jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Folke Bernadottes vei (Oslo)

Folke Bernadottes vei (1-47, 2-32) er en vei på Kringsjå i bydel Nordre Aker i Oslo. Den har form av en langtrukket, asymmetrisk hestesko på nordsiden av Minister Ditleffs vei. Det søndre løpet ender som blindvei på sørsiden av Minister Ditleffs vei.
Veien fikk navn i 1959 etter Folke Bernadotte, som organiserte de hvite bussene, som fraktet fanger ut av konsentrasjonsleirer.
Bebyggelsen langs veien er for en stor del boligblokker. Helt i nord — i nr. 21 samt i Sognsveien 221 og med egen adkomstvei — er Riksarkivet. Odd Fellow-hjemmet (seniorboliger) er i nr. 41-45 (helt i sør).


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Filerveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 164. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Filerveien (Oslo)

Filerveien (1-17, 2-18) er en vei på Oppsal i bydel Østensjø i Oslo. Den går fra Mekanikerveien til Vetlandsveien. 
Veinavnet ble vedtatt i 1955. I området finnes også andre veier med navn knyttet til verftsindustrien. Veien har overveiende borettslagsbebyggelse.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Filerveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 164. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (F)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Fetsundgata (Oslo)

Fetsundgata (1-3; ingen partallsadresser) er en gate på Kampen i bydel Gamle Oslo. Den går fra Nittedalgata til Sons gate
Gaten fikk navn etter Fetsund i 1952. På Kampen finnes også en rekke andre gater med navn etter steder på Østlandet.
Gaten het tidligere Hakedalgaden og Hakadalsgata.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Fetsundgata». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 164. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Furustien (Oslo)

Furustien er en gangvei på Furuset i bydel Alna i Oslo. Den går fra Furusetveien ved Furuset skole via Trygve Lies plass ved Furuset senter og til krysset mellom Grorudveien og Gransdalen. Det kan argumenteres for at stien består av adskilte deler, da det kan være vanskelig å oppfatte hvor løpet går forbi senteret.
Navnet ble vedtatt i 1979. Ingen hus har adresse knyttet til denne veien.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Furustien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 189. ISBN 978-82-573-1760-7.
Furuset allé (Oslo)

Furuset allé (1A-31, 2-24) er en vei på Furuset i bydel Alna i Oslo. Den går fra Grorudveien til Ulsholtveien.
Navnet ble vedtatt i 1917.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Furuset allé». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 189. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (F)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Halimium atriplicifolium

Halimium atriplicifolium er en eviggrønn busk i solrosefamilien.
Den er rikt forgreinet og kan bli opptil 175 cm høy. Bladene er elliptiske. Blomstene er gule, 40–50 mm, og sitter i kvaster. Arten vokser i kratt og åpen furuskog og er utbredt i det sentrale og sørlige Spania og i Marokko. 


== Litteratur ==
O. Polunin og A. Huxley, norsk utgave P. Sunding (1978). Middelhavsflora. NKI-Forlaget. s. 126–127. ISBN 82-562-0490-7. 
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 142. ISBN 0-7136-7015-0. 


== Eksterne lenker ==
(en) Halimium atriplicifolium i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Halimium atriplicifolium hos NCBI 
(en) Halimium atriplicifolium hos The International Plant Names Index 
(en) Halimium atriplicifolium hos Tropicos 
(en) Kategori:Halimium atriplicifolium – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Halimium atriplicifolium – detaljert informasjon på Wikispecies
Furusetveien (Oslo)

Furusetveien (1-23, 6-12) er en vei på Furuset i bydel Alna i Oslo.
Navnet ble vedtatt i 1917.
Etter omlegging er veien i praksis delt i to adskilte stykker. Det ene går sørøstover fra Micheletveien og ender i en snuplass nær Jerikoveien. Det andre går videre sørøstover fra Jerikoveien forbi Furuset skole (nr. 15) og Muslim Senter Furuset (nr. 21). Veien krysser så E6 og Karihaugveien på en bro og ender i et sideløp til Kløfterhagen. Siste del av veien er gangvei.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Furusetveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 189. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (F)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Fagerlitrappa (Oslo)

Fagerlitrappa er en vei på Høyenhall i bydel Østensjø i Oslo. Den går som en bratt, smal blindvei nordvestover ned fra Furuveien og ender foran en husrekke midt i lia. Det er gangveiforbindelse rundt husrekken og via trapper videre ned til veien Fagerlia.Bebyggelsen i veien har adresse Furuveien. Ingen hus har adresse knyttet til Fagerlitrappa.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Fagerlitrappa». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 162. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Fotnoter ==
Sør-Korea under Asiamesterskapet i friidrett 2000

Sør-Korea deltok som vertsnasjon i Asiamesterskapet i friidrett 2000 som ble arrangert i 2000 i Jakarta i Indonesia. Utøvere fra Sør-Korea tok åtte medaljer i mesterskapet.


