jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Eliteserien i volleyball for menn 2016/17

Mizunoligaen 2016–17 var den 49. sesongen på det øverste nivået i volleyball i Norge. Regjerende seriemester var Førde fra 2015-16 sesongen, som tok gull foran Nyborg i sluttspillet.
Seriespillet i grunnserien startet 1. oktober 2016 og ble avsluttet 12. mars 2017. Sju lag deltok i eliteserien 2016–17.


== Seriesystem ==
Lagene i Mizunoligaen møtes to ganger hver, hjemme og borte, i grunnserien. Deretter kåres vinneren av Mizunoligaen i et sluttspill.


== Seriemester ==
Førde ble seriemester etter å ha slått BK Tromsø  3-0 i begge sluttspillfinalene. Se mer om sluttspillet nedenfor.


== Grunnserien ==


=== Poengsystem ===
3 poeng ved seier med settsifrene 3–0 eller 3–1
2 poeng ved seier 3–2
1 poeng ved tap 2–3
0 poeng ved tap 1–3 eller 0–3.


=== Tabellen ===


== Sluttspillet ==
Sluttspillet i Mizunoligaen ble avgjort over fem helger. Først ble en kvartfinaleturnering arrangert av laget som ble nummer 4 i grunnserien, Førde. Her deltok også lagene som endte på plass 5-7, NTNUI, Koll og ToppVolley Norge. Turneringen ble spilt som enkel serie, hvor alle lagene møtte alle.
Semifinalene og finalen ble spilt best av tre kamper, over to helger. Vinneren av grunnserien møtte vinneren av kvartfinaleturneringen i den ene semifinalen, mens lagene som endte som nummer 2 og 3 møttes i den andre. Vinnerne av semifinalene møtes så for å avgjøre vinneren av Mizunoligaen. Laget som avsluttet grunnspillet høyest rangert av lagene som tapte semifinalene får bronse i Mizunoligaen.


=== Kvartfinaleturnering ===
Førde vant alle sine kamper, og gikk dermed videre til semifinalen.


=== Semifinaler ===
Semifinalene ble spilt best av tre kamper over to helger. Laget som var høyest rangert i grunnserien fikk avslutte med hjemmekamp. Hvis lagene vant en kamp hver, ble det spilt en avgjørende kamp dagen etter kamp 2.


==== Semifinale 1 ====
I den første semifinalen møttes vinneren av grunnserien, TIF Viking, og laget som vant kvartfinaleturneringen, Førde.


==== Semifinale 2 ====
I den andre semifinalen møttes laget som kom på andreplass i grunnserien, BK Tromsø og laget som kom på tredjeplass, Randaberg.


==== Finale ====
Finalen ble vunnet av Førde etter to kamper som dermed ble seriemestere.


== Toppscorerliste ==
Ifølge NVBFs statistikk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Resultater sluttspill
Jevgenij Polivanov

Jevgenij Dmitrievitsj Polivanov (russisk: Евге́ний Дми́триевич Полива́нов; 12. mars 28. februarjul./ 12. mars 1891greg., død 5. mai 1938) var en sovjetisk språkforsker, orientalist og polyglot.
Polivanov skrev større verker om japanske, usbekiske og dunganske språk og om teoretisk lingvistikk og poesi. Han deltok i utviklingen av skriftsystemer for folkene i Sovjetunionen og konstruerte også et kyrillisk alfabet for japansk, som var offisielt akseptert i Sovjetunionen og fortsatt er standard i moderne Russland. Han oversatte også det Kirgisiske nasjonale Manaseposet til russisk. Polivaniov er kreditert som den som grunnla det sammenlignende studium av japanske tonelag mellom japanske dialekter.


== Referanser ==
NM i terrengløp 2016

NM i terrengløp 2016 var en del av NM i friidrett 2016, og ble arrangert som to adskilte konkurranser. 

