jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Contessa Entellina

Contessa Entellina (arbereshe-albansk: Kundisa; siciliansk: Cuntissa) er en liten kommune med 1721 innbyggere i storbyområdet Palermo på Sicilia i det sørlige Italia. 
Kommunen er lokalisert i Valle del Belìce, som ligger 571 meter over havet i fjellet Brinjat.
Kommunen er sammen med Piana degli Albanesi og Santa Cristina Gela en av tre etniske arbereshe-samfunn på Sicilia, hvor det fortsatt blir snakket oldtidens albansk, i dag kalt arbereshe-albansk, der deres ortodoks-kristne tro, kostymer, musikk og tradisjoner er vel bevart fra det antikke Albania.


== Galleri ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Contessa Entellina – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Dennis W. Sciama

Dennis William Siahou Sciama (1926–1999) var en britisk fysiker.
Sciama studerte hos Paul Dirac i Cambridge. I doktorarbeidet (1952) utviklet han en gravitasjonsteori basert på Machs prinsipp, ideen om at lokale fysiske lover påvirkes av tilstanden i hele universet. Han var en overbevist tilhenger av steady-state-teorien inntil den ble uholdbar da Arno Penzias og Robert Woodrow Wilson i 1965 oppdaget den kosmiske bakgrunnsstrålingen. Sciama ble deretter talsmann for big-bang-teorien.
Gjennom eget arbeid og gjennom innsatsen som veileder for over 70 doktorgradstudenter, hvorav mange fikk strålende akademiske karrierer, spilte Sciama en stor rolle i utviklingen av britiske fysikk etter annen verdenskrig. Han regnes som en av den moderne kosmologiens fedre.Blant Sciamas mange framstående studenter hører Stephen Hawking, Martin Rees, David Deutsch og John D. Barrow.


== Referanser ==


== Kilder ==
A short biography of Dennis Sciama, sissa.it
George F.R Ellis: Obituary: Dennis Sciama (1926–99), nature.com 17. februar 2000


== Eksterne lenker ==
Publikasjoner av Sciama i Astrophysics Data System
Liste over Kenyas statsministre

Kenyas statsminister var leder for landets regjering.  
      Kenya African National Union (KANU)
      Orange Democratic Movement (ODM)


== Kilder ==
«Kenya». World Statesmen.org. Besøkt 20. mars 2018.
Shanghai Maple

Shanghai Maple (kinesisk: 上海華普汽車; også Shanghai Maple Guorun Automobile eller Shanghai Maple Automobile, SMA) er en kinesisk bilfabrikk, eiet av Geely Automobile og Geely Holding Group. Foretaket startet sin virksomhet i år 2000 og hadde i 2009 omkring 2 200 ansatte ved fabrikken og hovedkontoret i Shanghai. Geely lanserte Shanghai Maple som sitt billigere merke. Da deres utdaterte Citroën ZX-kopier aldri lyktes så bra, begynte Geely delvis å fase ut Maple-merket i 2010 og erstattet det med budsjettbilen Englon.Sanghai Maple begynte med eksport i 2007, først til Egypt, hvor bilene ble markedsført som C51 (saloon) og C52 (saloon med Audi type front). En sportslig R80 hardtop og R81 saloon ble eksportert til andre land, inklusive Russland og Chile.
I februar 2013 annonserte Shanghai Maple og Kandi Technologies at begge var enige om et 50:50 joint venture, kalt «Zhejiang Kandi Electric Vehicles Investment», med en opprinnelig registrert aksjekapital på 1 milliard yuan (160 millioner dollar). Denne skulle ha fokus på forskning, utvikling, produksjon, markedsføring og salg av elektrisk drevne kjøretøyer på det kinesiske innlandsmarkedet. Denne avtalen ble underskrevet 22. mars 2013.


== Referanser ==
Liste over presidentene for Kenyas nasjonalforsamling

Presidenten for Kenyas nasjonalforsamling er leder for underhuset i parlamentet.

Kenya innførte i 1963 tokammersystem: Senat og Representanthus. Disse ble i 1967 slått sammen til Nasjonalforsamlingen. 


