jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Śrāvakayāna

Śrāvakayāna (sanskrit: श्रावकयान; Pali: सावकयान; tradisjonell kinesisk: 聲聞乘; pinyin: Shēngwén Chéng) er en av tre yānaer eller «vogner» som er kjent i Indisk buddhisme. Ordet betyr «lytterens (disippelens) vogn». Dette er veien til en arhat — et individ som oppnår frigjøring bare for seg selv, og som oppnår opplysning ved å lytte til lærdommene til en Samyaksambuddha.
Jigme Lingpa

Jigme Lingpa (født 1729, død 1798) var en tibetansk tertön innenfor skolen nyingma i tibetansk buddhisme. Han var en forkynner av Longchen Nyingthig, hjertets essens av læren til Longchenpa. Ifølge tradisjonen fikk han en visjon hvor lærdommene som ble åpenbart.  Longchen Nyingthig ble til slutt den mest berømte og praktiserte syklus av Dzogchen.


== Referanser ==
Valhovd bru

Valhovd bru er ei vegbru på fylkesvei 2424 i Nordre Land. Brua krysser Dokkaelva, og binder sammen Aust-Torpa og Nord-Torpa.
Valhovd bru er ei parallell fagverkbru med underliggende brudekke, hellende endestaver, sekundærsystem.
Brua har ett spenn på 38 meter. Den ble bygd i 1948.


== Se også ==
Liste over broer i Norge


== Eksterne lenker ==
VG
Overkjevebein

Overkjevebeinet eller maxillene er et to knokler som utgjør den høyre og venstre delen av overkjeven hos mennesker og andre primater. Tennene i overkjeven sitter i overkjevebeinet. Hos de fleste pattedyr og andre firbeinte virveldyr består overkjeven av to knokler, fortannbeinet og os maxillare. Disse knoklene er separate på spebarnsstadiet, og hos noen mennesker forblir suturen mellom de to knoklene synlig også i voksen alder. Fortennenen sitter i fortannbeinet, mens tennenen fra hjørnetennene og bakover sitter i os maxillare. Overkjeveneinet strekker seg fra neseåpningen og kinnbeina i ansiktet og ned til munnen. Inne i munnhulen møtes overkjevebina i taket i munnhulen og danner den fremste delen av ganetaket. Den bakerste delen av ganetaket utgjøres av en egen knokkel, ganebeinet.Under hvert øye sitter et Foramen infraorbitale, åpninger som slipper gjennom arterier, vener og nerver som forsyner den sentrale delen av ansiktet fra de nederste øyelokkene til overleppa. I ganen, rett bak de fremste fortennene, sitter en åpning kalt foramen incisivum. Hos mange virveldyr er dette åpningen til det vomeronasale organ, som er en del av luktesansen.


== Dannelse ==
Overkjeven er i utgangskpunktet hudbein som dannes over den øverste delen av den fremste gjellebuen under fosterutviklingen. Denne gjellebuen går over i å bli kjeven, slik at de øverste delene danner overkjeven, de nederste danner underkjeve. Hos bruskfisk er både over- og underkjeven en separat del som ikke er festet til hjernekassa. Hos disse eksisterer ikke overkjevebeinet, bare de underliggende bruskstrukturene som hos oss utgjør hammeren og ambolten i mellomøret hos pattedyr. De tannbærende hudbeina som hos oss utgjør overkjevbeina hos oss finner vi hos beinfisk og hos panserpadder. Hos panserpaddene er disse knoklene festet til hjernekassa og utgjør en del av skalletaket. Hos nesten alle firbeinte virveldyr forblir disse knoklene delt i en fremre (fortannbein) og bakre (os maxillare), men hos aper gror disse beina sammen og blir én enhet. Neseåpningene ligger hos de fleste virveldyr klemt inn mellom den fremste delen av overkjevebeina og nesebeina.


== Referanser ==
Nautilus (slekt)

Nautilus er en slekt med blekkspruter som har utvendig skall. Slekten er én av to slekter i familien perlebåter (Nautilidae) og består av fire nålevende arter og ti utdødde.


