jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Paraleptamphopidae

Paraleptamphopidae er en av 25 familier i overfamilie Gammaroidea (parvorden Gammaridira, infraorden Gammarida) - innenfor Senticaudata-gruppen av amfipoder. Gruppens arter lever som bentiske bunndyr og kjennes fra Gammaridea-arter på avvikende morfologi i halepartiet. Denne gruppens arter lever i både ferskvann på New Zealand.


== Gruppens taksonomi ==
Gruppen ble systematisert på ny i 2003. 
En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i  WoRMS-databasen.
Rekke: KREPSDYR (Crustacea) - 67 000 arter
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 725 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Senticaudata - 22 overfamilier, 95 familier Lowry & Myers, 2013
Infraorden Gammarida
Parvorden Crangonyctidira Bousfield, 1973
Parvorden Gammaridira Latreille, 1802
Overfamilie Gammaroidea  Latreille, 1802 (Bousfield, 1977)
Familie Paraleptamphopidae  Bousfield, 1983
Slekt Paraleptamphopus Stebbing, 1899
Slekt Ringanui Fenwick, 2006
Slekt Rudolphia Grosso & Peralta, 2009


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paraleptamphopidae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Paraleptamphopidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Paraleptamphopidae hos ITIS 
(en) Paraleptamphopidae hos NCBI 
Paraleptamphopidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Phreatogammaridae

Phreatogammaridae er en av 25 familier i overfamilie Gammaroidea (parvorden Gammaridira, infraorden Gammarida) - innenfor Senticaudata-gruppen av amfipoder. Gruppens arter lever som bentiske bunndyr og kjennes fra Gammaridea-arter på avvikende morfologi i halepartiet. Denne gruppens arter lever i ferskvann i New Zealand og på Ny-Caledonia.


== Gruppens taksonomi ==
Gruppen ble systematisert på ny i 2003. 
En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i  WoRMS-databasen.
Rekke: KREPSDYR (Crustacea) - 67 000 arter
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 725 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Senticaudata - 22 overfamilier, 95 familier Lowry & Myers, 2013
Infraorden Gammarida
Parvorden Crangonyctidira Bousfield, 1973
Parvorden Gammaridira Latreille, 1802
Overfamilie Gammaroidea  Latreille, 1802 (Bousfield, 1977)
Familie Phreatogammaridae  Bousfield, 1983
Slekt Caledonietta Iannilli & Ruffo, 2007
Slekt Phreatogammarus Stebbing, 1899
Slekt Ruffia Brehier, Vonk & Jaume, 2010


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Phreatogammaridae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Phreatogammaridae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Phreatogammaridae hos ITIS 
(en) Phreatogammaridae hos NCBI 
Phreatogammaridae – detaljert informasjon på Wikispecies
Pontogammaridae

Pontogammaridae er en av 25 familier i overfamilie Gammaroidea (parvorden Gammaridira, infraorden Gammarida) - innenfor Senticaudata-gruppen av amfipoder. Gruppens arter lever som bentiske bunndyr og kjennes fra Gammaridea-arter på avvikende morfologi i halepartiet. Denne gruppens arter lever bare i ferskvann, i Eurasia.


== Gruppens taksonomi ==
Gruppen ble systematisert på ny i 2003. 
En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i  WoRMS-databasen.
Rekke: KREPSDYR (Crustacea) - 67 000 arter
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 725 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Senticaudata - 22 overfamilier, 95 familier Lowry & Myers, 2013
Infraorden Gammarida
Parvorden Crangonyctidira Bousfield, 1973
Parvorden Gammaridira Latreille, 1802
Overfamilie Gammaroidea  Latreille, 1802 (Bousfield, 1977)
Familie Pontogammaridae  Bousfield, 1977
Slekt † Andrussovia Derzhavin, 1927
Slekt Compactogammarus Stock, 1974
Slekt Euxinia Tucolesco, 1933
Slekt Niphargogammarus Birstein, 1945
Slekt Niphargoides G.O. Sars, 1894
Slekt Obesogammarus Stock, 1974
Slekt Pandorites G.O. Sars, 1895
Slekt Paraniphargoides Stock, 1974
Slekt Pontogammarus Sowinsky, 1904
Slekt † Praegmelina Derzhavin, 1927 
Slekt Stenogammarus Martynov, 1924
Slekt Turcogammarus Karaman & Barnard, 1979
Slekt Uroniphargoides Stock, 1974


