jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Heimdal prosti

Heimdal prosti er et tidligere tjenestedistrikt i Nidaros bispedømme i Den norske kirken. Prosten hadde sete i Trondheim der Heimdal kirke er prostikirke. I 2017 satte biskopen i Nidaros igang et forsøk med felles ledelse for Heimdal, Byåsen og Strinda prostier, samarbeidsområdet «Storprostiet i Trondheim», som altså omfattet hele Trondheim unntatt domprostiet. Prostiet er inndelt i sokn. Soknet er grunnenheten i Den norske kirke. De som arbeider i kirken er enten tilsatte av soknet gjennom kirkelig fellesråd, eller de er tilsatte i prostiet. De fleste prester er tilsatte i prostiet, og har tjenesten sin tilsluttet ett eller flere sokn.
Frem til 2004 var prestetjenesten lokalt organisert i prestegjeld. Dette begrepet er gått ut av praktisk bruk. 


== Sogn i Heimdal prosti ==
Heimdal (tidligere Heimdal prestegjeld) med
Heimdal sognKolstad (tidligere Kolstad prestegjeld) med
Kolstad sognByneset (tidligere Byneset prestegjeld) med
Byneset sogn
Leinstrand sognKlæbu (tidligere Klæbu prestegjeld) med
Klæbu sognTiller (tidligere Tiller prestegjeld) med
Tiller sogn


== Se også ==
Liste over kirker i Norge etter kommune


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettsiden til Den norske kirken
Byåsen prosti

Byåsen prosti er et tjenestedistrikt i Nidaros bispedømme i Den norske kirken. Det favner deler av Trondheim kommune i Trøndelag fylke.Prosten har sete i Trondheim hvor Byåsen kirke er prostikirke.Prostiet er inndelt i sogn. Sognet er grunnenheten i Den norske kirken.
De som arbeider i kirken er enten tilsatte av sognet gjennom kirkelig fellesråd, eller de er tilsatte i prostiet. 
De fleste prestene er tilsatte i prostiet, og har tjenesten sin tilsluttet et eller flere sogn.
Frem til 2004 var prestetjenesten lokalt organisert i prestegjeld.


== Sogn i Byåsen prosti ==
Byåsen (tidligere Byåsen prestegjeld) med
Byåsen sognSverresborg (tidligere Sverresborg prestegjeld) med
Sverresborg sognIlen (tidligere Ilen prestegjeld) med
Ilen sogn


== Se også ==
Kirker i Norge etter kommune


== Referanser ==
Øster Indherred prosti

Øster Indherred prosti Øster Indherreds Provsti var et tjenestedistrikt i Nidaros bispedømme i Den norske kirke og omfattet kirkesognene sydøst i datidens Nordre Trondhjems Amt (Nord-Trøndelag). Det ble opprettet ved delingen av Indherred prosti i 1766 og eksisterte til 1815 da det atter inngikk i Innherred prosti.


== Prestegjeld i Øster Indherred prosti ==
Selboe
Størdal
Schongen
Værdahl
Sparboen
Stoed
Sne-aasen


== Kilder ==
Folketellingen 1769
Herstad, John (2000). I helstatens grep. Tano Aschehoug. ISBN 8251839483. 
Kyllo, Reidar (1982). Kirke- og kristenliv i Lånke. Menighetsrådet. ISBN 8299093600.
Vester Indherred prosti

Vester Indherred prosti (Wester Indherreds Provsti) var et tjenestedistrikt i Nidaros bispedømme i Den norske kirke og omfattet kirkesognene sydvest i datidens Nordre Trondhjems Amt (Nord-Trøndelag). Det ble opprettet ved delingen av Indherred prosti i 1766 og eksisterte til 1815 da det atter inngikk i Innherred prosti.


