jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Thynninae

Thynninae er en underfamilie av stilkvepser. Larvene snylter på biller.


== Utseende ==
Små til middelsstore, gjerne gule og svarte vepser. Det er stor forskjell på kjønnene, hunnene er mye mindre enn hannene og vingløse, hannene er større og vingede.


== Levevis ==
Disse artene er parasitoider som stort sett snylter på larver av biller (Coleoptera) som har larver i jorden.
De vingeløse hunnene er avhengig av å bli transportert av de større, flygedyktige hannene under paringen. Kanskje av denne grunnen finner man forholdsvis ofte hunner i paring med hanner av en annen art.


== Utbredelse ==
Gruppen har de fleste artene i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen vepser (vepser, humler, bier og maur) (Hymenoptera)
Underordenen stilkvepser (Apocrita)
delgruppe broddvepser (Aculeata)
Overfamilien Thynnoidea
Familien Thynnidae
Underfamilien Thynninae
Slekten Aelurus Westwood
Slekten Ammodromus Guérin-Ménéville, 1838
Slekten Anodontyra Westwood, 1835
Slekten Argenthynnus Genise, 1991
Slekten Atopothynnus Kimsey, 1991
Slekten Brethynnus Genise, 1991
Slekten Chrysothynnus Turner, 1910
Slekten Curvothynnus Brown, 2010
Slekten Dimorphothynnus Turner
Slekten Dolichothynnus Turner, 1910
Slekten Merithynnus Kimsey, 1991
Slekten Mesothynnus Kimsey, 1991
Slekten Ornepetes Guérin-Ménéville, 1838
Slekten Rhytidothynnus Brown, 2008 (=Rhytidogaster Turner, 1907)
Slekten Rhagigaster Guérin-Ménéville, 1838
Slekten Rostrynnus Genise, 1991
Slekten Rugosothynnus Brown, 2015
Slekten Scotaena Klug, 1810
Slekten Spilothynnus Ashmead, 1903
Slekten Telephoromyia Guérin-Méneville, 1838
Slekten Thynnus Fabricius, 1775
Slekten Umbothynnus Brown, 2008 [1]
Slekten Upa Kimsey, 1991
Slekten Zaspilothynnus Ashmead, 1903
Slekten Zeena Kimsey, 1991


== Eksterne lenker ==
(en) Thynninae hos NCBI 
(en) Kategori:Thynninae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Thynninae – detaljert informasjon på Wikispecies
Natalie Sandtorv

Natalie Sandtorv (født 17. august 1988 i Ålesund) er en norsk jazzmusiker (vokal, waterphone, harmonium, synther, elektronikk).


== Biografi ==
Sandtorv studierte jazz, improvisasjonsmusikk og elektronikk på Norges musikkhøgskole i Oslo og på Griegakademiet in Bergen, hvor hun og medstudent Martin Vinje utarbeidet prosjektet Coming Home, en hyllest til Heidi Skjerve i 2012, med utdrag fra hennes musikk i nye arrangementer. Hun er kjent for sin utforskning av forskjellige uttrykk innenfor improvisasjonsmusikk i soloprosjekter og med ulike bandkonstellasjoner.
Sandtorv er mest kjent som frontfigur og sanger i bandet Morning Has Occurred herunder med Marte Eberson, med turneer i Japan og Europe (2014). I 2014 ga de også ut sitt selvtitulerte debutalbum. De har fått gode kritikker for albumet og konserter på norske jazzfestivaler som Midtsommerjazz, Nattjazz, Vossajazz, Maijazz, Anjazz og Balejazz.Sandtorv fører den eksperimentelle improviserte musikken sammen med innovativ vokale musikken med duoalbumet The Jist der hun spiller med den innovative gitaristen Torgeir Standal. I 2015 ga hun ut sitt første soloalbum Pieces Of Solitude.Hun er gift med trommeslageren Ole Mofjell.


== Hedersbevisninger ==
2016: Tildelt Sparebank 1 Jazztalent på Moldejazz 2016


== Diskografi ==


=== Soloalbum ===
Med Pieces Of Solitude2015: Pieces Of Solitude (Va Fongool)


=== Samarbeidsprosjekter ===
Med The Jist, duo med gitaristen Torgeir Standal2014: The Jist (Va Fongool)Med Morning Has Occurred2014: Morning Has Occurred (Ocean Sound Recordings)Med Cokko2016: The Dance Upon My Grave (Playdate Records)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Natalie Sandtorv – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Natalie Sandtorv på Bandcamp
Pagodebål

Pagodebål er en båltype som er velegnet som leirbål fordi det brenner lenge. 


