 2008
Polycesta goryi Saunders, 1871
Polycesta gossei Waterhouse, 1904
Polycesta guanacastensis Moore & Diéguez, 2008
Polycesta hageni Barr, 1949
Polycesta hermani Cobos, 1981
Polycesta insulana Fisher, 1930
Polycesta iranica (Obenberger, 1923)
Polycesta mastersii Macleay, 1872
Polycesta montezuma Gory & Laporte, 1838
Polycesta olivieri Waterhouse, 1904
Polycesta perfecta Kerremans, 1914
Polycesta peringueyi Kerremans, 1909
Polycesta perlucida Kerremans, 1897
Polycesta plana Nelson, 2000
Polycesta porcata (Fabricius, 1775)
Polycesta regularis Waterhouse, 1904
Polycesta strandi Obenberger, 1928
Polycesta tamarugalis Moore & Diéguez, 2008
Polycesta thomae Chevrolat, 1838
Polycesta tonkinea Fairmaire, 1889
Polycesta tularensis Chamberlin, 1938
Polycesta variegata Waterhouse, 1904
Polycesta velasco Gory & Laporte, 1838
Polycesta viridicostata Neef de Sainval, 1998


== Referanser ==


== Kilder ==
Jewel Beetles of the World - Polycestinae


== Eksterne lenker ==
(en) Polycesta i Encyclopedia of Life 
(en) Polycesta i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Polycesta hos ITIS 
(en) Polycesta hos NCBI 
(en) Kategori:Polycesta – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Polycesta – detaljert informasjon på Wikispecies
Strigoptera

Strigoptera er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore, mørke, vanligvis noe matte praktbiller. Oversiden kan være helt matt eller ha en avdempet, bronseaktig glans. Dekkvingene har opphøyde lengderibber.


== Levevis ==
De voksne billene besøker gjerne blomster.


== Utbredelse ==


== Systematisk inndeling ==

Inndelingen følger . 

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
Familien praktbiller, Buprestidae
Underfamilien Polycestinae Lacordaire, 1857
Stammen Polycestini Lacordaire, 1857
Slekten Strigoptera Dejean, 1833
Strigoptera auromaculata (Saunders, 1867)
Strigoptera bettoni (Waterhouse, 1904)
Strigoptera bimaculata (Linnaeus, 1758)
Strigoptera borneensis (Obenberger, 1924)
Strigoptera cyanipennis (Deyrolle, 1864)
Strigoptera fairmairei (Waterhouse, 1904)
Strigoptera kubani Bellamy, 2006
Strigoptera obsoleta (Chevrolat, 1841)
Strigoptera pulchra (Waterhouse, 1904)
Strigoptera rubripennis (Thery, 1923)
Strigoptera socotra Zabransky, 2005


== Referanser ==


== Kilder ==
Jewel Beetles of the World - Polycestinae


== Eksterne lenker ==
(en) Strigoptera i Encyclopedia of Life 
(en) Strigoptera i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Strigoptera – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Strigoptera – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Strigoptera bimaculata Arkivert 17. mai 2016 hos Wayback Machine.
Frode Haverkamp

Frode Ernst Haverkamp (født 1946) er en norsk kunsthistoriker og seniorkurator ved avdeling for Eldre og moderne kunst ved Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design.Han avla magister-graden ved Universitetet i Oslo i 1982 med avhandlingen Hans Gude i Düsseldorf. Grunnleggelsen av en akademisk kunstnerkarrière.
Haverkamp har vært kurator for en lang rekke utstillinger ved Nasjonalmuseet og skrevet flere bøker og publikasjoner. Han har i tillegg vært bidragsyter til artikler  i Norsk biografisk leksikon og Norsk kunstnerleksikon. 
Fra 1986 til 1994 var han leder av Nordnorsk Kunstmuseum.


== Referanser ==
Kristiansand Fekteklubb

Kristiansand Fekteklubb (Stiftet 2009) er en fekteklubb i Kristiansand som satser på sabelfekting og florettfekting.  Klubben har kurs og trening i fektesalen i underetasjen i Idda Arena og i Gimlehallen for aldre fra 9 år og oppover.


