jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Cremastinae

Cremastinae er en gruppe som hører til i den store familien darwinvepser blant parasittvepsene i ordenen vepser. 


== Utseende ==
Middelsstore, gjerne brunlige darwinvepser.


== Levevis ==
De er parasitoider som snylter på larver av sommerfugler, av og til biller. De angriper helst larver som har et skjult levevis i ganger, tunneler eller miner i planter.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i alle verdensdeler.


== Systematisk inndeling / europeiske arter ==

ordenen vepser (Hymenoptera)
gruppen stilkvepser (Apocrita)
gruppen Ichneumonoidea
familien darwinvepser, (Ichneumonidae) – ca. 37 underfamilier, minst 60 000 arter. 31 underfamilier i Norge.
underfamilien Cremastinae  Förster, 1869 med 7 arter i Norge. Det er funnet 85 arter i Europa . Slekter som forekommer i Europa:
slekten Cremastus Gravenhorst, 1829 - i Norge:
Cremastus bellicosus Gravenhorst, 1829
Cremastus geminus Gravenhorst, 1829
Cremastus infirmus Gravenhorst, 1829
Cremastus spectator Gravenhorst, 1829
slekten Dimophora Förster, 1869 - i Norge:
Dimophora evanialis (Gravenhorst, 1829)
Dimophora nitens (Gravenhorst, 1829)
slekten Eucremastoides Kolarov, 1980
slekten Eucremastus Szepligeti, 1905
slekten Nothocremastus Dasch, 1979
slekten Pristomerus Curtis, 1836
slekten Pseudocremastus Szepligeti, 1905
slekten Pycnoflatsor Narolsky & Schonitzer, 2001
slekten Temelucha Förster, 1869 - i Norge:
Temelucha albipennis (Zetterstedt, 1838)
slekten Trathala Cameron, 1899


== Referanser ==


== Kilder ==
Tree of Life Ichneumonidae
Gauld, I.D. og Wahl, G.B. Subfamily CREMASTINAE. Nettside fra The American Entomological Institute [1]
Ottesen, P.S. (1993, revidert 1999) Norske insekter og deres artsantall. NINA utredning 55: 1-40. [2]
WaspWeb - Cremastinae of the Afrotropical Region


== Eksterne lenker ==
(no) Cremastinae hos Artsdatabanken 
(sv) Cremastinae hos Dyntaxa 
(en) Cremastinae hos Fauna Europaea 
(en) Cremastinae hos Fossilworks 
(en) Cremastinae hos NCBI 
(en) Kategori:Cremastinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cremastinae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bildegalleri
Gudlaug

Gudlaug er et kvinnenavn og et mannsnavn med norrøn opprinnelse. Det er i dag brukt som kvinnenavn i Norge. Navnet er mest utbredt på Island, der det brukes både som kvinnenavn (Guðlaug) og mannsnavn (Guðlaugur).


== Etymologi ==
Kvinnenavnet Gudlaug har opprinnelse i norrøne Guðlaug, som er dannet av guðr, «gud», og laug, «dedikert». Gullaug er en norrøn og norsk variant av navnet.
Mannsnavnet Gudlaug har opprinnelse i norrøne Guðlaugr, som var en maskulin form av Guðlaug.


== Utbredelse ==

Kvinnenavnene Guðlaug og Gullaug er tilsammen kjent brukt i 23 runeinnskrifter fra vikingtiden, og navnene var derfor sannsynligvis svært utbredt i Norden på den tiden. Mannsnavnet Guðlaugr er ikke kjent brukt i noen runeinnskrifter, og var derfor sannsynligvis lite brukt. Navnene har senere vært mindre brukt. Gudlaug var i bruk i Norge i middelalderen, både som mannsnavn og kvinnenavn, men var ikke blant de mest brukte navnene. Over 10 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica.
Gudlaug er i dag brukt som kvinnenavn i Norge. Navnet er mest utbredt på Island, i formen Guðlaug.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Gudlaug og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Mannsnavnet Gudlaug er ikke lenger i bruk, men på Island er Guðlaugur er vanlig navn.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Gudlaug og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.


