jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Janka Polanyi

Janka Maria Jolan Polanyi (født 23. juni 1944 i Ungarn) er en norsk tidligere kanalvert og tv-personlighet i NRK. 
Hun ble født i Ungarn og flyttet med familien til Rena i Østerdalen da hun var tre år. I 1965 ble hun ansatt som kanalvert, bedre kjent som «hallodame», i NRK Fjernsynet. Hun presenterte programmet for første gang 6. november 1965, og jobbet som kanalvert til 1972.Polanyi hadde også flere andre oppdrag i fjernsynet, blant annet var hun assistent i debattprogrammet Åpen Post, og hun ledet Melodi Grand Prix 1969. I tillegg måtte Polanyi kommentere deler av den internasjonale finalen samme år, da et strømbrudd på kontinentet gjorde at NRK mistet forbindelsen med kommentator Sverre Christophersen i Madrid.
I tiden etter NRK har Polanyi blant annet jobbet som daglig leder ved Tallmoen asylmottak på Rena. Hun hadde også en rolle i en av de norske husmorfilmene; Tipp topp. Husmorfilmen 1969.


== Referanser ==
Tsatsiki 2 – Venner for alltid

Tsatsiki 2 - Venner for alltid (svensk tittel: Tsatsiki - vänner för alltid, dansk tittel: Tsatsiki - venner for altid) er en svensk-dansk-norsk familiefilm fra 2001 i regi av danske Eddie Thomas Petersen, som også skrev manus. Figuren Tsatsiki ble skapt av den svenske forfatteren Moni Nilsson. I hovedrollene ser vi Samuel Haus og Sara Sommerfeld. En rolle som skolefrøken blir spilt av Minken Fosheim.Filmen ble utgitt på DVD i Sverige 10. oktober 2004.


== Innspillingsfakta ==
Den ble spilt inn i Stockholm, Trollhättan og Kreta.


== Handling ==
Ti år gamle Tsatsiki bor sammen med sin rockemusiserende mor Tina og hennes type Göran. Tsatsiki har en kjæreste, Maria, og en bestekamerat, Per Hammar. Morfaren står ham også nær. En dag gjør Maria det uventet slutt med Tsatsiki. Per Hammar vil heller ikke møte ham etter at han spred sladder om at han var sengevæter. Plutselig føler Tsatsiki seg helt ensom og venneløs.Familien ser fram til å reise sammen til Hellas for å hilse på Tsatsikis far, farfar og kusinen Elena. Tinas rockeband får et tilbud om å reise på turné til Japan og plutselig står hele reisen til Hellas i fare. Morfaren trer inn som reiseselskap. Det blir en hendelsesrik ferie for Tsatsiki og et kjært gjensyn med faren og farfaren. Elena gir Tsatsiki en leksjon i kyssingens ulike etapper.Tilbake igjen i Sverige oppsøker Tsatsiki Per Hammar og ber om tilgivelse. Det gjør Per Hammar glad. Tsatsiki reiser hjem til Maria for å vise henne hva Elena har lært ham om kyssing. Tina nedkommer med en pike som får navnet Retzina og Tsatsiki blir en stolt storebror.


== Rolleliste (i utvalg) ==
Samuel Haus - Tsatsiki
Sara Sommerfeld - Morsan
Krister Henriksson - Morfar
Eric Ericson - Göran
Joakim Nätterqvist - Niklas, «Nyponet», bassisten
Sam Kessel - Per Hammar
Isa Engström - Maria
Minken Fosheim - Frøken
Maria Hazell - Sara
Simona Eriksson - Elena
George Nakas - Farsan
Kasper Lindström - Wille
Thomas Hedengran - Badevakt
Ida Holmberg - Retzina, Tsatsikis lillesøster


== Utmerkelser ==


== Fotnoter og referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tsatsiki 2 – Venner for alltid på Internet Movie Database 
(sv) Tsatsiki 2 – Venner for alltid i Svensk Filmdatabas 
(da) Tsatsiki 2 – Venner for alltid i Danmark Nationale Filminstitut 
(nl) Tsatsiki 2 – Venner for alltid på MovieMeter 
(en) Tsatsiki 2 – Venner for alltid på AllMovie 
(en) Tsatsiki 2 – Venner for alltid på Rotten Tomatoes
MS «Regal Princess» (2014)