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pontogammaridae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Pontogammaridae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Pontogammaridae hos Artsdatabanken 
(sv) Pontogammaridae hos Dyntaxa 
(en) Pontogammaridae hos Fossilworks 
(en) Pontogammaridae hos ITIS 
(en) Pontogammaridae hos NCBI 
(en) Kategori:Pontogammaridae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pontogammaridae – detaljert informasjon på Wikispecies
Sensonatoridae

Sensonatoridae er en av 25 familier i overfamilie Gammaroidea (parvorden Gammaridira, infraorden Gammarida) - innenfor Senticaudata-gruppen av amfipoder. Gruppens arter lever som bentiske bunndyr og kjennes fra Gammaridea-arter på avvikende morfologi i halepartiet. Denne gruppens arter lever i ferskvann i Europa.
Gruppen er monofylitisk.


== Gruppens taksonomi ==
Gruppen ble systematisert på ny i 2003. 
En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i  WoRMS-databasen.
Rekke: KREPSDYR (Crustacea) - 67 000 arter
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 725 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Senticaudata - 22 overfamilier, 95 familier Lowry & Myers, 2013
Infraorden Gammarida
Parvorden Crangonyctidira Bousfield, 1973
Parvorden Gammaridira Latreille, 1802
Overfamilie Gammaroidea  Latreille, 1802 (Bousfield, 1977)
Familie Sensonatoridae  Lowry & Myers, 2012
Slekt Sensonator Notenboom, 1986
Sensonator valentiensis Notenboom, 1986


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sensonatoridae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Sensonatoridae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Sensonatoridae hos NCBI 
Sensonatoridae – detaljert informasjon på Wikispecies
Typhlogammaridae

Typhlogammaridae er en av 25 familier i overfamilie Gammaroidea (parvorden Gammaridira, infraorden Gammarida) - innenfor Senticaudata-gruppen av amfipoder. Gruppens arter lever som bentiske bunndyr og kjennes fra Gammaridea-arter på avvikende morfologi i halepartiet. Denne gruppens arter lever ibare ferskvann, i Eurasia.


== Gruppens taksonomi ==
Gruppen ble systematisert på ny i 2003. 
En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i  WoRMS-databasen.
Rekke: KREPSDYR (Crustacea) - 67 000 arter
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 725 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Senticaudata - 22 overfamilier, 95 familier Lowry & Myers, 2013
Infraorden Gammarida
Parvorden Crangonyctidira Bousfield, 1973
Parvorden Gammaridira Latreille, 1802
Overfamilie Gammaroidea  Latreille, 1802 (Bousfield, 1977)
Familie Typhlogammaridae  Bousfield, 1978
Slekt Accubogammarus G. Karaman, 1974
Slekt Anopogammarus Derzhavin, 1945
Slekt Metohia Absolon, 1927
Slekt Typhlogammarus Schäferna, 1907
Slekt Zenkevitchia Birstein, 1941


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Typhlogammaridae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Typhlogammaridae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Typhlogammaridae hos ITIS 
(en) Typhlogammaridae hos NCBI 
Typhlogammaridae – detaljert informasjon på Wikispecies
Golfo Dulce

Golfo Dulce er en terskelfjord sørvest i Costa Rica. Den starter i Stillehavet og går et stykke nordover før den bøyer av vestover. Fjorden skiller Osahalvøya fra resten av Fastlands-Costa Rica. Langs fjorden ligger blant annet byen Golfito.


== Eksterne lenker ==
Golfo Ducle skogsreservat
Gammaracanthus

Gammaracanthus er en slekt innenfor overfamilien Gammaroidea (parvorden Gammaridira, infraorden Gammarida) - innenfor Senticaudata-gruppen av amfipoder. Denne gruppens arter lever i både ferskvann og i havet, og har en sirkumpolar utbredelse i innsjøer, brakkvann og grunt hav i Nordområdene og Arktis. Arten trollistidskreps er utbredt også i Norge
Tre av gruppens fire arter ble oppdaget og beskrevet av den norske marinbiologen Georg Ossian Sars.