== Inndeling ==
Inndelingen under følger World Register of Marine Species (WoRMS) og er i henhold til Rosenberg (2016). Norske navn og beskrivelser i parentes er ikke nødvendigvis offisielle.

Cephalopoda, blekkspruter
Nautiloidea
Nautilida
Aturioidea Hyatt, 1894 (utdødd overfamilie)
Hercoglossidae Spath, 1927 (utdødd familie)
Nautilidae Blainville, 1825, perlebåtfamilien
Allonautilus Ward & Saunders, 1997
Eutrephoceras Hyatt, 1894 (†) (består kun av fossiler)
Nautilus Linnaeus, 1758
N. belauensis Saunders, 1981
N. crassulus Walker & Jacob, 1798 (†)
N. crispus Linnaeus, 1758 (†)
N. globiferus Batsch, 1791 (†)
N. inflatus Montagu, 1808 (†)
N. macromphalus G.B. Sowerby II, 1849
N. orthoceratites Schroeter, 1803 (†)
N. pennatula Batsch, 1791 (†)
N. pertusus Forskal, 1775 (†)
N. pompilius Linnaeus, 1758
N. radicula Batsch, 1791 (†)
N. scapha Wulfen, 1791 (†)
N. sertum Wulfen, 1791 (†)
N. stenomphalus G.B. Sowerby II, 1849


== Litteratur ==
Peter Ward (5. april 2008). «Nautilus: Chambers of secrets». New Scientist (engelsk) (2650): 40–43. ISSN 0262-4079. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nautilus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Nautilus i Encyclopedia of Life 
(en) Nautilus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Nautilus hos Artsdatabanken 
(en) Nautilus hos Fossilworks 
(en) Nautilus hos ITIS 
(en) Nautilus hos NCBI 
(en) Kategori:Nautilus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nautilus – detaljert informasjon på Wikispecies
Carrollton

Carrollton kan være:


== Byer i USA ==
Carrollton (Alabama)
Carrollton (Arkansas)
Carrollton (Georgia)
Carrollton (Illinois)
Carrollton (Carroll County, Indiana)
Carrollton (Hancock County, Indiana)
Carrollton (Kentucky)
Carrollton (Louisiana)
Carrollton (Maryland)
Carrollton (Mississippi)
Carrollton (Missouri)
Carrollton (New York)
Carrollton (Ohio)
Carrollton (Texas)
Carrollton (Virginia)
Nomen dubium

Nomen dubium er en beskrivelse innfor biologisk nomenklatur som betegner at en organisme eller et taxon ikke kan knyttes til en bestemt vitenskapelig gruppe, fordi beskrivelsen er tvilsom eller for ufullstendig for identifikasjon.


== Referanser ==
Pecos

Pecos kan henvise til:

Pecos (Texas), en by i TexasPecos fylke i Texas, kalt opp etter byenPecos (New Mexico), en landsby i New Mexico
Pecos (elv), elv med utspring ved Pecos, NM
Sangfoni

Sangfoni er en norsk musikkbasert TV-serie produsert for NRK Super. Det har blitt spilt inn to sesonger med 11 episoder i hver sesong. Hver episode tar for seg en enkelt klassisk norsk barnesang forfrisket av John Vinge, og har stort sett barn i rollene. Første sesong ble vist første gang høsten 2016 mens andre sesong ble vist første gang vinteren 2017.
Serien ble nominert i to klasser foran Gullruten 2017: beste barne- eller ungdomsprogram og fagprisen beste foto - enkamera (Tone Gjerde) og i klassen beste barne- eller ungdomsprogram foran Gullruten 2018.
I juni 2017 ble det gitt ut et album med musikken fra TV-serien på plateselskapet Grappa. Albumet ble nominert til Spellemannprisen 2017 i klassen beste barneplate.Kritikeren Einar Aarvig har sagt om serien at «[d]et er imponerende hvordan serien forvalter den norske sangarven og fungerer som inspirerende musikklærer i en og samme fengende vending.»  