== Eksterne lenker ==
Fekteklubbens hjemmesider
Ptosima

Ptosima er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore, avlange, svarte praktbiller. Kroppen er kledt med korte, mørke hår. Dekkvingene har gule eller røde flekker eller andre tegninger.


== Levevis ==
De voksne billene besøker gjerne blomster.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Holarktis og i Sørøst-Asia. Slekten er representert med én art i Europa, men mangler i den nordvestlige delen.


== Systematisk inndeling ==

Inndelingen følger . 

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
Familien praktbiller, Buprestidae
Underfamilien Polycestinae Lacordaire, 1857
Stammen Ptosimini Kerremans, 1902
Slekten Ptosima Dejean, 1833
Ptosima abyssa (Wickham, 1912)
Ptosima bowringii Waterhouse, 1882
Ptosima chinensis Marseul, 1867
Ptosima embrikstrandina Obenberger, 1936
Ptosima gibbicollis (Say, 1823)
Ptosima idolynae Frost, 1923
Ptosima indica Laporte & Gory, 1835
Ptosima laeta Waterhouse, 1882
Ptosima schaeffer (Wickham, 1912)
Ptosima strandi Obenberger, 1924
Ptosima sylvatica Wickham, 1914
Ptosima undecimmaculata (Herbst, 1784) - variabel i fargen, dette har gitt opphav til mange synonymer for denne arten. Eneste art i Europa.
Ptosima walshii LeConte, 1863


== Referanser ==


== Kilder ==
Jewel Beetles of the World - Polycestinae


== Eksterne lenker ==
(en) Ptosima i Encyclopedia of Life 
(en) Ptosima i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ptosima hos Fauna Europaea 
(en) Ptosima hos Fossilworks 
(en) Ptosima hos ITIS 
(en) Ptosima hos NCBI 
(en) Kategori:Ptosima – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ptosima – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Ptosima chinensis
Haraldsvang skole

Haraldsvang skole er en ungdomsskole i Haugesund etablert i 1967 og en av de største ungdomsskoler i Norge.Arbeidet med Haraldsvang skole begynte desember 1967. Skolen fikk en grunnflate på ca 6000 m2. Den ble da bygd for å romme 24 klasser. Prisen på bygget ble beregnet til 7 035 000 kr. David Sandved var arkitekten bak bygget. Skolen sto ferdig til bruk høsten 1970. Skolen ble renovert i 1996, prisen på dette ble på 10 000 000 kr.November 2021 fikk skolen oppmerksomhet fordi den over 50 år gamle skolebygningen var ferd med å forfalle. Et kloakkrør sprakk og hadde lekkasje inn i et klasserom. Skolen oppfyller ikke kravene til universell utforming for skoler og offentlige bygg. Nytt skolebygg er vedtatt og planlagt, men vil stå ferdig tidligst ved utgangen av 2024.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
http://www.haugesund.kommune.no/haraldsvang-skole Arkivert 23. desember 2016 hos Wayback Machine.
Statens Bankinvesteringsfond

Statens Bankinvesteringsfond, opprettet ved lov av 29. november 1991, hadde som formål å yte ansvarlig kapital til norske forretningsbanker og sparebanker med utgangspunkt i forretningsmessige vurderinger. I 2004 besluttet Stortinget at Statens Bankinvesteringsfond skulle avvikles, og at fondets kapital ved avvikling skulle overføres over til statskassen.
I henhold til dette ble statens aksjer i DnB NOR ASA overført fra Statens Bankinvesteringsfond til Nærings- og handelsdepartementets forvaltning pr. 30. mars 2004 etter at Nærings- og handelsdepartementet hadde fått konsesjon etter finansieringsvirksomhetsloven til å eie inntil 34 % av aksjene i DnB NOR ASA. Fondet ble avviklet formelt i løpet av 2004.


== Eksterne lenker ==
Store norske leksikon - Statens Bankinvesteringsfond
Finansdepartementet - Avvikling av Statens Bankinvesteringsfond