MS «Regal Princess» er et Royal-klasse cruiseskip som drives av Princess Cruises. «Regal Princess», samt søsterskipet «Royal Princess», ble bestilt den 17. februar 2010. Den endelige avtalen ble undertegnet 4. mai 2010. «Regal Princess» ble overlevert til Princess Cruises den 11. mai 2014 i en seremoni ved det italienske verftet Fincantieri i Monfalcone, der også den italienske statsministeren, Matteo Renzi, og Princess Cruises administrerende direktør, Jan Swartz, var til stede. Skipet er ledet av kaptein Edward Perrin (2014). «Regal Princess» og hennes søsterskip er blant de største skipene i verden.


== Konstruksjon ==
Byggingen av «Regal Princess» begynte i august 2012 ved Fincantieri i Monfalcone da skipets kjøl ble strekt. Det var stabelavløp for «Regal Princess» 26. mars 2013, og hun begynte å flyte fritt fra skipsverftets tørrdokk den 29. mars 2013. Skipet ble da fortøyd ved en utrustningskai utenfor verftet, der byggingen ville fortsette.
«Regal Princess» fullførte sine prøveturer i Adriaterhavet fra den 16. til 21. april 2014, og gjennomførte et fire-netters-innsettelses cruise fra 16. til 20. mai 2014 fra Trieste i Italia til Kotor i Montenegro, før jomfruturen med avgang fra Venezia i Italia 20. mai 2014.


== Rute ==

Skipet opererte sin første sesong i Middelhavet før hun hadde avgang i Venezia den 17. oktober 2014, da hun satte kursen mot Fort Lauderdale i Florida der hun ankom 3. november 2014. «Regal Princess» hadde sin offisielle dåp i Fort Lauderdale, i nærvær av de seks hoved stjernene av TV-serien Kjærlighetsskipet (originaltittel: The Love Boat). Hun tok da opp sin innvielses vintersesong med syv-netters cruise i det østlige Karibia med havne stopp i Princess Cays, St. Thomas og Saint Martin.


== Fasiliteter ==
«Regal Princess»s fasiliteter inkluderer to fellesområder som strekker seg over på siden av skipet på øverste dekk kalt SeaWalkSM og SeaView Bar, den største noensinne Princess Cruises Movies Under the Stars, et utvidet atrium, et nytt lite bassengområde i akterskipet, og en rekke tilfeldige spise opsjoner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) MS «Regal Princess» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen 
Regal Princess - Cruise Ship Information - Princess Cruises
Regal Princess: Sister to 'Kate Middleton's ship' may be the bridesmaid but she's still so impressive - Mirror Online
Starting Over Again

Starting Over Again er et musikkalbum med Ida Jenshus, utgitt våren 2015. 


== Sporliste ==
«Starting Over Again» (Ida Jenshus/Martin Hagfors/Alexander Pettersen)
«Changes/What Is Time?» (Jenshus/Kevin Salem/Pettersen)
«Set Us Free» (Jenshus/Salem/Pettersen)
«Coming Home to You» (Jenshus/Salem/Pettersen)
«Martha Mercy May» (Jenshus/Hagfors/Pettersen)
«My Last Goodbye» (Ida Jenshus/J.D. Souther/Pettersen)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Ida Jenshus - sang, akustisk gitar, elektrisk gitar, 12-strengsgitarer, dulcimer, munnspill, låtskriver, produsent, fotograf
Kåre Vestrheim - keyboard, omnichord, munnspill, kor, låtskriver, produsent, tekniker
Alexander Pettersen - elektrisk gitar, akustisk gitar, nylonstreng-gitar, autoharpe, perkusjon, bass, e-bow, kor, låtskriver
Tor Egil Kreken - bass
Pål Hausken - trommer, perkusjon