== Referanser ==


== Kilder ==
«Politics and Parliamentarians in Kenya 1944-2007» (PDF). Center for Multiparty Democracy. Arkivert fra originalen (PDF) 28. oktober 2008.
Indre Søndhordland

Indre Søndhordland var en valgkrets i Søndre Bergenhus amt ved stortingsvalgene fra 1906 til 1918. Ved disse stortingsvalgene praktiserte man en valgordning med direkte flertallsvalg i enmannskretser. Ytre Søndhordland valgte således én representant og én personlig vararepresentant.
Valgkretsen Indre Søndhordland bestod av herredene Tysnes, Strandvik, Hålandsdal, Fuse, Kvinnherred/Kvinnherad, Fjelberg, Ølen fra 1918, Etne og Skånevik med rundt 21 000 innbyggere og 10 000 stemmeberettigede etter innføringen av kvinnelig stemmerett.


== Valgresultat ==


== Stortingsrepresentanter ==


== Referanser ==
Liste over Polens regjeringssjefer

Under følger en liste over Polens regjeringssjefer:


== Hertugdømmet Warszawa 1807 – 1813 ==


== Novemberoppstanden 1830 – 1831 ==


== Oppstanden i Krakow 1846 ==


== Oppstanden i Stor-Polen 1848 ==


== Januaroppstanden 1863 – 1864 ==


== Kongeriket Polen 1916 – 1918 ==
      Uavhengig
      SDN
      SPN


== Folkerepublikken Polen 1918 ==
      PPS
      PSL «Wyzwolenie»


== Den andre polske republikk 1918 – 1939 ==
      PPS
      Uavhengig
      PSL «Piast»
      ZLN
      ChNSP
      SPN
      BBWR


== Den polske eksilregjeringen 1939 – 1990 ==
      Uavhengig
      SL
      PPS
      LNP
      SP

Rada Trzech ble opprettet i 1954 etter at president August Zaleski nektet å trekke seg tilbake etter at hans syvårsmandat var avsluttet. I utgangspunktet var Rada Trzech en selvutnevnt komité i opposisjon til Zaleski. Den utnevnte sin egen regjering og fikk 21. juli 1956 fullmakter av eksilparlamentet Rada Jedności Narodowej til å fungere som polsk statsoverhode. Den ble oppløst etter August Zaleskis død 7. april 1972


== Polen 1944 – 1952 ==
      PPS
      PZPR


== Folkerepublikken Polen 1952 – 1989 ==
      PZPR
      KO „S”


== Den tredje polske republikk 1989 – ==
      KO „S” / UD
      KLD
      PC
      PSL
       SdRP / SLD
      AWS
      PiS
      PO


== Kilder ==
«Poland». Rulers.org. Besøkt 21. mars 2018.
Rognsundet

Rognsundet (nordsamisk: Čoalmmenuorri, historisk også skrevet Čoalmenuorri) er et sund i Alta kommune i Finnmark. Det ligger mellom Stjernøya i vest og Seiland i øst. Sundet er rundt 20 kilometer langt og strekker seg fra Sørøysundet i vest til Altafjorden i øst.Det er bosetting ved Rognsundet på begge øyene. På Seiland bor de på Altneset, mens på Stjernøya bor de i Store Kvalfjord, Nordmannsneset og Pollen. På Altneset ligger Rognsund kirke.


== Rognsundkofta ==
Rognsundet har også en egen samedrakt som er kalt Rognsundkofta, eller på nordsamisk Čoalmmenuorri gákti.