== Episoder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Sangfoni på NRK TV 
(no) Sangfoni på NRK TV
Østerrikes vitenskapsakademi

Østerrikes vitenskapsakademi (tysk: Österreichische Akademie der Wissenschaften) er en juridisk enhet som ligger under en spesiell beskyttelse av republikken Østerrike. Ifølge akademiets statutter er dets hensikt å fremme vitenskap og humanitære fag i enhver henseende og ethvert område, spesielt innenfor grunnforskning. I 2009 ble det rangert som nr 82 av de 300 fremste forskningsinstitusjoner i verden av Webometrics Ranking of World Universities.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
hjemmeside
Lugols løsning

Lugols løsning er en brun jodløsning i vann som består av 5 % jod (I2) og 10 % kaliumjodid (KI).
Den brukes medisinsk som desinfeksjonsmiddel og til påvisning av stivelse i matvarer; fargen endrer seg til mørk blå når den binder seg til stivelse.
Sindre Leganger

Sindre Leganger (født 1987) er en norsk journalist og radiodokumentarist fra Hobøl i Østfold. Sammen med Kari Hesthamar og Ellen Wisløff grunnla han produksjonsselskapet Svarttrost i 2018. Gjennom Svarttrost har han vært produsent for dokumentarpodkaster som Dukkemannen for VG, som ble belønnet med SKUP-diplom i 2021, og Quislings koffert for NRK, som ble kåret til «Årets underholdningspodkast» under Nordiske Mediedager i 2022.
I 2017 ble han tildelt prisen Årets frilanser for sitt arbeid for utviklingen av den historiedrevne podkasten i Norge. I 2022 mottok han Hestenes-prisen og ble kåret til Årets podkastprogramleder under Prix Radio.
Han har tidligere arbeidet i redaksjonen til NRK Radiodokumentaren. I 2014 ble radiodokumentaren hans Det lyser ennå belønnet med Special Commendation i Prix Europa.
Som frilansjournalist laget Sindre Leganger blant annet podkastene Uløst for VG/Rubicon, Skuddet på Toftøy for Aftenposten og Hele historien: Drapet på Benjamin Hermansen for NRK, som alle vant Prix Radio. Han har også laget programmer for Sveriges Radio og BBC. Han har skrevet featurereportasjer, først og fremst for A-magasinet og Dagens Næringslivs magasin D2.
Sindre studerte litteraturvitenskap og italiensk ved Universitetet i Oslo, NTNU og Universitetet i Bologna. Under studiene arbeidet han i studentavisen Under Dusken i Trondheim.


== Priser ==
2014 - Prix Europa, Special Commendation for Det lyser ennå, av Sindre Leganger. Teknisk regi: Erki Halvorsen. Konsulent: Kari Hesthamar.
2015 - Årets bilde, 3. plass videoreportasje for Dommedagshvelvet, av Martin Slottemo Lyngstad og Sindre Leganger.
2016 - Prix Radio, Årets podkast for Uløst, av Cathinka Rondan, Kristine Hellesland, Tor-Erling Thømt Ruud og Sindre Leganger.
2017 - Prix Radio, Årets podkast for Skuddet på Toftøy, av Sindre Leganger.
2017 - Årets frilanser, kåret av Norsk Journalistlag.
2018 - Prix Radio, Årets podkast for Hele historien: Drapet på Benjamin Hermansen, av Sindre Leganger. Konsulenter: Kjetil Saugestad og Kari Hesthamar. Research: Nick Best og Ståle Hansen. Sluttmix: Kjetil Hansen.
2022 - Nordiske mediedager, Årets underholdningspodkast for Quislings koffert, av Trude Lorentzen. Produsent og lyddesign: Sindre Leganger. Prosjektleder: Kjetil Saugestad.
2022 - Arne Hestenes' journalistpris
2022 - Prix Radio, Årets podkastprogramleder for Drapshundene


== Referanser ==
This Is Me

This Is Me er et studioalbum med Jonezy som ble gitt ut i 2012.