== Medaljevinnere ==


== Eksterne lenker ==
GBR Athletics
Arild Hovland

Arild Hovland (født 19. oktober 1960, opprinnelig fra Sandnes i Rogaland) er en norsk sosialantropolog. Han tok cand. polit.–graden i 1992 og dr. polit.-graden i 1999 ved Institutt for sosialantropologi, Universitetet i Oslo.
Hovland har arbeidet som dekan ved Høgskolen i Telemark og Høgskolen i Sørøst-Norge siden 2003. Han fullførte to fulle åremål ved Fakultetet for allmennvitenskapelige fag i Bø, og begynte på et tredje ved det samme fakultetet. I 2012 overtok han ansvaret for Fakultet for estetiske fag, folkekultur og lærerutdanning på Notodden. Høsten 2016 ledet han dette fakultetet samt Fakultet for humaniora og utdanningsvitenskap ved Høgskolen i Sørøst-Norge. Han har tidligere vært ansatt ved Høgskolen i Oslo som leder for daværende Senter for flerkulturelt og internasjonalt arbeid (SEFIA) og Norsk institutt for forskning om oppvekst, velferd og aldring (NOVA) i Oslo. Ved sistnevnte var han forsker og forskningsleder.
Fra 2016 til 2020 var han dekan ved Fakultet for humaniora, idretts- og utdanningsvitenskap ved Høgskolen / Universitetet i Sørøst-Norge. I januar 2022 tiltrådte han som prorektor for forskning og utvikling ved Høgskolen i Innlandet.  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Arild Hovland Arkivert 29. november 2014 hos Wayback Machine. – Høgskolen i Telemark
(no) Publikasjoner av Arild Hovland i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
(no) Publikasjoner av Arild Hovland i BIBSYS
Kozarska Dubica

Kozarska Dubica er en by og kommune i Republika Srpska i Bosnia-Hercegovina. Byens sentrum ligger ved elven Unas høyre bredd. Kommunen grenser dermed til Kroatia i nord, Bosanska Gradiška i øst, Prijedor i sør og Bosanska Kostajnica i vest. Ved Donja Gradina renner Una ut i Sava. Kommunen omfatter 499 km² og har ca. 31 000 innbyggere.Etter Bosniakrigen ble byens prefiks Bosanska byttet med Kozarska. Det siste viser til Kozarafjellene i sør. Dubica kommer av det slaviske ordet dub for eik; dubnica betyr båt laget av eiketre. 
Internasjonale grenseoverganger til Kroatia finnes i byens sentrum og ved broen mellom Donja Gradina og Jasenovac. Broen ved Donja Gradina ble i 2012 åpnet for nyttetrafikk.Innenfor kommunens grenser finnes klosteret Moštanica  ca. 12 kilometer i sørlig retning, ved foten av Kozarafjellene. Ved Donja Gradina hadde konsentrasjonsleiren Jasenovac et henrettelsested. 
Byens våpen viser blant annet elven, klosteret Moštanica, eikeblader og eikenøtter.  
Befolkningen fordeler seg med ca. 12 000 i byen og 19 000 på landsbygda. Den omfatter ca. 31 000 serbere, 2 700 bosnjaker, 200 kroater og 200 med annen etnisk tilhørighet.


== Bilder ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Kozarska Dubica – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Kozarska Dubica – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Gangstuveien (Oslo)

Gangstuveien (1-31, 2-32) er en vei på Kalbakken i bydel Grorud i Oslo. Den går fra Nordtvetveien til Nordlisvingen. Det er også forbindelse til Grorudveien.
Veinavnet ble vedtatt i 1951 etter plassen Gangstuen


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Gangstuveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 197. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (G)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Gartnerveien (Oslo)

Gartnerveien (3A-15B, 2-14) er en vei på Høyenhall i bydel Østensjø i Oslo. Den går fra Kildals vei til Manglerudveien.
Veinavnet ble vedtatt i 1917.


