jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Akuttmottak

Et akuttmottak er en avdeling i et sykehus som tar seg av akutte skader og sykdommer. I akuttmottaket finnes leger fra flere fagområder samt sykepleiere. 
I akuttmottaket mottas dels pasienter som selv henvender seg for diverse skader og sykdommer, dels pasienter som avleveres med ambulanse. Akuttmottak fungerer gjerne i samarbeid med vaktlegeordninger, slik at pasientgruppene blir ivaretatt; akutte skader og sykdommer (for eksempel sykdommer som forverres kraftig over få timer) behandles i akuttmottaket og påfølgende innleggelse, eventuelt via et nødnummer, mens sykdommer som ikke krever akutt innleggelse behandles av egen (praktiserende) lege eller fastlege. De fleste akuttmottak har åpent hele døgnet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Emergency departments – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Elskers knute

En elskers knute er en måte å binde to parallell tau sammen.


== Egenskaper og bruk ==
Strammet elskers knute  fremstår som en tykkere punkt i tauparet.
Knuten er veldig kompakt, rund, og innesluttet slik at den kan tenkes å symbolisere et elskende par i stram klem.
Knuten er sikker men vanskelig å løsne.
Elskers knute  benyttes ofte som ledd i en kjede av tau-par, slik som i man henger på hull bakerst i skaft for kniv og annet verktøy for å forlenge grep, eller mulighet for å henge den opp på ønsket høyde. 
Det har vært en tradisjon hvor elskers knute  ble benyttet som en symboltung forlovelsesring. Ringen består da av to edelmetallring som utformer en krone av ustrammet elskers knute slik at ringene er bevegelige i forhold til hverandre, men kan ikke løsnes fra hverandre.


== Utforming ==
Elskers knute kan utformes ved å lage en ustrammet enkel knute på den ene tauet, for deretter veve inn det andre tauet slik at

det andre tauet kommer inn i knuten ved siden av den første og går ut ved siden av den første
det andre tauet utformer også en ustrammet enkel knute med buen på utsiden av det første tauets knute, og surredelen innenfor
type for det andre tauets enkel knute (overhånd eller underhånd) bestemmes slik at tauenes inngang og utgang skjer mellom buene.Tauparet går inn i knuten side ved side, og kommer ut av knuten også side ved side, men de har byttet plass underveis gjennom den strammede knuten. Starter man fra det flate ustrammede knuten i bildet, hvor tauene kommer ut slik de kom inn, snur strammingen med andre ord endene 180 grader i forhold til tampene.
Kaos og Bjørnar

Kaos og Bjørnar er den første av fem barnebøker i en serie bøker om vennene Kaos (Karl Oskar) og Bjørnar, skrevet av den norske forfatteren Anne-Cath. Vestly og utgitt 1982–87. Bøkene er illustrert av Vestlys ektemann Johan Vestly. Hovedpersonen Kaos (egentlig Karl Oskar) har Eva som dagmamma; og Eva er moren til Bjørnar som har ryggmargsbrokk og derfor sitter i rullestol. I bøkene viser Vestly «hvordan fantasi og ønske om fellesskap lar barn med ulike forutsetninger selv legge leken til rette for likeverdig deltagelse.» Bjørnars rullestol blir til en «tryllerullestol» som tar barna med på reiser ut i verden.Det meste av handlingen er lagt til Vetleby, en liten by ved fjellet. Faren til Kaos kjører den lille blå fjellbussen, og moren hans arbeider på et apotek. I bokserien blir Kaos og Bjørnar også kjent med Lilla Olaug som bor ved høyfjellshotellet, og den litt yngre nabogutten til Kaos, Lubben. Barna fra Vestlys faste fiktive drabantby, Tirilltoppen, noen timers reise unna Vetleby, har også biroller i bokserien. Kaos og Bjørnar møter blant annet Aurora, Guro, Auroras bror Sokrates, Morten minstemann, og Ellen Andrea.
I tillegg til å tematisere intgrering av funksjonshemmede, er bøkene også preget av nedrusting, fredsarbeid og internasjonal solidaritet, inspirert av tendenser i tiden omkring 1980–82.