== Sporliste ==
«Never Back Down» - 3.13
«Live Life, Live it Tall» - 3.48
«City Of Angels» - 3.45
«Forever and Ever» (med LackyC) - 3.17
«Get Funky» - 3.16
«You're the Reason» (med Alexandru) - 3.38
«Lord Hear Me» - 4.19
«I Pray» - 3.37
«One Nation» (med Aaron Stratton) - 4.03
«Stay Strong» - 3.32
«Your Friend» (med Sheridan og LackyC) - 4.00
«Victory» - 4.17
Storgravmyrt

Storgravmyrt (Vinca major) er en eviggrønn halvbusk i gravmyrtfamilien.
Den har vegetative, bueformede eller krypende stengler som slår rot ytterst. Blomstene sitter enkeltvis i bladhjørnene på opprette stengler som blir opptil 30 cm høye. Bladene sitter motsatt og er blanke, mørkegrønne, ovale, 2,5–9 cm lange og 2–6 cm brede. Bladranden er hårete, noe som skiller storgravmyrt fra slektningen gravmyrt (V. minor).
Begerbladene har kanthår og er 7–18 mm lange. Blomstene er 30–50 mm i diameter og purpurblå. Kronbladene er vokst sammen til et 12–15 mm langt rør. Kronflikene er asymmetriske, så blomsten minner litt om en propell. Blomstringstida er mars–mai. Den befruktede blomsten utvikler seg til to belgkapsler, men frukten dannes sjelden i nordvestlige Europa.
Storgravmyrt vokser i skogkanter, kratt og skråninger. Den er ganske variabel og deles i tre underarter med følgende utbredelse:

subsp. major – hører hjemme i det sentrale middelhavsområdet, vanlig forvillet mange steder
subsp. balcanica – vestlige Balkan
subsp. hirsuta – Anatolia, av og til regnet som egen art, Vinca pubescensSubsp. major er en vanlig hageplante som brukes til bunndekker. Den er svært nøysom og danner et tett, eviggrønt teppe der ugras ikke trives. Det finnes kultivarer med spraglete blad og forskjellige blomsterfarger. Storgravmyrt er naturalisert mange steder i Europa, Australia, New Zealand og Nord-Amerika. Den opptrer ofte som en skadelig invaderende art, og de tette teppene fortrenger alle andre lavvokste planter. Storgravmyrt er ikke så hardfør som gravmyrt, og den finnes ikke naturalisert i Norge.


== Litteratur ==
C. Grey-Wilson og M. Blamey (1992). Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa. Norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding. Teknologisk Forlag. s. 310–311. ISBN 82-512-0355-4. 
J. Cullen, S.G. Knees og H.S. Cubey, red. (2011). The European Garden Flora Flowering Plants: A Manual for the Identification of Plants Cultivated in Europe, Both Out-of-Doors and Under Glass (2 utg.). Cambridge University Press. s. 476–478. ISBN 978-0-521-76160-4. 
K. Marhold (2011). «Vinca major». Apocynaceae. – In: Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 13. november 2017. 
«Vinca major». Flora iberica (PDF) (spansk). XI. Madrid: RJB/CSIC. s. 106–107. 


== Galleri ==

		
		
		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Storgravmyrt i Encyclopedia of Life 
(en) Storgravmyrt i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Storgravmyrt hos Artsdatabanken 
(sv) Storgravmyrt hos Dyntaxa 
(en) Storgravmyrt hos ITIS 
(en) Storgravmyrt hos NCBI 
(en) Storgravmyrt hos The International Plant Names Index 
(en) Storgravmyrt hos Tropicos 
(en) Kategori:Vinca major – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Vinca major – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Vinca major – detaljert informasjon på Wikispecies
Per K. Løberg

Per Kolbjørn Løberg (1931–2005) var en norsk lærer, dikter og musiker. Musikalsk var trekkspillet det instrumentet som stod han nærmest.