=== Øvrige ===
Mike Hartung - tekniker, mixing
Jacob Dobewall - tekniker
Chris Sansom - mastering
Marthe Amanda Vannebo - fotograf/artwork
Kai Robøle - management


== Eksterne lenker ==
Starting Over Again
Pinnestol

Pinnestol er en samlebetegnelse for stoler av tre, der stolbein, ryggstolper og -spiler er tappet inn i hull i stolsetet. Dette er et konstruksjonsprinsipp som gjør at stolen ikke trenger en avstivende sarg rett under setet. Den har heller ikke ryggstaver som går i ett med stolens bakbein. Det er stolens kraftige sete som binder og holder sammen stolbeina og ryggen. 
Bortsett fra setet, og for noen modeller et ryggbrett,  er de fleste delene dreid. Pinnestoler er forholdsvis enkle å produsere, også uten avanserte maskiner, de ble ofte produsert som husflid og håndverk, både før og etter at møbelfabrikker ble anlagt.
I England ble det mot slutten av 1600-tallet utformet en pinnestol som ble forløper for den typen som på 1700-tallet fikk navnet windsorstol.  Windsorstolen er konstruert som beskrevet ovenfor, men har ofte en horisontal deling av ryggspilene. Denne delingen går over i stolens armlener. 
Windsorstolen dannet utgangspunkt for mange varianter også utenfor Storbritannia, blant annet i USA. Den norske budalstolen regnes som en av windsorstolens etterkommere.


== Referanser ==


== Kilder ==
Gjerdi, Trond (1976). Møbler i Norge. Oslo: Aschehoug. 


== Eksterne lenker ==
Pinnstolmuseet i Nässjö, Sverige (Besøkt 16. juli 2016)
Avluser

En avluser eller debugger er et dataprogram som blir brukt til programvaretesting og avlusing av andre programmer. Koden som undersøkes kan kjøre på en instruksjonssettsimulator, noe som gir en større evne til å stoppe når spesifikke tilstander inntreffer. Noen avlusere tilbyr to forskjellige operasjonsmodi, full og delvis simulering, for å oppnå denne virkningen.


== Eksterne lenker ==
Debugging ved DMOZ
HKB 2./448 Makkaur

HKB 2/448 Makkaur var et tysk hærkystbatteri opprettet ved Makkaur i mai 1942 under andre verdenskrig. Fortet var utrustet med fem franske 14,5 cm K405(f) kanoner. Batteriet ble evakuert på slutten av 1944.


== Litteratur ==
Fjørtoft, Jan Egil (1983). Tyske kystfort i Norge. Arendal: Agder presse. s. 183. ISBN 8299087813.
Agri Horticultural Society of India

Agri Horticultural Society of India ble grunnlagt i 1820 av William Carey på Alipore Road i Kolkata. Det er en hage med drivhus, et forskningslaboratorium og et bibliotek. Det inneholder en samling av planter og blomster. Det har en betydelig samling av botaniske varianter, inkludert Canna.Et stort utvalg av bregner og medisinske planter blir dyrket i organisasjonens hager. Både frukter og blomster kan kjøpes i gartneriet. Det arrangeres  årlige blomsterutstillinger om vinteren, og det gis opplæring i hagebruk.  
I 1894 ble Percy Lancaster valgt som leder og han grunnla Alipore Canna-samlingen. Hans arbeid ble videreført av hans sønn, Sydney Percy-Lancaster, frem til han gikk av i 1960-årene.