== Bokliste ==
1982 – Kaos og Bjørnar
1983 – Lilla Olaug og Lubben
1984 – Kaosgutten i Vetleby og verden
1985 – Kaos førskolegutt
1987 – Kaos og hemmeligheten


== Referanser ==
Anthony Andreu

Anthony «Tony» Andreu (født 22. mai 1988) er en fransk fotballspiller som spiller for den skotske klubben Ross County FC.Andreu hadde sin tidligste karriere i Frankrike og Sveits, med Monaco, Chênois og Stade Nyonnais.Mens han spilte i Sveits, brukte han mye av sin fritid på å lese bøker og å skrive dikt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anthony Andreu – Transfermarkt 
(en) Anthony Andreu – Soccerbase.com 
(en) Anthony Andreu – FootballDatabase.eu 
(en) Anthony Andreu – Soccerway 
(es) Anthony Andreu – as.com
Bjørnar Erikstad

Bjørnar Erikstad  (født 10. mars 1981) er en norsk seiler. Han representerer Tønsberg seilforening, og representerte Norge under de paralympiske sommerleker i 2004, 2008 og 2012. Han seiler 2.4mR, og er flere ganger norgesmester og har medaljer fra både europamesterskap og sammenlagt verdenscup. I de paralympiske sommerleker i 2004 kom han på 8.-plass, i 2008 på 7.-plass og i 2012 på 8.-plass. Han er tatt ut til de paralympiske sommerleker 2016 i Rio de Janeiro.Han startet å seile i en alder av åtte år i Optimist. Erikstad lider av TAR syndrom, noe som gjør at han mangler armer og at hendene kommer rett ut fra skulderne. Han kunne ikke bruke beina før etter et titalls operasjoner.Erikstad vant kongepokal i seiling i 2004, og i 2015 vant han tittelen Årets mannlige funksjonshemmede utøver under Idrettsgallaen 2015.Han var Norges flaggbærer under åpningsseremonien ved paralympiske sommerleker 2016 i Rio.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Profil hos IPC
Profil hos Rio 2016 Arkivert 22. september 2016 hos Wayback Machine.
Ellen Andrea

Ellen Andrea er hovedpersonen i en serie med åtte barnebøker av den norske forfatteren Anne-Cath. Vestly og utgitt 1992–2004. De tre første bøkene er illustrert av Vestlys ektemann Johan Vestly, de siste av Vestly selv.
Hovedpersonen Ellen Andrea er den nyfødte «Forundringspakken» som introduseres i Knerten og forundringspakken (1973) Ellen Andrea er 12–14 år gammel i bøkene, har lillesøsteren Lagertha og foreldrene Philip og Siri. Ellen Andrea og Mormor er nære venninner og hovedpersoner sammen, og utviklingen av Mormor som forfatterens alter ego trekkes videre her. Det meste av handlingen er lagt til Vestlys faste fiktive drabantby, Tirilltoppen, og involverer barn fra Vestlys tidligere bokserier: Kaos og Bjørnar, Aurora, Guro, Auroras bror Sokrates, Morten minstemann og Lars.
Internasjonal solidaritet og møter med innvandrere er et tema i denne siste serien hennes. Vestly har «tatt opp problemstillinger med perspektiv utover familietematikken; har utvidet solidaritets- og fellesskapsideene og trukket storsamfunnet inn i småbarnsboka.»Bøkene inneholder en reise til Island i 5 på reise (1994), og en reise til Nigeria i Mormor og én til hos Rosa (1996). Vestly reiste selv til Nigeria i 1994. Mormors vennskap med Rosa fra Nigeria oppsto i Mormor og de åtte ungene på sykkeltur i Danmark (1986).
I Monrad tenker (2002) er Vestly dels opptatt av å samle tråder fra tidligere bøker idet Mormor blir oldemor, og barneklubben «Småtassene» består fremdeles av barn fra tidligere bøker. Dessuten introduseres en rekke nye, velmente tema: Monrad (9 år) er fortvilet fordi faren hans er forsvunnet sammen med skipet sitt utenfor kysten av Nigeria, mens Lagertha lærer seg pakistanske gloser for å ble bedre venninne med en pakistansk jente som har flyttet til Tirilltoppen. I tillegg presenteres et homofilt par, og Kjartan (6 år) har en far har sittet i fengsel, og kan derfor trøste en annen gutt som er lei seg fordi han ikke får besøke sin egen far i fengsel. I oppfølgeren og avslutningen Monrad og mormor i den store klubben (2004) får vi vite at Monrads far er berget, men boka er også preget av å være en siste etappe i forfatterskapet: «Vestly har en hyggelig stemme og er omtenksom overfor små og store. Hun er moderne, her er narkomane fedre i fengsel, her er innvandrere og oljearbeidere. Men historien spriker. Hun vil fortelle oss altfor mye på en gang; og hun gjør det med både pedagogisk og politisk pekefinger.»