== Biografi ==
Løberg vokste opp på Hovin i det som den gang var Horg kommune. Han startet lærergjerningen allerede i 1954, men tok ikke lærerutdanning før i slutten av 1960-årene, ved Sagene lærerskole i Oslo. 
Løberg arbeidet først ved Skorovatn i Namsskogan og deretter framhaldskolen i Ytre Snillfjord. Siden gikk turen til Glåmos, deretter Vingelen og så Brønnøysund. Deretter flyttet han tilbake til sin hjembygd Hovin for å jobbe som lærer i nabobygda Støren; Først på framhaldsskolen og deretter realskolen. Etter seks år på Støren begynte han å studere musikk i Trondheim. Etter endt studier i 1964 flyttet han med familien til Sunndalsøra og ble boende her i 10 år. Her arbeidet han som lærer og etablerte også en musikalsk barnehage sammen med sin kone. Det var også her han for alvor startet med å opptre og etterhvert utviklet det seg til et familieshow som turnerte rundt om i distriktet. Etterhvert ble det også TV-opptredener, der hans yngste sønn, Eivind "Ratiti", særlig ble lagt merke til. I denne perioden reiste Løberg randet rundt og opptrådte sammen med kjente musikere som blant annet Nora Brockstedt, Benny Borg og Kirsti Sparboe. Tiltagende problemer med alkohol gjorde at han i 1974 ble innlagt på en avrusningsinstitusjon. Han ble skilt samme år. Etter oppholdet her reiste han høsten 1974 til Masi i Kautokeino, hvor han gjenopptok lærergjerningen. Her etablerte også han sangkoret Masijentene, som besto av en del lokale jenter fra ungdomsskolen. Med dem turnerte han landet rundt, samt noen turer til utlandet. Blant annet så opptrådte de i 1978 på en stor danse- og musikkfest i Beograd i Jugoslavia. Etter fire år reiste han tilbake til sin hjembygd Hovin i Melhus. Her ble han først ansatt ved Lundamo ungdomsskole, deretter ved den kommunale musikkskolen hvor han mente det var større bruk for hans evner.Løberg var også en ivrig dikter. Rettferdighet og omsorg for de små i samfunnet var oftest fundamentet i diktene. I 2000 utgav han diktsamlingen Livets gang som er en samling med 130 filosofiske dikt.I 1985 fikk han Kulturprisen i Melhus.


== Privatliv ==
Han ble gift 1957 med Bjørg (pikenavn: Høidahl) (f. 1938, d. 2016). Ekteskap oppløst i 1974. Han ble gift for andre gang med Solveig (pikenavn: Jacobsen) (f. 1947). Han er far til musikeren Eivind Løberg.
Hans liv ble skildret i Odd H. Vanebos biografi Gi meg gleden! fra 1985. Her beretter han åpent om sine problemer med alkohol.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Odd H. Vanebo (1985). Gi meg gleden!. Oslo: Atheneum. ISBN 8273341194. 


== Eksterne lenker ==
(en) Per K. Løberg på Discogs 
(en) Per K. Løberg på MusicBrainz
Getse Mahapandita

Getse Mahapandita (tibetansk: Getse Mahāpaṇḍita Gyurme Tsewang Chokdrub; wylie: dge rtse paN chen 'gyur med mchog grub, født 1761, død 1825 var en viktig nyingma-skriftlærd tilknyttet som har vært tilknyttet Kathok-klosteret.