NM i korte distanser og stafetter ble arrangert i Stavanger 9. - 10. april 2016
NM i lange distanser ble arrangert i Rindal 9. oktober (lagkonkurransen her telte ikke i NM, men teller som uttak for deltakelse i europacup i terrengløp for klubblag)


== Resultater NM korte distanser ==


=== Herrer senior individuelt ===

48 av 49 startende utøvere kom i mål. 


=== Herrer junior individuelt ===

16 utøvere deltok. 


=== Herrer ungdom individuelt ===


==== M17 ====


==== M16 ====


==== M15 ====


=== Herrer veteran individuelt ===


==== M35-39 ====

5 utøvere deltok


==== M40-44 ====

4 utøvere deltok.


==== M45-49 ====


==== M50-54 ====

3 utøvere deltok.


==== M55-59 ====

Kun to utøvere deltok


==== M60-64 ====

Kun én utøver deltok.


==== M65-69 ====

Tre utøvere deltok.


==== M70-74 ====

Kun én utøver deltok.


==== M75+ ====


=== Herrer stafett ===


=== Kvinner senior individuelt ===

Samtlige 18 startende utøvere kom i mål. 


=== Kvinner junior individuelt ===

10 av de 12 startende utøverne fullførte. 


=== Kvinner ungdom individuelt ===


==== K17 ====


==== K16 ====

Fire utøvere deltok.


==== K15 ====

Tre utøvere deltok. 


=== Kvinner veteran individuelt ===


==== K35-39 ====

Kun to utøvere deltok.


==== K40-44 ====

Fem utøvere deltok.


==== K45-49 ====

Kun én utøver deltok.


==== K50-54 ====

Kun én utøver deltok.


==== K55-59 ====

Kun to utøvere deltok.


=== Kvinner stafett ===


== Resultater NM lange distanser ==


=== Herrer senior individuelt ===

Alle 47 startende utøvere kom i mål. 


=== Herrer junior individuelt ===

13 utøvere deltok. 


=== Herrer ungdom individuelt ===


==== M17 ====


==== M16 ====


==== M15 ====


=== Herrer veteran individuelt ===


==== M50-54 ====

5 utøvere deltok.


==== M55-59 ====


==== M60-64 ====

Kun én utøver deltok.


==== M65-69 ====

Tre utøvere deltok.


==== M70-74 ====

Tre utøvere deltok.


==== M75-79 ====

Kun én utøver deltok.


=== Herrer lag ===


=== Kvinner senior individuelt ===

14 av 16 startende utøvere kom i mål. Amalie Lekva og Live Solheimdal fullførte ikke løpet. 


=== Kvinner junior individuelt ===

Alle 12 startende utøverne fullførte. 


=== Kvinner ungdom individuelt ===


==== K17 ====

Kun to utøvere deltok.


==== K16 ====

Kun to utøvere deltok.


==== K15 ====

Seks utøvere deltok. 


=== Kvinner veteran individuelt ===


==== K40-44 ====

Kun to utøvere deltok.


==== K45-49 ====

Kun én utøver deltok.


==== K50-54 ====

Kun én utøver deltok.


==== K55-59 ====

Kun to utøvere deltok.


=== Kvinner lag ===


== Referanser ==


== Kilder ==
Resultater kort løypeEQ timing - NM Terrengløp 2 & 3 km (resultater)
EQ timing - NM Terrengløp StafettResultater lang løypeRindal IL - Resultatlister NM terrengløp lang løype
Rindal IL - resultater lagkonkurranse (ikke NM-øvelse)


== Eksterne lenker ==
GenereltOffisiell hjemmeside - NM kort løype
Offisiell hjemmeside - NM lang løype
Isfall

Et isfall eller brefall er en del av noen isbreer som strømmer raskt og har en kaotisk overflate med mange bresprekker. Isfall oppstår der flaten under isbreen blir brattere og/eller smalere, eller der breer møter hverandre, og bevegelsen fører til at isen sprekker opp. Der isfall skyldes brattere terreng, vil bresprekkene gjerne gå på tvers av fallretningen.Ordene isfall og brefall er analogier til fossefall, et fenomen som ligner, men som har langt høyere fart.
Isfall blir ofte brukt til isklatring.