== Litteratur ==
I den den indiske hagen forfattet av S. Percy-Lancaster, 1927


== Eksterne lenker ==
Organisajones nettsted
Botanic gardens Conservation International ' s Garden Søk i Databasen
All verdens hager
18-biter

18-biter heltall, minneadresser, databusser eller andre dataenheter er innen informatikken benevnelsen på de som er inntil 18 biter (2.25 oktetter) brede. Benevnelsen brukes også om 18-biter mikroprosessorer og aritmetisk logiske enheter.
18-biter binære tall har 218 eller 262 144 (1 000 000 oktale og 40 000 heksadesimale) distinkte kombinasjoner.
18 biter var en vanlig størrelse på ord for minidatamaskiner på 1960-tallet, på en tid da 36-biter ord og 6-biter BCD tegnsett var alminnelig på stormaskiner. De mest kjente 18-biter datamaskinarkitekturer var minidatamaskinene PDP-1, PDP-4, PDP-7, PDP-9 og PDP-15 som ble produsert av Digital Equipment Corporation from 1959 to 1975


== Eksterne lenker ==
DIGITAL Computing Timelime: 18-bit architecture
Jonas Kaufmann

Jonas Kaufmann (født 10. juli 1969 i München) er en tysk tenor.
Kaufmann utdannet seg ved Hochschule für Musik und Theater München fra 1989 til 1994, og fikk i 1994 sitt første faste engasjement ved Staatstheater Saarbrücken. Han er mest kjent for sine opptredener i roller som Don José in Carmen, Cavaradossi i Tosca, Maurizio i Adriana Lecouvreur, og tittelrollen i Don Carlos.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jonas Kaufmann – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jonas Kaufmann på Internet Movie Database 
(fr) Jonas Kaufmann på Allociné 
(en) Jonas Kaufmann hos The Movie Database 
(en) Jonas Kaufmann på Apple Music 
(en) Jonas Kaufmann på Discogs 
(en) Jonas Kaufmann på MusicBrainz 
(en) Jonas Kaufmann på Spotify 
(en) Jonas Kaufmann på Songkick 
(en) Jonas Kaufmann på AllMusic 
Jonas Kaufmann på Twitter 
Jonas Kaufmann på Facebook
Stine Wangberg

Stine Wangberg (født 23. mars 1999) er en norsk mellomdistanseløper, som representerer Varteig IL. Hennes fremste meritt til nå er sølv på 3000 meter ved ungdoms-EM i friidrett 2016.


== Idrettskarriere ==
2015Wangberg kom på 3.-plass på 3000 meter i J16-klassen ved Tyrvinglekene 2015. Før dette haadde hun vært borte fra friidretten et par år på grunn av skade. Hun kom på 10.-plass på 1500 meter ved Norwegian Milers Club på Bislett i august, der hun løp på 4:51,21.
I oktober vant hun 4 km (U16) ved ungdoms-NM i terrengløp på Ekeberg, 29 sekunder foran Asta Susan Rustad. Hun ble dermed tatt ut til nordisk juniormesterskap i terrengløp i Göteborg, der hun stilte i U20-klassen. Der kom hun på 12.-plass individuelt, og fikk bronse i lagkonkurransen, sammen med Live Solheimdal og Mariann Roe.
2016Hun vant 800 meter ved Norwegian Milers Club innendørs den 6. februar. Hun vant også 800 meter i klassen jenter 17 år ved Ungdomsmesterskapet i friidrett innendørs 2016, med tiden 2:15,46. Dagen etter vant hun også 1500 meter, på tiden 4:42,66.Ved NM i terrengløp 2016 kort løype valgte hun å stille i juniorklassen, og fikk der bronse bak Ingrid Folvik og Christina Ellefsen Hopland. Hun kom på 5.-plass ved Sentrumsløpet, som er 10 km, med tiden 36:14, som var 30 sekunder bak norgesrekorden for jenter 17 år. Hun løp 3000 meter på 9:49,78 ved Grand-prix stevnet for senior på Hamar 18. mai, og ble med det kvalifisert for ungdoms-EM, der kvalifiseringskravet var 9:53. 
Hun forbedret sin personlige rekord på 1500 meter ved Tyrvinglekene, til 9:41,08.Den 15. juli fikk hun sølv på 3000 meter ved Ungdoms-EM i friidrett 2016, bak Delia Sclabas, med Lucy Pygott på 3.-plass. Her forbedret hun sin personlige rekord med nesten 15 sekunder, til 9:26,65.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
(en) Profil hos det europeiske friidrettsforbundet
(en) Profil hos All-Athletics Arkivert 18. august 2016 hos Wayback Machine.
(no) Profil hos Min friidrettsstatistikk
Utviklingen av europarekorder i friidrett 400 meter for menn