== Referanser ==
Loyal to Familia

Loyal to Familia (LTF) er en dansk gategjeng med flertall av innvandrere, men også med stort antall etniske dansker. Banden ble stiftet i 2012 og består av tidligere Blågårds Plads-bandemedlemmer (BGP), men også personer fra Tingbjerg, Skovlunde, Ballerup, Hundige, Valby/Sjælør, Helsingør, Aarhus, Fredericia, Hillerød og Nivå. I mars 2013 ble den 26-årige lederen av banden siktet av politiet for drapsforsøk, ran og vold av særlig grov og farlig karakter i form av et grovt knivoverfall på Rådvadsvej i Københavns nordvestkvarter.  Den 21. desember 2013 falt dom i saken. 26-åringen ble idømt tre år og seks måneders fengsel i Retten på Frederiksberg.I mars 2013 satt flere enn 40 personer fra banden varetektsfengslet for blant annet grov narkotikahandel, drapsforsøk og drap. Samme år ble en ledende figur i Avdeling Kokkedal fengslet for kidnapping og pengeutpressing. Politiet vurderte i 2013 at LTF da hadde omkring 75 medlemmer.  Likeledes menes de å ligge i krig med banden Værebros Hårde Kerne (som nå er MC-gjengen Satudarah), som holder til i Værebroparken i Bagsværd nord for Købehavn, hvor MC-gjengen har klubbhus i et industrikvarter i Bagsværd. Den 3. mai 2013 ble en 19-årig mann fra LTF varetektsfengslet i fire uker, siktet for drapet på den 27-årige Zaid Mohammed al-Kayssi på Frederiksberg i februar.LTF holder primært til på Nørrebro, men flere av medlemmene bor også i Tingberg, Skovlunde og Kokkedal.En av bandens ledere er den volds- og drapsdømte Shuaib Khan, sønn av den tidligere lokalpolitikeren Wallait Khan.


== Referanser ==
Vouria Ghafouri

Vouria Ghafouri (født 20. september 1987) er en iransk fotballspiller som spiller for den iranske klubben Esteghlal FC.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Irans bruttotropp til VM i fotball 2018 i Russland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vouria Ghafouri – Transfermarkt 
(en) Vouria Ghafouri – national-football-teams.com 
(en) Vouria Ghafouri – FootballDatabase.eu 
(en) Vouria Ghafouri – Soccerway 
(en) Vouria Ghafouri – FBref
Milad Mohammadi

Milad Mohammadi Keshmarzi (født 29. september 1993) er en iransk fotballspiller som spiller for den greske klubben AEK Athen.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Irans tropp til VM i fotball 2018 i Russland.Han ble tatt ut i Irans tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Milad Mohammadi – FIFA 
(en) Milad Mohammadi – Transfermarkt 
(en) Milad Mohammadi – national-football-teams.com 
(en) Milad Mohammadi – WorldFootball.net 
(en) Milad Mohammadi – Soccerway 
(en) Milad Mohammadi – FBref
Saeid Ezatolahi

Saeed Ezatolahi Afagh (født 1. oktober 1996) er en iransk fotballspiller som spiller for den danske klubben Vejle Boldklub.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Irans tropp til VM i fotball 2018 i Russland.Han ble tatt ut i Irans tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Saeid Ezatolahi – FIFA 
(en) Saeid Ezatolahi – UEFA 
(en) Saeid Ezatolahi – Transfermarkt 
(en) Saeid Ezatolahi – national-football-teams.com 
(en) Saeid Ezatolahi – WorldFootball.net 
(en) Saeid Ezatolahi – FootballDatabase.eu 
(en) Saeid Ezatolahi – Soccerway 
(en) Saeid Ezatolahi – FBref 
(es) Saeid Ezatolahi – as.com
Saman Ghoddos

Saman Ghoddos (født 6. september 1993) er en svenskfødt iransk fotballspiiller som spiller for den engelske klubben Brentford FC.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Irans tropp til VM i fotball 2018 i Russland.Han ble tatt ut i Irans tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Saman Ghoddos – LÉquipe 
(en) Saman Ghoddos – Transfermarkt 
(en) Saman Ghoddos – national-football-teams.com 
(en) Saman Ghoddos – WorldFootball.net 
(en) Saman Ghoddos – FootballDatabase.eu 
(en) Saman Ghoddos – Soccerway 
(en) Saman Ghoddos – EU-Football.info 
(en) Saman Ghoddos – FBref
Morteza Pouraliganji

Morteza Pouraliganji (født 19. april 1992) er en iransk fotballspiller som spiller for Persepolis.