== Fremgangsmåte ==
Bålet bygges ved å legge noen vedkubber inntil hverandre. Kubbene bør være omtrent samme størrelse. Legg flere kubber inntil hverandre på tvers av de første. Du velger selv hvor mange lag du vil ha. 
Legg to nye kubber på tvers av de forrige. Disse skal ligge lengst mulig fra hverandre. Gjenta to-tre ganger slik at du får plass i midten til å bygge et lite pyramidebål og tenne det. 
I praksis bygger man pyramidebålet først og så legger på de større kubbene i pagodebålet etterpå. Slik kan man også gjøre pagodebålet litt mindre mot toppen, slik at ilden får bedre tak. 


== Atferd ==
Siden ilden sprer seg raskere oppover enn nedover, så er det mulig å få bålet til å brenne lengre med å legge flere lag med vedkubber nederst. Dersom de nederste lagene er ferske, vil de hjelpe til med å beskytte bakken under. Man kan også bruke tørre kubber nederst og få et leirbål som brenner lenge.
Pagodebål egner seg godt om vinteren siden det tar litt tid før det smelter snøen under og bålet synker ned og blir borte.


== Referanser ==
Fengsu Tongyi

Fengsu Tongyi (tradisjonell kinesisk: 風俗通義, Samlet betydning av skikker og sedvaner, også kjent som Fengsu Tong) er en bok skrevet ca 195 e.Kr. av Ying Shao, som levde under det senere Østlige Han-dynastiet. Manuskriptet minner om en almanakk, og beskriver forskjellige merkelige og eksotiske forhold til de lærde, som kulturelle skikker, mystisk trosbruk, og musikkinstrumenter.


== Kapitler ==
Verket besto av 30 kapitler, men bare ti er bevart for ettertiden. Disse kapitlene ble satt sammen på nytt av Su Song (蘇頌) fra verker av Yu Zhongrong (庾仲容) og Ma Zong (馬總). Noen fragmenter fra de tapte kapitlene har funnet veien inn i andre kinesiske tekster.

皇霸 Huangba
正失 Zhengshi
愆禮 Yanli
過譽 Guoyu
十反 Shifan
聲音 Shengyin
窮通 Qiongtong
祀典 Sidian
怪神 Guaishen
山澤 ShanzeDe tyve tapte kapitlene er Xinzheng 心政, Guzhi 古制, Yinjiao 陰教, Bianhuo 辨惑, Xidang 析當, Shudu 恕度, Jiahao 嘉號, Zhengcheng 徽稱, Qingyu 情遇, Xingshi 姓氏, Huipian 諱篇, Shiji 釋忌, Jishi 輯事, Fuyao 服妖, Sangji 喪祭, Gongshi 宮室, Shijing 市井, Shuji 數紀, Xinqin 新秦 og Yufa 獄法.


== Eksterne lenker ==
Fengsu Tongyi
LL-parser

En LL-parser (Left to right, Leftmost derivation) er en toppen-ned-parser for en delmengde av konteksfrie språk. Den parser en setning fra venstre til høyre ved å bruke venstrederivering.
En LL-parser kalles en LL(k)-parser hvis den bruker k token som lookahead under parsingen av en setning. Hvis en slik parser eksisterer for en bestemt grammatikk, og den kan parse grammatikken uten backtracking, blir dette kalt for en LL(k)-grammatikk.
Prionosuchus

Prionosuchus er en utdødd slekt av store temnospondyle panserpadder. Slekten inneholder kun én anerkjent art, Prionosuchus plummeri, som levde i midten av perm, ca. 270 millioner år siden. Fossilfragmenter av P. plummeri er funnet i det som nå er nordøstlige Brasil, i relasjon til Parnaíba-elven. Arten ble første gang beskrevet av L.I. Price i 1948. Den ble 9 meter lang og var den største amfibien som noen gang har levd.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Prionosuchus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Prionosuchus hos Fossilworks 
(en) Kategori:Prionosuchus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Christian Fredrik Wilhelm Scharffenberg

Christian Fredrik Wilhelm Scharffenberg (født 1816 i Trondheim, død 1867 i Christiania) var en norsk militær offiser og ordfører i Vardø.Scharffenberg var kaptein, og fra 1853 til 1859 var han kommandant på Vardøhus festning.Han var også Vardøs ordfører, og innehadde vervet i fire år, i årene 1855 til 1858.