== Bokliste ==
1992 – Ellen Andrea og mormor
1993 – Forundringspakken og Lagertha rasebasse
1994 – 5 på reise
1995 – Kostemarsj på Tirilltoppen
1996 – Mormor og én til hos Rosa
2000 – Småtassene og andre folk på Tirilltoppen
2002 – Monrad tenker
2004 – Monrad og mormor i den store klubben


== Referanser ==
Ingemar Skogö

Ingemar Skogö (født 4. januar 1949 i Tranås, død 28. mai 2019 i Stockholm) var en svensk embetsmann som fra 1. juni 2009 til 31. desember 2014 var landshøvding i Västmanlands län.Skogö var siviløkonom fra Lunds universitet. Han arbeidet deretter på Riksrevisionsverket 1972-78, i Finansdepartementet 1978-84 som departementssekretær og i Industridepartementet 1984-86 som departementsråd. 1986-1990 var han stadsdirektør i Södertälje kommune og 1990-91 statssekretær i Kommunikationsdepartementet hos Georg Andersson. Han var deretter generaldirektør i Luftfartsverket 1992-2001 og i Vägverket 2001-2009. Han var styreleder i blant annet styrene for MAX-lab og Øresundsforbindelsen. Han var også styreleder i Swedavia. Swedavia eier og driver flyplassen Arlanda samt ti andre flyplasser i Sverige.


== Referanser ==
Finn Fluge Pedersen

Finn Fluge Pedersen, senere kun Finn Fluge (født 11. september 1904, død 23. april 1976) var en norsk politiker, hjemmehørende i Norges Kommunistiske Parti. 
Midt på 1920-tallet var Pedersen en av de unge partiet hadde stor tro på, og som ble gitt plass på Kominterns såkalte Lenin-skole i Moskva. Fra 1926 til 1928 var han MLS-student. Da han kom tilbake til hjemlandet ble han høsten 1929 ansatt som distriktssekretær i NKP på Vestlandet og fikk en sentral rolle i partiet. I 1932 deltok han på den store, internasjonale antikrigskongressen i Amsterdam, som en av elleve norske delegater blant 2500 delegerte. Han var valgt av Antikrigskomiteen i Bergen.I 1939 var Pedersen blitt formann for NKP lokalt og satt i bystyret for NKP. Pedersen var blant NKP-lederne på Vestlandet som ble arrestert av tyskerne i november 1940. Han satt først i fangeleiren Ulven, der han som «stue-eldste» gjorde en stor innsats for å organisere og hjelpe med-fanger. Derfra ble han i mai 1943 transportert til Grini der han satt til freden kom. Han ble overført fra Grini til Bardufoss og var med å bygge Bardufoss flyplass og kom ikke tilbake til Bergen før 5. juni 1945.Etter krigen sto han på NKPs lister ved stortingsvalget i 1945 og ble valgt som vararepresentant nr. 2 for Bergen i 1945 - 1949. Også senere sto han på partiets stortingsvalgslister. I årene 1946 til 1951 var han styreleder i Bergen og Omegn Boligbyggelag.
I 1947 holdt Pedersen talen da Minnesteinen på Værlandet ble avduket, til minne om nordmenn som ikke overlevde krigen.Hans søster, Rodny Fluge Pedersen, var liksom broren aktiv i NKP, og gikk på Lenin-skolen i Moskva samtidig som ham (hun var KUNMZ-student 1927-1931). Hun ble senere gift med den sentrale svenske SKP-partifunksjonæren Gunnar Öhman, bosatte seg i Sverige og satt i to perioder i SKPs sentralledelse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Finn Fluge Pedersen på Stortingets nettsider
Lars Fletre

