jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Thomas Bligh

Thomas Bligh var en britisk soldat, mest kjent for innsats i sjuårskrigen da han ledet en rekke amfibiske operasjoner langs kysten av Frankrike.
Under den lange tjenesten i den britiske hæren steg han til generalløytnant. I 1758 fikk han kommandere landgangen i Frankrike, 73 år gammel. Han ledet det første raidet på Cherbourg i august og september 1758, og erobret og ødela festningsverkene i byen. Han reiste så sørover kysten til Saint-Malo. Her ble han og styrkene berørte av dårlig vær, men fikk noen av mennene sine på land. En større fransk styrke kom marsjerende dit fra Brest og i forsøket på å få mennene sine til sjøs tilbake, mistet han mellom 750 og 1000 mann i slaget ved Saint Cast. Restene av troppene seilte til England.Bligh ble dårlig tatt imot da han kom hjem. Kong Georg II ville ikke ta imot ham, noe som ble regnet som et stort personlig nederlag, og han ble kritisert fra alle sider. En av de få som støttet Bligh var den unge fyrsten av Wales, den senere Georg III.


== Referanser ==


== Kilder ==
Peerage of England
West, Fred. Crucible of War: The Seven Years' War and the Fate of Empire in British North America, 1754-1766. Faber and Faber, 2001
Navlebeskuer

Navlebeskuer er et uttrykk som henviser til en særdeles selvopptatt person, en som er opptatt av sin egen navle og lite annet. Uttrykket har sin opprinnelse fra en omtale av munker som på 1300-tallet levde i et kloster på det hellige fjell Athos i det nordøstlige Hellas. Munkene, som ble kalt hesykaster (av gr. hesykos, stille), mente at de ved å stirre på sin egen navle kunne flykte fra den sansede verden og få se det guddommelige lys. Dette var en beskrivelse påført de utenfra av meningsmotstanderen Barlaam fra Kalabria, som på grunn av munkenes psykosomatiske bønneteknikk kalte de ‘omphalopsychoi’, - de som har sjelen sin i navelen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Gundersen, Dag og Evensberget, Snorre (2006): Bevingede ord, Kunnskapsforlaget.
Gamnesbuktfjellet

Gamnesbuktfjellet er et fjell beliggende på vestsiden av Langfjorden i Sør-Varanger kommune. Toppen rager ikke mer enn 154 moh., men er en karakteristisk fjelltopp synlig fra byens sentrum. Det samiske navnet er Čearretoaivi, som betyr ?. Det har vært på tale å sprenge vekk toppen av fjellet ettersom den står i veien for innflyvningen til Kirkenes lufthavn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
nrk.no
Pyhäkero (Ounastunturi)

Pyhäkero er den nordligste og høyeste av fjelltoppene i Ounasfjellene (finsk:Ounastunturi) i Pallas-Yllästunturi nasjonalpark, Enontekis kommune i finsk Lappland.Vandreruten mellom Hætta og Pallas går over fjellet her.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Markus Gähler

Markus Gähler (født 26. mars 1966, død 11. mai 1997 i Walzenhausen) var en sveitsisk skihopper og trener fra Lutzenberg. Han konkurrerte internasjonalt i årene 1983-1993.
I OL i 1992 ble han nummer 35 i storbakken i Courchevel, 44 av 58 deltakere i normalbakken, og han var på det sveitsiske laget som fikk 8.-plass i lagkonkurransen. Samme år ble han nummer 23 i VM i skiflyging i Harrachov. Han greide aldri å komme blant de 15 beste i verdenscuprenn og ta verdenscuppoeng, best var 23.-plassen i skiflygings-VM i Harrachov 22. mars 1992, som også inngikk i verdenscupen. Gähler deltok tre ganger i den tysk-østerrikske hoppuka. Sesongen 1989/90 ble han nummer 5 sammenlagt i europacupen.
Sammenlagtplasseringer i Hoppuka:

Markus Gähler la opp som skihopper etter en skuffende sesong 1992/93, men ble ansatt som assistenttrener på det sveitsiske hopplandslaget. I tillegg til trenerjobben var han brannmann i Lutzenberg. Han ble utnevnt til hovedtrener for hopplandslaget i april 1997. Bare en måned senere omkom han under slukking av en brann i nabokommunen Walzenhausen.