== Bevegelse og formasjon ==
De fleste isbreene flyter med en fart på noen få hundre meter i året eller mindre. I et isfall kan farten være i kilometer per år. I en slik rask strøm blir ikke isen deformert plastisk, men i stedet blir det dannet brudd i isen i form av bresprekker. Sprekker som krysser hverandre danner issøyler eller pinakler. Disse prosessene er stort sett umerkelige, men en pinakkel kan brått kollapse eller velte uten advarsel. Dette er en stor risiko for fjellklatrere som klatrer i et isfall.Nedenfor isfallet kan undersiden av breen blir flatere og/eller bredere, og isstrømmen går saktere igjen. Bresprekkene kan smelte sammen og forsvinne, og overflaten blir mye jevnere og lettere å krysse.


== Størrelse ==
 

Høyden til isfall varierer mye. Isfallet på Rooseveltbreen på nordsiden av Mount Baker (Kaskadefjellene i USA), er rundt 730 meter høy (bildet til høyre). Isklippene på venstresiden av isfallet og over steinane som dekker isen er 20 til 40 meter høge. Isfall er typiske for fjellbreer og oppstår når isen strømmer fra en høyere platå til en lavere dal.
Mye større isfall finner man i utløp fra kontinental innlandsis. Isfallet som gir is til Lambertbreen i Antarktis (bildet til venstre) er 7 km bredt og 14 km langt, selv om høydeforskjellen bare er 400 meter. 


== Isfall og isskred ==

Til tross for navnet sitt, betyr ikke isfall at is er i fritt fall, slik som i et isskred der is (fra for eksempel en hengebre) faller ned en fjellside i løpet av sekunder eller minutter. Isfall beveger seg over lang tid, men denne bevegelsen kan likevel gjøre isen ustabil og issøyler kan lett kollapse. Dette gjør isfall til vanskelige og ofte farlige områder å ferdes i, og ustabile isfall unngås ofte når man ferdes på breer. Noen ganger er dog isfall den enkleste eller eneste veien opp en fjellside, slik som Khumbuisfallet på vei opp Mount Everest.Selv om kalving (kollaps) av is er vanlig i isfall, omtales det ikke som isskred. Områder med isfall kan dog være utgangspunktet for isskred når fallende isblokker fører til en kjedereaksjon eller dominoeffekt, eller når ustabile isfall blir rammet av jordskjelv.


== Referanser ==
Reinskartinden

Reinskartinden er et fjell på Reinøya i Troms og Finnmark. Toppen ligger 883 meter over havet og er det høyeste punktet på Reinøya.Toppen er ikke spesielt vanskelig å bestige, men vinterstid kan det være nyttig med stegjern og isøks.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Gustaf John Ramstedt

Gustaf John Ramstedt (født 22. oktober 1873 i Ekenäs i landskapet Nyland i Finland, død 25. november 1950 i Helsingfors i Finland) var en finlandssvensk forskningsreisende, vitenskapsmann og diplomat. Han var banebrytende innenfor sammenlignende forskning omkring altaiske språk og grunnleggeren av den moderne mongolistikken. Ramstedt var en av de første som fremla hypotesen om at koreansk er beslektet med de altaiske språk. Han var bror til Emanuel Ramstedt og Rafael Ramstedt.


