jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Videospillkonsollenes tredje generasjon

Videospillkonsollenes tredje generasjon (noen ganger referert til som 8-bit æraen) begynte 15. juli 1983, med den japanske utgivelsen av både Nintendos Nintendo Family Computer (som senere ble kjent som Nintendo Entertainment System og i resten av verden) og Segas SG-1000. Denne generasjonen markerte slutten på Videospillkrakket, og et skifte i dominansen i markedet fra USA til Japan, og overgangen fra blokk-basert grafikk til maskinvaredrevet scrolling og sprite-basert grafikk, noe som var et viktig steg i spilldesign.Den mest solgte konsollen i denne generasjonen var NES, etterfulgt av Sega Master System og deretter Atari 7800. Selv om den forrige generasjonen med konsoller hadde også brukt 8-bit-prosessorer, så markerte denne generasjonen starten på trenden om å beskrive hjemmekonsoller etter deres antall «bit». Dette kom også til mote med 16-bit-systemene som Mega Drive/Genesis og ble markedsført for å skille mellom generasjonene. I Japan og Nord-Amerika var denne generasjonen først og fremst dominert av NES, mens Master System dominerte det europeiske og brasilianske markedet. Slutten av den tredje generasjonen kom til en slutt da 8-bit prosessorene ble utdaterte og foreldret i sammenligning med 16-bit-konsollene.


== Referanser ==
Boston Marathon 2016

Boston Marathon 2016 ble arrangert 18. mai 2016 i Boston. Dette var det 120. Boston Marathon som ble arrangert.


== Resultater ==
Resultater:


=== Rullestol ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Boston Athletic Association
(en) Maratonguide.com - Resultater
EUREF89 NTM

EUREF89 NTM er et koordinatsystem som benyttes i bygge- og anleggsbransjen i Norge. Det er innført som et supplement til det mest brukte koordinatsystemet i Norge, EUREF89 UTM.
UTM-projeksjonen har en målestokksfaktor på 0,9996 i sentralmeridianen. Hensikten med målestokksfaktoren er å minimere projeksjonsfeilene over hele sonens bredde. En kan likevel få et avvik på opptil 4 cm pr. 100 m mellom målt avstand i terrenget og avstanden i kartplanet. Denne feilen spiller som regel liten rolle, men kan ikke aksepteres der en bruker prefabrikerte elementer i oppføring av store bygg eller lange bruer. Et eksempel kan være å montere en lang stålbjelke med ferdig borete hull på en betongkonstruksjon med innstøpte bolter. Feilen kan da gjøre at boltene ikke passer med hullene.
I NGO1948, som ble brukt i Norge før EUREF89 UTM, var målestokksfaktoren 1,0000 i sentralmeridianen, og landet var delt i åtte soner. Målestokksfaktoren varierte derfor lite. Etter innføringen av EUREF89 UTM var det kontakt mellom bygge- og anleggsbransjen og Statens kartverk for å løse det nye problemet. Løsningen ble at man i 2013 innførte en sekundær offisiell kartprojeksjon i Norge, EUREF89 NTM (Norsk Transversal Mercator). 
NTM er en Gauss-Krüger projeksjon på samme måte som UTM, men kjennetegnes ved:

1° sonebredde
sentralmeridian hver halve lengdegrad, 5º30’, 6º30’, osv.
målestokksfaktor 1,0000 i sentralmeridianen (tangering)
øst måles fra sentralmeridianen som har verdien 100 000
nord måles fra 58º nord som har verdien 1 000 000
datum er EUREF89Norge er delt inn i 26 soner som er nummerert fra 5 til 30. Projeksjonsfeilen er maksimalt 1,1 mm pr. 100 m, noe som er godt nok for alle målinger med vanlig landmålingsutstyr.
Bruk av NTM-koordinater medfører behov for en serie med karttransformasjoner. Alt kartgrunnlag hos kommuner, Statens kartverk og ledningseiere er i UTM. Først må grunnlaget transformeres fra UTM til NTM. Supplerende innmålinger, prosjektering, arbeidsstikning og innmåling av ferdig anlegg gjøres i NTM. Til slutt må innmålingene av ferdig anlegg transformeres til UTM slik at grunnkart, ledningskart, Nasjonal vegdatabank og andre databaser kan oppdateres. 