== Referanser ==


== Kilder ==
Adam Kwieciński: Hoppresultater Markus Gahler (besøkt 21. mars 2016)


== Eksterne lenker ==
(en) Markus Gähler – Olympedia 
(en) Markus Gähler – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Markus Gähler – FIS (skihopping)
Hjertetåken

Hjertetåken, også kalt IC 1805, er en stjernetåke i stjernebildet Kassiopeia med en avstand på 7500 lysår fra Jorden.


== Eksterne lenker ==
(en) Hjertetåken i SIMBAD 
http://apod.nasa.gov/apod/ap090214.html
Sjeltåken

Sjeltåken, også kalt IC 1848, er en stjernetåke i stjernebildet Kassiopeia med en avstand på 7500 lysår fra Jorden.


== Eksterne lenker ==
http://simbad.u-strasbg.fr/simbad/sim-id?protocol=html&Ident=IC+1848&bibdisplay=none
http://www.taf-astro.no/foto/HjerteOgSjel/
Bomb Peak

Bomb Peak er en fjelltopp, 805 moh, som ligger 2 nautiske mil vest for Cape Crozier på Ross Island. Den ble kartlagt, og fikk dette navnet av New Zealand Geological Survey Antarctic Expedition, 1958–59, på grunn av bombeliknende (pyroklastiske) geologiske formasjoner rundt toppen av denne toppen.


== Kilder ==
Holmengrå (Sør-Orknøyene)

Holmengrå eller Grey Island er en øy 0,6 nautiske mil sør for Michelsenøya og 1 nautisk mil vest for sørdelen av Fredriksenøya i Sør-Orknøyene. Den ble først kartlagt og fikk navnet «Holmen Graa» på et kart av den den norske hvalfangeren Petter Sørlle, som kartla øyen i fart da han seilte forbi Sør-Orknøyene i 1912–13. Den angliserte formen av navnet dukket opp på kart laget av mannskapet på RSS «Discovery II» under Discovery Investigations som kartla øyene i 1933.


== Se også ==
Liste over øyer i Antarktis


== Referanser ==
Schmidtbreen (Heard- og McDonaldøyene)

Schmidtbreen er en isbre, 1,3 km) lang, som sider vestover fra Baudissinbreen mellom Mount Drygalski og North West Cornice, på vestsiden av Heardøya i det sørlige Indiahavet. Nord for Schmidtbreen ligger Baudissinbreen, som ender på vestsiden av Corinthian Bay, nær Sealers Cove. Kildalkey Head ligger vest for Schmidtbreen. Sør for Schmidtbreen ligger Vahselbreen, som ender opp i South West Bay, mellom Erratic Point og Cape Gazert. like sør for Vahselbreen ligger Allisonbreen.
Schmidtbreen ble grovt kartlagt i 1902 av Den første tyske antarktisekspedisjonen under ledelse av Erich von Drygalski. Han navngav breen etter  dr. J. Schmidt fra den prøyssiske regjeringen, som assisterte ham i å få statlig støtte til ekspedisjonen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Klikk her for å se et kart over Heard- og McDonaldøyane
Australian Antarctic Division
Australian Antarctic Gazetteer
Composite Gazetteer of Antarctica
Australian Antarctic Names and Medals Committee (AANMC)
US Geological Survey, Geographic Names Information System (GNIS)
Scientific Committee on Antarctic Research (SCAR)
Tiger Rocks

Tiger Rocks er to holmer, den høyeste 23 moh., 3 kilometer vest for hovedøya i Willisøyene på Sør-Georgia. Det beskrivende navnet ble benyttet under landmålingen fra HMS «Owen» i 1960-61.


== Referanser ==
Byrdbreen (Ross Dependency)

Byrdbreen er en stor isbre i Antarktis, rundt 150 kilometer lang og 30 kilometer bred, som drenerer et stort område av polarplatået og som flyter østover mellom Britannia Range og Churchill Mountains før den munner ut i Rossbarrieren ved Barne Inlet.Den ble navngitt av NZ-APC etter kontreadmiral Richard E. Byrd i US Navy, en amerikansk polfarer.