== Prestegjeld i Vester Indherred prosti ==
Frosten
Lexvigen
Ytterøen
Indreøen
Bedstaden


== Kilder ==
Folketellingen 1769
Herstad, John (2000). I helstatens grep. Tano Aschehoug. ISBN 8251839483. 
Kyllo, Reidar (1982). Kirke- og kristenliv i Lånke. Menighetsrådet. ISBN 8299093600.
To må man være (1967)

Se også To må man være (andre betydninger)To må man være (originaltittel Two for the Road) er en britisk romantisk dramakomedie fra 1967, regissert av Stanley Donen. Albert Finney og Audrey Hepburn spiller hovedrollene som et ektepar på vei til Sør-Frankrike, som ser tilbake på forholdet deres. Manuset ble skrevet av Frederic Raphael. Filmen ble ansett som eksperimentell i 1967 fordi plottet er ikke-lineært, det vil si at scenene fra fortiden og nåtiden er blandet sammen. Seeren må derfor ofte forestille seg hva som har skjedd mellom to scener. Filmen gir små tidshint underveis slik at seeren kan holde seg orientert.
Raphael ble nominert til Oscar for beste originalmanus for arbeidet sitt, mens Hepburn ble nominert til en Golden Globe for beste kvinnelige hovedrolle i en musikal eller komedie for rolleskildringen sin. Henry Mancini ble nominert til en Golden Globe for lydsporet han komponerte til filmen. Temalåten «Two for the Road» ble også komponert av Mancini. Det amerikanske filminstituttet har senere kåret To må man være til historiens 57. beste kjærlighetsfilm fra USA.


== Handling ==
Ekteparet Mark Wallace (Albert Finney) og Joanna «Jo» Wallace (Audrey Hepburn) er på vei til Sør-Frankrike for å feire ferdigstillelsen av et byggeprosjekt. I løpet av den lange turen begynner paret å mimre over gamle dager. De ser blant annet tilbake på da de møttes i 1954, da Mark reiste alene og traff Joanna mens hun var på turné med koret sitt. Da resten av koret fikk vannkopper, ble Joanna med Mark på reisen hans. Andre viktige minner som dukker opp er da de var nygifte, da de hadde fått datteren Caroline (Kathy Chelimsky) og da de begge fikk følelser for andre mennesker.


== Medvirkende ==
Audrey Hepburn som Joanna «Jo» Wallace
Albert Finney som Mark «Marcus» Wallace
Eleanor Bron som Cathy Maxwell-Manchester
William Daniels som Howard «Howie» Maxwell-Manchester
Gabrielle Middleton som Ruth «Ruthie» Maxwell-Manchester
Claude Dauphin  som Maurice Dalbret
Nadia Gray som Françoise Dalbret
Georges Descrières som David
Jacqueline Bisset som Jackie
Judy Cornwell som Pat
Irène Hilda som Yvonne de Florac
Leo Penn som Morrie Goetz
Dominique Joos som Sylvia Obino
Olga Georges-Picot som Joannas turvenninne


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) To må man være på Internet Movie Database 
(no) To må man være hos Filmfront 
(sv) To må man være i Svensk Filmdatabas 
(da) To må man være i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) To må man være på Allociné 
(nl) To må man være på MovieMeter 
(en) To må man være på AllMovie 
(en) To må man være på Turner Classic Movies 
(en) To må man være på Rotten Tomatoes
Nils M. Raknerud

Nils Mikael (også skrevet «Michael») Raknerud (født 3. juli 1881 på Furnes i Hedmark, død 16. desember 1937) var en norsk offiser, journalist og redaktør.


== Familie ==
Nils M. Raknerud var sønn av redaktør Lars Raknerud (født 1849 på Nes i Hedmark, død i 1919) og Mina Sannerud (født 1857 på Vang i Hedmark, død 1943). Han hadde to søstre; Helene (1879–1868) og Borghild (1883–1959). De tre barna var født på Vang i Hedmark, men i 1885 var hele familien registrert med bostedsadresse i Drammen.I 1908 giftet han seg med arkitekt Hjørdis Grøntoft. Ekteparet bosatte seg i Drammen der Nils M. Raknerud allerede arbeidet som journalist, og de fikk sønnen Lars Albert Raknerud (1909–1995). I 1918 ble hele familien smittet av spanskesyken. Nils M. Raknerud og sønnen overlevde, men Hjørdis døde i oktober 1918 av en lungebetennelse som var en ettersykdom etter spanskesyken.


