jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lisbeth Nyborg

Elisabeth Jenny Nyborg (født 15. april 1887, død 10. september 1976) var en norsk skuespiller.
Nyborg filmdebuterte i 1932 i Rasmus Breisteins Skjærgårdsflirt. Hun medvirket i sammenlagt fem filmer 1932–1941. Nyborg var også engasjert ved Det Nye Teater som skuespiller og sufflør.


== Filmografi ==
1932 – Skjærgårdsflirt – Augusta Østerholm
1934 – Liv – En bondekone
1939 – De vergeløse – Myrbråtens hustru
1941 – Gullfjellet – Berte Kanten
1943 – Vigdis – En småbrukerhustru


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Lisbeth Nyborg i Scenewebarkivet
(en) Lisbeth Nyborg på Internet Movie Database 
(no) Lisbeth Nyborg hos Sceneweb 
(en) Lisbeth Nyborg hos The Movie Database
Vivi Schøyen

Vivi Kristine Schøyen Ditleff (født 18. desember 1918, død 16. april 2014) var en norsk skuespiller og dramatiker.
Hun filmdebuterte i 1939 i Helge Lundes Familien på Borgan. På 1940-tallet medvirket hun i filmene Jeg drepte! (1942), Vigdis (1943) og Sankt Hans fest (1947). På teateret spilte Schøyen i forestillingen To og to er tre på Trøndelag Teater i 1942. Etter et langt avbudd spilte hun i 2009 hovedrollen i forestillingen Fabelaktige Fiff og Fam.I 1944 blev Schøyens første drama Morild oppført på Carl Johan-teatret i Oslo. Etter mange års fravær ble hennes enakter Opium oppført i Radioteatret i 1982. Blant hennes øvrige verk kan nevnes Over til rødt (Centralteatret, 1988), Mellom barken og veden (Det Åpne Teater, 1989) og Det er bare min kone! (Det Åpne Teater, 1995).


== Filmografi ==
1939 – Familien på Borgan
1942 – Jeg drepte!
1943 – Vigdis
1947 – Sankt Hans fest


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vivi Schøyen på Internet Movie Database 
(no) Vivi Schøyen hos Sceneweb
Øyvind Øyen

Øyvind Øyen (født 7. mars 1905 i Trondheim, død 23. desember 1993 i Oslo) var en norsk skuespiller.Øyen var sønn av trelasthandler Mikal Øien (1871–1922) og Amalie Rebekka Slåttelid (1878–1952). Da sønnen var ni år gammel flyttet familien til Kristiania. Etter realskoleeksamen i 1921 reiste Øyen til USA der han arbeidet som bokholder i Chicago. I 1923 tok han en Bachelor of Arts-eksamen ved California State University, arbeidet deretter i tre år ved Den Norske Klubb i Chicago og spilte samtidig amatørteater.Sin profesjonelle teaterkarriere innledet Øyen i 1931 i rollen som Napoleon i Johan Bojers Maria Walewska på Den Nationale Scene. Han ble ved teateret fram til 1933, hvoretter han ble frilansende skuespiller med engasjement blant annet ved Søilen Teater. Øyen var i årene 1936–1938 ved Nationaltheatret og gjorde seg der bemerket i to skuespill av Nordahl Grieg. Mellom 1938 og 1975 var han ved Det Norske Teatret der han kom til å bli en sentral kraft. Øyen var også engasjert ved Radioteatret.Ved siden av teater virket han som filmskuespiller. Han debuterte i 1940 i Godvakker-Maren og spilte sammenlagt 19 roller 1940–1980.Han var fra 1939 gift med Maj Greta Nielsen-Sæther (1913–1977).  Roald Øyen er hans sønn.