== Se også ==
Liste over isbreer i Antarktis
Liste over isstrømmer i Antarktis


== Referanser ==
Hararit

Hararit (הֲרָרִית, betyr fjellendt) er en fellesbebyggelse i Israel i Vest-Galilea i Israel.


== Historie ==
Hararit ble grunnlagt i 1982 som en del av en statsstyrt prosjekt for å få flere jødiske innbyggere til Galilea. Den ble bosatt av 60 familier som drev med transcendentalmeditasjon. I 2008 var det 95 familier som bodde i Hararit.
Arkeologier har oppdaget tre store, gamle cisterner og jordbruksterrasser i nærheten av Hararit.


== Referanser ==
Eyres Bay

Eyres Bay er en bukt som ligger mellom vestsiden av Browning Peninsula og fronten av Vanderfordbreen i sørenden av Windmill Islands. Den ble først kartlagt etter flyfoto tatt av U.S. Navy Operasjon Highjump og Operasjon Windmill i 1947 og 1948, og ble navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names etter fenrik David L. Eyres i U.S. Navy som var ved Wilkes Station i 1958.


== Referanser ==
Hisøens båtbyggeri

Hisøens båtbyggeri ble etablert på Hisøya utenfor Arendal i 1915. Båtbyggeriet ble etablert av brødrene Hans Christian Thorkildsen (1890-1950) og Laurits Theodor Thorkildsen (1892-1959). Firmaet bygde fiskeskøyter, lektere, seilbåter, motorbåter. Spesialiteten var livbåter, redningsflåter og motorsnekker.


== Historikk ==
Brødrene Thorkilden hadde virket som båtbyggere i USA i noen år, men returnerte til Norge i 1915 og starte sitt eget eget båtbyggeri på Guldsmedenga på Hisøya i 1917. Virksomheten ble senere flyttet til Notodden. 
De begynte med å bygge lektere, men spesialiserte seg etterhvert på livbåter og redningsflåter. På 1930-tallet hadde båtbyggeriet 7-8 ansatte. Virksomheten ble gradvis redusert på 1950-tallet og man gikk over til å bygge prammer. 
Virksomheten ble lagt ned i 1967.


== Arkivet ==
Arkivet etter Hisøens båtbyggeri befinner seg på Aust-Agder museum og arkiv i Arendal. Arkivet omfatter blant annet korrespondanse og regnskap.


== Referanser ==
Mount Cocks

Mount Cocks er et fjell ved toppen av Koettlitzbreen i Victoria Land i Antarktis. Toppen, som er på 2 438 moh., ligger 20 kilometer nord-nordøst av samløpet mellom Cocksbreen og Skeltonbreen ved sørenden av Royal Society Range.
Fjellet ble oppdaget av Discovery-ekspedisjonen (1901–04) som navngav det etter E.L. Somers Cocks, da kasserer i Royal Geographical Society.


== Kart ==
L.L. Ivanov et al. Antarctica: Livingston Island and Greenwich Island, South Shetland Islands. Scale 1:100000 topographic map. Sofia: Antarctic Place-names.
L.L. Ivanov. .org/image023.jpg Antarctica: Livingston Island and Greenwich, Robert, Snow and Smith Islands. Scale 1:120000 topographic map.  Troyan: Manfred Wörner Foundation, 2009.  ISBN 978-954-92032-6-4


== Referanser ==
Aurskog-Høland Fotballklubb

Aurskog-Høland Fotballklubb (stiftet 12. november 2012 på Bjørkelangen) er et fotballag fra Aurskog-Høland i Akershus, som ble opprettet gjennom en sammenslåing av fotballgruppene i Bjørkelangen Sportsforening og Høland Idrettslag.


== Historikk ==
Klubbens A-lag for menn overtok plassen til Høland i 4. divisjon, mens B-laget overtok plassen til Bjørkelangen i 5. divisjon.


== Tabell ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Høland Stadion - Nordic Stadiums
Gruev Cove

Gruev Cove (Gruev Zaliv) is the 300 meter bred vik som trenger 650 m østkysten av Greenwich Island i Sør-Shetlandsøyene sør for Santa Cruz Point og nord for Parchevich Ridge. Den grenser til Bogdan Ridge i nord og Benkovski Nunatak i vest.  