=== Kvinner ===
Gudlaug Nedrelid (født 1952), norsk språkprofessor
Guðlaug Þorsteinsdóttir (født 1961), islandsk sjakkspiller
Gudlaug Blæsterdalen, norsk tegner
Gudlaug Hovig, norsk forfatter


=== Menn ===
Gudlaug Hemgestsson (400-tallet), norsk mytisk konge av Hålogaland
Gudlaug Vale (1100-tallet), norsk stallmester som oppfostret birkebeinerlederen Sigurd Lavard
Guðlaugur Kristinn Óttarsson (født 1954), islandsk gitarist
Guðlaugur Arnarsson (født 1978), islandsk håndballspiller og trener
Guðlaugur Victor Pálsson (født 1991), islandsk fotballspiller
Guðlaugur Baldursson, islandsk skøyteløper
Guðlaugur Þorvaldsson, islandsk politiker
Guðlaugur Þór Þórðarson, islandsk politiker og statsråd


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Gudlaug
(en) Think Baby Names: Gudlaug
Krepsekniv

Krepsekniv er en kniv til å spise kreps med. Krepsekniven har et kort, stivt blad til å skjære og brekke opp krepseskallet med, og den har et hakk i eggen for å få tak til å brekke opp klørne. Krepsekniver har et relativt langt skaft for at kniven skal ligge godt i hånden.


== Litteratur ==
Østby, Jon Birger (1983): Nomenklatur for spise- og serveringsbestikk, med tegninger av Torill Sand. Oslo.
Jetjager

En jetjager er et jagerfly som er drevet med jetmotor. Selv om arbeidet med jetmotorer ble påbegynt før andre verdenskrig både i Storbritannia og Tyskland, var de fleste jagerfly fram til 1945 fortsatt utstyrt med stempelmotor og propell. Betegnelsen jetjager er ment for å skille de tidlige jetjagerflyene fra de samtidige propelldrevne jagerflyene.
De første jetdrevne jagerflyene kom i tjeneste på slutten av krigen i svært beskjedne antall. Tidligst ute var den tyske Messerschmitt Me 262 som imidlertid først ble brukt som bombefly. Omtrent samtidig fly de første britiske jetjageren Gloster Meteor.  De to jetflyene kom aldri i kamp med hverandre. Jagerflyet i etterkrigstiden var nesten utelukkende jetdrevne, og eldre propellfly som Spitfire, Bearcat og Mustang ble stort sett overført til rollen som jagerbombere under Koreakrigen. Det produseres fortsatt et lite fåtall turboprop fly som treningsfly og lette jagerbombere, slik som Embraer Tucano og FMA Pucará, men i dag har jetmotoren nesten totalt overtatt for militære kampfly.


== Referanser ==
Barneskje (spiseredskap)

Barneskje brukes som betegnelse for en spiseskje for barn. Skaftet er gjerne dekorert med dyr, eventyrfigurer eller andre motiver for barn, men det finnes også barneskjeer uten slik dekor. Størrelsen kan variere fra størrelse som isskjeer og til teskjeer. Den minste brukes helst til å mate spedbarn med. I moderne bestikk hender det at samme modell selges både som isskje og barneskje. Barneskjeer i sølv har ofte vært brukt som dåpsgaver. Dåpsskjeer har gjerne inngravert navn og dåpsdato, og en form med klokke i skjebladet har også gravert lengde, vekt og tidspunkt for fødselen.


== Litteratur ==
Østby, Jon Birger (1983): Nomenklatur for spise- og serveringsbestikk, med tegninger av Torill Sand. Oslo.
Dobbeltskje

Dobbeltskje er en skje med blad i begge ender. Ifølge tradisjonen har brudeparet noen steder spist bryllupsgrøten med en slik skje, og slike skjeer kan også ha vært brukt til underholdning i lag der gutt og jente skulle spise av skjeen samtidig. Dobbeltskjeer kan være laget av horn eller tre.
Synonymer: brudeskje, tvillingskje
Jf. Brudeskje


== Litteratur ==
Østby, Jon Birger (1983): Nomenklatur for spise- og serveringsbestikk, med tegninger av Torill Sand. Oslo.
Eggeskje

Eggeskje er en liten skje til å spise kokt egg med. Den er på størrelse med en teskje, men har et mer avrundet blad som gjør den egnet til å skrape eggeskallet rent med. Eggeskjeer er helst laget i horn, plast, rustfritt stål, forgylt sølv eller annet materiale som ikke blir misfarget av eller setter smak på egget.