Lars Fletre (født 22. juni 1904 i Voss, død 9. september 1977 i Oslo) var en fremtredende norsk-amerikansk kunstner, mest kjent for sine arbeider som skulptør.
Fletre vokste opp i Voss. I 1923 flyttet han til Chicago, USA. Her var han elev på School of the Art Institute of Chicago fra 1925 til 1931. I 1933 flyttet Fletre tilbake til Norge. Fra 1941 til 1950 arbeidet han som formgiver og gravør på Hadeland Glassverk på Jevnaker. I 1950 flyttet han tilbake til Voss, hvor han etablerte et eget steinhuggeri. I 1954 flyttet han igjen til Chicago. Han døde under et besøk til Norge i 1977.


== Kunst ==
Som bildehugger har Fletre utført en rekke offentlige arbeider i Norge og i USA, i forskjellige materialer. Han har portrettert blant andre Per Sivle, Johan Enger og Lars Osa. Som formgiver og gravør for Hadeland glassverk på 1940-tallet arbeidet Fletre under ledelse av Sverre Pettersen. Her utforsket han sandblåsing og gravyr. På slutten av tiåret arbeidet han med Hermann Bongard og Willy Johansson, som tilhørte en ny generasjon formgivere på glassverket.


== Litteratur ==
Brenna, Arne. (2013, 3. juli). Lars Fletre. I Norsk kunstnerleksikon. Hentet 11. januar 2015 fra https://nkl.snl.no/Lars_Fletre.
Thue, Sigrid Rømcke. (2014, 20. november). Sverre Pettersen. I Norsk kunstnerleksikon. Hentet 11. januar 2015 fra https://nkl.snl.no/Sverre_Pettersen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Lars Fletre i Norsk kunstnerleksikon
Hjemliveien (Oslo)

Hjemliveien (1–19, 2–14) er en vei på Høyenhall i bydel Østensjø i Oslo. Den går sørøstover fra Høyenhallveien og ender som blindvei i en snuplass øst for Høyenhallsvingen.
Navnet ble vedtatt i 1926.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Hjemliveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 245. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Hjørungkroken (Oslo)

Hjørungkroken (1, 2–54) er en vei på Borgen/Heggeli i bydel Vestre Aker i Oslo. Det er en blindvei på sørsiden av Hjørungveien.
Navnet ble vedtatt i 2008. Hjørungløkken er et gammel navn på området.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Hjørungkroken». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 246. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Hjørungveien (Oslo)

Hjørungveien (1–11, 2A–10) er en vei på Borgen/Heggeli i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går fra Heggelibakken til Borgenbakken.
Veien fikk sitt navn i 1917, stavet Gjørungveien til 1934. Hjørungløkken er et gammelt navn på området.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Hjørungveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 246. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Holmenenga (Oslo)

Holmenenga er en vei på Holmen i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går mellom Holmenkollveien og Holmendammen terrasse.
Veien fikk navn i 1965 etter Holmen-gårdene. 2 var lenge det eneste nummer i bruk. I 2019 ble 4 og 4 opprettet på adressen som tidligere var Holmenenga 2. Adressen Holmenenga 2 tilhører nå samme eiendom som Holmenkollveien 39.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Holmenenga». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 249. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Holmengrenda (Oslo)

Holmengrenda (1A–41, 2–18B) er en vei på Holmen i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går som blindvei sørøstover fra Stasjonsveien og ender i en snuplass. Derfra er det gangveiforbindelse videre til Holmen stasjon på Røabanen samt østover til Arnebråtveien.
Navnet ble vedtatt i 1951.
Vestsiden av veien (oddetallsadresser) har rekkehusbebyggelse fra rundt 1950 oppført for Holmenhaugen borettslag.
På østsiden er vertikaldelte tommannsboliger oppført for Arnebråten borettslag omtrent samtidig.