== Militær karriere ==
Nils M. Raknerud fikk i 1902 grad som premierløytnant i det norske Forsvaret. Høsten 1905 gjorde han tjeneste i grensevakten ved gresen mot Sverige.


== Redaktør ==
Som sønn av redaktør Lars Raknerud i Drammens Tidende og Buskeruds Blad ble Nils Raknerud pressemann, men fortsatte i noen år sin militær karriere. Etter to år som journalist i Morgenbladet begynte han i Drammens-avisen. I 1914 ble han kaptein, men tok avskjed fra Hæren i 1916. Da faren døde i 1919, overtok han stillingen om redaktør og beholdt den livet ut. Ved hans død skrev Morgenbladets redaktør Carl Joachim Hambro minneord over ham: «I all sin gjerning følte Raknerud soldatens pliktfølelse. Drammens Tidende var for ham ikke bare et bladforetagende. … Det var et stykke av landet som han var satt til å forsvare, satt til å dyrke og om mulig utvide. …»


== Referanser ==
Johan Jørgen Schwartz

Johan Jørgen Schwartz (født 19. februar 1824, død 16. mars 1898) var en norsk kjøpmann, skipsreder, jernverkseier, ordfører og stortingsmann fra Drammen. Han ble titulert med tittelen Stadshauptmand Schwartz.


== Familie ==
Schwartz var sønn av en skipsreder.


== Næringsvirksomhet ==
I 1841 tok han handelseksamen, og i 1848 startet han egen handelsvirksomhet i fødebyen. Med årene drev han det stort som trelasthandler, skipsreder og sagbrukseier. Fra 1873 var han også medeier i Eidsfos Jernverk. Han gikk konkurs i 1879.


== Politisk virksomhet ==


=== Stortingsmann ===
Schwartz var stortingsmann for Drammen i periodene 1857–64 og 1868–76. Han representerte partiet Høyre. I 1857 var han medlem av justiskomite nr. 2 og komiteen om representantfordelingen. På det overordentlige stortinget i 1858 var han med i finanskomiteen, og fra 1859 til 1863 var han medlem av Lagtinget og justiskomite nr. 1. Han fortsatte i Lagtinget på det overordentlige stortinget i 1864. Schwartz var sekretær i justiskomiteen 1868–69 og deretter medlem i den samme komiteen 1871-76. Han var formann i veikomiteen 1871–74, samt medlem av skattekomiteen og stemmerettskomiteen 1875–76. Under 1874-sesjonen var han lagtingspresident.
Han var i 1862 blant Stortingets utsendinger til Göteborg og åpningen av jernbanen mellom Norge og Sverige. I 1864 deltok han for Tinget under 17. mai-feiringen på Eidsvoll og 4. november-markeringen i Stockholm. Han var også medlem av kroningsdeputasjonen til Stockholm i 1873.


==== Striden om Folkesuverenitetsprinsippet ====
I første halvdel av 1880-årene var det én politisk sak som overskygget alle andre temaer i Norge, nemlig spørsmålet om Folkesuverenitet. Som stortingsmann var Schwartz meget engasjert i dette spørsmålet om Norges stilling vis-à-vis Sverige. I februar 1884 ble han invitert til å tale på et folkemøte på Stenseth gård i Eiker. Der ga han statsminister Selmer sin fulle støtte, og det ble etterpå fortalt at Schwartz hadde en så høy status, og ordla seg med så stor pondus og kløkt, at ingen tok til motmæle mot synspunktene han fremførte i talen.„Det ble ingen debatt, ingen personangrep, ingen uforskammede tilrop fra publikum. Møtet ble avsluttet med rope «Leve Fædrelandet», (og visstnok også «Leve Kongen!», selv om arrangørene gikk ut og dementerte det siste). De tilstedeværende mente i hvert fall at det hadde vært «et reint hyggeligt møde».“


=== Ordfører i Drammen ===
Schwartz var ordfører i Drammen i 1862 og 1864–65.