== Referanser ==
Alexandra Voronin

Alexandra Andrejevna Voronin (også omtalt med etternavnene Voronine og Voronina, noen ganger også med navnet Yourieff til slutt, russisk: Александра Андреевна Воронина, født 20. august 1905 i Ukraina, død 1. oktober 1993 i Santa Clara i California) var den første ektefellen til Vidkun Quisling, lederen for Nasjonal Samling (NS) som samarbeidet med de tyske okkupasjonsmyndighetene under andre verdenskrig i Norge.
Hun giftet seg med Quisling dagen etter at hun fylte 17 år. I 1923 dro Quisling tilbake til Kharkov, byen hun bodde i, for å tilbringe tid sammen med henne. I løpet av sitt opphold der giftet han seg med Maria Pasetsjnikova, som senere het Maria Quisling. Da alle tre kom tilbake til Norge, ble Voronin omtalt som hans «pleiedatter», istedenfor som hans kone, som hun tidligere ble omtalt som. Voronin sier at de ble skilt i 1924, men det finnes ingen dokumentasjon om en offisiell skilsmisse. Etter at hun forlot Norge for godt etter oppholdet med Quisling-familien, dro hun til Frankrike og senere til USA, hvor hun bodde resten av livet.
Senere i livet sitt skrev hun en bok om livet sitt sammen med Quisling.


== Se også ==
Vidkun Quislings to ekteskap


== Referanser ==


== Litteratur ==
Yourieff, Alexandra Andreevna Voronine (1999). Alexandra Voronine : Quislings unge hustru (norsk). Oslo: Gyldendal. ISBN 8205257450. 
Høidal, Oddvar (1988). Quisling : en studie i landssvik. Universitetsforlaget. ISBN 8200184013. 
Dahl, Hans Fredrik (1991). Vidkun Quisling : En fører blir til. Aschehoug. ISBN 8257409049.
Michael Cochrane

Michael Cochrane er navnet til flere personer:

Michael Cochrane (skuespiller) (født 1947), britisk skuespiller
Michael Cochrane (friidrettsutøver), (født 1991), newzealandsk hekkeløper
Paisleymønster

Paisleymønster (fra engelsk Paisley pattern) er et dråpeformet plantemotiv, buta, som opprinnelig stammer fra Persia (Iran) og India. Det er mye brukt på tekstiler derfra, og er gjennom dette blitt et vanlig motiv i vestlig klesmote fra 1700- og 1800-tallet særlig i Storbritannia. Det skjedde som følge av import av designet fra India, særlig i formen av kasmirsjal. Det ble deretter imitert lokalt i Storbritannia. Mønsteret er tidvis kalt for «Persian pickles» («persisk sylteløk») av amerikanske tradisjonalister, særlig teppeprodusenter, eller «Welsh pears» («walisiske pærer») i walisiske tekstiler så langt tilbake som 1888.Noen forskere mener at mønsteret viser et bøyd cedertre, som Zarathustra skal ha plantet i paradis. Det himmelske treet ble "bøyd" under vekten av den arabiske invasjonen og den muslimske erobringen av Persia. Ifølge aserbajdsjanske historikere kommer mønsteret fra zoroastrianisme og er et uttrykk for essensen av religionen. Dråpeformen ble senere et dekorativt element som ble mye brukt i aserbajdsjansk kultur og arkitektur.
Det vestlige navnet er avledet fra byen Paisley i vestlige Skottland, som er et sentrum for produksjon av tekstilvarer med paisleymønsteret. I tillegg til båndvevd fabrikasjon ble Paisley et betydelig senter for fabrikasjon av trykt mønster på bomull og ull på 1800-tallet, i henhold til det skotske Paisley Museum and Art Gallery. Trykt paisleymønster var langt billigere enn vevd, og prisen bidro til dets popularitet. De fremste stedene for trykt paisleymønster var Storbritannia og i regionen Alsace i Frankrike.Paisleymønsteret ble assosiert med psykedelisk kunst grunnet dets generelle gjennomslag i populærkulturen på 1960-tallet, særskilt innflytelsen fra The Beatles. Gitarprodusenten Fender framstilte en «Pink Paisley»-versjon av deres Fender Telecaster ved å lime på paisleymønster på gitarkassen. Den amerikanske musikeren Prince hyllet paisley da han opprettet sitt plateselskap Paisley Park Records og etablerte innspillingsstudioet Paisley Park Studios, begge deler oppkalt etter hans sang fra 1985, «Paisley Park», som understreket av plateomslaget, som består av paisleymønsteret.