== Kilder ==
«Kartprojeksjoner». Statens kartverk. 2. februar 2013. Arkivert fra originalen 9. august 2016. Besøkt 18. juli 2016. 
«EUREF89 NTM (Norsk Transversal Mercator) sone 5 – 30» (PDF). Statens kartverk. Arkivert fra originalen (PDF) 9. august 2016. Besøkt 18. juli 2016. 
Bjørn Godager (5. mai 2006). «Utfordringer med EUREF (foredrag for Veidekke)» (PDF). Høgskolen i Gjøvik. Besøkt 19. juli 2016.
Sverre Saxegaard

Sverre John Saxegaard (født 1957 i Drammen, Buskerud) er en norsk tidligere styrkeløfter, som konkurrerte for Drammen SI. Han var aktiv på starten av 1980-tallet, og han representerte Norge i blant annet EM og VM. I 1982 ble han norgesmester i styrkeløft i klasse -125 kg, og han satte da norgesrekord i knebøy med 350 kg. En måned senere økte han rekorden til 352,5 kg. Hans knebøyrekord stod seg i ti år, inntil Hans Arild Kalleberg løftet 353 kg under NM i 1992.
Saxegaard var innehaver av Drammen Helsestudio, hvor flere av styrkeløfterne i Drammen SI trente. I oktober 1982 troppet to dopingjegere opp i treningslokalene, stengte dørene, og forlangte dopingprøver av alle tilstedeværende. Saxegaard ble forarget, idet han hevdet helsestudioet var privat grunn. Han nektet derfor å avgi dopingprøve, noe som i utgangspunktet likestilles med å avgi positiv prøve. Han politianmeldte  også formannen i idrettsforbundets dopingutvalg, Thor Ole Rimejorde, samt meldte seg ut av forbundet. I januar 1983 ble Saxegaard frikjent for doping av Idrettsforbundets domsutvalg etter nektelsen av å avgi dopingprøve, på grunn av formelle feil. Idrettsstyret appellerte avgjørelsen til Idrettsforbundets appellutvalg. Saxegaard ble av appellutvalget utestengt fra all idrett i ett år.
I april 1983 ble Saxegaard i Drammen forhørsrett den første i Norge som ble tiltalt for innførsel og omsetning av hormonpreparatet anabole steroider. Han benektet ikke de faktiske forholdene. Han innrømmet å ha startet med anabole steroider som 20-åring, og han uttalte blant annet følgende: "Bruk av anabole steroider er så utbredt at det er blitt en nødvendighet for styrkeløftere med internasjonale ambisjoner". I 1984 ble han i Oslo byrett dømt til 30 dagers betinget fengsel og 2000 kroner i bot. Styrkeløfterne Gunnar Østby, Kjell Ivar Wien, Roy Sagmyr og Per Antony Pedersen ble også dømt i samme sak. Som følge av Oslo byretts dom ble Saxegaard av domsutvalget i Norges Idrettsforbund utestengt på livstid fra all idrett.


== Resultater og meritter i styrkeløft ==


== Referanser ==
Alfa Romeo 33

Må ikke forveksles med sportsbilen Alfa Romeo 33 Stradale fra 1967Alfa Romeo 33 (1983–95) er en mindre familiebil fra italienske Alfa Romeo.Den ble bygget på en basis fra Alfa Romeo Alfasud i underkant av 1 million eksemplarer, og ble etterfulgt av Alfa Romeo 145/146.
Den kom først som kombi tegnet av Pininfarina og stasjonsvognen Giardinetta (senere omdøpt Sports Wagon), tegnet av Ermanno Cressoni (1939–2005) ved Alfas eget designkontor Centro Stile.  Utover diverse bensin boksermotorer kunne den også fås med dieselmotor.  Quadrifoglio Oro var en velutstyrt utgave, mens 4x4 fra 1984 hadde firehjulsdrift.
Serie II Nuova fra 1990 hadde litt endret utseende og mindre rustproblem etter galvanisering som i Alfa Romeo 164.
Etter tre år uten norsk Alfa-importør startet Ugland Auto Import A/S i 1991 import av 33, Alfa Romeo 75 og Alfa Romeo 164. En 33 med 1.7 liter boxer Quattrovalvole (QV, 16 ventiler) med 132 hestekrefter kostet da omtrent 200 000 kroner.

		


== Referanser ==
EM i friidrett 1946 – 4 × 100 meter stafett kvinner

4 x 100 meter stafett damer under EM i friidrett 1946 fant sted den 25. august 1946 på Bislett Stadion i Oslo, Norge.