		


== Referanser ==
Charlotte Amalie Danneskiold-Laurvig

Charlotte Amalie grevinne Danneskiold-Laurvig til Skjoldenæsholm (født 15. november 1682, død 7. desember 1699 i barselseng) var en dansk-norsk adelskvinne, gift med Christian Gyldenløve (1674-1703), en av Christian Vs illegitime barn med Sophie Amalie Moth.
Hun var datter av  stattholder i Norge, feltmarskalk Ulrik Frederik Gyldenløve (1638-1704) og Antoinette Augusta av Aldenburg (1660-1701). Den 27. november 1696 giftet hun seg på Københavns slott med greven av Samsøe, Christian Gyldenløve, hvor kongen selv førte bruden opp ad gulvet. Ved ekteskapets inngåelse fikk hun av sin far overdratt Skjoldenæsholms Gods (Sjælland) med alle rettigheter. Hun døde den 7. desember 1699, og ble begravet i Vor Frue i København.


== Referanser ==
Hele verden ler

Hele verden ler (originaltittel: russisk: Весёлые ребята, også vist i Norge som De lystige musikanter) er en sovjetrussisk musikal-komedie fra 1934 regissert av Grigorij Aleksandrov.
Hovedrollene som Kostya og Yelena ble spilt av jazz-sangeren og komikeren Leonid Utjosov, og regissørens kone Ljubov Orlova. De ble begge store stjerner i Sovjetunionen på grunn av filmen.


== Handling ==
Yelena, en velstående sangerinne, tar feil av hyrden Kostya Potekhin for å være en berømt paraguayansk dirigent for et symfoniorkester Costa Fraschini. Hun inviterer ham til en elegant fest i hennes hjem. Han spiller panfløyten sin, som tiltrekker seg dyreflokken fra den nærmeste kolkosen til spisebordet deres. Yelenas tjener Anyuta får umiddelbart romantiske følelser for Kostya.
Men Kostya blir tiltrukket av Yelena. Når hun avviser ham, etter å ha oppdaget hans virkelige identitet, blir han veldig opprørt. Han reiser deretter til byen for å prøve seg som profesjonell musiker, og havner i forskjellige komiske situasjoner. Etter hvert blir han med i et jazz-band. Kostya blir sjef for bandet, og dette viser seg å være litt av en utfordring. De andre band-medlemmene havner ofte i konflikter og slagsmål med hverandre, som resulterer i at bandet blir kastet ut av huset av utleier.
På grunn av problemene deres oppfordres bandet til å øve mer før en kommende forestilling, og til og med spille i begravelser for å få mer trening. På en regnfull kveld møter Kostya og bandet tilfeldigvis Anyuta, på vei til en konsert. De tar henne med seg, og hun blir avslørt for å være en utmerket sangerinne. Så hun blir med i bandet, og de begynner å opptre sammen med større suksess. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hele verden ler på Internet Movie Database 
(sv) Hele verden ler i Svensk Filmdatabas 
(da) Hele verden ler i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Hele verden ler på Allociné 
(nl) Hele verden ler på MovieMeter 
(en) Hele verden ler på AllMovie 
(en) Hele verden ler på Rotten Tomatoes
Grigorij Aleksandrov

Grigorij Vasiljevitsj Aleksandrov (russisk: Григо́рий Васи́льевич Алекса́ндров), opprinnelig Mormonenko (russisk: Мормоненко), 23. januar 1903 i Jekaterinburg, Det russiske keiserdømmet, død 16. desember 1983 i Moskva) var en sovjetisk filmregissør. Hans kone var skuespillerinnen Ljubov Orlova 
Aleksandrov var sammen med Ivan Pyrjev en viktig proponent av kolkos-musikalen, populære underholdningsfilmer som fokuserte på livet i kollektivbruk i Sovjetunionen. Eksempler på slike filmer er Hele verden ler (1934), De møttes i Moskva (1941), Sangen om Sibir (1948) og Kubankosakkene (1949).