== Filmografi (i utvalg) ==
1940 – Godvakker-Maren
1943 – Vigdis
1946 – Vi vil leve
1948 – Kampen om tungtvannet (film)
1957 – Smuglere i smoking
1958 – Salve Sauegjeter
1958 – De dødes tjern
1959 – Herren og hans tjenere


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Øyvind Øyen på Internet Movie Database 
(no) Øyvind Øyen hos Sceneweb 
(sv) Øyvind Øyen i Svensk Filmdatabas 
(en) Øyvind Øyen hos The Movie Database
Skt. Hans Aften ved Vejle Fjord

Skt. Hans Aften ved Vejle Fjord er et maleri fra 1904 av den danske billedkunstner Harald Slott-Møller. 
Bildet forestiller en kvinne i rød kappe som sitter på en stol og kikker ut over en fjord. Det er på en gang både et landskaps- og portrettmaleri, da damen på bildet formentlig forestiller kunstnerens hustru Agnes Slott-Møller. Atmosfæren er kjennetegnet ved en usedvanlig bruk av farver, ikke minst i kvinnens fremtredende røde kappe. 
Harald Slott-Møller hadde bakgrunn innen både naturalisme og symbolisme, hvorfor overflate og farver formentlig har symbolsk betydning.Skt. Hans Aften ved Vejle Fjord tilhører Vejlemuseerne.


== Referanser ==
Nedrediket

Nedrediket (også kalt Nederste diket) er et grunt tjern øverst i Skredderdalen i de østlige  Byfjellene i Bergen. Tjernet er kunstig og ble demmet opp rundt 1880 som en del av vannforsyningen til de nye bydelene på Fjellsiden nordover mot Sandviken.

Nedrediket ligger langs den grusbelagte gangveien fra Munkebotten til Fløyen via Sandvikspilen. Det mottar vann blant annet fra Storediket gjennom den øvre delen av Mulelven og er kilden til den nedre delen Mulelven, som renner bratt nedover Skredderdalen til Fjellveien og videre i rør ned til Slaktehustomten i Sandviksbukten. 
Deler av Nedrediket er de siste tiårene blitt til myr: i 1951 hadde tjernet en vannflate på 4200 kvadratmeter, som i 2009 var redusert til 2195 kvadratmeter. I de senere årene har skogen rundt Nedrediket blitt tynnet ut for å bedre utsikten over vannet.


== Kilder ==
Nedrediket. Bergens Tidende, 24. september 2012.
http://www.bt.no/nyheter/lokalt/Halve-tjernet-er-forsvunnet-2770297.html
Rob Morrow

Rob Morrow (født 21. september 1962) er en amerikansk skuespiller.
Han er blant annet kjent for roller i Det gode liv i Alaska og Numb3rs. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Rob Morrow – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Rob Morrow på Internet Movie Database 
(sv) Rob Morrow i Svensk Filmdatabas 
(da) Rob Morrow på Filmdatabasen 
(da) Rob Morrow på Scope 
(fr) Rob Morrow på Allociné 
(en) Rob Morrow på AllMovie 
(en) Rob Morrow hos Rotten Tomatoes 
(en) Rob Morrow hos The Movie Database 
(en) Rob Morrow hos Internet Broadway Database
Høring i lekser

Høring i lekser (finsk: Läksyn kuulustelu) er et maleri fra 1923 av den finske kunstner Yrjö Ollila (1887–1932). 
Bildet viser en skolegutt i en sofa, ved siden av sitter hans mor med en bok i høyre hånd. På bordet står en vase med blomster, tett opp til ligger en annen bok. 
Maleriet ble i 1927 innkjøpt til Finlands Nasjonalgalleri, og har vært vist på utstillinger i inn- og utland. Bildet inngår i den gruppe av 10 som finske kunstinstitusjoner har utvalgt til Europeanas billedkunstprosjekt 2016.


== Referanser ==
Stethoperma

Stethoperma er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, mer eller mindre brunlige trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen hos hunnene, mye lengre hos hannene. Pronotum er nærmest sylindrisk uten pigger på sidene, omtrent så bredt som langt. Dekkvingene har markerte "skuldre" og gjerne lyse flekker eller striper.