== Medaljevinnere ==


== Resultater ==


=== Finale ===


== Deltakelse ==

 


== Referanser ==
Rue Cambon

Rue Cambon er en gate i 1. arrondissement i Paris. Den er blitt oppkalt etter Pierre Joseph Cambon, president for finanskomiteen under Nasjonalkonventet.
Motehuset Chanel ligger på gatenummer 31. Parfymen « N°31 » sikter til « 31 rue Cambon ».


== Referanser ==
Rue Yvon-Villarceau

Rue Yvon-Villarceau er en gate i 16. arrondissement i Paris i kvarteret  Chaillot der en rekke gater er oppkalt etter astronomer. 


== Historie ==
Gaten ble åpnet i 1882, da med navnet Neuve-Boissière. Så ble det oppkalt etter en nylig avdød astronom, Antoine-François-Joseph Yvon Villarceau (født i Vendôme i 1813, død 1883), som hadde bodd i mange år i Paris.


== Referanser ==
Rue Copernic

Rue Copernic er en gate i quartier de Chaillot i 16. arrondissement i Paris.
Raten fikk i 1864 navn etter den polske astronom Nicolas Copernic.


== Galleri ==
Erik Hagen (styrkeløfter)

Erik Hagen (født 1952 i Drammen) er en tidligere styrkeløfter, som konkurrerte for Drammen SI.
Hagen fikk sitt gjennombrudd i styrkeløft i 1981, da han vant sølv under NM i styrkeløft og bronse under Nordisk mesterskap i styrkeløft. Han kom på 7.-plass i EM i styrkeløft i mai samme år. Under EM satte han norgesrekord i benkpress i klasse -82,5 kg med 182,5 kg. Han har ikke konkurrert etter 1981.
Hans personlige rekorder er 272,5 kg i knebøy, 182,5 kg i benkpress, 272,5 kg i markløft og 722,5 kg sammenlagt.


== Resultater og meritter i styrkeløft ==


== Referanser ==
Rue de Grenelle

Rue de Grenelle er en gate i Paris som løper gjennom  6. arrondissement og 7. arrondissement. Den er 2250 meter lang og krysser over kvarterene Saint-Germain-des-Prés, Saint-Thomas-d'Aquin, Invalides og Gros-Caillou. 
Navnet kommer fra den tidligere kommunen Grenelle, som ble inkorporert i Paris i 1860.
På husnummer 61 ligger Musée Maillol viet til skulpøren Aristide Maillol, på nr. 73 Hôtel de Galliffet. Langs denne gaten ligger også Musée de l'Armée, hovedkvarteret for Institut géographique national og abbediet i Penthemont.
Gaten forekommer mange ganger i skjønnlitteraturen. Honoré de Balzac lar flere av sine skikkelser i La Commedia umana bo her. Nr 7 ble bebodd av blant andre Muriel Barbery.


== Litteratur ==
Muriel Barbery, "L'élégance du hérisson", Parigi, Editions Gallimard, 2006.


== Referanser ==
Abel Gance

Abel Gance (født 25. oktober 1889, død 10. november 1981) var en fransk filmregissør, -teoretiker, manusforfatter, produsent og skuespiller. Han var en tidlig pioner innen filmmediet og gjorde betydelige bidrag til dets tekniske utvikling, spesielt innen montasje, men også en rekke innovasjoner som bruk av brede billedformat, ekstreme nærbilder og bevegelig kamera.Han arbeidet fra rundt 1910 til begynnelsen av 1970-tallet, men huskes spesielt for de tre stumfilmene J'accuse (1919), La Roue (1923), og det monumentale eposet Napoléon (1927).
Gance døde i 1981, og er gravlagt ved Cimetière d´Auteuil i Paris.


== Filmografi i utvalg ==
1917 : Mater dolorosa
1919 : J'accuse
1923 : La roue
1927 : Napoleon
1931 : Verdens Undergang
1935 : Lucrecia Borgia
1936 : Pikejegeren
1937 : Beethoven - et liv i storm
1938 : Jeg anklager
1936 : Louise
1936 : Det tapte paradis
1941 : Den blinde Venus
1954 : Den hemmelighetsfulle borgen
1960 : Austerlitz


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Abel Gance på Internet Movie Database 
(sv) Abel Gance i Svensk Filmdatabas 
(da) Abel Gance på Filmdatabasen 
(da) Abel Gance på Scope 
(fr) Abel Gance på Allociné 
(en) Abel Gance på AllMovie 
(en) Abel Gance hos The Movie Database
Det tapte paradis (film)