== Landslaget ==

Han ble tatt ut i Irans tropp til VM i fotball 2018 i Russland.Han ble tatt ut i Irans tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Morteza Pouraliganji – FIFA 
(fr) Morteza Pouraliganji – LÉquipe 
(en) Morteza Pouraliganji – Transfermarkt 
(en) Morteza Pouraliganji – national-football-teams.com 
(en) Morteza Pouraliganji – WorldFootball.net 
(en) Morteza Pouraliganji – FootballDatabase.eu 
(en) Morteza Pouraliganji – Soccerway 
(en) Morteza Pouraliganji – PlaymakerStats.com 
(en) Morteza Pouraliganji – FBref
Omid Ebrahimi

Omid Ebrahimi Zarandini (født 16. september 1987) er en iransk fotballspiller som spiller for den qatarske klubben Al-Wakrah SC.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Irans tropp til VM i fotball 2018 i Russland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Omid Ebrahimi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Omid Ebrahimi på Internet Movie Database 
(en) Omid Ebrahimi – Transfermarkt 
(en) Omid Ebrahimi – national-football-teams.com 
(en) Omid Ebrahimi – WorldFootball.net 
(en) Omid Ebrahimi – Soccerway 
(en) Omid Ebrahimi – PlaymakerStats.com 
(en) Omid Ebrahimi – FBref 
(es) Omid Ebrahimi – as.com
NK Osijek

NK Osijek er en kroatisk fotballklubb fra byen Osijek. Klubben spiller sine hjemmekamper på Gradski vrt Stadion, som har en tilskuerkapasitet på 17 061. Supporterklubben deres heter Kohorta Osijek.
Osijek ble grunnlagt som en jugoslavisk fotballklubb under navnet Proleter i 1947, etter en sammenslåing av klubbene Slavonija og Bratsvo. I starten hadde klubben moderat suksess i Jugoslavia, og i forbindelse med flytting til dagens stadion, skiftet klubben navn til Slavonija, og til NK Osijek fem år senere. Osijek rykket opp til jugoslavisk eliteserie i 1953 etter å vunnet den kroatisk-slovenske ligaen, men de rykket ned etter tre sesonger i toppen og måtte spille i 2. divisjon frem til 1977.
I 1999 vant Osijek cupen, og i 2011 ble de nummer to. De har deltatt flere ganger i forskjellige europeiske fotballturneringer som UEFA-cupen, Intertotocupen og Europaligaen. Klubben har pr. 2017 aldri gått videre til sluttspillet.
Siden 1992 har klubben deltatt i Prva HNL, den kroatiske førstedivisjon. Osijek har blitt nummer tre ved seks anledninger, sist i 2008, og har aldri vunnet Prva HNL.


== Sesonger ==


== Spillerstall ==
Oppdatert 4. mai 2022.


=== Utlånte spillere ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Roozbeh Cheshmi

Roozbeh Cheshmi (født 24. juli 1993) er en iransk fotballspiller som spiller for den iranske klubben Esteghlal FC.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Irans tropp til VM i fotball 2018 i Russland.Han ble tatt ut i Irans tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Roozbeh Cheshmi – FIFA 
(en) Roozbeh Cheshmi – Transfermarkt 
(en) Roozbeh Cheshmi – national-football-teams.com 
(en) Roozbeh Cheshmi – WorldFootball.net 
(en) Roozbeh Cheshmi – FootballDatabase.eu 
(en) Roozbeh Cheshmi – Soccerway 
(en) Roozbeh Cheshmi – FBref
Vahid Amiri

Vahid Amiri (født 2. april 1988) er en iransk fotballspiller som spiller for Persepolis FC.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Irans tropp til VM i fotball 2018 i Russland.Han ble tatt ut i Irans tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vahid Amiri – FIFA 
(en) Vahid Amiri – Transfermarkt 
(en) Vahid Amiri – national-football-teams.com 
(en) Vahid Amiri – WorldFootball.net 
(en) Vahid Amiri – FootballDatabase.eu 
(en) Vahid Amiri – Soccerway 
(tr) Vahid Amiri – Mackolik.com 
(en) Vahid Amiri – Tyrkias fotballforbund 
(en) Vahid Amiri – FBref