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Gartnerveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 198. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (G)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Sophie Bonnevie

Sophie eller Sofie Bonnevie er navnet til flere personer:

Sofie Bonnevie (1853–1944), finsk sangerinne og lærer
Sophie Augusta Bonnevie (1864–1924), norsk salmedikter og lærer
Carl Friedrich Lessing

Carl Friedrich Lessing (født 15. februar 1808 i Breslau, død 5. juni 1880 i Karlsruhe) var en tysk maler, far til billedhuggeren Otto Lessing og brorsønns sønn av Gotthold Efraim Lessing. Han malte både landskap og historiske motiver.


== Liv og virke ==
Lessing ble som 14-åring sendt av sin far for å studere byggefag, men avbrøt og studerte så uten farens tillatelse i tre år under Heinrich Anton Dähling ved det prøyssiske kunstakademi i Berlin og fulgte med vennen Wilhelm von Schadow da denne i 1826 ble leder av kunstakademiet i Düsseldorf. Der var han med på å legge grunnlaget for den såkalte «Düsseldorfskolen». Da Schadow i 1830 dro til Italia, overtok Lessing hans stilling ved kunstakademiet og utøvde sterk innflytelse på Düsseldorfskolens utvikling.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Friedrich von Weech: Carl Friedrich Lessing. I: Badische Biographien. G. Braun, Karlsruhe 1881, s. 76–81 (Digitalisert).
(de) Moritz Blanckarts: «Lessing, Carl Friedrich». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 18, Duncker & Humblot, Leipzig 1883, s. 450–453.
Arend Buchholtz (Bearbeitung): Die Geschichte der Familie Lessing. Berlin 1909, Bd. II
Ingrid Jenderko-Sichelschmidt: Die Historienbilder Carl Friedrich Lessings. Köln 1973.
Vera Leuschner: Carl Friedrich Lessing (1808–1880). Die Handzeichnungen. 2 bind. Köln/Wien 1982. [Dissertationen zur Kunstgeschichte; 14]
(de) Vera Leuschner: «Lessing, Carl Friedrich.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 14, Duncker & Humblot, Berlin 1985, ISBN 3-428-00195-8, s. 348 f. (digitalisering).
Jörg Kuhn: Otto Lessing 1846–1912, Bildhauer, Kunstgewerbler, Maler. Leben und Werk eines Künstlers des Späthistorismus unter besonderer Berücksichtigung seiner Tätigkeit als Bauplastiker. Phil. Diss. Freie Universität Berlin 1994
Martina Sitt (utg.): Carl Friedrich Lessing. Romantiker und Rebell. Donat, Bremen 2000, ISBN 3-934836-04-6


== Eksterne lenker ==
(en) Carl Friedrich Lessing – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Crossing Jordan

Crossing Jordan er et amerikansk TV-program som ble sendt (i USA) fra 24. september 2001 til 16. mai 2007. I serien møter vi Jill Hennessy som Dr. Jordan Cavanaugh, en rettsmedisiner som jobber for «the Massachusetts Office of the Chief Medical Examiner». I motsetning til mange krim-TV-programmer fokuserer Crossing Jordan på rettsmedisinerne i stedet for politiet.
Serien har hatt flere crossover-episoder med TV-programmet Las Vegas.
Etter 6 sesonger ble serien kansellert av NBC.


== Medvirkende ==


=== Hovedkarakterer ===
Jill Hennessy som Dr. Jordan Cavanaugh
Miguel Ferrer som Dr. Garret Macy
Ravi Kapoor som Dr. Mahesh "Bug" Vijayaraghavensatanaryanamurthy "Vijay".
Kathryn Hahn som Lily Lebowski.
Steve Valentine som Dr. Nigel Townsend
Jerry O`Connell som Woodrow "Woody" Wilson Hoyt


=== Tidligere hovedkarakterer ===
Ken Howard som Maximillian "Max" Cavanaugh
Mahershalalhashbaz Ali som Dr. Trey Sanders
Lorraine Toussaint som Dr. Elaine Duchamps
Ivan Sergei som Dr. Peter Winslow
Leslie Bibb som Tallulah "Lu" Simmons