== Gruppens taksonomi ==
Gruppen ble systematisert på ny i 2003. 
En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i  WoRMS-databasen.
Rekke: KREPSDYR (Crustacea) - 67 000 arter
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 725 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Senticaudata - 22 overfamilier, 95 familier Lowry & Myers, 2013
Infraorden Gammarida
Parvorden Gammaridira Latreille, 1802
Overfamilie Gammaroidea  Latreille, 1802 (Bousfield, 1977)
Familie Gammaracanthidae  Bousfield, 1989
Slekt Gammaracanthus Bate, 1862 = Relictacanthus Bousfield, 1989 = Gammaracanthus (Pseudacanthus) Bousfield, 1989
Gammaracanthus aestuariorum Lomakina, 1952
Gammaracanthus caspius Sars, 1896
Trollistidskreps (Gammaracanthus lacustris) Sars, 1867 = Gammaracanthus relictus Sars, 1895
Gammaracanthus loricatus (Sabine, 1824)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gammaracanthus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Gammaracanthus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Gammaracanthus hos Artsdatabanken 
(sv) Gammaracanthus hos Dyntaxa 
(en) Gammaracanthus hos Fauna Europaea 
(en) Gammaracanthus hos ITIS 
(en) Gammaracanthus hos NCBI 
Gammaracanthus – detaljert informasjon på Wikispecies
Tusjstang

Tusjstang ((kinesisk: 墨; pinyin: mò, japansk: 墨, sumi, koreansk: 먹, meok) er en slags tusj i fast form som tradisjonelt benyttes i flere asiatiske kulturer for kalligrafi og maleri. En tusjstang er hovedsakelig laget av sot og vegetabilsk eller animalsk lim, iblant med parfymer og andre tilsetninger. For å få tusj fra tusjstangen må den males mot en rivstein med en liten mengde vann for å få en svart væske.


== Referanser ==
Studerkammerets fire skatter

Studerkammerets fire skatter (kinesisk: 文房四宝, pinyin: wenfang sibao) sikter til skrivepensel (bi 筆), tusjstang (mo 墨), rivstein (yan 硯) og papir (zhi 紙), de ting som tradisjonelt trenges for kinesisk kalligrafi, tusjmaling og forfattervirksomhet. Begrepet stammer fra 400-500-tallet, og rundt de fire ble det opp gjennom århundrene utviklet en betydelig ekspertise. 
Med den kinesiske kultur spredde både tingene og begrepet seg også til de nærliggende landene, Vietnam, Korea og Japan.


== Referanser ==
Skillevollen idrettspark

Skillevollen idrettspark er en idrettspark i Rana kommune på Helgeland i Nordland. Parken befinner seg i Øyjordsveien 1 på Båsmoen, og ble opprettet 9. februar 1908.
Idrettsparken omfatter bl.a. Skillevollen alpinsenter med to hoppbakker, skiskytter arena, lysløype og en barnebakke.
I 2012 ble anlegget oppusset i forkant av NM på rulleski.


== Referanser ==
Skillevollen alpinsenter

Skillevollen alpinsenter er en del av Skillevollen idrettspark på Båsmoen i Rana kommune på Helgeland i Nordland.
Senteret omfatter tre slalombakker på henholdsvis 1200, 1500 og 400 meter,  og en barnebakke på 300 meter. Sentret har to aktive klubber. Rana slalomklubb og sk normal som er en brett og skiklubb som er aktive på hopp og Rails kjøring.


== Eksterne lenker ==
Skillevollen alpinsenter, hjemmeside
Ranahallen

Ranahallen er en idrettshall i Mo i Rana på Helgeland i Nordland. Hallen befinner seg i Øvre Idrettsveg 4. Hallen ble åpnet 14. juni 1979. 
Hallen inneholder en 3500 m² storstue for idrett og kommersielle messer, såvel som svømmehallen Moheia bad. Utenfor Ranahallen er det en utendørs kunstgressbane med fjernvarme.