Dette er listen over utviklingen av europarekorder i friidrett på 400 meter for menn utendørs som er ratifisert av EAA


== Manuell tidtakning ==
* Tid over distansen 440 yards


== Elektronisk tidtagning ==


== Referanser ==
Christer Kvammen

Jan-Christer Vetter Kvammen (født 9. oktober 1981) er en norsk kickbokser.Kvammen startet opprinnelig som bokser og ble norgesmester for juniorer i klassen 67 kg i 2000. Året etter gikk han over til kickboksing, og han ble norgesmester for seniorer i fullkontakt i 2008 i klassen 81 kg. Han har også representert Norge i EM i kickboksing.Han har også prøvd seg i thaiboksing og har deltatt i verdensmesterskapet for amatører.


== Referanser ==
Steiermark (flere betydninger)

Steiermark er en delstat i Østerrike.
Steiermark (latin: Styria) kan også referere til:

Obersteiermark, som kan referere til enten hele staten Steiermark, eller den nordre delen av den.
Steiermark (Slovenia), et landskap i Slovenia.
Hertugdømmet Steiermark, en tidligere stat i Det tysk-romerske rike, og tidligere kronland til Østerrike-Ungarn.
Styria (bedrift), et medie- og trykkhus med base i Steiermark.


== Se også ==
Steiermarks historie
Ouya

Ouya, ofte skrevet OUYA, er en Android-basert mikrokonsoll utviklet av Ouya Inc. (tidligere Boxer8). Julie Uhrman grunnla prosjektet om konsollen i 2012. Utviklingen ble finansiert via Kickstarter, og samlet inn 8,5 millioner amerikanske dollar, som da var nettsidens femte best inntjenende prosjekt.
Ouya-konsoller begynte å bli sendt ut til Kickstarter-bidragsytere 28. mars 2013. Konsollen ble lansert for allmennheten på 25. juli 2013, og har en eksklusiv Ouya-butikk for applikasjoner og spill som er utviklet spesielt for Ouya-plattformen. De fleste spillene der er enkle, og rettet mot mindre seriøse spillere. Ouya-konsollen støtter media-applikasjoner, for eksempel Twitch.tv og XBMC media player. Den kjører en modifisert versjon av Android 4.1 Jelly Bean, og kan bli rootet uten at den mister garantien. Konsollens maskinvaredesign gjør at den skal være lett å åpne opp, krever bare en vanlig skrutrekker for enkel modifisering og mulig maskinvaretillegg.Alle systemer kan brukes som en utviklingskit, slik at alle Ouya-eiere skal også kunne være en utvikler, uten behov for lisensavgifter. Alle spillene for plattformen var i utgangspunktet nødt å ha noen form for free-to-play-aspekt, enten at det skulle være helt gratis, ha en gratis prøveversjon, eller at man kan kjøpe oppgraderinger, nivå, eller andre gjenstander i spillet. Dette kravet har siden blitt opphevet. Ouya-konsollen ble gitt ut i løpet av den åttende generasjonen med spillkonsoller, som konkurrerer mot PlayStation 4, Xbox One og Wii U.Finansielle problemer tvang Ouya til å trappe ned sin virksomhet, og rettighetene til dens programvare ble solgt til Razer Inc., som annonserte avviklingen av konsollen 27. juli 2015.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ouya – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Space Travel (videospill)

Space travel er et tidlig videospill som ble utviklet av Ken Thompson i 1969, og som simulerer en reise gjennom solsystemet. Spilleren flyr med et romskip gjennom en to-dimensjonal fremstilling av solsystemet, uten annet mål enn å prøve å lande på ulike planeter og deres måner. Spilleren kan bevege og snu skipet og justere dets hastighet. Det påvirkes av tyngdekraften til astronomiske legemer.Spillet ble utviklet ved Bell Laboratories før fremveksten av den kommersielle videospillindustrien, og ble i 1969 portert fra operativsystemet Multics til General Comprehensive Operating System på datamaskinen GE 635 og deretter til minidatamaskinen PDP-7.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Space Travel hos MobyGames 
(en) Space Travel hos Internet Game Database
Marcelle Tinayre