=== Jernbaneforkjemper ===
Fra slutten av 1860-årene til midt i 1870-årene var han med i anleggsstyret for flere jernbanestrekninger på Østlandet og til Trøndelag.


== Ordener og utmerkelser ==
Schwartz mottok St. Olavs Orden, Nordstjerneordenen og Dannebrogordenen.


== Annet ==
DS «Stadshauptmand Schwartz» var en dampbåt som gikk i fergetrafikk mellom Vestfossen og Eidsfoss fra 1903 til den ble tatt ut av drift i 1920-årene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Johan Jørgen Schwartz hos Norsk senter for forskningsdata 
Lindstøl, Tallak: Stortinget og Statsraadet 1814-1914. Kristiania, 1914
Gülay Kutal

Gülay Kutal (født 7. mars 1963 i Tyrkia) er en norsk politiker (SV), informatiker og oversetter/forfatter.


== Politisk arbeid ==
Hun har vært landsstyremedlem 2005–2007, første faste kvinnelig sentralstyremedlem med minoritetsbakgrunn 2007–2013, og landsstyremedlem 2013–2017 i SV. Kutal har vært forslagstiller for å opprette SVs etniske likestillingsutvalg i 2005. Hun har ledet SVs etniske likestillingsutvalg siden, i 12 år fra 2005 til 2017. Hun har arbeidet for likestilling av mennesker med annen etnisk bakgrunn i Norge. Hun har vært engasjert i partiets asyl-, flyktning-, innvandrings- og integreringspolitikk og har arbeidet for antirasisme, har vært engasjert i debatten om hijab med blant annet innlegg i P2-akademiet og jobbet for dobbelt statsborgerskap.I 2010 ble Kutal foreslått som Oslo SVs av et mindretall på 7 mot et flertall på 12 som ville ha Marianne Borgen. Hun laget politisk tegneserie sammen med sin ektemann, Firuz Kutal, i valgkampen i 2011. Kutal var innvalgt i Oslo bystyre for SV 2011–2015 og var medlem i Kultur- og utdanningskomiteen. Siden har hun vært varamedlem i Oslo bystyre for SV, varamedlem i Helse- og sosialkomiteen 2015–2019 og varamedlem i Finanskomiteen fra 2019 til nå.
Hun har jobbet for flere kommunale tjenester og mot privatisering med bl.a. salg av kommunens barnehager  og salg av Oslokino  Hun jobbet med SVs alternative forslag til byrådets sosialmobilitetsmelding med blant annet mer innsats med å rekruttere og beholde kvalifiserte ansatte, mer tillit og mindre byråkrati i barnehager, gjort motstand mot å innføre læringsmål i barnehagen, kveldsåpne barnehager, nærhetsprinsippet i tildeing av plasser ved barnehager, styrking av språkmiljøer og språkutvikling, og krav om at gratis kjernetid bør utvides til å gjelde flere bydeler og at også 3 åringene bør omfattes av ordningen.


== Utdanning ==
Hun har Bachelor of Science grad i Industrial Engineering fra Boğaziçi-universitetet fra 1984 og cand.scient grad i Informatikk fra Universitetet i Oslo fra 1993. Kutal ble kåret til en av topp 10 internasjonale kvinner i Norge i 2004. Hun har jobbet i Cinet som IT-sjef,  gründer i IT-konsulentselskapet Egroup Eon]] og har hatt jobber som IT-leder i Allianse, ErgoGroup, EVRY og Sykehuspartner.


== Utgivelser ==
Kutal har oversatt flere verk fra norsk til tyrkisk med blant annet Jostein Gaarders Sofies Verden.Hun har utgitt Emek Vererek Demokrasi (Demokrati med hardt arbeid) på tyrkisk.
Hun har også, sammen med Knut Kjelstadl, utgitt Der ingen er flertall - Historien om Sosialistisk Verdenskafe. 