== Eksterne lenker ==
Historikk Ranahallen, hos Rana kommune.
Moheia bad

Moheia bad er et badeanlegg som ble åpnet i sin nåværende form fra den 2. mars 2000. Anlegget er en del av Ranahallen. Anlegget inneholder fire ulike svømmehaller, rutsjebane, sklie og fire badstuer. Totalt er det fire garderober. Et moderne treningssenter drives i regi av StaminaTotalt inne i anlegget.
Totalarealet er 4060 m².


== Eksterne lenker ==
Moheia bad, hjemmeside hos Rana kommune
Johan Julius Olsen

Johan Julius Olsen (født 17. oktober 1832, død 3. september 1907) var en politiker, sjømann, skipsreder og gårdbruker fra Vanse i Vest-Agder.
Olsen var født på gården Helvik like ved Vanse, faren hans var gårdbruker og sjømann. Selv reiste han til sjøs fra 1847, som skipper fra 1853. I 1871 slo hans seg ned på garden Kjørrefjord mellom Farsund by og Vanse, Der var han skipsreder og drev gården. Gården hadde han kjøpt i 1864. Årene 1899-1905 var han medlem av riksskattekommisjonen, da bodde han i Kristiania.
Olsen var medlem av heradsstyret i Vanse, ordfører 1877-89. Han var medlem av amtsutvalget, og styremedlem i Norges Banks avdeling i Kristiansand fra 1898. Ellers var han medlem av kongelige kommisjonær om navigasjonsloven (1884) og om tolloven (1898).
Olsen representerte Lister og Mandals amt på Stortinget 1880-88 og 1892-97. De første ni sesjonene var han medlem av næringskomite nr. 1. Deretter i de to siste sesjonene var han medlem av næringskomite nr. 1, men også av valgkomiteen. I tillegg var han i 1893 medlem av kontraktørkomiteen, 1894 av konsulatkomiteen og 1897 av fullmaktskomiteen.
Olsen døde på gården sin på Kjørrefjord i 1907.


== Referanser ==


== Kilder ==
Lindstøl, Tallak:Stortinget og Statsraadet 1814-1914. Kristiania, 1914


== Eksterne lenker ==
(no) Johan Julius Olsen hos Norsk senter for forskningsdata
Trefase

Trefase er et vekselstrømsystem for overføring av elektrisk energi. Systemet har tre faseledere og i TN-nett en nulleder. Fasespenningene er forskjøvet 120° (=360°/3) i forhold til hverandre. Tre-fasesystemet kan i forbruker-enden kobles som énfase, stjernekobling eller trekant-kobling. En fase er spenningspotensialet mellom to faseledere, og énfase kan hentes ut mellom to faseledere (IT-nett og TN-nett) eller mellom faseleder og nulleder (TN-nett).
Med et perfekt balansert trefasesystem (eksakt 120° mellom fasene) er den momentane spenningen i en vilkårlig fase eksakt lik i størrelse, men motsatt retning som summen av de andre to fasene. Det betyr at returbanen for strømmen i en faseleder er de to andre faselederne. Dermed er summen av strøm i de tre faselederne alltid null og strømmen i hver faseleder er lik (og motsatt retning) av summen av strømmen av de andre to faselederne. Dermed er hver faseleder en returbane for de andre to faselederne.
Mens en énfaset vekselstrømskrets trenger to ledere, kan et trefasesystem overføre 1,73 (kvadratroten av 3) ganger så stor effekt, med én ekstra leder.


== Koblinger ==

Det er to hovedkoblinger som brukes i trefasesystemer; Stjerne-kobling og trekant-kobling.


=== Stjerne-kobling ===
Her kobles tre av lederne til et felles jordet null-punkt på generator/transformator-siden. Nullpunktet føres ut i nettet med en egen null-leder (i TN-S-nett), eller som kombinert jording og null-leder (PEN) (i TN-C-nett). I TN-nett kan null-lederen få relativt kraftige strømmer hvis det er skjev eller ukompensert induktiv last hos forbruker, men spenningen mellom null-lederen og de enkelte faselederne vil være stabil (fasespenningen delt på kvadratroten av 3 - f.eks. fasespenning 400 V, fase til nulleder = 230 V). Trefasede elektromotorer er normalt ikke koblet med nulleder, slik at stjernekobling av disse kan brukes både i IT-nett og TN-nett.