== Eksterne lenker ==
RAMSTEDT, Gustaf John i Biografiskt lexiokon för Finland
Narvikskjoldet

Narvikskjoldet (tysk: Narvikschild) var en tysk militær dekorasjon under andre verdenskrig som ble tildelt alle tyske styrker delaktig i slagene ved Narvik mellom 9. april og 8. juni 1940. Den ble innført den 19. august 1940 av Adolf Hitler, og Wehrmachts overkommando (Oberkommando der Wehrmacht, OKW) utga ordenen samme dag. Totalt 8577 militærpersonell mottok dekorasjonen. Den ble utdelt av general Eduard Dietl, Armégruppe Narviks kommandant.


== Utforming ==
Dekorasjonen ble utformet av kunstneren Richard Klein fra München. Skjoldet er smalt og har en spiss bunn, samt øverst en ørn med nedbrettede vinger som griper en laurbærkrans som omringer et hakekors. Under dette står det «NARVIK» i store bokstaver. På skjoldet er det en edelweiss (som representerer Heerens bergstyrker), et anker (som representerer Kriegsmarinen), og en propell (for Luftwaffe). Ankret og propellen krysser hverandre, med edelweissen plassert over x-en. Tallene «19» og «40» ses i de øverste hjørnene av hovedskjoldet.Skjoldet var hulrygget og stemplet ut fra blikkplater (vanligvis sink). Den skulle bæres øverst på uniformens venstre arm. Skjoldet ble utstedt i to versjoner: sølvgrå versjoner for hæren og luftvåpenet, og en forgyllet (gullfarget) versjon for krigsmarinen.


=== 1957-versjon ===
I 1957 ble Narviksjoldet, sammen med en rekke andre tyske militære dekorasjoner fra andre verdenskrig, på nytt godkjent for bruk av kvalifiserte veteraner. Den nye versjonen var uten Det tredje rikets ørne- og hakekorssymbol.


== Utdelingspraksis og -tall ==
Søknad om tildeling måtte sendes innen 31. januar 1942, men skjoldet kunne også deles ut posthumt. I dette fall ble skjoldet sendt med bevis til de pårørende. Allerede den 21. november etterspurte Gebirgskorpset 10 000 Narvikskjold i sølv, men disse befant seg på et skip som var fastfrosset i havnen i Stettin. Seremonien ble dermed utsatt til påfølgende vår. Den 21. mars 1941 ble generalen for bergstyrkene, Dietl, personlig tildelt skjoldet. Etter dette begynte tildelingen til de øvrige mottakere. Innen 15. juni 1941 hadde 8527 tildelinger blitt registrert.


== Bæremåte ==


== Se også ==
Cholmskjoldet
Krimskjoldet
Demjanskskjoldet
Lapplandskjoldet
Kubanskjoldet


== Referanser ==


== Litteratur ==
Angolia, John (1987). For Führer and Fatherland: Military Awards of the Third Reich. R. James Bender Publishing. ISBN 0912138149.
Toppserien 2017

Toppserien 2017 var den 31. sesongen av den øverste divisjon for norsk kvinnefotball.
Regjerende mester LSK Kvinner vant serien foran Avaldsnes og Stabæk. Dette var LSK Kvinners fjerde strake seriemesterskap og femte totalt.
Medkila endte sist med fem poeng og rykket ned til 1. divisjon 2018, mens nyopprykkede Grand Bodø måtte ut i kvalifisering, der de berget plassen etter å ha slått Urædd.


== Tabell ==


== Statistikk ==


=== Målscorere ===


=== Utmerkelser ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Anton Boller

Anton Boller (født 2. januar 1811 i Krems an der Donau i Niederösterreich, Østerrike, død 19. januar 1869 i Wien, Østerrike) var en østerriksk filolog og høyskolelærer.
Boller studerte først medisin, men gikk etterhvert over til språkvitenskap og var særlig opptatt av sanskrit.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Litteratur av Anton Boller ved Deutschen Nationalbibliothek
Bjørnestjerne

Bjørnestjerne (Camassia) er ei slekt med flerårige urter i aspargesfamilien. De tilhørte tradisjonelt liljefamilien; etter at den ble splittet ble de først flyttet til hyasintfamilien, men nå tilhører de underfamilien Agavoideae i aspargesfamilien.
De har løk, og bladene er grunnstilte og linjeformede. Blomsterstanden er en klase. De seks blomsterdekkbladene sitter i to kranser og er lilla, blå eller hvite. Det er seks pollenbærere. Frukten er en kapsel med 6–36 skinnende svarte frø.
Slekta har seks arter som vokser på fuktig grasmark i Nord-Amerika. Løkene var viktig mat for indianerne. Flere arter dyrkes i hager.