== Referanser ==
Norman Smith

Norman Smith (født 22. februar 1923 i Edmonton i Middlesex, død 3. mars 2008 i East Sussex) var en britisk musiker, plateprodusent og lydingeniør mest kjent for å ha jobbet med The Beatles på deres tidligere album. Smith jobbet med The Beatles fra deres første sang til og med Rubber Soul. Under samarbeidet kalte medlemmene av bandet ham for «Normal» eller «2dB Smith» Smith valgte å droppe skillevegger mellom bandmedlemmene slik at man i stedet fikk følelsen av at bandet opptrådte live. Dette var imot vanlig praksis, og han ble frarådet det.Smith innrømmet at Rubber Soul ikke var hans type musikk, og bestemte seg for å slutte å være lydtekniker for The Beatles. Han bestemte seg i 1966 for å bli produsent, og jobbet blant andre med Pink Floyd i den kapasiteten. Med Pink Floyd var han produsent for The Piper at the Gates of Dawn, Ummagumma og A Saucerful of Secrets. Han hadde prøvd seg i kort tid som musiker sent på 1950-tallet, og gjentok forsøket tidlig på 1970-tallet med en hit som gikk til 2.-plass på hitlistene under navnet Hurricane Smith.Geoff Emerick tok over som lydtekniker for The Beatles etter Smith.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Norman Smith på Internet Movie Database 
(en) Norman Smith på Discogs 
(en) Norman Smith på Discogs 
(en) Norman Smith på MusicBrainz 
(en) Norman Smith på MusicBrainz 
(en) Norman Smith på Spotify 
(en) Norman Smith på AllMusic
Ipcs

ipcs er en kommando i Unix og Unix-lignende operativsystemer som skriver ut applikasjonsprogrammeringsgrensesnittet for interprosesskommunikasjon som nedstammer fra UNIX System V (UNIX System V IPC) til stdout. Entitetene i operativsystemkjernen er:

Segmenter for delt minne
Meldingskøer
Tabeller med semaforerI Linux er kommandoen inkludert i pakken Util-linux.


== Eksterne lenker ==
ipcs, i Commands & Utilities Reference, The Single UNIX® Specification, Issue 7 fra Open Group
GNU Common Lisp

GNU Common Lisp (GCL) er GNU-prosjektets Common Lisp-kompilator, og en videreutvikling av Kyoto Common Lisp. Den genererer C-kode, og foretar deretter kall til en C-kompilator.
Selv om den ikke følger ANSI-standarden for Common Lisp fullstendig, er det den valgte implementasjon for flere større prosjekter, deriblant matematikkverktøyene Maxima, AXIOM, HOL88 og ACL2. GCL kjører under elleve forskjellige arkitekturer på Linux, og under FreeBSD, Solaris, OS X og Microsoft Windows.
Siste versjon er 2.6.12 som ble lansert 28. oktober 2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Frederik Ferdinand Hausmann

Frederik Ferdinand Hausmann (født 8. mars 1693, død 21. mars 1757 i Christiania) var en dansk-norsk offiser.


== Familie ==
Frederik Ferdinand Hausmann var sønn av den militære strategen Caspar Herman Hausmann (1653–1718), som var halvbror av Ulrik Fredrik Gyldenløve. Caspar Herman kom til Norge i 1680, og giftet seg etter hvert med Karen Toller, som var en av Christianias rikeste kvinner. Foruten Frederik Ferdinand fikk paret en rekke døtre.
Frederik Ferdinand Hausmann giftet seg 29. desember 1721 med Hedevig Cathrine Werenskiold (24. oktober 1702 – 14. desember 1749). Hun var datter af konferensråd Niels Werenskiold og Elisabeth de Tonsberg. Ekteskapet var barnløst, og da Frederik Ferdinand Hausmann døde i Christiania 21. mars 1757 var han det siste mannlige medlem av slekten Hausmann.