== Litteratur ==
Østby, Jon Birger (1983): Nomenklatur for spise- og serveringsbestikk, med tegninger av Torill Sand. Oslo.
Skjelaup

Skjelaup er en lite kasse til oppbevaring av spiseskjeer. Skjelauper ble gjerne brukt på bygdene på 1700- og 1800-tallet mens folk enda spiste av skjeer av tre eller horn. Skjelauper er gjerne laget i stolpekonstruksjon. De kan være rikt dekorert med skjæring og maling. I en side kan de ha et hull eller en hempe, slik at skjelaupen kan henges opp på veggen mellom måltidene.


== Litteratur ==
Østby, Jon Birger (1983): Nomenklatur for spise- og serveringsbestikk, med tegninger av Torill Sand. Oslo.
Runesteinen fra For kirke

Runesteinen fra For kirke, er en likstein fra middelalderen fra Stod i Steinkjer kommune, Nord-Trøndelag.
Steinen er beskrevet av Ole Worm i 1643. Senere besøkte Gerhard Schøning For kirke i 1775, og Lorentz Diderik Klüwer i 1823. Begge forsøkte å finne igjen steinen, men forgjeves. Men i 1863 ble en av bygningene på prestegården revet, og da kom steinen til rette igjen. Den hadde vært brukt i grunnmuren på huset. Steinen befinner seg i dag i NTNU Vitenskapsmuseet i Trondheim.
Steinen er ca. 190 cm lang og er ornert med et korsmotiv i midten. Innskriften er ført på langs kantene. Aslak Liestøls tolkning er:

her:huil
r sra .l. metter:prester:faþer:ma
rgar...
... þsallæ iui rani akku biþir
ter fi - rrits - olhan
þorsstain gerþemiPå norrønt blir det: Hèr hvilir Sira Klemetr prestr, fađur Margar(eta). ... Biđiđ Pater Noster fyrir sàl hans. þorstain gerđi mik.
På moderne norsk blir det: «Her hviler Sira Klemet prest, far til Margareta ... Be fadervår for hans sjel. Torstein gjorde meg».


== Litteratur ==
Norges innskrifter med de yngre runer. Oslo: Norsk historisk kjeldeskrift-institutt. 1957. s. 22ff.
Cleveland-Hopkins internasjonale lufthavn

Cleveland Hopkins internasjonale lufthavn (IATA: CLE, ICAO: KCLE, FAA LID: CLE) er en lufthavn i Cleveland i delstaten Ohio i USA. Lufthavnen, som ligger ca. 14 km sørvest for sentrum i Cleveland, er den største lufthavnen i Ohio.
Fra lufthavnen flys det for det meste innenriks (USA) og til noen få destinasjoner andre steder i Nord-Amerika.
United Airlines er største operatør fra lufthavnen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Cleveland Hopkins International Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Cylloceriinae

Cylloceriinae er en gruppe som hører til i den store familien darwinvepser blant parasittvepsene i ordenen vepser. 


== Utseende ==
Middelsstore, svarte darwinvepser, ofte med røde bein. Hunnen har et nokså kort eggleggingsrør.


== Levevis ==
De er parasitoider.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i den palearktiske sone, Nord- og Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling / europeiske arter ==

ordenen vepser (Hymenoptera)
gruppen stilkvepser (Apocrita)
gruppen Ichneumonoidea
familien darwinvepser, (Ichneumonidae) – ca. 37 underfamilier, minst 60 000 arter. 31 underfamilier i Norge.
underfamilien Cylloceriinae  med 5 arter i Norge. Det er funnet 13 arter i Europa . Slekter som forekommer i Europa:
slekten Allomacrus Förster, 1869 - 5 arter, i Norge:
Allomacrus arcticus (Holmgren, 1880)
slekten Cylloceria Schiødte, 1838 - 27 arter, i Norge:
Cylloceria borealis (Roman, 1925)
Cylloceria fusciventris (Hellén, 1940)
Cylloceria melancholica (Gravenhorst, 1820)
Cylloceria sylvestris (Gravenhorst, 1829)