=== Andre karakterer ===
Susan Gibney som Renee Walcott
David Monahan som Matt Seely
Wallace Shawn som Dr. Howard Stiles
Emy Coligado som Emmy
Ethan Sandler som Jeffrey Brandau
Brooke Smith som Dr. Kate Switzer
Michael T. Weiss som James Horton
Jennifer Finnigan som Dr. Devan Maguire
Arija Bareikis som Annie Capra
Eugene Byrd som Dr. Sidney Trumaine
Charles Mesure som J.D. (John Douglas) Pollack
Jeffrey Donovan som William Ivers
Amy Aquino som Lois Carver
DW Moffet som Eddie Winslow


=== Mindre karakterer ===
Brian Stokes Mitchell som Jay Myers
Jack Laufer som Herman Redding
Camille Guaty som Luisa Santana
Brian Kimmet som Oliver Titleman
Charles "Charlie" O`Connell som Calvin "Cal" Coolidge Hoyt
Lesley Ann Warren som Arlene Lebowski
Boris Kodjoe som Elliot Chandler


== Episoder ==
Liste over episoder av Crossing Jordan


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Crossing Jordan på Internet Movie Database 
(en) Crossing Jordan på Metacritic
Bølerbakken (Oslo)

Bølerbakken (1A-15E, 2-8) er en vei på Bøler i bydel Østensjø i Oslo. Den går fra Kringkollen til Guristuveien.
Veinavnet ble vedtatt i 1955. Veien har blokk- og småhusbebyggelse.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Kapteinsgård

Kapteinsgård eller Chefsgaard som den også ble benevnt; - er en dagligtalebetegnelse på en type embetsgård, bebodd av løytnanter, kapteiner eller majorer på 1700- og 1800-tallet. Bakgrunnen for begrepet er at da Hæren ble omorganisert i 1628, ble det bestemt at offiserene ble lønnet ved at de fikk embetsgårder som de drev for egen regning. Ordningen ble formalisert i 1791, og slike gårder var videre på 1800-tallet den typiske bolig for en sjef for et kompani, som normalt var en kaptein eller rittmester, hvis det gjaldt et kompani med dragoner. 
Flere av eidsvollsmennene var offiserer som bodde på kapteinsgårder, som Frederik Hartvig Johan Heidmann og Eilert Waldemar Preben Ramm.
Livet på en kapteinsgård er særlig skildret i Jonas Lies roman Familien på Gilje.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Janne Wilberg: Militære anlegg i 1814, i Jørn Holme: De kom fra alle kanter - Eidsvollsmennene og deres hus, Cappelen Damm 2014, s. 66 - 83. ISBN 978-82-02-44564-5
Ilja Sjumov

Ilja Stepanovitsj Sjumov (1819–1881) var en russisk sjakkmester og -komponist.
Sjumov var offiser i den russiske Østersjøflåten i 18 år fram til 1847. Etter at han fikk tjeneste i marineministeriet i St. Petersburg startet han opp intensive sjakkstudier og kom relativt hurtig opp på nivå med tidens beste russiske sjakkspillere, Aleksandr Petrov og Carl Jaenisch. Howard Staunton inviterte både Sjumov og Jaenisch til den store internasjonale sjakkturneringen i London 1851, men ingen av dem hadde anledning til å reise.
I St. Petersburg 1854 spilte Sjumov to matcher mot Jaenisch, de endte 3-5 og 7-5. I 1862 ble han slått av østerrikeren Ignaz von Kolisch med 2-6, og i 1875 av Szymon Winawer med 2-5. Etter Petrovs død i 1867 ble Sjumov regnet som den beste sjakkspilleren i Russland. Han var medgrunnlegger av  St. Petersburgs sjakklubb i 1869, og startet samme år en sjakkspalte i Vsemirnaja Illjustrazija. Etter Sjumovs død overtok Mikhail Tsjigorin denne spalten. 
De russiske mestrene Emanuel Schiffers og Adolf Albin var blant Sjumovs elever.
Til tider lå Sjumov på andreplass på verdensranglista. Ifølge Chessmetrics oppnådde han sin høyeste historiske ELO-rating med 2489 i oktober 1863, mens andre historiske systemer bedømmer utviklingen noe annerledes.Sjumov komponerte omtrent 200 sjakkproblemer.  I 1867 ga han ut en samling med de 84 beste oppgavene. Hans spesiale var å veve underholdende temaer, eksempelvis av historisk eller politisk karakter inn i problemene.