Det tapte paradis , (originaltittel: Paradis perdu) er et fransk spillefilm fra 1939 regissert av Abel Gance. Filmen er et tragisk kjærlighetsdrama om et ungt par i Paris under første verdenskrig.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Det tapte paradis på Internet Movie Database 
(sv) Det tapte paradis i Svensk Filmdatabas 
(fr) Det tapte paradis på Allociné 
(nl) Det tapte paradis på MovieMeter 
(en) Det tapte paradis på AllMovie 
(en) Det tapte paradis på Rotten Tomatoes
Per Antony Pedersen

Per Antony Pedersen (født 1957 i Drammen) er en tidligere styrkeløfter, som konkurrerte for Drammen Styrkeidrettslag. Han ble i 1981 norgesmester i styrkeløft i klasse -125 kg, etter at den opprinnelige vinneren, Arne Pedersen, ble tatt i doping.
Hans personlige rekorder er 330 kg i knebøy, 182,5 kg i benkpress, 282,5 kg i markløft og 787,5 kg sammenlagt.
I 1984 ble Pedersen av Oslo byrett idømt en ubetinget bot på 2000 kroner, samt 500 kroner i saksomkostninger. Sammen med styrkeløfterne Gunnar Østby, Sverre Saxegaard, Kjell Ivar Wien og Roy Sagmyr, ble han funnet skyldig i forsettlig å ha innført hormonpreparatet anabole steroider til Norge. Han har ikke konkurrert i styrkeløft etter domfellelsen.


== Resultater og meritter i styrkeløft ==


== Referanser ==
Adriana Asti

Adriana Asti (født 30. april 1933 i Milano) er en italiensk skuespiller Hun har spilt i teaterstykker av blant andre George Bernard Shaw, Samuel Beckett og Carlo Goldoni. Hennes første ektemann var den italienske filmregissøren Bernardo Bertolucci.


== Filmografi (utvalg) ==
1960 : Rocco og hans brødre (Rocco e i suoi fratelli)
1961 : Snylteren (Accattone)
1964 : Før revolusjonen (Prima della rivoluzione)
1972 : Ludwig
1973 : Una Breve vacanza
1974 : Frihetens fantom (Le fantôme de la liberté)
2003 : La meglio gioventu
2011 : Impardonnables


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Adriana Asti – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Adriana Asti på Internet Movie Database 
(sv) Adriana Asti i Svensk Filmdatabas 
(da) Adriana Asti på Filmdatabasen 
(da) Adriana Asti på Scope 
(fr) Adriana Asti på Allociné 
(en) Adriana Asti på AllMovie 
(en) Adriana Asti hos Turner Classic Movies 
(en) Adriana Asti hos The Movie Database
Arnt Ruud

Arnt Louis Ruud er en norsk tidligere styrkeløfter, som konkurrerte for Drammen SI.
Ruud ble i desember 1981 norgesmester i styrkeløft i klasse -75 kg. En måned tidligere satte han norgesrekord i markløft med 300 kg i samme klasse. Markløftrekorden stod seg i 23 år, inntil Tor Egil Skogly løftet 300,5 kg under NM i 2004.


== Resultater og meritter i styrkeløft ==


== Referanser ==
EM i friidrett 1946 – Lengdehopp kvinner

Lengdehopp damer ble arrangert ved EM i friidrett 1946 på Bislett Stadion i Oslo, Norge den 23. august 1962.


== Medaljevinnere ==


== Rekorder ==
Gjeldende mesterkskapsrekord før denne konkurransen:

Det ble ikke satt ny mesterskapsrekord under mesterskapet.


== Resultater ==


=== Kvalifisering ===
Kvalifiseringen ble avholdt den 23. august.


=== Finale ===
Finalen ble avholdt den 23. august.


== Deltakelse ==


== Referanser ==
Temnolamia

Temnolamia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
Rhodopinini er middelsstore, slanke, brunspraglete trebukker. Antennene er omtrent dobbelt så lange som kroppen, også hos hunnene.


== Levevis ==
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Queensland, Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Rhodopinini Gressitt, 1951 eller Desmiphorini
Slekten Temnolamia Breuning, 1961
Temnolamia flavosignata Breuning, 1961


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata


== Eksterne lenker ==
(en) Temnolamia i Encyclopedia of Life 
(en) Temnolamia i Global Biodiversity Information Facility 
Temnolamia – detaljert informasjon på Wikispecies
Cagosima

Cagosima er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, sylindrisk trebukk, farget i svart og mursteinsrødt. Antennene er en del kortere enn kroppen, leddene har lysgrå indre del og svart spiss slik at antennen har vekslende lyse og mørke ringer. Hodet er rødt med en trapesformet, svart flekk i pannen. Pronotum er sylindrisk, betydelig smalere enn dekkvingene, svart med røde kanter. Dekkvingene er ganske smale, parallellsidige, svarte med røde kanter.