== Filmer i utvalg ==
1927 – Oktober (med Sergej Eisenstein)
1929 – Generallinjen (med Sergej Eisenstein)
1930 – Frauennot - Frauenglück (kun manus)
1934 – Hele verden ler
1936 – Tsirk
1938 – Volga-Volga
1940 – Svetlyj put
1947 – Til vårens pris (Vesna)
1949 – Møte ved Elben
1949 – De tre Coronas
1952 – Stormfulle toner
1960 – Russkij suvenir


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Grigorij Aleksandrov på Internet Movie Database 
(sv) Grigorij Aleksandrov i Svensk Filmdatabas 
(da) Grigorij Aleksandrov på Filmdatabasen 
(da) Grigorij Aleksandrov på Filmdatabasen 
(fr) Grigorij Aleksandrov på Allociné 
(en) Grigorij Aleksandrov hos The Movie Database
Derek Rolle

Derek S. Rolle er en bahamansk økonom, som siden 1. september 2017 har vært visesentralbanksjef for Bahamas' sentralbank.
Rolle har studert ved University of The Bahamas, og har en bachelor-grad i finans og samfunnsøkonomi fra College of William and Mary i USA, samt en MBA-grad med hovedvekt på finans og kvantitive metoder fra University of Georgia i USA.
Han overtok som visesentralbanksjef 1. september 2017, etter at Michael Lightbournes periode utløp. Han hadde da jobbet i sentralbanken i 28 år.


== Kilder ==
Presentasjon på sentralbankens hjemmeside Arkivert 7. september 2017 hos Wayback Machine.
Čoarvejohka (Finland)

Čoarvejohka (nordsamisk, enaresamisk: Čuárvijuuhâ) er ei elv i Enare og Utsjok kommune i Lappland i Finland. Den er ei sideelv til Vaijoki og er en del av Neidenvassdraget. Elva er 21,4 kilometer lang og har utspring på myrene nord for Čoarvejávri, som er den største innsjøen i nedbørfeltet. Elva munner ut i Vaijoki rundt syv kilometer før Vaijokis munning i Iijärvi.


== Referanser ==
Čoarvejohka

Čoarvejohka kan vise til:

Čoarvejohka (Narvik) – ei elv i Narvik kommune i Nordland
Čoarvejohka (Finland) – ei elv i Enare og Utsjok kommune i finsk Lappland
Verdens figurteaterdag

Verdens figurteaterdag har siden 2003 blitt markert over hele verden den 21. mars hvert år.


== Opprettelse av dagen ==
Dagen ble innstiftet av organisasjonen UNIMA (UNion Internationale de la MArionnette), som er en verdensomspennende interesseorganisasjon for figurteater. Dagen ble innstiftet etter initiativ fra den iranske figurmakeren og figurspilleren Javad Zolfaghari, og ble markert for første gang i 2003.


== Internasjonalt ==
UNIMAs generalsekretariat holder til i Charleville-Mézières i Frankrike, og sørger for en behørig feiring i og rundt organisasjonens hovedkvarter. Figurteaterkompanier og -utøvere over hele verden markerer også dagen på ulike måter. Eksempelvis organiserte ensemblet som spilte den prisbelønte figurteatermusikalen Avenue Q på Broadway, en utendørsmarkering på Manhattan den 21. mars 2016.UNIMAs generalsekretariat publiserte i mars 2018 en video der figurteaterutøvere og -entusiaster fra blant annet Algerie, Australia, Canada, Frankrike, Spania, Kina og India hadde tatt opp sine hilsener i anledning den forestående feiringen. I alle de ulike opptakene ble mottoet «Together we create the movement» fremsagt på de medvirkendes respektive språk.


== Norge ==
UNIMA Norge bidrar til å feire figurteaterkunsten ved å markere den 21. mars på norsk hold. Rundt om i landet sørger også lokale utøvere av figurteater for å skape oppmerksomhet om denne scenekunstformen.


== Referanser ==
Simonetta Saenger

Simonetta Rosati Saenger (født 21. mars 1937) er en norsk billedkunstner, kunstkonservator og figurteaterutøver. Hun har deltatt i flere utstillinger i Østfold og resten av Norge, blant annet på Østlandsutstillingen.


== Familie ==
Saenger kom til Norge i 1947. Hennes far var den italienske kunstmaleren Alberto Rosati; morfaren var den norske kunstneren Oluf Wold-Torne. Hun er gift med kunstneren Hans Saenger.