		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Irwin, John (1973): The Kashmir Shawl, Victoria and Albert Museum, ISBN 0-11-290164-6.
Levi-Strauss, Monique (1987): The French Shawls, Dryad, ISBN 0-85219-759-4.
Reilly, Valerie (1987): The Paisley Pattern: The Official Illustrated History, Glasgow: Richard Drew, ISBN 0-87905-317-8.


== Eksterne lenker ==
(en) Paisley pattern – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
«Mønsteret som danker ut leopard», KK (16. mars 2012)
«De heteste mønsterplaggene», KK (29. mars 2012)
Diamminae

Diamminae er en underfamilie av stilkvepser. Larvene snylter på jordsirisser. Gruppen omfatter bare én art fra Australia, Diamma bicolor.


== Utseende ==
Middelsstore (15-25 millimeter), avlange vepser. Det er stor utseendemessig forskjell mellom kjønnene. Hunnene er større (ca. 25 millimeter) og vingeløse, hannene er betydelig mindre (ca. 15 millimeter) med vinger. Det er et svært uvanlig trekk for Thynnidae at hunnene er større enn hannene. Denne arten er slående farget: kroppen er metallisk blå, antennene og de korte beina skarpt røde.


== Levevis ==
Disse artene er parasitoider som stort sett snylter på jordsirisser (Gryllotalpidae) som har larver i jorden. Hunnen graver seg ned til byttet, lammer det med et stikk og legger et egg på det. Vepselarven utvikler seg så på den paralyserte larven. Hunnene har giftbrodd og de denne arten kan gi smertefulle stikk som i verste fall kan medføre fare for anafylaktisk sjokk hos mennesker.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det sørøstlige Australia (Tasmania, Victoria og New South Wales).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen vepser (vepser, humler, bier og maur) (Hymenoptera)
Underordenen stilkvepser (Apocrita)
delgruppe broddvepser (Aculeata)
Overfamilien Thynnoidea
Familien Thynnidae
Underfamilien Diamminae - bare én kjent art:
Diamma bicolor Westwood, 1835


== Eksterne lenker ==
(en) Diamminae hos NCBI 
(en) Kategori:Diamma bicolor – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Diamma bicolor – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Atlas of Living Australia - Diamminae [1]
U23-EM i friidrett 2005

U23-EM i friidrett 2005 var den femte utgaven av dette toårlige friidrettsmesterskapet for europeiske utøvere under 23 år, det ble arrangert på Steigerwaldstadion i Erfurt i Tyskland fra 14. til 17. juli 2005.


== Medaljevinnere ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Medaljeoversikt ==
      Vertsnasjon (Tyskland)


== Deltakere ==
Ifølge uoffisielle tall deltok 748 utøvere fra 41 land i dette mesterskapet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
European Athletics - resultater, menn (PDF)
European Athletics - resultater, kvinner (PDF)
Offisiell hjemmeside - Erfurt 2005 (arkivert)
Brachycistidinae

Brachycistidinae er en underfamilie av stilkvepser. Larvene snylter på biller.


== Utseende ==
Stort sett små, slanke, rødlige vepser. Det er stor forskjell mellom kjønnene: hannene er større, har velutviklede vinger og lange antenner. Hunnene er mindre, vingeløse og maurlignende, med korte antenner.


== Levevis ==
Inntil nylig var nesten ingenting kjent med sikkerhet om biologien til disse vepsene. Nylig  har det blitt observert at en av artene høyst sannsynlig snylter på larvene til en skyggebille (Tenebrionidae). Hannene flyr om natten og kommer gjerne til lys.