== Fotnoter og referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Holmengrenda». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 249. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Holmenhaugen (Oslo)

Holmenhaugen (1–11, 2–24) er en vei på Holmen i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går som blindvei nordøstover fra Arnebråtveien.
Navnet ble vedtatt i 1951.
Bebyggelsen i veien er oppført i 1948–52 for Holmenhaugen borettslag, som senere er gjort om til boligforening.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Holmenhaugen». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 249. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Holmensletta (Oslo)

Holmensletta (1–3, 4–10) er en vei på Holmen i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går fra Stasjonsveien til Lybekkveien.
Navnet ble vedtatt i 1952.
Veien er bebygget med tomannsboliger oppført for Holmenhaugen borettslag i 1948–52, i dag organisert som selveierboliger gjennom en boligforening.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Holmensletta». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 258. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Holmlia senter vei (Oslo)

Holmlia senter vei (1–33, 2–34) er en vei på Holmlia i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Den går fra Asperudveien og inn mot Holmlia senter.
Veien har OBOS-blokker oppført i perioden 1978–85.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Holmlia senter vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 259. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Holmliveien (Oslo)

Holmliveien (2–18; ingen oddetallsadresser) er en vei på Holmlia i bydel Søndre Nordstrandi Oslo. Det er en blindvei på vestsiden av Holmliaveien et stykke sør for Holmlia senter.
Navnet er fra 1933. Veien var opprinnelig betydelig lengre og gikk til Høgåsveien ved gamle Holmlia stasjon. (Den lå opprinnelig 350 meter lenger ut av byen.) Det meste av veien forsvant imidlertid med utbyggingen i 1980-årene. Veien har blokkbebyggelse.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Holmliveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 259. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Holmveien (Oslo)

Holmveien er en vei på Holmlia i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Den går som blindvei nordover fra Holmliveien.
Veien fikk navn etter Holm gård i 1925. Ingen hus har adresse til veien.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Holmveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 259. ISBN 978-82-573-1760-7.
Holtveien (Oslo)

Holtveien (1–55, 2–58) er en vei på Holtet
i bydel Nordstrand i Oslo. Den går sørover fra Kongsveien til Cappelens vei, parallelt med Ekebergbanen.
Veien fikk navn i 1928 etter Holtet gård.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Holtveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 260. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Hoppveien (Oslo)

Hoppveien (1–15, 2–24) er en vei på Oppsal i bydel Østensjø i Oslo. Den går som blindvei sørover fra Unnarennet.
Veien fikk navn i 1955 etter hoppbakken Bjartbakken like i nærheten.
Veien har rekkehusbebyggelse i OBOS-borettslaget Beverdalen fra midten av 1960-tallet.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Hoppveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 261. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Hornfjellveien (Oslo)

Hornfjellveien (3A–13B, 2A–6) er en vei på Høybråten i bydel Stovner i Oslo. Den går som blindvei sørøstover fra Høybråtenveien.
Veien fikk navn i 1925 etter villaeiendommen Hornfjell (Høybråtenveien 65).


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Hornfjellveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 261. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Youcef Reguigui

Youcef Reguigui (født 9. januar 1990) er en algerisk landeveissyklist som syklet for sørafrikanske Team Dimension Data fra 2013 til 2017.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Youcef Reguigui – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Youcef Reguigui – Olympedia 
(en) Youcef Reguigui – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Youcef Reguigui – ProCyclingStats 
(en) Youcef Reguigui – Cycling Archives 
(en) Youcef Reguigui – Cycling Quotient
Ogne Undertun

Ogne Undertun (født 21. februar 1968 på Ørland) er en norsk politiker (Ap) som er ordfører i Ørland kommune.
Han var medlem av Bjugn kommunestyre fra 2007 og Bjugns ordfører fra 2014 til kommunen opphørte ved utgangen av 2019. Deretter ble han varaordfører i den sammenslåtte Ørland kommune. Den 25. august 2022 ble han valgt til ordfører i Ørland etter at Tom Myrvold hadde sagt fra seg vervet.Han ble født på Ørland og vokste opp i Bjugn. Han er utdannet adjunkt med tilleggsutdannelse i realfag fra Høgskolen i Nord-Trøndelag fra 1994. Han har også en mastergrad i kunnskaps- og innovasjonsledelse fra 2011. Undertun har vært lærer i grunnskolen i Austertana, på Træna og i Bjugn. Fra 2009 til 2014 var han personalsjef i nabokommunen Åfjord.