== Litteratur ==
K. Langeland (1995). Den store boken om blomsterløker og knoller. Schibsted. s. 67–68. ISBN 82-516-1558-5. 
«Camassia». Flora of North America. Besøkt 27. desember 2016. 
«Camassia». The Plant List. Besøkt 27. desember 2016. 


== Eksterne lenker ==
(en) Bjørnestjerne i Encyclopedia of Life 
(en) Bjørnestjerne i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Bjørnestjerne hos Dyntaxa 
(en) Bjørnestjerne hos ITIS 
(en) Bjørnestjerne hos NCBI 
(en) Bjørnestjerne hos The International Plant Names Index 
(en) Bjørnestjerne hos Tropicos 
(en) Kategori:Camassia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Camassia – detaljert informasjon på Wikispecies
Den åndfulle vei

Den åndfulle vei (Nahj al-balagha, eventuelt «veltalenhetens vei») er en samling av imam Ali ibn Abi Talibs taler, brev og visdomsord, samlet av al-Sharif al-Radi, og først utgitt i år 1010. Boka «har en helt spesiell plass i shi'a-tradisjonen.» og er den mest omfattende samlingen av taler, brev og visdomsord som tilskrives Ali.Verket er høyt verdsatt både for sine språklige kvaliteter og sine kvaliteter som læreskrift; mange av uttrykkene i tekstene har blitt til faste uttrykk på arabisk. Ali var Muhammeds fetter, svigersønn og ifølge sjia også den rette arvtaker etter ham. Hadith som kan knyttes til Alis overlevering har derfor høy verdi.


== Innhold ==
Boka er organisert i tre avdelinger: taler (khutab), brev (rasail) og visdomsord (hikam). Innenfor disse tre hovedgruppene er tekstene verken ordnet tematisk eller kronologisk. Redaktøren al-Radi var selv bevisst dette, og understreket at hans intensjon var å «samle det ypperste og mest utsøkte, men ikke å ordne og systematisere det.»Tematisk består tekstene av flere kategorier:

2/3 av talene og 2/3 av brevene består i Alis «beskrivelser av og kommentarer til den løpende politiske situasjonen og i mer generelle betraktninger omkring politisk styre».
1/3 av talene og 1/3 av brevene inneholder «teologiske, filosofiske og esoteriske betraktninger omkring Gud, skapelsen og mennesket, og ikke minst etiske betraktninger om forholdet mellom mennesket og Gud.»
Visdomsordene er stort sett «korte fyndord med generelle leveregler eller innsiktsfulle observasjoner.»I brev 52, som er kjent som «brevet til al-Ashtar», skriver Ali «en sammenhengende innføring i politisk teori og beskriver hvordan etikken skal gripe inn og bestemme konkrete forordninger.» Brevet er stilet til Malik al-Ashtar, og har preg av et fyrstespeil med råd om hvordan han skal utøve sin rolle som guvernør i Egypt.


== Utgaver ==
En norsk utgave utkom i 2014. Den norske utgaven er ikke komplett, ved at den bare inneholder de 160 første av i alt 241 taler.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Nahj al-Balagha – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fylkesvei 4716

Fylkesvei 4716 (Fv4716) går mellom Sand kai og Berge i Suldal.
Før Sandsfjordbrua ble tatt i bruk 27. november 2015 var strekningen mellom Sand og Litlehaga del av fylkesvei 46. Ferjesambandet Sand–Ropeid som nå er nedlagt var da en del av vei 46. Strekningen var deretter en tid del av fylkesvei 689 før den fikk eget nummer.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 690 og var primær fylkesvei. Fra 2019 har den fått firesifret nummer, men er fortsatt primær fylkesvei. Firesifrete nummer skilter imidlertid vanligligvis ikke.