== Militær karriere ==
Bare åtte år gammel ble Frederik Ferdinand Hausmann utnevnt til fenrik ved Prins Christians Regiment. Etter at ha tilbragt et års tid på kadettskolen Det kgl. ridderlige Akademi i København, ble han i 1710 kaptein ved Cicignons gevorbne Regiment. (Et «gevorbent» regiment er et regiment som består av «gevorbne» soldater og underoffiserer, det vil si vervede styrker eller leiestyrker.)  
Som kaptein deltok han i krigen i Norge, og særlig i forsvaret av Frederikshald i 1718. I 1719 ble han kompagnichef ved Grenaderkorpset i København. Grenaderkorpset var en dansk militær enhet som eksisterte i perioden 1701–1763. Som navnet antyder, hadde grenaderene i oppgave å kaste granater.  
I 1720 ble Hausmann oberstløytnant ved Akershusiske Regiment.  
Så langt hadde han avansert meget raskt i det militære, men hans videre militære løpebane vitner om at hans far og hans høye beskyttere var døde og ikke lenger kunne hjelpe ham å klatre på den militære rangstigen. I 1732 ble han oberst og sjef for regimentet i Christiania. I 1745 ble han generalmajor med ansiennitet fra 1742, og i 1748 ble han gitt avskjed etter fem dager tidligere – 12. april – å ha blitt utnevnt til generalløytnant. Året etter ble han Ridder av Dannebrogordenen.  


== Eidsfos Jernværk ==
Caspar Herman Hausmann etablerte i 1697 Eidsfos Jernværk. Sønnen Frederik Ferdinand var medeier i jernverket i årene 1742-1753.


== Mangelsgården ==
Frederik Ferdinand Hausmann bygget Mangelsgården i Christiania. Han hadde stor interesse for både arkitektur og hageanlegg, og med sin store formue kunne han anlegge Mangelsgården som en prakteiendom.


== Testamentarisk gave ==
Frederik Ferdinand Hausmann var en velhavende mann, og da han døde etterlot han seg flere legater til Christianias fattigstiftelser.


== Navnet Hausmann i Oslos bybilde ==
I Oslo er Hausmanns gate oppkalt etter Frederik Ferdinand Hausmann. Det samme er Hausmannsområdet og Hausmanns bru. 


== Referanser ==


== Kilder ==
P.F. Rist, "Frederik Ferdinand Hausmann", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.
XEmacs

Xemacs, tidligere kalt Lucid Emacs, er en kommandolinjebasert såvel som grafisk teksteditor som kjører på nesten alle Unix-lignende operativsystemer såvel som på Microsoft Windows. XEmacs oppstod som en fork av GNU Emacs versjon 19 i slutten av 1980-årene. Programmet er fri og åpen programvare og er tilgjengelig under GNU General Public License versjon 2 eller senere.


== Eksterne lenker ==
The XEmacs Project's website
Nedlastbare XEmacs-manualer
Oddvar Gloppestad

Oddvar Gloppestad (født 29. oktober 1922 på Sandane, død 4. juli 2001 på Råholt i Eidsvoll) var en norsk typograf og avismann. Han etablerte og var redaktør for avisa Firdanytt i 1952. Etter en trafikkulykke i Oslo ble han så skadet at han måtte avvikle avisprosjektet. Han tok senere arbeid som typograf, en jobb han hadde resten av karrieren.
Gloppestad døde 4. juli 2001 på Råholt i Eidsvoll, men ble gravlagd på Vereide gravlund i hjemkommunen Gloppen. 