== Referanser ==


== Kilder ==
Tree of Life Ichneumonidae
Humala, A.E. (2012) Contribution to the knowledge of the genus Cylloceria (Hymenoptera: Ichneumonidae: Cylloceriinae) in Central America with description of a new species from Mexico. Zoosystematica Rossica 21(1): 163–168.[1]
Ottesen, P.S. (1993, revidert 1999) Norske insekter og deres artsantall. NINA utredning 55: 1-40. [2]


== Eksterne lenker ==
(no) Cylloceriinae hos Artsdatabanken 
(en) Cylloceriinae hos Fauna Europaea 
(en) Cylloceriinae hos NCBI 
(en) Kategori:Cylloceriinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cylloceriinae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bildegalleri
Rhyssinae

Rhyssinae er en gruppe som hører til i den store familien darwinvepser blant parasittvepsene i ordenen vepser. 


== Utseende ==
Store, slanke darwinvepser, kroppen gjerne svart med hvite flekker. Kroppen er noe sammentrykt fra sidene. Hunnen har et svært langt eggleggingsrør, lengden inkludert dette kan bli mer enn 20 centimeter.


== Levevis ==
De er parasitoider som snylter på larver plantevepser som borer inne i treverk. Hunnen undersøker nyfelte tømmerstokker der en treveps kan ha lagt egg. hun bruker antennene aktivt for å lukte seg frem til offeret. Når hun har funnet en trevepslarve, bruker hun det lange eggleggingsrøret til å borre enn smal tunnel inn til larven, og legger et egg på den.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i alle verdensdeler, med særlig mange arter i Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling / europeiske arter ==
Gruppen ble tidligere ofte regnet til Pimplinae.

ordenen vepser (Hymenoptera)
gruppen stilkvepser (Apocrita)
gruppen Ichneumonoidea
familien darwinvepser, (Ichneumonidae) – ca. 37 underfamilier, minst 60 000 arter. 31 underfamilier i Norge.
underfamilien Rhyssinae  Morley, 1913 med 4 arter i Norge. Det er funnet 9 arter i Europa .
slekten Epirhyssa Cresson, 1865
slekten Megarhyssa Ashmead, 1900 - i Norge:
Megarhyssa perlata (Christ, 1791)
Megarhyssa rixator (Schellenberg, 1802)
slekten Rhyssa Gravenhorst, 1829 - i Norge:
Rhyssa persuasoria (Linnaeus, 1758)
slekten Rhyssella Rowher, 1920 - i Norge:
Rhyssella approximator (Fabricius, 1793)


== Referanser ==


== Kilder ==
Tree of Life Ichneumonidae
Gauld, I.D. og Wahl, G.B. Subfamily RHYSSINAE. Nettside fra The American Entomological Institute [1]
Ottesen, P.S. (1993, revidert 1999) Norske insekter og deres artsantall. NINA utredning 55: 1-40. [2]
WaspWeb - Rhyssinae of the Afrotropical Region


== Eksterne lenker ==
(no) Rhyssinae hos Artsdatabanken 
(sv) Rhyssinae hos Dyntaxa 
(en) Rhyssinae hos Fauna Europaea 
(en) Rhyssinae hos Fossilworks 
(en) Rhyssinae hos NCBI 
(en) Kategori:Rhyssinae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Rhyssinae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bildegalleri
Morkensteinen

Morkensteinen var en runestein fra gården Morken, som ligger ca. to kilometer sørøst for Manger kirke ved Radøyveien i Radøy kommune i Hordaland.
Steinen ble første gang beskrevet av Frantz Wolf i 1810, som forteller at den sto «i en Biergkløft». Senere ble steinen studert av både Wilhelm F.K. Christie og biskop Jacob Neumann. I 1868 forteller Nicolay Nicolaysen at steinen ca. 20 år tidligere var blitt slått i stykker og brukt til å bygge en potetkjeller. Ingen har siden funnet noen spor etter steinen. Med Christies tegning som basis har språkforsker Magnus Olsen tolket innskriften:

pal reist runar þesar umþrininkPå norrønt blir det Pàll reist rùnar þessar um þrining.
I moderne norsk blir det «Pål reiste disse runene ved Trinitatis» (dvs. Treenighetssøndag; første søndag etter pinse.