== Utbredelse ==
Slekten har en ganske begrenset utbredelse i de østlige og sørøstlige Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Onocephalini J. Thomson, 1860
Slekten Stethoperma Lameere, 1884
Stethoperma batesi Lameere, 1884
Stethoperma candezei Lameere, 1884
Stethoperma duodilloni Gilmour, 1950
Stethoperma flavovittata Breuning, 1940
Stethoperma multivittis Bates, 1887
Stethoperma obliquepicta Breuning, 1940
Stethoperma zikani Melzer, 1923


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Stethoperma i Encyclopedia of Life 
(en) Stethoperma i Global Biodiversity Information Facility 
Stethoperma – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bildegalleri Arkivert 10. april 2016 hos Wayback Machine.
Botten Soot

Ingeborg Bergit «Botten» Soot (født 22. mars 1895 i Bergen, død 21. mai 1958 i Oslo) var en norsk revyskuespiller og sanger.
Soot var utdannet som klassisk sanger, men revydebuterte på Chat Noir i 1913 og var revyartist på heltid fra 1915. Spesielt på 1920-tallet var hun én av norsk revys djerveste og mest fantasifulle kunstnere. Soot var den første norske kvinnelige revyartisten som komponerte deler av sitt eget materiale, blant annet «Vårvise» og «De gammeldagse Piger». Hun gav i 1946 ut Mamma i fint selskap og andre historier; boken var illustrert av datteren Berit Soot Thorsen.


== Familie ==
Hun var datter av Inga Bjørnson og Eyolf Soot og halvsøster av Guri Stormoen. Hun var moren til skuespilleren og regissøren Svend Soot von Düring (1915–1969).Hun var gift tre ganger. Det første ekteskapet inngikk hun med friherre Woldemar von Düring, (f. 6.2.1884, Erlangen, Tyskland, død 9.11.1950, Stockholm). De fikk sønnen Svend Soot von Düring (1915-1969). De ble skilt i 1916.  Deretter giftet hun seg med billedhuggeren og maleren Trygve Thorsen, og de fikk datteren Berit Soot Thorsen (1920–1975), som etter å ha giftet seg tok navnet Berit Soot Kløvig. Ekteskapet med Thorsen ble oppløst, og i 1924 giftet hun seg med revyartisten og sangeren Olaf Kronstad. Dette ekteskapet ble oppløst noen år senere.


== Filmografi ==

1911 – Under forvandlingens lov

1917 – En vinternat

1917 – De forældreløse

1921 – Jomfru Trofast


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Botten Soot på Internet Movie Database 
(no) Botten Soot hos Filmfront 
(no) Botten Soot hos Sceneweb 
(en) Botten Soot hos The Movie Database 
«Botten Soot» i Norsk biografisk leksikon
«Botten Soot» i Store norske leksikon
Mallonia

Mallonia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore, brunlige trebukker. Kroppsformen er sylindrisk. Dekkvingene har ofte lysere tegninger. Antennene har dusker av mørke hår på innersiden.


== Levevis ==
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Pachystolini Aurivillius, 1922 eller Petrognathini
Slekten Mallonia J. Thomson, 1857
Mallonia albosignata Chevrolat, 1858
Mallonia australis Péringuey, 1888
Mallonia barbicornis (Fabricius, 1798)
Mallonia granulata Distant, 1892
Mallonia orientalis Breuning, 1938
Mallonia patricii Breuning, 1938
Mallonia pauper Jordan, 1903


== Kilder ==
Longicorn ID - Neopachystolini
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 10. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Mallonia i Encyclopedia of Life 
(en) Mallonia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Mallonia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mallonia – detaljert informasjon på Wikispecies
Brachychilus

Brachychilus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, kraftige, matt svarte trebukker. Kroppsformen er kort og bred med markerte "skuldre" på dekkvingene, som er jevnt tilsmalnende bakover fra skuldrene. Antennene er lengre enn kroppen. Pronotum har en kraftig tann på hver sidekant. Dekkvingene har hvite tegninger.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Chile og det vestlige Argentina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Phacellini Lacordaire, 1872
Slekten Brachychilus Blanchard, 1851
Brachychilus chevrolatii Thomson, 1868
Brachychilus literatus Blanchard in Gay, 1851
Brachychilus scutellaris Blanchard in Gay, 1851
Brachychilus wagenknechti Cerda, 1954 


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Brachychilus i Encyclopedia of Life 
(en) Brachychilus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Brachychilus hos NCBI 
(en) Kategori:Brachychilus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Brachychilus – detaljert informasjon på Wikispecies
Acanthesthes

Acanthesthes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore til ganske store (20-30 millimeter), svært kraftige, brune trebukker. Oversiden er grovt punktert og knudrete. Antennene er kraftige og markert kortere enn kroppen. Pronotum har gjerne tre store knøler. Dekkvingene er store, ovale og høyt hvelvede, hver dekkvinge med to rader av skarpe knøler. Beina er kraftige og middels lange.