Vika er oppkalt etter Dame Grujev (1871-1906), lederen for den bulgarske frigjøringsbevegelsen i Makedonia.


== Kart ==
L.L. Ivanov et al. Antarctica: Livingston Island and Greenwich Island, South Shetland Islands. Scale 1:100000 topographic map. Sofia: Antarctic Place-names.
L.L. Ivanov. bg.org/image023.jpg Antarctica: Livingston Island and Greenwich, Robert, Snow and Smith Islands. Scale 1:120000 topographic map.  Troyan: Manfred Wörner Foundation, 2009.  ISBN 978-954-92032-6-4
Yakum

Yakum (hebraisk skrift יָקוּם, som betyr «Han skal stå opp») er en kibbutz sentralt i Israel, sør for Netanya. Den tilhører  Hof HaSharon regionale kommune og hadde et folketall på 555 i 2006.


== Geografi ==
Yakum ligger sentralt på kyststripen til Israel, rundt 30 km fra Tel Aviv, og 5 km fra de sørlige forstedene til Netanya.


== Historie ==
I 1934 ble en gruppe unge tyske immigranter samlet i kibbutzen En Harod for å danne kjernen i en ny kibbutz. I 1938 ble Yakum grunnlagt som kibbutz Eretz-Israel Dalet i byen Hadera. Kibbutzen fikk ikke tildelt land før i 1947, da et område nær Wadi Falik ble utpekt for kibbutzen. I ventetiden kom flere medlemmer til gruppen fra Tyskland, Ungarn og Polen, og de ble sendt til å arbeide i allerede etablerte bosetninger i Galilea, som Yavne'el.
I 1947 flyttet kibbutzen endelig til den nåværende plasseringen og fikk navnet Yakum. Medlemmene var ikke fornøyde med navnet de hadde fått, og søkte til komitéen om å bytte navn, men ble avslått.


== Referanser ==
Håvard Paulsen

Håvard Paulsen (født 7. august 1979) er en norsk skuespiller, musiker og programleder opprinnelig fra Mo i Rana. Paulsen er kjent fra NRK Super som programleder i Julemorgen 2015, Barne-TV 2014-2016 og programserien Barn ingen adgang sammen med Per Kristian Grytdal og Selda Ekiz i 2013 og 2014. Paulsen, Grytdal og Ekiz ga i 2015 ut bok (Vigmostad og Bjørke) med utvalgte eksperimenter fra Barn ingen adgang-universet.


== Referanser ==
Mount Weihaupt

Mount Weihaupt er et stort, nakent fjell (2285 moh) som ligger 15 km øst for Mount Bower og dominerer terrenget øst i Outback Nunataks. Det ble først kartlagt av gruppen fra U.S. Victoria Land Traverse, 1959–60, og ble navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter John G. Weihaupt, en seismolog i denne gruppen.


== Kilder ==
«Weihaupt, Mount». Geographic Names Information System, U.S. Geological Survey.
Ærekrenking

Ærekrenking eller injurie er et lovbrudd der noen med ord eller handling enten krenker æreskjensla eller omdømmet til en annen på en slik måte at det gode navnet og ryktet til personen blir berørt. Dette kan være å utsette personen for hat, ringeakt eller tap av den for hans stilling eller næring fornødne tillit. 
Ærekrenking kan straffes med bøter eller fengsel inntil et halv år, men i noen tilfeller inntil tre år. Det er også straffbart med ærekrenking retten mot døde personer. Om noen er skyldt for ærekrenking kan personen slippe straff om han kan føre bevis for sine ærekrenkende skyldinger. Om skyldingene er fremsatt uten aktverdig grunn eller på en utilbørlig måte kan dette likevel være straffbart. En fremsatt ærekrenking kan også medføre erstatning- og oppreisingskrav. 