== Liv og virke ==


=== Billedkunstner og konservator ===
Hun studerte ved Statens håndverks- og kunstindustriskole (S.H.K.S) fra 1956 til 1959, som elev på malerlinjen og glasslinjen. Hun har også vært elev av maleren Finn Nielssen, og hadde et treårig studieopphold i Roma og Firenze for å lære dekorering og restaurering av polikrome møbler samt kunsthistorie og stilhistorie. Etter å ha fullført malerlinjen på Kunst- og håndverksskolen utdannet hun seg til møbelkonservator i Firenze. Hun har også foretatt senere studiereiser til Italia, Frankrike, Tyskland, Holland og Spania, og har arbeidet parallelt som billedkunstner og konservator.


=== Simonettas dukketeater ===
I nærmere 20 år, fra 1969 til 1988, drev hun Simonettas dukketeater ved siden av virket som billedkunstner. Annethvert år produserte hun en ny forestilling med sitt enmannsteater. Hun laget blant annet en versjon av eventyret Kvitebjørn kong Valemon, og i Barneåret 1979 satte hun opp Pinocchio med støtte fra Østfold fylkeskommune. Etter noen års drift ble bibliotekssjef Arne Solli i Fredrikstad oppmerksom på dukketeatervirksomheten hennes, og satte henne i forbindelse med biblioteknettverket i Østfold fylkeskommune. Fra 1984 fikk hun produksjonsstøtte fra fylket. I en periode spilte hun nærmere 50 forestillinger i året. Hvert år ble forestillingene hennes sett av omkring 5000 barn. Hun var medlem av Norsk Dukketeaterforening, som etter hvert skiftet navn til UNIMA Norge.


==== Produksjoner (utvalg) ====
Nedenfor listes et utvalg av repertoaret til Simonettas dukketeater, med premiereåret i parentes:

Østenfor sol og vestenfor måne (1986)
Pinocchio (1979)
Kvitebjørn kong Valemon


=== Utstillinger ===


==== Separatutstillinger ====
1979 – Unge Kunstners Samfund, Oslo
1981 – Galleri 12 B, Fredrikstad
1982 – Galleri Sigwad Skald, Sarpsborg
1983 – Galleri Amalie, Bjørkelangen
1984 – Rakkestad Kunstforening, Rakkestad
1985 – Torpum Gård, Halden
1986 – Hurum kunstforening, Holmsbu
1986 – Galleri Marie, Halden (sammen med Hans Saenger)
1986 – Galleri Petrusjka, Sarpsborg
1986 – Vikersund kunstforening
1988 – Rygge kunstforening, Rygge
1988 – Rakkestad kunstforening, Rakkestad
1990 – Galleri K 16, Ålesund
1993-1994 – Hå gamle prestegard
1991 – Sarpsborg kunstforening
Onsøy sommergalleri 1991-1995


==== Kollektivutstillinger ====
1998 – Høstutstillingen
Ålesund K6 
Østlandsutstillingen


=== Galleri ===

		
		
		
		
		


== Referanser ==
Bjørn Faarlund

Bjørn Faarlund (født 9. januar 1965) er en norsk programleder på radio, og er å høre på morgensendingen P4s Radiofrokost.
Han er oppvokst i Hemsedal, og har studert informatikk ved Universitetet i Oslo. Fra 1984 til 1999 var han programleder på Radio 1 i Oslo, som i mange år var landets største lokalradiostasjon.
Fra 2000 har Faarlund vært programleder i P4s Radiofrokost, og har vært å høre sammen med blant annet Tor Andersen, Jan Normann, Silje Stang, Victoria Bryde, Terje Sporsem og Daniel Høglund. Nå har han morgensendingen på P4 sammen med Marte Kaasa Arntsen og Øystein Røe Larsen.
Bjørn Faarlund har vunnet Prix Radio en rekke ganger, blant annet som Årets Radionavn, og som Årets Programleder og Årets Sendeflate med P4s Radiofrokost.
Han er også tildelt Riksmålsforbundets Lytterpris for 2018.