Marcelle Marguerite Suzanne Tinayre (født 8. oktober 1870 i Tulle i Corrèze i Frankrike, død 23. august 1948 i Grossouvre i Cher) var en fransk litterat og meget produktiv forfatterinne. 
Hun fikk sin utdannelse i Bordeaux og Paris, og i 1889 giftet hun seg med maleren Julien Tinayre.
Som forfatterinne spesialiserte hun seg innen romantisk litteratur.


== Verker ==
Avant l'amour, Paris, Calmann-Lévy, 1909
Chateau en Limousin, Paris, L'Illustration, 1934
Châteaux disparus, Paris, Formin-Didot, 1940
Est-ce un miracle?, Paris, Flammarion 1939
Figures dans la nuit, Paris, Calmann-Lévy, 1926
Fille des pierres, Paris, Hamy, 1990
Gérard et Delphine [I]: La porte rouge, Paris, Flammarion, 1936
Gérard et Delphine [II]: Le rendez-vous du soir, Paris, Flammarion, 1938
Hellé, Paris, Calmann-Lévy, 1898
Histoire de l'amour, Paris, Flammarion, 1935
La consolatrice, Paris, L'Illustration, 1907–1908
La douceur de vivre, Paris, [s.n.], 1910
La femme et son secret, Paris, Flammarion, 1933
La légende de Duccio et d'Orsette, Paris, l'Illustration, 1923
La maison, du péché, Paris, Calmann-Lévy, 1900
La rançon, Paris, Nelson, 1894
La rebelle, Paris, Calmann-Lévy, 1921
La veillée des armes. Le départ: août 1914, Paris, Calmann-Lévy, 1915
La vie amoureuse de Francois Barbazanges, Paris, Calmann-Lévy, 1903
La vie amoureuse de Madame de Pompadour, Paris, Flammarion, 1924
L'amour qui pleure, Paris, Calmann-Lévy, 1908
Le bouclier d'Alexandre, Paris, L’Illustration, 1922
Le livre proscrit; scènes de la révolution communiste en Hongrie, Paris, Plon 1925
L'ennemie intime, Paris, L’Illustration, 1931
L'oiseau d'orage, Paris, Calmann Lévy, 1894
L'ombre de l'amour, Paris, Calmann-Lévy, 1909
Madame de Pompadour, Paris, Flammarion, 1924
Mademoiselle Justine de Liron, Paris, Bossard, 1921
Notes d'une voyageuse en Turquie : jours de bataille et de révolution ; choses et gens de province ; premiers jours d'un nouveau règne ; la vie au harem, Paris, Calmann-Lévy, 1909
Perséphone, Paris, Calmann-Lévy, 1920
Priscille Séverac, Paris, Calmann-Lévy, 1922
Saint Jean libérateur, Paris, l'Illustration, 1926
Sainte Marie du feu, Paris, L'Illustration, 1938
Terres étrangères : Norvège, Suède, Hollande, Andalousie, Paris, Flammarion, 1928
Un drame de famille, Paris, Calmann-Lévy, 1925
Une provinciale en 1830, Paris, Lafitte, 1927


== Referanser ==
Irene Heng Lauvsnes

Irene Heng Lauvsnes (født 1968) er en norsk ingeniør innen akvakultur og lokalpolitiker for Høyre. Hun er siden 2015 ordfører i Strand kommune. Hun har vært kommunestyrerepresentant for Strand Høyre siden 2011.Lauvsnes kom til ordførervervet fra jobben som salgsleder i Skretting. Hun har tidligere også vært nestleder i Fiskeri- og havbruksnæringens forskningsfond.