== Kilder ==
«Ærekrenking» i Caplex.
Heinrich August de la Motte Fouqué

Heinrich August de la Motte Fouqué var en prøyssisk general og nær venn av kong Fredrik den store. Fouqué hadde tittelen Freiherr (baron).
Han be født  i Haag i en gammel normannisk familie. Fouqué ble en del av hoffet til Leopold I av Anhalt-Dessau i 1706. Som kadett i det 3. Infanteri-regimentet i Halle, tok Fouqué del i det prøyssiske felttoget i Forpommern.  Han ble forfremmet til Premier-Leutnant i 1719, Stabskapitän i 1723 og kompanikommandør i 1729.
Fouqué ble venn med kronprins Fredrik II da han besøkte ham i Küstrin. Etter å ha kranglet med Leopold etter at Fouqué 
ikke ble forfremmet, forlot han Preussen og gikk i tjeneste for danskene. Da Fredrik inntok Tronen i 1740 ba Fredrik ham å komme tilbake og forfremmet han til oberst samme år.Under den første schlesiske krigen i 1742 ledet Fouqué en grenaderbataljon og ble guvernør i Glatz. Han ble forfremmet til generalmajor i 1743 og fikk kommando over et infanteriregiment et år senere. I 1751 ble han generalløytnant.
I 1757, under Syvårskrigen hengte Fouqué den katolske presten Andreas Faulhaber fordi han visstnok hadde oppfordret garnisonen i Glatz til å desertere. Fredrik gav Fouqué kommando over 13 000 soldater for å forsvare Schlesien mot fiendtlige angrep. I juni 1760 ble den undertallige Fouqué tvunget til å trekke seg tilbake fra kamp tre ganger mot en østerriksk styrke ledet av Ernst Gideon von Laudon. Da Fredrik ga ordre til generalen om å rykke fram igjen, ble Fouqué slått med 8 000 soldater under slaget ved Landeshut den 23. juli 1760. Han ble skadet tre ganger av sabler og ville ha dødd om ikke stallkaren hans, Trautschke hadde varslet de østerrikske dragonene om at de angrep en kommanderende offiser. Da dragonlederen Voit vernet Fouqué og tilbød ham hesten sin, svarte Fouqué: «jeg kommer til å tilsmusse den fine salen med blodet mitt» og Volt svarte: «salen min kan bare høste fordel av blodet til en helt». Da Fredrik hørte at Fouqué var blitt fanget og om adferden hans, sa han: «Fouqué oppførte seg som en romer.»Fouqué ble sluppet fri fra østerrikerne da krigen var over i 1763. Han ble nødt til å benytte rullestol resten av livet og følte skam etter nederlaget ved Landeshut, og ønsket ikke å komme tilbake til Glatz. I stedet trakk han seg tilbake til Brandenburg an der Havel.


== Referanser ==


== Kilder ==
MacDonogh, Giles (2001). Frederick the Great: A Life in Deed and Letters. New York: St. Martin's Griffin. s. 436. ISBN 0-312-27266-9. 
Reiners, Ludwig (1960). Frederick the Great, a Biography. New York: G. P. Putnam & Sons. s. 304.
Ole H. Olson

Ole H. Olson (1872–1954) var en amerikansk politiker med slekt fra Sogn på Vestlandet. Han ble viseguvernør i delstaten Nord-Dakota i 1932 og overtok som guvernør da William Langer ble senator i 1934. Olson satt ut valgperioden til 1935. Han tilhørte NPL-fraksjonen i Det republikanske parti.Han ble født i en jordgamme i Wisconsin som sønn av Hans Olson Østerbø fra Østerbø i Lavik og Inga Olsdotter (født Midlang) fra Vik, som hadde utvandret til Amerika året før. Han hadde åtte søsken.Han studerte ved Concordia College, og i 1895 slo han seg ned som bonde ved New Rockford i Nord-Dakota. Gården kalte han Osterboe. Han giftet seg i 1912 med Julia Ramberget, som også var andregenerasjons norsk-amerikaner. De fikk fire sønner og seks døtre.


== Referanser ==
Española Cove

Españolen Cove er en 1,2 km bred vik som strekker seg  250 meter inn på sørøstkysten av South Bay på Livingston Island i Sør-Shetlandsøyene i Antarktis. Den har innløp mellom Ballester Point og Polish Bluff. Innerst i viken ligger den spanske basen Juan Carlos I. Området ble ofte besøkt tidlig på 1800-tallet av selfangere som opererte fra nærliggende Johnsons Dock.
Vika ble kartlagt og navngitt av den spanske antarktiskekspedisjonen i 1991.
Vika ligger 2 km sør-sørvest for Hespérides Point og 7 km nord-nordøst for Miers Bluff.