== Levevis ==
Disse trebukkene lever på bakken, i savanne-områder.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Phantasini Hunt & Breuning, 1957
Slekten Acanthesthes Kolbe, 1894
Acanthesthes amycteroides (White, 1858)
Acanthesthes crispa (Olivier, 1792)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 13. april 2014 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 10. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Acanthesthes i Encyclopedia of Life 
(en) Acanthesthes i Global Biodiversity Information Facility 
Acanthesthes – detaljert informasjon på Wikispecies
Axel Haig

Axel Herman Haig (svensk: Axel Herman Hägg, 10. november 1835 – 1921) var en svenskfødt kunstner og illustratør. Hans malerier, illustrasjoner og kobberstikk, laget enten for egen regning eller for mange av tidens fremste arkitekter i den victorianske perioden, gav ham navnet «nygotikkens mester» etter den italienske kunstneren Piranesi.Haig ble født på Gotland i Østersjøen. Hans far var eiendomsbesitter og tømmerhandler.  Haig ble ansatt som skipsbyggerlærling på regjeringens verft i Karlskrona, og i 1856 dro han til Glasgow for videre opplæring på et skipsverft i Clydeside. Men hans interesse dreide seg nå om arkitektur, og i 1859 begynte han i lære som tegner på kontoret hos en arkitekt som arbeidet med kirkelig fornyelse. Etter syv år der lanserte han seg selv som «arkitektuell kunstner». På midten av 1800-tallet var det nærmest en eksplosjonsartet konkurranse blant arkitekter. Velstanden som kom med «imperiet» og Den industrielle revolusjon, skapte behov og la forholdene til rette for en enorm ekspansjon i offentlige bygg og kontorer for regjeringen. Rådhus, kirker og jernbanestasjoner ble alle lagt ut på anbud blant konkurrerende arkitekter som trengte tegnere til å illustrere sine planer. I 1866 møtte Haig William Burges da Burges ansatte ham til å illustrere sitt forslag for Justisbygningen i Strand.  Haig produserte en serie med illustrasjoner i vannfarger som resulterte i «en øyeblikkelig sensasjon».. Vinneren av konkurransen, George Edmund Street, sies å ha bemerket, «jeg ville ikke ta meg nær av å bli slått av en som tegner slike tegninger»


== Samarbeidet med Burges ==
Haig og Burges fortsatte sitt partnerskap til Burges døde i 1881. I den tiden de arbeidet sammen produserte de noen av de mest spektakulære middelaldervisjoner av den victorianske gotiske fornyelsen: Cardiff Castle, Knightshayes Court, the Church of Christ the Consoler at Skelton-on-Ure, St Mary's Church, Park House, Speech Room, Harrow School, Castell Coch, Trinity College, Hartford, Connecticut og tegningene for fornyelse av St. Pauls katedral: Når Burges planla sine viktigste oppdrag, tegnet Haig dem. «I Haig hadde arkitekten Burges, en middelalderdrømmer, funnet en kunstner verd sine drømmer». Haig utviklet en ny karriere som etser og hans tegninger og litografier av europeiske borger, slott, landskaper og katedraler ble meget populære og ettertraktet i victoriatidens England.  I en oversikt over hans arbeider, utarbeidet av det britske arkitektinstituttet RIBA året han døde, skrev Maurice Adams at «hans evner som tegner av akitektoniske bygg står uten tvil blant de beste i hans tid og hans grafiske kapasitet forblir enestående». Haig tegnet også All Saints Church i Grayswood, Surrey. Den ble bygget mellom 1901 og 1902 i en stil beskrevet som en «Surrey byggeskikk eller "1200-talls bygg med [gotiske] Arts and Crafts-elementer». Etter loven om Bygningsvern i Storbritannia er den oppført som Grad II.

I Sverige er han mest kjent for sitt arbeid med planene om fornyelsen av Ardre kirke.