== Referanser ==
Liste over Sovjetunionens visestatsoverhoder

Under følger en liste over Sovjetunionens visestatsoverhoder:
      VKP(b) / KPSS


== Kilder ==
«Vyssjije organy gosudarstvennoj vlasti SSSR». knowbysight.info. Besøkt 20. mars 2018.
Bundesstraße 75

Bundesstraße 75 (B 75) er en tysk føderal vei. Opprinnelig gikk den mellom grensen mot Nederland og Travemünde ved Lübeckbukta. I dag går den mellom Delmenhorst i Niedersachsen og Travemünde, store deler av veien har blitt erstattet av motorveier eller har blitt omklassifisert til lokale veier.
Flåren bru

Flåren bru er en 51 meter lang bro på riksvei 9. Den ble åpnet i 2004, har tre spenn, og to kjørefelt. Den første Flåren bru ble åpnet i 1866-1868, den ble avløst av en annen bro i 1956-1957, som ble avløst av dagens bro i 2004.


== Kilder ==
Setesdalwiki
De forsømte broene
Vegvesenets vegkart


== Eksterne lenker ==
Flåren bru på Google Street View
Isaak Dunajevskij

Isaak Osipovitj Dunajevskij (født 30. januar 1900 i Lochvitsa, Lille-Russland (i dagens Ukraina), Det russiske keiserdømmet, død 25. juli 1955 i Moskva) var en sovjetisk komponist. Han skrev musikk til en rekke filmer, og er kjent for sangen Glade karers marsj (Marsj vesiolych rebjat) fra Grigorij Aleksandrovs musikalfilm Hele verden ler (1934) som ble velkjent i Sverige da Karl Gerhard benyttet melodien til sin kuplett Den ökända hästen från Troja.
Asteroiden 4306 Dunaevskij er oppkalt etter ham.


== Filmmusik i utvalg ==
1934 – Hele verden ler
1936 – Circus
1938 – Volga-Volga
1947 – Til vårens pris
1950 – Kubankosakkene
1951 – Freundschaft siegt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Isaak Dunaevsky – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Isaak Dunajevskij på Internet Movie Database 
(da) Isaak Dunajevskij på Filmdatabasen 
(en) Isaak Dunajevskij hos The Movie Database 
(en) Isaak Dunajevskij på Discogs 
(en) Isaak Dunajevskij på MusicBrainz
Villrips

Villrips (Ribes spicatum) er en løvfellende busk i ripsslekta. Den minner om hagerips, men vokser vilt i hele Norge i motsetning til hagerips som er innført fra Vest-Europa.


== Beskrivelse ==
Følgende beskrivelse gjelder den vanligste underarten i Norge, skogrips (subsp. spicatum). Den har opprette greiner, mangler torner og blir 1–1,5 m høy. Bladene er 4–6 cm brede og tre- eller femflikede med tverr eller grunt hjerteformet grunn. Midtfliken er kort og bred. Oversiden av bladet er tynt hårete og undersiden tettere håret.
Villrips blomstrer i mai–juni med grønnaktige, tvekjønnede blomster 10–20 sammen i hengende klaser. Bærene er 6–8 mm, røde og syrlige. Villrips ligner på slektningen hagerips (Ribes rubrum), men bladene til hagerips har dypt hjerteformet grunn og bred midtflik, og blomstene har en ringformet opphøyning i bunnen. Det finnes også en hybrid mellom de to artene, slottsrips (Ribes × houghtonianum).


== Utbredelse ==
Arten vokser i fuktig skog, ofte sammen med or. Villrips er med ulike underarter utbredt i Nord- og Øst-Europa og videre østover gjennom Asia til nordøstlige Kina og Russlands fjerne østen. I Norge er den vanlig i hele landet.