== Kommuner og knutepunkter ==

 Suldal


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart

(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger Fv4716
(no) Statens vegvesen – trafikkmeldinger
Fylkesvei 690 (andre betydninger)

I Norge finnes fylkesvei 690 i de følgende fylkene:

Fylkesvei 690, Rogaland (primær fylkesvei)
Fylkesvei 690 (Østfold)
Steinar Karlsen

Steinar Karlsen (født 28. oktober 1945) er en norsk politiker for Arbeiderpartiet som var Øvre Eikers ordfører mellom 1984 og 1990.Karlsen ble valgt inn i kommunestyret for Arbeiderpartiet i 1980. Han ble valgt som ordfører ved valget i 1984 og gjenvalgt i 1988.
Etter 6 år som ordfører gikk han av for å overta stillingen som kommunekasserer i Øvre Eiker kommune.
Steinar Karlsen fortsatte som deltidspolitiker med blant annet 20 år i Buskerud fylkesting og nye 12 år i Øvre Eiker kommunestyre hvorav 8 år som medlem av formannskapet.
Fikk i 2007 KS-medaljen for 30 års tjeneste i politikken.


== Biografi ==
Steinar Karlsen vokste opp i Hokksund. Som ung jobbet han ved hovedkontoret til Harald Lyche & Co i Drammen før han ble ansatt i Øvre Eiker kommune. Han jobbet både som skatteoppkrever og kontorsjef ved kommunekassa før han ble valgt som ordfører i 1984.
Karlsen har vært styremedlem i flere selskaper, slik som Eiker sparebank, Sparebankstiftelsen DnB-NOR, Øvre Eiker energi, Brageteateret, Fossesholm og Lågdalsmuseet.


== Referanser ==
Bladlilje

Bladlilje (Hosta) er ei slekt med flerårige urter i aspargesfamilien. De tilhørte tradisjonelt liljefamilien; etter at den ble splittet ble de først flyttet til bladliljefamilien, men nå de tilhører de underfamilien Agavoideae i aspargesfamilien.
Plantene har store, horisontale jordstengler. Bladene er grunnstilte, lansettformede eller ovale. Blomsterstengelen har som regel noen få blad. Blomsterstanden er endestilt klase, og blomsterdekkbladene er hvite, blå eller lavendelfarvede. Det er seks pollenbærere. Frukten er en kapsel med svarte frø.
Slekta omfatter omtrent 24 arter. De fleste vokser i Japan, men det er også noen få arter i Kina, Korea og Russlands fjerne østen. Mange kultivarer dyrkes i hager, i mindre grad for blomstene, men først og fremst for bladene, som ofte er hvit- eller gulflekkede. Mange av kultivarene er tidligere blitt regnet som arter. 


== Kilder ==
Den store hageboken. Det Beste. 1973. s. 326–327. ISBN 82-7010-019-6. 
«Hosta». Flora of China. Besøkt 27. desember 2016. 
«Hosta». The Plant List. Besøkt 27. desember 2016. 


== Eksterne lenker ==

(en) Bladlilje i Encyclopedia of Life 
(en) Bladlilje i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Bladlilje hos Artsdatabanken 
(sv) Bladlilje hos Dyntaxa 
(en) Bladlilje hos ITIS 
(en) Bladlilje hos NCBI 
(en) Bladlilje hos The International Plant Names Index 
(en) Bladlilje hos Tropicos 
(en) Kategori:Hosta – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Hosta – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hosta – detaljert informasjon på Wikispecies
Nattmennesker

Nattmennesker' er en novellesamling av den amerikanske forfatteren Stephen King. Den ble utgitt på norsk for første gang i 1984 av Hjemmet.
Samlingen er oversatt av Thor Dag Halvorsen.