== Se også ==
Liste over kjente personer fra Gloppen kommune


== Eksterne lenker ==
allkunne.no: Firdanytt, politisk uavhengig døgnflugeavis i Nordfjord mai–juli 1952.
Seterøya

Seterøya er en liten øy tilhørende Ålesund kommune på romsdalskysten i Møre og Romsdal fylke. Øya ligger nordøst for Finnøya og nord for Gåsøya.
Seterøya er en flat øy på 330 dekar med flere fraflyttede gårder og bostedshus. Det samlede arealet av naturtypen kystlynghei er 196 dekar. Ved gårdene er det mindre areal med fulldyrket og overflatedyrket mark. Det er også innslag av strandeng, strandberg og myr.
Før utskifting i 1858-1864 var øya felles utmark for Sandøy-gårdene. Øya ble bosatt etter utskiftingen. Det var 16 fastboende i 1865 og 36 i år 1900. I 1976 flyttet den siste fastboende fra Seterøya. Sauebeiting fortsatte til 1996, deretter opphørte beitingen noen år. I 2002 ble det startet opp helårsdrift med gammelnorsk sau på øya. I 2016 var det 35 overvintrende sau, og mellom 75-85 sau på sommerbeite.


== Referanser ==
Startling Music

Startling Music er et musikkpubliseringsselskap dannet av Ricard Starkey den 15. juli 1968. Selskapet ble gitt ut etter at Starrs kontrakt med Northern Songs gikk ut. Ettersom Starkey ikke hadde gitt ut noen sanger under kontraktstiden med Northern Songs, er samtlige komposisjoner av Starr utgitt på Startling Music med unntak av «What Goes On», der han er omtalt som medkomponist.


== Referanser ==
Horst Fascher

Horst Fascher (født 5. februar 1936) er en tysk tidligere utkaster og klubbmanager i Hamburg. Han jobbet som utkaster i Kaiserkeller og manager i Star Club da The Beatles gjestet Hamburg. Fascher var opprinnelig fjærvektsbokser, men ble nektet å bokse etter at han satt i fengsel for ved et uhell å ha tatt livet av en seiler under en slåsskamp. Fascher tok godt vare på The Beatles, og i retur ble de med ham hjem til moren og lot ham synge Eddie Cochran-sanger sent på kvelden. Han reagerte bare dersom noen kalte ham nazist - noe som var urettferdig ettersom familien hans hadde skjult jøder for endlösung.Fascher var tidlig interessert i rock and roll, og lærte seg både rytmen og teksten til musikk. Han ble kjent med Tony Sheridan, som ønsket at han skulle ordne jobber for dem og hjelpe dem på andre måter. Dermed ble han ansvarlig for å få dem på forskjellige klubber, og opptrådte som en slags manager. Fascher selv kommenterte at takket være ham dro alle fra Kaiserkeller til Top Ten Club. Fascher dannet deretter Star Club sammen med en eier av en strippeklubb, og han fikk The Beatles - motvillig - til å opptre der. Han jobbet også med å få band til å underholde amerikanske tropper under Vietnamkrigen.
I 2006 utga han selvbiografien Let the Good Times Roll. Han er en god venn av Paul McCartney.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Horst Fascher på Internet Movie Database 
(en) Horst Fascher på Discogs 
(en) Horst Fascher på MusicBrainz 
(en) Horst Fascher på AllMusic
Tromsø prosti

Tromsø prosti er et tidligere prosti i Nidaros bispedømme, senere i Hålogaland bispedømme.


== Prestegjeld i Tromsø prosti ==
Tromsøe
Karlsøe
Lyngen
Skieøe


== Kilder ==
Folketellingen 1769
Ildikó Enyedi

Ildikó Enyedi (født 15. november 1955 i Budapest) er en ungarsk forfatter og filmregissør. Hun ble i 2017 tildelt Gullbjørnen ved Filmfestivalen i Berlin, for filmen Om kropp og sjel (Testről és lélekről).


== Filmer i utvalg ==
1988 : Mitt 20. århundre (Az én XX. századom)
1998 : Tamás & Juli
1999 : Simon magikeren (Simon mágus)
2017 : Om kropp og sjel (Testről és lélekről)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ildikó Enyedi på Internet Movie Database 
(da) Ildikó Enyedi på Filmdatabasen 
(fr) Ildikó Enyedi på Allociné 
(en) Ildikó Enyedi på AllMovie 
(en) Ildikó Enyedi hos The Movie Database