== Kilder ==
SCAR Composite Antarctic Gazetteer.
Matjaž Kladnik

Matjaž Kladnik (født 19. september 1975 i Ljubljana) er en slovensk tidligere skihopper som konkurrerte internasjonalt for Jugoslavia og deretter det uavhengige Slovenia i årene 1990-1998.
Han vokste opp i Kamnik, men tilhørte skihoppmiljøet i SSK Ilirija Ljubljana etter at miljøet i hjembyen hadde dødd ut. I VM i Falun i 1993 ble han nummer 49 av 63 deltakere i stor bakke og 51 av 66 i normalbakke, og han var på det slovenske laget som ble nummer 7 i lagkonkurransen. Samme år fikk han en ny 7.-plass i lagkonkurransen og 40.-plass i det individuelle rennet i junior-VM i Harrachov. OL på Lillehammer i 1994 ga 19.-plass i normalbakke, 27.-plass i storbakke og 9.-plass i lagkonkurransen. I dette årets VM i skiflyging i Planica ble han nummer 30 av 43 deltakere. Han ble nummer 45 av 56 deltakere i storbakken i VM i Thunder Bay 1995, og fikk 39.-plass av 50 deltakere i VM i skiflyging i Bad Mitterndorf 1996.
Kladnik deltok i den tysk-østerrikske hoppuka 1992/93 og 1993/94, og ble nummer 35 og 24 sammenlagt. Hans beste sesong sammenlagt i verdenscupen var 1993/94, da han ble nummer 34. Sin beste plassering i enkeltrenn i verdenscupen fikk han i storbakken i Courchevel 17. desember 1993, med 7.-plass.
Sammenlagtplasseringer i verdenscupen (poeng til de 15 beste i hvert renn 1992/93, deretter til de 30 beste):


== Referanser ==


== Hovedkilde ==
Adam Kwieciński: Hoppresultater Matjaz Kladnik Arkivert 25. juni 2020 hos Wayback Machine. (besøkt 21. mars 2016)


== Eksterne lenker ==
(en) Matjaž Kladnik – Olympedia 
(en) Matjaž Kladnik – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Matjaž Kladnik – FIS (skihopping)
Tom Sizemore

Thomas Edward «Tom» Sizemore jr. (født 29. november 1961) er en amerikansk skuespiller og produsent best kjent for sine roller i Født 4. juli, Harley Davidson and the Marlboro Man, Passenger 57, True Romance, Natural Born Killers, Strange Days, Heat, Redd menig Ryan, Red Planet, Black Hawk Down, Pearl Harbor, og for å gi stemmen til Sonny Forelli i videospillet Grand Theft Auto: Vice City.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tom Sizemore – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tom Sizemore på Internet Movie Database 
(sv) Tom Sizemore i Svensk Filmdatabas 
(da) Tom Sizemore på Filmdatabasen 
(da) Tom Sizemore på Scope 
(fr) Tom Sizemore på Allociné 
(en) Tom Sizemore på AllMovie 
(en) Tom Sizemore hos Turner Classic Movies 
(en) Tom Sizemore hos Rotten Tomatoes 
(en) Tom Sizemore hos TV Guide 
(en) Tom Sizemore hos The Movie Database
Det første slaget ved Kapp Finisterre i 1747