== Underarter ==
Villrips deles i følgende underarter:

kjertelrips (subsp. hispidulum) – nordøst i Finland, nord i europeisk Russland, Sibir, Kasakhstan, Mongolia,  Heilongjiang og Indre Mongolia i Kina; bladene er hårete med korte og butte fliker, klasene består av 3–8 blomster, bærene er 8–11 mm store.
fjellrips (subsp. lapponicum) – Norge, Sverige, Finland, nord i europeisk Russland, Sibir, Mongolia; ganske sjelden i Nord-Norge og til fjells i Sør-Norge; bladene har spisse fliker og undersiden er glatt, klasene består av 3–8 blomster, bærene er 8–11 mm store.
subsp. palczewskii – midtre og østlige Sibir, Heilongjiang og Indre Mongolia i Kina.
skogrips (subsp. spicatum) – Nord- og Øst-Europa, vest til Storbritannia; vanlig i hele Norge.


== Galleri ==

		


== Litteratur ==
B. Mossberg og L. Stenberg (2016). Gyldendals store nordiske flora. Gyldendal. s. 258. ISBN 978-82-05-42485-2. 
C. Grey-Wilson og M. Blamey (1992). Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa. Norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding. Teknologisk Forlag. s. 174–175. ISBN 82-512-0355-4. 
«Skogsvinbär». Den virtuella floran. Besøkt 19. mars 2018. 
K. Marhold (2011). «Ribes spicatum». Grossulariaceae. – In: Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 19. mars 2018. 
«Ribes spicatum». U.S. National Plant Germplasm System. Besøkt 19. mars 2018. 


== Eksterne lenker ==
(en) villrips i Encyclopedia of Life 
(en) villrips i Global Biodiversity Information Facility 
(no) villrips hos Artsdatabanken 
(sv) villrips hos Dyntaxa 
(en) villrips hos ITIS 
(en) villrips hos NCBI 
(en) villrips hos Panarctic Flora 
(en) villrips hos The International Plant Names Index 
(en) Kategori:Ribes spicatum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Ribes spicatum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ribes spicatum – detaljert informasjon på Wikispecies 
Kristins flora – villrips
Maromokotro

Maromokotro er med sine 2 876 moh. Madagaskars høyeste fjell. Maromokotro ligger i Tsaratanana-massivet på den nordlige delen av øya og er en del av Tsaratanana naturreservat og derfor ikke åpent for ferdsel.


== Referanser ==
Valerija Demidova

Valerija Vladimirovna Demidova (russisk: Валерия Владимировна Демидова, født 3. mars 2000) er en russisk freestylekjører.
Hun representerte Olympiske utøvere fra Russland under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 6 i halfpipe.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Valeriya Demidova – Olympics.com 
(en) Valeriya Demidova – Olympic.org 
(en) Valeriya Demidova – Olympedia 
(en) Valeriya Demidova – FIS (freestyle)
Rowan Cheshire

Rowan Cheshire (født 1. september 1995) er en britisk freestylekjører.
Hun representerte Storbritannia under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 7 i halfpipe.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rowan Cheshire – Olympedia 
(en) Rowan Cheshire – Storbritannias olympiske komité 
(en) Rowan Cheshire – FIS (freestyle)
Zhang Kexin (freestylekjører)

Zhang Kexin (født 5. juni 2002) er en kinesisk freestylekjører.
Hun representerte Kina under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 9 i halfpipe.Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun nummer 7.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zhang Kexin – Olympedia 
(en) Zhang Kexin – FIS (freestyle)
Elisabeth Gram

Elisabeth Gram (født 17. april 1996) er en østerriksk freestylekjører.
Hun representerte Østerrike under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 13 i halfpipe.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elisabeth Gram – Olympedia 
(en) Elisabeth Gram – FIS (freestyle)
Saori Suzuki

Saori Suzuki (født 9. januar 1990) er en japansk freestylekjører.
Hun representerte Japan under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 14 i halfpipe.Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun utslått i kvalifiseringen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Saori Suzuki – Olympedia 
(en) Saori Suzuki – FIS (freestyle) 
(en) Saori Suzuki – TheSports.org
Molly Summerhayes

Molly Summerhayes (født 7. juni 1997) er en britisk freestylekjører.
Hun representerte Storbritannia under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 17 i halfpipe.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Molly Summerhayes – Olympedia 
(en) Molly Summerhayes – Storbritannias olympiske komité 
(en) Molly Summerhayes – FIS (freestyle)