== Litteratur ==
Norges innskrifter med de yngre runer. Oslo: Norsk historisk kjeldeskrift-institutt. 1957. s. 22ff.
Grønkleppen

Grønkleppen er et fjell nordøst for Skrøyvdalen helt øst i Namsos kommune. Det har en høyde på 765 meter over havet. Toppen danner grensepunkt mot Høylandet kommune, og er det høyeste punktet i Namsos.  


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Grønkleppen». World Wide Vikings. Arkivert fra originalen 4. mars 2016. Besøkt 25. august 2015.
Indianapolis internasjonale lufthavn

Indianapolis internasjonale lufthavn (IATA: IND, ICAO: KIND, FAA LID: IND) er en lufthavn i Indianapolis i delstaten Indiana i USA.  Flyplassen ligger i Marion County, 11 km sørvest for sentrum av Indianapolis.
Største operatør ved lufthavnen er Southwest Airlines.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Indianapolis International Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Stedjesteinen

Stedjesteinen er en runestein som står ved Stedje kirke, Sogndal kommune, Sogn og Fjordane.
Steinen er nevnt første gang i 1626, i et brev fra sogneprest Niels Paaske. Den sto da antakelig på høyden nord for kirken. En gang etter det skal den ha blitt tatt ned og brukt i grunnmuren på et hus i nærheten. I 1837 rapporterer Wilhelm F.K. Christie at grunneieren, sorenskriver Knagenhjelm, hadde tatt steinen fram igjen og flyttet den opp til sin opprinnelige plass ved kirken. I 1859 ble den flyttet til frukthagen ved Nedre Stedje. Foreningen til norske Fortidsmindesmærkers Bevaring henstilte til eieren å flytte steinen tilbake, noe som etter hvert ble gjort i 1877. Dette året gjorde Bendix E.R. Bendixen en grundig undersøkelse av innskriften:

olafrkununkrskautmilistæinaþe(s)aPå norrønt blir det: Òlafr konungr skaut milli steina þessa.
På moderne norsk blir det: «Kong Olav skjøt mellom disse steinene».
Vinteren 2012 ble steinen skadd under snøbrøyting. Sogndal kommune ble ilagt bot, og måtte bekoste restaurering av steinen og vernebygg.


== Litteratur ==
Norges innskrifter med de yngre runer. Oslo: Norsk historisk kjeldeskrift-institutt. 1957. s. 22ff.
Cyrix Cx486DRu²

Cyrix Cx486DRu², også kalt IBM Cx486DRu², er en tidligere fjerde generasjon 32-biter x86 mikroprosessor som ble utviklet av Cyrix Corporation og ble produsert av Texas Instruments. 
Mikroprosessoren var i hovedsak en klokkedoblet versjon av Cyrix Cx486DLC.
Phrudinae

Phrudinae er en nokså artsfattig gruppe som hører til i den store familien darwinvepser blant parasittvepsene i ordenen vepser. 


== Utseende ==
Disse darwinvepsene er forholdsvis små, antennene er ofte relativt korte (til darwinveps å være) med få ledd.


== Levevis ==
De er parasitoider. Biologien er dårlig kjent, men i alle fall noen arter snylter på larver av biller.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i alle verdensdeler.