Det første slaget ved Kapp Finisterre ble utkjempet 14. mai 1747 da 14 britiske linjeskip under admiral George Anson gikk til angrep på en fransk konvoi på 30 skip kommandert av admiral de la Jonquière under Den østerrikske arvefølgekrigen. Britene kapret fire linjeskip, to fregatter og syv handelsskip i et sjøslag som varte i om lag fem timer i Biscayabukta utenfor Kapp Finisterre nordvest i Spania. En fransk fregatt, et krigsskip fra Det franske østindiske kompaniet og de andre handelsskipene kom seg unna.
Anson var om bord på «Prince George» og kontreadmiral Peter Warren på «Devonshire». De hadde seilt fra Plymouth 9. april for å hindre fransk skipsfart. Da Anson oppdaget en stor konvoi gjorde han signal og dannet en slaglinje da kontreadmiral Warren mistenkte at fienden alt var på flukt bort fra de. Han sa ifra til admiralen, som så ga signal om å følge etter. «Centurion» seilte raskest og kom først fram til de bakerste franske skipene, som ble kraftig angrepet og to andre skip kom akterut for å gi det franske skipet støtte. Tre engelske skip til kom fram, blant dem «Devonshire». Franskmennene hadde mange flere skip og kjempet fram til kl. 19 på kvelden da alle bortsett fra to av skipene deres var kapret, samt ni av handelsskipene. Franskmennene mistet 700 mann som ble skadet eller drept, og britene 520. Det ble funnet i overkant av 300 000 pund om bord på krigsskipene, dette ble overført til britene.Etter seieren ble Anson forfremmet til viseadmiral og ble adlet.
Et annet slag i samme området, det andre slaget ved Kapp Finisterre, fulgte i oktober samme år.


== Involverte skip ==


=== Britiske (George Anson) ===
Tallet bak skipsnavnet er tallet på kanoner.

«Prince George» 90 (flaggskip)
«Devonshire» 66
«Namur» 74 (opprinnelig 90)
«Monmouth» 64
«Prince Frederick» 64
«Yarmouth» 64
«Princess Louisa» 60
«Nottingham» 60
«Defiance» 60
«Pembroke» 60
«Windsor» 60
«Centurion» 50
«Falkland» 50
«Bristol» 50
«Ambuscade» 40 (tidelgere franske «Emuscade»)
«Falcon» 10 (korvett)
«Vulcan» 8 (brannskip)


=== Franske (dere la Jonquière) ===
«Diamant» * 30/56 - Kapret, senere senket
«Philibert» * 30 - Kapret
«Vigilant» * 20 - Kaprete
«Chimère» 36 - Slapp unna
«Rubis» 52 - Kapret
«Jason» 50 - Kapret
«Sérieux» 64 (flaggskip) - Kapret
«Invincible» 74 - Kapret
«Apollon» * 30 - Kapret
«Thétis» * 22 - Kapret
«Modeste» * 18 - Kapret
«Gloire» 40 - Kapret
«Emeraude» 40 - Slapp unna
«Dartmouth» (tidligere britisk sjørøverskip) - Kapret
Av en  konvoi på 24 skip eller færre ble 6 kapretSkip markerte med * var fra Det franske østindiske kompaniet


== Referanser ==
Forstørrelse

Forstørrelse er i optikk forholdet mellom utstrekningen av et objekt og utstrekningen av bildet av objektet. Forstørringen er altså et forholdstall som kan være større, lik eller mindre enn én. I det siste tilfellet taler vi om en forminskning.
En benytter forstørring til å skalere opp et bilde for å kunne se flere detaljer. Eksempel på forstørringsapparat er lupe, teleskop, mikroskop og lysbildeapparat.


== Forstørrelsestall ==
Man angir ofte graden av forstørrelse som en multiplikasjonsfaktor etterfulgt av et gangetegn (×). Eksempelvis vil en forstørrelse på 1× tilsvare ingen forstørrelse (det man ser på fremstår med samme størrelse som før), mens 10× vil tilsvare 10 gangers forstørrelse (det man ser på fremstår som 10 ganger større).
Et forstørrelsestall under 1× vil tilsvare en forminskning. Eksempelvis vil en forstørrelse på 0,5× tilsvare en forstørrelse på 2×.


== Kilder ==
Forstørrelse i Store norske leksikon
Kristiansenitt

Kristiansenitt er et sjeldent, scandiumholdig mineral. Det har den kjemiske samansetnibgen: Ca2ScSn(Si2O7)(Si2O6OH). Det ble på verdensbasis første gang beskrevet fra Heftetjern i Tørdal i Telemark.
Det er oppkalt etter Roy Kristiansen (1943- ) som er en norsk amatørmineralog.


== Kilder ==
Selbekk, Rune S.. (2012, 24. februar). Kristiansenitt. I Store norske leksikon. Hentet 14. februar 2014 fra http://snl.no/kristiansenitt.