== Novellene ==
«Jerusalems Lot»
«Hundevakt»
«Mørke bølger»
«Jeg er et redskap»
«Vaskeriet»
«Busemannen»
«Slagmark»
«Trucks»
«Mareritt fra fortiden»
«Jordbærvår»
«Gesimsen»
«Plenklipp»
«Quitters, Inc.»
«Jeg vet hva du trenger»
«Maisbarna»
«Det siste trinnet på stigen»
«Mannen som elsket blomster»
«Skål for vinteren»
«Kvinnen i sykeværelset»
Den 23. SAG-utdelingen

Den 23. Screen Actors Guild Award-utdelingen ble avholdt 29. januar 2017 og hyllet de beste filmene og TV-programmene fra 2016.


== Vinnere og nominerte ==

Nominasjonene ble offentliggjort 14. desember 2016.


=== Film ===


=== Fjernsyn ===


=== Screen Actors Guild Life Achievement Award ===
Lily Tomlin


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Multan

Multan (|مُلتان) er en by i Punjab, Pakistan. Det var den 5. største byen i Pakistan i 1998, og den 3. største byen i området. Byen ligger på bredden av elven Chenab.
Multan er også kalt City of Sufits, City of Saints og Madinat-ul-Auliya på grunn av det store antall sufistiske helligdommer og helgener i og fra byen. Byen har basarer, moskéer, helligdommer, og forseggjorte graver. Multan er også kjent for sine gamle hinduistiske templer, det mest berømte templet er Prahladpuri. Hinduistiske Holi eller Holika festivaler kommer fra dette tempelet. Multan er også fødestedet til Fariduddin Ganjshakar (populært kalt "Baba Farid"), som er anerkjent som den første store poeten på panjabi.
Multan ligger på en banke som er dannet av fem elver i Sentral-Pakistan. Elven Sutlej skiller den fra Bahawalpur, og elven Chenab og fra Muzaffar Garh.
Den er en av de eldste byene i verden og kan dateres 6 000 år tilbake. Byen har vokst til å bli et innflytelsesrikt politisk og økonomisk sentrum for landet, med en innlandshavn og utmerkede transportforbindelser. Multan er berømt for sine avlinger av hvete, bomull, sukkerrør, mango, sitron, guava, og granatepler.


== Etymologi ==
Byen Multan er navngitt på sanskrit etter det pre-islamske hindutemplet Mulasthana.


== Galleri ==

		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Multan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Multan – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Philip Johan von Strahlenberg

Philip Johan von Strahlenberg (født 1676 i Stralsund, Sverige (i dag i Mecklenburg-Vorpommern, Tyskland), død 1747) var en svensk offiser og general av tysk opprinnelse som foretok viktige bidrag innenfor kartografi i Russland. Han var den første som lanserte ideen om Uralgrensen, som bestemmer at Uralfjellene og elven er den østlige grensen for det europeiske kontinent. Han fikk senere ordnet dette med godkjennelse av den russiske tsar.Strahlenberg foretok banebrytende innenfor sammenlignende forskning omkring altaiske språk.
Han var også den første til å fremme hypotesen om altaiske språk.
Asteroiden (15766) Strahlenberg er oppkalt etter ham.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Philip Johan von Strahlenberg  i det tyske nasjonalbibliotekets katalog
Lukuga

Lukuga er en høyre sideelv til Lualaba i Den demokratiske republikken Kongo. Elva flyter ut fra den vestlige bredden av Tanganyikasjøen, og er det eneste utløpet fra denne. Elva hører til Kongos nedbørfelt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) EVS-Islands.com: Lukuga River - EVS Precision Map (1:1,122,800)