=== Trekant-kobling ===
Ved trekant-kobling kobles systemet sammen uten et felles null-punkt. Trekant-kobling kalles også triangelkobling eller deltakobling (Δ-kobling). Generatorer er normalt ikke trekantkoblet, men transformatorer ute i nettet eller hos forbruker kan være det.
Tebirkes

Tebirkes, på norsk også skrevet tebriks, er en dansk gjærbakst av wienerbrødtypen laget av brettet butterdeig (smør, mel, salt, vann/melk), smurt med pisket egg og sukker og drysset med valmuefrø. Det finnes varianter med fyll av smør, sukker og marsipan, mandelmasse eller hakkede mandler, som gir baksten en karamellaktig konsistens.


== Varianter ==
Det finnes flere varianter av tebirkes:

Alminnelig tebirkes – uten fyll
Grovbirkes – uten fyll og laget for eksempel med grahamsmel eller grove kjerner
Smørbirkes – uten fyll og laget på alminnelig gjærdeig med fyll av smør
Københavnerbirkes – det jyder kaller varianten med fyll
Sjokoladebirkes – tebirkes med sjokolade
Ostebirkes – tebirkes med ost som fyll
Havrebirkes – en grovbirkes basert på havre


== Opprinnelse ==
Opprinnelsen til tebirkes er litt uklar. Ifølge én kilde stammer tebirkes, på linje med wienerbrød, fra Østerrike tilbake på 1800-tallet. Østerrikske bakere brakte tradisjonen med blandinger av smør og brød til Danmark i forbindelse med en bakerstreik. Danske bakere kopierte, men endret bakverket med mer smør, mer sukker, forskjellig søtt fyll og forskjellige brettinger av deigen før bakning.
Københavnerbirkes har remonce-fyll, bestående av smør, sukker, mandelkrem og vanilje. En kilde forteller en mulig bakgrunn for denne varianten:Frem til midten av 1960-årene ble tebirkes laget uten remonce-fyll over hele landet. Dette endret seg da man i Ganløse bageri hadde litt remonce-krem til overs og skulle rulle ut noen tebirkes. Forsøksvis fylte de remonce i en hel plate med tebirkes. I løpet av få uker var etterspørselen så stor at bakeriet kun laget tebirkes med remonce, og det spredte seg til andre bakerier. Kanskje derfor er det blitt til en «københavner». Det er den historien jeg har blitt fortalt om remonce og tebirkes. Og han som fikk ideen, var bakermester Hans Andersen.
Birkes (eller berkes) er et gammelt ord for brød bakt av hvetemel og strødd med valmuefrø. Det ble opprinnelig brukt om det jødiske sabbatsbrød. Man vet ikke hvorfor det heter tebirkes – om det skulle ha noe spesielt å gjøre med å drikke te.
På norsk skrives og uttales ofte bakverket «tebriks». Trolig er andreleddet -briks påvirket av engelske bricks (flertall av brick, som betyr 'murstein'). Dette kan skyldes den firkantede, ofte mursteinslignende formen på bakverket.


== Trivia ==
Da tebirkes hovedsakelig består av smør (opptil 70 prosent) er kaloriinnholdet høyt, cirka 415 kalorier / 1 739 KJ per 100 gram.Deigen til tebirkes kan også brukes til croissanter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tebirkes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Toftestallen

Toftestallen er en halvøy på vestkysten av Toftøyna i Øygarden kommune, som på 1980-tallet var åsted for to testanlegg for bølgekraftdemonstrasjon i Norge. I dag ligger kraftverkene i ruiner. Fra Toftestallen er det åpent hav vestover i en sektor på ca 40°.


== Eksterne lenker ==
http://esalen.wordpress.com/2009/09/06/b%C3%B8lgekraftverket-pa-toftestallen-sotra/
Pavel Akselrod

Pavel Borisovitsj Akselrod (russisk:  Па́вел Бори́сович Аксельро́д, egentlig Pinkhos Borukh /  Пи́нхус Бо́рух, født 25. august 1850 i Potsjep i guvernementet Tsjernigov i Russland; død 16. april 1928 i Berlin) var en russisk sosialist og politiker.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Borukh/Akselrod ble født i en gammel småby som nå legger i Brjansk oblast, og vokste opp i Sjklov og i Mogilev, begge i det senere Hviterussland. Han var sønn av en jødisk vertshuseier.