== Systematisk inndeling / europeiske arter ==
Gruppen ble tidligere ofte regnet til Pimplinae.

ordenen vepser (Hymenoptera)
gruppen stilkvepser (Apocrita)
gruppen Ichneumonoidea
familien darwinvepser, (Ichneumonidae) – ca. 37 underfamilier, minst 60 000 arter. 31 underfamilier i Norge.
underfamilien Phrudinae  med 3 arter i Norge. Det er funnet 9 arter i Europa .
slekten Astrenis Förster, 1869 - i Norge:
Astrenis brunneofacies Vikberg, 2000
Astrenis paradoxa (Schmiedeknecht, 1907)
slekten Brachyscleroma Cushman, 1940
slekten Earobia Townes & Townes, 1951
slekten Erythrodolius
slekten Icariomimus
slekten Lygurus Kasparyan, 1983
slekten Melanodolius
slekten Notophrudus Foster, 1993
slekten Peucobius Townes, 1971
slekten Phaestacoenitus Smits van Burgst, 1913
slekten Phrudus Förster, 1869 - i Norge:
Phrudus monilicornis Bridgman, 1886
slekten Pygmaeolus Hellén, 1958
slekten Seleucus


== Referanser ==


== Kilder ==
Tree of Life Ichneumonidae
Ottesen, P.S. (1993, revidert 1999) Norske insekter og deres artsantall. NINA utredning 55: 1-40. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Phrudinae hos Fauna Europaea 
(en) Phrudinae hos NCBI 
Phrudinae – detaljert informasjon på Wikispecies
Cyrix Cx486SRu²

Cyrix Cx486SRu², også kalt IBM Cx486SRu², er en tidligere fjerde generasjon 32-biter x86 mikroprosessor som ble utviklet av Cyrix Corporation og ble produsert av Texas Instruments. 
Mikroprosessoren var i hovedsak en klokkedoblet versjon av Cyrix Cx486SLC.
Socket 5

Socket 5 er en prosessorsokkel med 320 kontaktpunkter brukt for Intel Pentium MMX og Pentium Overdrive, som opererte i hastigheter fra 75 til 120 Mhz og 3,3 Volt. Den ble lansert i mars 1994.


== Referanser ==
Steve Sem-Sandberg

Steve Sem-Sandberg (født 16. august 1958 i Oslo) er en svensk forfatter, kritiker og oversetter. Han har mottatt en rekke priser for bøkene sine, blant annet August-priset for De fattige i Łódź i 2009. Han har også vært nominert til Nordisk råds litteraturpris to ganger. Steve Sem-Sandberg bor i Wien. 


== Bibliografi ==
1976  – Sländornas värld, roman
1976  – Sökare i dödsskuggan, roman
1977  – Menageriet, roman
1978  – Carina : en kärleksroman, roman
1979  – Glasets färger, roman
1987  – De ansiktslösa, roman
1990  – I en annan del av staden, essays
1991  – Den kluvna spegeln, reportasje
1993  – En lektion i pardans, roman
1996  – Theres, roman
2013 – Theres (Oversatt til norsk av Bjørn Alex Herrman), Aschehoug Forlag
1999  – Allt förgängligt är bara en bild, roman
2002  – Prag (no exit), essays
2003  – Ravensbrück, roman
2003  – Stjärnfall: om sf, essays sammen med Lars Jakobson og Ola Larsmo
2005  – Härifrån till Allmänningen, roman
2009  – De fattiga i Łódź, roman
2010 – De fattiga i Łódź (oversatt til norsk av Bjørn Alex Herrman), Aschehoug Forlag
2011  – Tre romaner, samlingsutgave med Theres, Allt förgängligt är bara en bild og Ravensbrück
2014  – De utvalda, roman
2015 – De utvalgte (oversatt til norsk av Bjørn Alex Herrman), Tiden Forlag


== Priser og utmerkelser ==
1996  – Aftonbladets litteraturpris 1996
2003  – Nominert til Augustprisen for romanen Ravensbrück
2003  – Nominert til Nordisk råds litteraturpris for romanen Ravensbrück
2005  – Doblougprisen
2007  – Marin Sorescu-prisen
2008  – Karl Vennbergs pris
2009  – De Nios Store Pris
2009  – Augustprisen for De fattiga i Łódź
2010  – Kerstin M Lundberg-prisen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Steve Sem-Sandberg på Albert Bonniers Förlag: http://www.albertbonniersforlag.se/forfattare/s/steve-sem-sandbergAnmeldelse av De utvalgte i Vagant: http://www.vagant.no/paviljong-15/
Steve Sem-Sandberg intervjuet i Vagant: http://www.vagant.no/deformeringen-%E2%80%A8av-mennesket-%E2%80%A8pagar-%E2%80%A8uavbrutt/
Claude Lanzmann og Steve Sem-Sandberg om Holocoust på Vagant.no: http://www.vagant.no/overgriper-og-offer/
Meliora