== Utbredelse ==
Gruppen finnes bare i Amerika.


== Systematisk inndeling ==
Som ofte når man har grupper med stor forskjell mellom kjønnene har det vist seg vanskelig å assosiere hanner og hunner i denne gruppen, særlig siden "parringer" mellom ulike arter forekommer relativt hyppig hos Tiphiidae. Noen av slektene er kjent fra bare ett kjønn, og det er sannsynlig at noen "hann-slekter" kan være identiske med noen "hunn-slekter". Inndelingen følger 

Ordenen vepser (vepser, humler, bier og maur) (Hymenoptera)
Underordenen stilkvepser (Apocrita)
delgruppe broddvepser (Aculeata)
Overfamilien Tiphioidea
Familien Tiphiidae
Underfamilien Brachycistidinae
Slekten Acanthetropis Wasbauer, 1958 - 4 arter
Slketen Brachycistellus Baker, 1909 - én art
Slekten Brachycistina Malloch, 1926 - én art
Slekten Brachycistis Fox, 1893 - 35 arter
Slketen Brachymaya Kimsey & Wasbauer, 1998 - én art
Slekten Colocistis Krombein, 1942 - 10 arter
Slekten Dolichetropis Wasbauer, 1968 - én art
Slekten Glyptacros Mickel & Krombein, 1942 - 5 arter
Slekten Hadrocistis Wasbauer, 1968 - 2 arter
Slekten Paraquemaya Kimsey & Wasbauer, 1998 - 4 arter
Slekten Sedomaya Kimsey & Wasbauer, 1998 - én art
Slekten Stilbopogon Mickel & Krombein, 1942 - 12 arter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Brachycistidinae hos NCBI 
(en) Kategori:Brachycistidinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Brachycistidinae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av en hunn fra California
bugguide.net - Bildegalleri over nordamerikanske arter
Odd Myre

Odd Myre (født 9. november 1912, død 4. juli 2005) var en norsk reklamemann.
Han var sønn av  Olav Myre som grunnla Myres Pressebyrå i 1910, som fra 1918 også formidler annonser og reklame. Denne kombinasjonen var ikke lengre tillatt fra 1935, og reklamedelen ble da skilt ut, og Odd Myre overtok ledelsen av reklamevirksomheten, som fikk navnet Myres Reklamebyrå. Myre ledet dette fram til 1968. Han ble etterfulgt av Asbjørn Sæthre, som satt fram til 1998. Selskapet ble fusjonert inn i den amerikanske reklamebyråkjeden BBDO i 1999.I 1958 var han med på å stifte Institutt for Markedsføring, etter modell av det engelske Institute of Practitioners in Advertising, og eid av Reklamebyråforeningen. Samme år etterfulgte han Hans Chr. Seeberg som styreleder av Reklamebyråforeningen, et verv han hadde fram til 1962. Han var også med på å stifte European Association of Advertising Agencies.Myre var aktiv i Riksmålsforbundet, og en talsmann for et sterkt forsvar. Han var med i den norske motstandsbevegelsen under andre verdenskrig, og ble tildelt Deltagermedaljen. Han er gravlagt på Vestre gravlund.


== Referanser ==
Sonja Jógvansdóttir

Sonja J. Jógvansdóttir (født 9. november 1977 i Tórshavn) er en færøysk organisasjonskvinne og politiker (Tj.)
Sonja Jógvansdóttir vokste opp i Fuglafjørður som datter av lærer Jógvan Finnur Poulsen og hustru Jónvør Hansdóttir. Hun har mastergrad i statsvitenskap fra University of Edinburgh og supplerende kurs i forvaltning fra Roskilde Universitet. I 2006 ble hun initiativtager til og koordinator for SAMTAK, en paraplyorganisasjon for den færøyske fagbevegelsen. Hun har tidligere arbeidet som journalist samt saksbehandler ved den færøyske EU-representasjonen i Brussel.Sonja Jógvansdóttir har særlig vært opptatt av emner som likestilling mellom kjønnene, homofiles rettigheter og fattigdom. I 2015 ble hun innvalgt på Lagtinget for det sosialdemokratiske partiet Javnaðarflokkurin med 1 021 personstemmer, nest flest etter partiets leder Aksel V. Johannesen. Hun meldte seg ut av Javnaðarflokkurin kort tid etter valget, fordi Aksel V. Johannesens regjering ikke nevnte borgerlig vielse av homofile i sitt regjeringsgrunnlag. Hun tok sete i Lagtingets justiskomité. Hun støttet regjeringen som partiløs. I februar 2019 meldte hun seg inn i Tjóðveldi, men ble ikke tatt opp i Tjóðveldis lagtingsgruppe, ettersom hun opprinnelig var valgt for et annet parti. Hun stilte ikke til gjenvalg til Lagtinget i 2019.Sonja Jógvansdóttir bor i Tórshavn som samboer med tidligere kulturminister Annlis Bjarkhamar.