=== Politisk engasjement ===
Akselrod var narodnik, en tilhenger av en praktisert førmarxistisk russisk sosialisme. Da denne bevegelsen slo feil, måtte i Akselrod flykte fra landet i 1874. Han ble etterhvert melkeprodusent i Sveits, og opprettet et mellomstort firma, utviklet en egen type «Buttermilch» (kjernemelk) og begynte også med produksjon av kefir. Han giftet seg med Nadjesjda Ivanovna Kaminer, og de fikk tre barn. Deres hjem stod alltid åpen for russere i eksil.
I sitt eksil ble han kjent med den tyske arbeiderbevegelse, og kom til at noe av det han så hadde overføringsverdi til russiske sosiale forhold. Sammen med Plekhanov og andre grunnla han i Genève i 1883 gruppen «Arbeidets frigjøring» (Освобождение труда), og med dette var det russiske sosialdemokrati blitt til. Men allerede på en partikongress i 1903 i London ble bevegelsen splittet i de mer radikale (kalt bolsjeviki fordi de var i flertall ved avstemningen) og de mer taktisk orienterte mensjeviki, som var beredt til taktisk betingede tilpasninger til den tsaristiske orden.
Etter februarrevolusjonen i 1917 kom Akselrod tilbake til Russland. Da hadde allerede en del mensjeviker trådt inn i Kerenskijs provisoriske regjering, som støttet krigspolitikken - dette var under første verdenskrig. Nå prøvde Akselrod å f ågjennomslag for sine synspunkter (både overfor andre mensjeviker, og med brodd mot Lenin, som også var kommet tilbake fra utenrikseksil). Særlig maktpåliggende var det for ham å få til en fredsavtale med sentralmaktene, noe den provisoriske regjering ikke ville.
Men da bolsjevikene styrtet den provisoriske regjering (oktoberrevolusjonen, som Akselrod kalte «en historisk forbrytelse uten sidestykke i moderne historie») ble Akselrod igjen nødt til å flykte fra Russland. Han reiste rundt i utlandet og mante sosialister der til motstand mot bolsjevikene.


== Verker ==
Die russische Revolution und die sozialistische Internationale / aus dem literarischen Nachlass von Paul Axelrod. K. Zwing, Jena 1932.


== Litteratur ==
Abraham Ascher: Pavel Axelrod and the development of Menshevism.  Harvard University Press, Cambridge 1972. ISBN 0-674-65905-8
Lambert M. Surhone: Pavel Axelrod, Betascript Publishing, 2011, 18 s. ISBN 978-6135016628
Paul E Richardson: The Best of Russian Life (Vol. 2): Biographies, Russian Information Services, 2012, ISBN 978-1880100738
Henryk Sienkiewicz: Polonais et Russes en Suisse, La nation polonaise, 1915


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Pavel Axelrod Biography
Axelrod, Pavel (1850-1928)
Filosofiåret 1905

Filosofiåret 1905 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1905.


== Hendelser ==


== Publiseringer ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		
		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==
Bokklubb

Bokklubb er en virksomhet som periodisk distribuerer bøker etter løpende opsjonsavtale med sluttkunder som har medlemskap i klubben. Bokklubb benyttes også ofte som navn på bokserier som utgis gjennom abonnementsordning, men uten å være organisert som eget selskap eller egen virksomhet innen et forlag. 
Bokklubber har gjerne en rabatt sammenlignet med bokpris i bokhandler, hvor medlemmer får tilsendt ofte med et fast tidsintervall som sendes dersom den ikke avbestilles. 
Bokklubber har i 2012 en totalomsetning på 543 millioner kroner (10% av innenlands bokmarked), etter et fall fra toppåret i 2003 da omsetningen var 1,3 milliarder og 25% av innenlands bokmarked


== Norske bokklubber ==
De norske Bokklubbene  (Eid 48,5% av Gyldendal og 48,5% av Aschehoug)
Bokklubben Nye Bøker
Bokklubben Barn. Norges eldste bokklubb og startet først i 1972
Hegnar Medias Bokklubb
Bokklubben Lydbøker
Tanum Lydbok


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bokklubb; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)