== Referanser ==
Gabrielle Réjane

Gabrielle Charlotte Réjane (egentlig Reju), godt kjent som Réjane (født 6. juni 1856 i Paris, død 14. juni 1920 i Asnières-sur-Seine i Hauts-de-Seine) var en fransk skuespiller (soubrette), og hadde også stumfilmens første tid en fremgangsrik karriere også der.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Réjane var datter av en skuespiller. Hun ble utdannet ved Conservatoire de Paris og der elev under François-Joseph Regnier (1807–1885). og tok der en annenpremie inne komedie i 1874.


=== Skuespiller ===
Réjane utmerket seg fra 1875 på Vaudevilleteateret. Hun gikk over til Ambiguteateret i 1882, og opptrådte i de følgende ti årene som gjest på forskjellige scener. 
I 1892 inngikk hun ekteskap med Grand théâtres forestander Paul Porel, og fulgte ham tilbake til Vaudevilleteateret, der hun så virket en lengre tid. 
Hun fikk fra 1890-tallet internasjonal berømmelse med sine sjelfulle og sensuelle kvinneroller, gav gjestespill i England og Nord-Amerika (i Quebec i Canada og i New York City i USA). Hennes da mest berømte rolle var som Catherine Hubscher i Victorien Sardous Madame Sans-Gêne. Hun foretok noen år senere, i 1897, en europeisk turné. Hun gjorde særlig lykke med sine prestasjoner i Zaza og i La Passerelle.
Hennes ekteskap med Porel ble oppløst i 1903. I 1906 overtok Réjane Théâtre de Paris fra Aurélien-Marie Lugné-Poe (i 9. arrondissement i Paris) og gjorde det om til sitt Théâtre Réjane. 
Hun forlot scenen som følge av hjerteproblemer i mars 1919, og samme år ble Théâtre Réjane igjen Théâtre de Paris. 1920, tre måneder før sin død, fikk hun Æreslegionen.
Blant Réjanes fremste roller var Nora i Henrik Ibsens Et dukkehjem og tittelrollen i Madame Sans-Gêne.
Réjane ble begravet på Cimetière de Passy.


== Referanser ==


== Kilder ==
Réjane, Gabrielle i Nordisk familjebok (2. utgave, 1915)
Réjane, G. Ch. i Nordisk familjebok (2. utgaves supplement, 1925)
«Gabrielle Réjane». Store norske leksikon. Besøkt 6. januar 2011. 


== Eksterne lenker ==
(en) Gabrielle Réjane på Internet Movie Database 
(en) Gabrielle Réjane hos The Movie Database 
(en) Gabrielle Réjane hos Internet Broadway Database 
(en) Gabrielle Réjane på Internet Broadway Database
Marvin Schulte

Marvin Schulte (født 1999) er en tysk sprinter. Hans fremste meritt til nå er gull på 100 meter ved Ungdoms-EM i friidrett 2016.
Han har tidligere også drevet med mangekamp, og konkurrerte i mangekamp på delstatsnivå så sent som i 2014.


== Idrettskarriere ==
2014Ved midttysk mesterskap i juli 2014 kom Schulte på 4.-plass på 100 meter, med 11,58, og laget hans kom på 2.-plass på 4 x 100 meter stafett. LAZ Leipzig kom på 4.-plass på 4 x 100 meter stafett ved det tyske ungdomsmesterskapet (U16) i 2014.
2016Han kom på 3.-plass på 200 meter ved midttysk mesterskap for senior i juni 2016, der han løp på 22,26. Ved delstatsmesterskapet løp han 100 meter på 11,04, og ved Internationale DLV-U18-Gala 2016 løp han på 10,82. 
Den 15. juli vant han 100 meter ved Ungdoms-EM i friidrett 2016, foran svenske Henrik Larsson og finske Samuel Purola. Han satte personlig rekord i finalen med 10,56 sekunder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marvin Schulte – Olympedia 
(en) Marvin Schulte – World Athletics 
(en) Profil hos All-Athletics Arkivert 18. august 2016 hos Wayback Machine.
(en) Profil hos det europeiske friidrettsforbundet
(de) Profil hos det tyske friidrettsforbundet Arkivert 7. august 2016 hos Wayback Machine.
(de) Profil hos Leichtathletik-Datenbank