== Sjakkproblem ==

Løsning
1. Sxg2 exd5 2. Te3+ Lxe3 3. Se1 matt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ilja Sjumov – chessgames.com 
(en) Ilja Sjumov – 365Chess.com 
Biographical data about Endgamestudy composers/authors
Partier av Sjumov (søk på «Ilya Shumov»), chesstempo.com
Lorentz Peter Jessen

Lorentz Peter Jessen (født 13. september 1777 i Kristiansund, død 6. juni 1837 på Senja) var en norsk kjøpmann på Klauva i Lenvik, som 1. august 1814 ble valgt som første stortingsrepresentant fra Finmarkens Amt (som i dag omfatter Troms og Finnmark fylker. Jessen møtte imidlertid ikke til Det overordentlige Stortinget i 1814 eller det første ordinære Storting i 1815. Her ble andre valgt.


== Litteratur ==
Harald G. Johnsen og Olav Austlid: Lorentz Peter Jessen og handelsstedet Klauva på Senja, i Jørn Holme: De kom fra alle kanter - Eidsvollsmennene og hus, Cappelen Damm 2014, s. 484 - 486. ISBN 978-82-02-44564-5


== Eksterne lenker ==
Nord-Norge avskåret fra Eidsvoll fra Arkivverket
Niels Juel Drejer

Niels Juel Drejer (født 21. mai 1775 på Fyn i Danmark, død 6. juni 1862 i Molde) var en norsk prest fra Hammerfest som 1. august 1814 ble valgt som representant til Stortinget fra Finmarkens Amt som i dag tilsvarer Troms og Finnmark fylker. Han møtte imidlertid ikke til Det overordentlige Stortinget i 1814 eller Stortinget i 1815. Her ble andre valgt.


== Litteratur ==
Kristian Husvik Skancke: Niels Juel Drejer og prestegården i Hammerfest, i Jørn Holme: De kom fra alle kanter - Eidsvollsmennene og deres hus, Cappelen Damm 2014, s. 489 - 490. ISBN 978-82-02-44564-5


== Eksterne lenker ==
Nord-Norge avskåret fra Eidsvoll fra Arkivverket
Henrik Larsen Skjæret

Henrik Larsen Skjæret (født i 1781 eller 1782 i Balsfjord, død 16. mars 1855 samme sted) var en norsk bonde og tømmermann som 1. august 1814 ble valgt som representant fra Finmarkens Amt som i dag tilsvarer Troms og Finnmark fylker. Han dro til Bodø for å komme til Stortinget, men returnerte da han fikk beskjed om at Det overordentlige Storting i 1814 var avholdt. 
På hans hjem Skjæret i Balsfjord står en liten tømmerlåve igjen fra hans tid rundt 1814. Låven ble restaurert og fredet av Riksantikvaren i september 2014 i forbindelse med Grunnlovsjubileet 1814-2014.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Olav Austlid og Oddvar Svendsen: Henrik Larsen og gården Skjæret i Balsfjord, i Jørn Holme (red): De kom fra alle kanter - Eidsvollsmennene og deres hus, Cappelen Damm 2014, s. 487 - 488. ISBN 978-82-02-44564-5
Tuberaria guttata

Tuberaria guttata er en plante i solrosefamilien.
Den er en lav, hårete, ettårig urt. Ved basis har den en bladrosett, og stengelen er opprett og lite forgrenet. Bladene er lansettformede med tre nerver. Blomstene er gule, 10–20 mm, og sitter i små klaser. Kronbladene har en sjokoladebrun eller purpur flekk innerst.
Arten vokser i maquis, garrigue og på tørre steder med sand eller gras. I Vest-Europa vokser den på tynn jord sammen med røsslyng og gulltorn. Den er utbredt i hele middelhavsområdet og finnes også i Vest-Europa nordover til Irland, Sør-England, Nederland og Tyskland. 


== Litteratur ==
C. Grey-Wilson og M. Blamey; norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding (1992). Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa. Teknologisk Forlag. s. 254–255. ISBN 82-512-0355-4. 
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 143. ISBN 0-7136-7015-0. 
O. Polunin og A. Huxley, norsk utgave P. Sunding (1978). Middelhavsflora. NKI-Forlaget. s. 127. ISBN 82-562-0490-7. 