== Referanser ==
Christen K. Gran

Christen K. Gran (født 19. mai 1888 i Bergen, død 4. mars 1971 i Bergen) var en norsk forretningsmann som sammen med syv andre stiftet Sportsklubben Brann den 26. september 1908, da under navnet Ski- og Fotboldklubben Brann. Han spilte flere A-lagskamper for Brann i klubbens første år. 
Gran ble senere formann i klubben, først i perioden 1910–1911, deretter i perioden 1913–1922, så i perioden 1928–1930 samt under andre verdenskrig. Han var pådriver for å opprette Bergen fotballkrets; det skjedde i 1911.Gran var den første personen som ble utnevnt til æresmedlem i Brann; det skjedde i 1923. Han var ellers initiativtaker til byggingen av Brann Stadion. 
Av yrke var Gran «Skibsmæglerkontorist». 


== Referanser ==
Henrik Breimyr

Henrik Breimyr (født 20. juli 1993) er en norsk fotballspiller som spiller for Egersunds Idrettsklubb.Han har tidligere spilt for Viking i Tippeligaen, samt landslagsfotball for aldersbestemte lag for Norge, sist i 2013 for Norges U21-herrelandslag.Han er bror av fotballspilleren Andreas Breimyr.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henrik Breimyr – Transfermarkt 
(en) Henrik Breimyr – Soccerway 
(no) Henrik Breimyr – Norges Fotballforbund 
(en) Henrik Breimyr – FBref 
«Henrik Breimyr», profil på altomfotball.no
Bik Bok

Bik Bok er en kleskjede som ligger under Varner-Gruppen. Den har i 2015 mer enn 1400 ansatte fordelt på ca. 200 butikker, i Norge, Danmark, Sverige, Finland og Østerrike. Daglig leder i Bik Bok AS er Marianne Bjarstad. I 2014 hadde de en omsetning på 751,9 millioner kroner.


== Historie ==
Klesmerket Bik Bok ble startet i 1973 gründerne Ola Kongshaug, Kenneth Sandvold og Karstein Gjertsvik.  Deres konsept var å tilby unge kvinner moteriktige klær til en rimelig pris. I 1978 ble Bik Boks første butikk åpnet i Oslo. Det første driftsåret hadde Bik Bok en omsetning på 150 millioner kroner, og etter tre år var omsetningen nådd 1 milliard kroner.  Ola Mæle (ofte blandet sammen med Kongshaug) og Skule Eggum kom inn i Bik Bok konsernet senere med herremerket Poco Loco. 
På slutten av 1980-tallet begynte driften å gå dårlig. Da solgte gründerne selskapet til finansmannen Atle Brynestad, som i 1991 solgte selskapet videre til Frank Varner og Varner-Gruppen.


== Kolleksjoner ==
Bik Boks kolleksjoner blir designet ved hovedkontoret i Oslo. I tillegg til sitt eget Bik Bok-merke, fører de også deres andre merker Never Denim, Westhill Redbird og Sassymanii.Siden 2009 har de hatt flere kolleksjoner i samarbeid med store it-jenter, deriblant Mary-Kate og Ashley Olsen, Whitney Port, Angelica Blick, Lene Orvik og Jenny Skavlan.


== Bik Bok Casa ==
På midten av 80-tallet inngikk Bik Bok et samarbeid med Ekornes om produsere møbler for ungdom. Møbelserien fikk navnet Bik Bok Casa.


== Referanser ==