Meliora (latin for «(jakten på noe) bedre») er det svenske heavy metal-bandet Ghost sitt tredje studioalbum og ble lansert 21. august 2015. Albumet fikk svært gode anmeldelser i den norske pressen.


== Sporliste ==
«Spirit» — 5.15
«From the Pinnacle to the Pit» — 4.02
«Cirice» — 6.02
«Spöksonat» — 0.56
«He Is» — 4.13
«Mummy Dust» — 4.07
«Majesty» — 5.24
«Devil Church» — 1.06
«Absolution» — 4.50
«Deus in Absentia» — 5.37


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Meliora på Discogs 
(en) Meliora på MusicBrainz 
(en) Meliora på AllMusic
Olof Larsson

Olof «Olle» Hindrik Larsson (født 21. juni 1928 på Torsö, død 13. januar 1960 i Trollhättan) var en svensk roer som deltok i Sommer-OL 1956 i Melbourne.
Larsson vant en olympisk sølvmedalje i roing under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han var med på det svenske laget som kom på andreplass i firer med styrman bak Italia, bronsemedaljen ble vunnet av Finland. De andre roerne på laget var Gösta Eriksson, Ivar Aronsson og Evert Gunnarsson, styrmann på den svenske fireren var Bertil Göransson.
Han var også med på den svenske åtteren som kom på fjerdeplass bak USA, Canada og Australia.


== OL-medaljer ==
1956  Melbourne -  Sølv i roing, firer med styrmann  Sverige


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Olof Larsson – Olympics.com 
(en) Olof Larsson – Olympic.org 
(en) Olof Larsson – Olympedia 
(en) Olof Larsson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Olof Larsson – Sveriges olympiske komité 
(en) Olof Larsson – FISA
Saurom

Saurom er et folk metal-band fra Cádiz i Spania. Bandet ble startet i 1996 under navnet Saurom Lamderth (1996–2006), men ga ikke ut sitt første album, El guardián de las melodías perdidas, før 2001.


== Album ==
El guardián de las melodías perdidas (2001)
Sombras del Este (2002)
Legado de juglares (2004)
Sinfonías de los bosques (2006)
JuglarMetal (2006)
Once romances desde al-Ándalus (2008)
Romances from al-Ándalus (2008)
Maryam (2010)
Vida  (2012)
Sueños (2015)
La Magia de la Luna (2017)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Saurom på Discogs 
(en) Saurom på MusicBrainz 
(en) Saurom på Encyclopaedia Metallum 
(en) Saurom på Songkick 
(en) Saurom på AllMusic 
Saurom på Twitter 
Saurom på Facebook 
Saurom på Myspace
Ivar Aronsson

Ivar Mauritz Aronsson (født 24. mars 1928 i Romelanda, død 6. februar 2017) var en svensk roer som deltok i Sommer-OL 1956 i Melbourne.
Aronsson vant en olympisk sølvmedalje i roing under Sommer-OL 1956 i Melbourne. Han var med på det svenske laget som kom på andreplass i firer med styrman bak Italia, bronsemedaljen ble vunnet av Finland. De andre roerne på laget var Gösta Eriksson, Olof Larsson og Evert Gunnarsson, styrmann på den svenske fireren var Bertil Göransson.
Han var også med på den svenske åtteren som kom på fjerdeplass bak USA, Canada og Australia.


== OL-medaljer ==
1956  Melbourne -  Sølv i roing, firer med styrmann  Sverige


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ivar Aronsson – Olympics.com 
(en) Ivar Aronsson – Olympic.org 
(en) Ivar Aronsson – Olympedia 
(en) Ivar Aronsson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Ivar Aronsson – Sveriges olympiske komité 
(en) Ivar Aronsson – FISA