== Eksterne lenker ==
(en) Tuberaria guttata i Encyclopedia of Life 
(en) Tuberaria guttata i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Tuberaria guttata hos Dyntaxa 
(en) Tuberaria guttata hos ITIS 
(en) Tuberaria guttata hos NCBI 
(en) Tuberaria guttata hos The International Plant Names Index 
(en) Tuberaria guttata hos Tropicos 
(en) Kategori:Tuberaria guttata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Tuberaria guttata – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tuberaria guttata – detaljert informasjon på Wikispecies
Bølerskrenten (Oslo)

Bølerskrenten (5-51, 4-46) er en vei på Bøler i bydel Østensjø i Oslo. Den går fra Utmarkveien, krysser Bølerlia og går så parallelt med Østensjøbanen før den ender i Bølerlia igjen.
Veinavnet ble vedtatt i 1955. Veien har blokkbebyggelse fra 1956 tilsluttet USBL-borettslag.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Bølersletta (Oslo)

Bølersletta (1-9E, 2A-10E) er en vei på Bøler i bydel Østensjø i Oslo. Den går fra Kringkollen til Guristuveien.
Veinavnet ble vedtatt i 1955. Veien har småhusbebyggelse.


== Litteratur ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Bølersvingen (Oslo)

Bølersvingen (1-21, 2-18H) er en vei på Bøler i bydel Østensjø i Oslo. Den går fra Bølerveien til Kringkollen.
Veinavnet ble vedtatt i 1955. Bebyggelsen består av eneboliger og lave hus.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Dalsveien (Oslo)

Dalsveien (1-61, 6-82) er en vei som går fra Smestad til Slemdal  i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går fra Ring 3 i sør og ender som blindvei nord for Dagaliveien.
Navnet hadde vært i bruk en stund da det ble offisielt vedtatt i 1907.
Veien har for en stor del villabebyggelse. Husmannsplassen Holtet (under Østre Holmen) er i nr. 82.


== Kilder ==
Oslo byleksikon: Dalsveien


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (D)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Knuth’s up-arrow notation

Knuth's up-arrow notation, eller «Pilnotering», er en matematisk fremgangsmåte måte for å beskrive meget store tall.
Den ble innført av Donald Knuth i 1972.


== Fremstilling ==


=== Enkelt pil (↑) ===
a↑b er det samme som ab
3↑3 blir da det samme som 33=27


=== Dobbel pil (↑↑) ===
A dobbel pil B blir A^A^A... B ganger,
a↑↑b = a↑(a↑(...↑a)) = a^a^a... b antall ganger.
3↑↑4 blir da 3333.
3↑↑3 blir 333 = 327 = 7 625 597 484 987


=== Trippel pil (↑↑↑) ===
a ↑↑↑ b = a↑↑(a↑↑(a↑↑(...↑↑a) B antall ganger
3 ↑↑↑ 3 = 3↑↑(3↑↑3) = 33......33 og dette er 7 625 597 484 987 siffer høyt.


=== Firedobbel pil (↑↑↑↑) ===
a↑↑↑↑b = a↑↑↑(a↑↑↑(...↑↑↑a) B antall ganger
3↑↑↑↑3 = 3↑↑↑(3↑↑↑3) = 33333...... 7 625 597 484 987 ganger.


== Referanser ==
Holmenveien (Oslo)

Holmenveien (1-99, 2-72) er en vei som går fra Vinderen til Smestad i bydel Vestre Aker i Oslo. Den begynner ved Slemdalsveien, ved Vinderen stasjon på Holmenkollbanen, og går nordvestover. Et stykke etter at den har krysset Ring 3 på en bro, følger et nokså svingete parti i Grimelund-området. Etter Dalsveien går veien mot sørvest og deretter sør og ender i en snuplass med bom på motsatt side. En liten rest fortsetter etter bommen ned mot Bakkekroen ved Smestadkrysset.
Navnet ble vedtatt i 1907, men veien er eldre. Før 1904–1905 fulgte den løpet til Tråkka og via Østre Holmen.
Mye av veien har villabebyggelse, en god del fra tiden omkring den første verdenskrig. Blant disse er arkitekten Carl Berners egen villa i nr. 32 samt villa Alvim i nr. 21, som Berner tegnet sammen med sin bror Jørgen Berner for Eugène Didriksen. Senere har det kommet til enkelte små blokker og andre nyere bygg, f.eks. nr. 14 (ark. Eigil Ramsfjell), nr. 16 (ark. A38 Arkitekter) og nr. 36 (tre hus tegnet av Niels Torp, oppført 2004). Ved Vinderen er en rekke forretningsgårder.


== Noen hus langs veien ==

		
		
		


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Holmenveien». Oslo byleksikon (5 utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 258-259. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.