== Referanser ==
Thorleif Grong

Thorleif Daniel Grong (født 14. september 1916 i Namsos, død i februar 1943) gjorde tjeneste i Kompani Linge i Storbritannia under andre verdenskrig. Han deltok i flere operasjoner i Norge.


== Bakgrunn ==
Grong var sønn av Konstanse og Ole Beier Grong. Han arbeidet som kontormann, og som idrettsmann ble han kretsmester i turn for Namsos turnforening.


== Andre verdenskrig ==
Grong forlot Norge ombord på losskøyta LS «Villa II» fra Flatanger den 21. august 1941 og ankom Lerwick på Shetland. Han ble innrullert i Kompani Linge etter ankomsten til Storbritannia. Skøyta ble angrepet av et tysk fly på overfarten, dette førte til at hovedmotoren stoppet og båten ble slept inn til Lerwick. Grong deltok i to operasjoner i trøndelagsområdet med formål å sabotere norske industribedrifter. Han ble landsatt en gang fra båt og en gang i fallskjerm.
Grong deltok i Operasjon Redshank. Gruppen på tre Lingesoldater dro fra Shetland den 17. april 1942. Den 4. mai 1942 ble aksjonen mot Thamshavnbanen utført. Etter at aksjonen var gjennomført, dro sabotasjegruppen over grensen til Sverige den 12. mai og derifra videre til Storbritannia den 18. mai.Han deltok også i Operasjon Kestrel 5. oktober 1942 mot Fosdalens Bergverk.I 1943 ble korporal Grong deltager i Operasjon Seagull. Under transport til Bodø-området gikk ubåten «Uredd» på en mine i Fugløfjorden og hele besetningen og deltagerne i operasjon Seagull samt en SIS-agent omkom.


== Utmerkelser og ettermæle ==
For sin innsats under krigen ble Grong tildelt St. Olavsmedaljen med ekegren.
Thorleif Grongs gate i Namsos er oppkalt etter ham. En bauta til minne om de omkomne etter «Uredd»  ble reist på Sjøforsvarets base på Haakonsvern.
Undervannsbåten «Uredd» der Grong omkom er erklært som gravminne. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Forsvaret - Uredd hedret
Rhamnus prinoides

Rhamnus prinoides er en eviggrønn busk eller lite tre i trollheggfamilien. Den er utbredt i fjellstrøkene i det østlige Afrika fra De etiopiske høylandene til Sør-Afrika. I Etiopia brukes bladene til å fremstille en slags mjød, tej, og i talla, som er øl laget av hirse.


== Kilder ==
«Rhamnus prinoides» (PDF). World Agroforestry Centre. Besøkt 17. juni 2015. 
PlantZAfrica.com – Rhamnus prinoides besøkt 17. juni 2015.


== Eksterne lenker ==
(en) Rhamnus prinoides i Encyclopedia of Life 
(en) Rhamnus prinoides i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Rhamnus prinoides hos NCBI 
(en) Rhamnus prinoides hos The International Plant Names Index 
(en) Rhamnus prinoides hos Tropicos 
(en) Kategori:Rhamnus prinoides – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Rhamnus prinoides – detaljert informasjon på Wikispecies
Kristian Sbaragli

Kristian Sbaragli (født 8. mai 1990) er en italiensk landeveissyklist som sykler for Alpecin-Deceuninck. Han syklet sin første «grand tour» i Vuelta a España 2014, og tok sin første etappeseier året etter.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kristian Sbaragli – ProCyclingStats 
(en) Kristian Sbaragli – Cycling Archives 
(en) Kristian Sbaragli – Cycling Quotient 
(en) Kristian Sbaragli – CycleBase