== Levevis ==
Larvene lever i levende stammer, mest på løvtrær. Noen kan gjøre betydelig skade og også drepe unge trær. De voksne billene gnager på bladene på larvenes næringstrær.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Øst-Asia (Kina, Japan, Taiwan).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Saperdini Mulsant, 1839
Slekten Cagosima Thomson, 1864
Cagosima sanguinolenta Thomson, 1864


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
(en) Cagosima i Encyclopedia of Life 
(en) Cagosima i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cagosima hos NCBI 
Cagosima – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Saperdini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bilde av arten Arkivert 20. august 2016 hos Wayback Machine.
Paracylindrothorax

Paracylindrothorax er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En stor (33-37 millimeter) og kraftig, blankt svart trebukk. Hver dekkvinge har to runde, brungule flekker. Antennene er kraftige og noe lengre enn kroppen. Pronotum er litt tønneformet uten pigger på sidene. Dekkvingene er jevnt tilsmalnende bakover og har markerte, nær rettvinklede "skuldre".


== Levevis ==
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Kenya.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Sternotomini J. Thomson, 1860
Slekten Paracylindrothorax 
Paracylindrothorax balteatus (Heath, 1903)


== Kilder ==
Longicorn ID - Sternotomini
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Paracylindrothorax i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Sternotomini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bilde av arten
Temnosternopsis

Temnosternopsis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, brunlige trebukker. De har gjerne lyse flekker. Antennene er litt lengre enn kroppen, pronotum har en liten pigg på hver side. Dekkvingene er litt tilspisset.


== Levevis ==
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==
Artene blir noen ganger plassert i slekten Temnosternus.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Tmesisternini J. Thomson, 1860
Slekten Temnosternopsis Breuning, 1939
Temnosternopsis dissimilis (Pascoe, 1869)
Temnosternopsis ochreopictus Breuning, 1961
Temnosternopsis pictus Breuning, 1939
Temnosternopsis quadrituberculatus (McKeown, 1942)
Temnosternopsis subtruncatus Breuning, 1948


== Kilder ==
Longicorn ID - Tmesisternini
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 20. august 2016 hos Wayback Machine.
(en) Temnosternopsis i Global Biodiversity Information Facility
Nyctopais

Nyctopais er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, svarte trebukker med lyse tegninger. Antennene er lengre enn kroppen.


== Levevis ==
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Vest- og Sentral-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Tragocephalini J. Thomson, 1857
Slekten Nyctopais J. Thomson, 1858
Nyctopais burgeoni Breuning, 1934
Nyctopais jordani Aurivillius, 1913
Nyctopais mysteriosus Thomson, 1858
Nyctopais mysticus Jordan, 1894


== Kilder ==
Longicorn ID - Tragocephalini
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 8. august 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Nyctopais i Encyclopedia of Life 
(en) Nyctopais i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Nyctopais – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nyctopais – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Tragocephalini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tegning av Nyctopais mysteriosus
Microxylorhiza

Microxylorhiza er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Xylorhizini er middelsstore til nokså store, brunspraglete trebukker. Kroppen er langstrakt og sylindrisk.
Artene har svært effektive kamuflasjefarger, sammen med en noe uregelmessig kroppsform gir det dem veldig god kamuflasje.


== Levevis ==
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.


== Utbredelse ==
Arten lever på Taiwan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Xylorhizini Lacordaire, 1872
Slekten Microxylorhiza Hayashi, 1974
Microxylorhiza matsudai Hayashi, 1974


== Kilder ==
Longicorn ID - Xylorhizini
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Microxylorhiza i Encyclopedia of Life 
(en) Microxylorhiza i Global Biodiversity Information Facility 
Microxylorhiza – detaljert informasjon på Wikispecies
Trichozygocera

Trichozygocera er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor trebukk, svart med lyse tegninger.


== Levevis ==
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==
Arten blir ofte plassert i slekten Zygocera.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Zygocerini Lacordaire, 1872
Slekten Trichozygocera Breuning, 1956
Trichozygocera freyi Breuning, 1956


== Kilder ==
Longicorn ID - Zygocerini
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Trichozygocera i Global Biodiversity Information Facility