== Referanser ==
Eurysops

Eurysops er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, brunlige trebukker. Dekkvingene har markerte "skuldre" og er parallellsidige, med fint marmorerte tegninger i lysere og mørkere brun- eller rødfarger.


== Levevis ==
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Phrynetini J. Thomson, 1864
Slekten Eurysops Chevrolat, 1855
Eurysops burgeoni Breuning, 1935
Eurysops esau Chevrolat, 1855
Eurysops insignis Aurivillius, 1910
Eurysops similis Breuning, 1937


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Eurysops i Encyclopedia of Life 
(en) Eurysops i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Eurysops – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Eurysops – detaljert informasjon på Wikispecies
Landskap tidlig om aftenen

Landskap tidlig om aftenen (ungarsk: Kora esti táj, slovakisk: Podvečerná krajina) er et landskapsmaleri fra omkring 1850 av den ungarske maler Alexander (Sándor) Brodszky (1819–1901). 
Bildet viser et landskap med fjell i bakgrunnen. Forrest og sentralt i bildet ses en gruppe trær hvor solen titter inn gjennom løvverket. Til venstre et par furasjerende fugler og vann med siv. Til høyre skimtes en sti. Landskapet stammer formentlig fra Balatonsjøen som var et av hans favorittmotiver når han skulle male.Brodszky legger i sine bilder stor vekt på lyset, og han fokuserer mere på avbildingen av trær enn på selve landskapet. Landskap tidlig om aftenen tilhører Det slovakiske nasjonalgalleriet.


== Referanser ==
Eudryoctenes

Eudryoctenes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, grå-brunspraglete trebukker. Dekkvingene har skarpt rettvinklede "skuldre" og har en god del små, opphøyde knøler, i alle fall i den fremre delen.


== Levevis ==
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Polyrhaphidini J. Thomson, 1860
Slekten Eudryoctenes Hintz, 1911
Eudryoctenes africanus (Jordan, 1903)
Eudryoctenes spinipennis Breuning, 1978


== Kilder ==
Liste over artene
Katalog med utbredelsesdata, afrikanske arter Arkivert 15. april 2014 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bilde av Eudryoctenes africanus Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Eudryoctenes i Encyclopedia of Life 
(en) Eudryoctenes i Global Biodiversity Information Facility 
Eudryoctenes – detaljert informasjon på Wikispecies
Protomocerus

Protomocerus er slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore til nokså store, brunlige trebukker. Antennene er vanligvis lengre enn kroppen. Pronotum har en butt tann midt på hver side. Dekkvingene har ofte lyse tegninger.


== Levevis ==
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.


== Utbredelse ==
Gruppen er vidt utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Prosopocerini J. Thomson, 1868
Slekten Protomocerus Gahan, 1898
Protomocerus gregorii Gahan, 1898
Protomocerus pulcher (Péringuey, 1892)


== Kilder ==
Longicorn ID - Prosopocerini
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 27. april 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bilde av Protomocerus pulcher
(en) Protomocerus i Encyclopedia of Life 
(en) Protomocerus i Global Biodiversity Information Facility 
Protomocerus – detaljert informasjon på Wikispecies
Åshild Mathisen

Åshild Mathisen (født 14. november 1974) er en norsk litteraturviter, aviskommentator og kommunikasjonsrådgiver, fra 2016 til mars 2018 var hun redaktør i avisen Vårt Land. Fra 2019 jobber hun i PR-byrået Try.


== Bakgrunn ==
Mathisen er fra Tromsø og Tromsøya. Der vokste hun opp i et læstadiansk hjem, og betrakter seg fortsatt som læstadianer.Som litteraturstudent flyttet hun fra Nord-Norge til Oslo, og begynte i sin første jobb i Vårt Land, som telefonselger. Siden har hun blant annet arbeidet som kommentator i VG, Dagens Næringsliv og Morgenbladet, vært kommunikasjonsrådgiver i Kristelig Folkeparti og politisk rådgiver for daværende miljøvernminister Knut Arild Hareide i Miljødepartementet. 


== Vårt Land ==
I september 2012 begynte hun som utviklingsredaktør i Vårt Land, og inngikk dermed blant avisens kommentar- og lederskribenter. Etter dette arbeidet hun en tid som direktør for samfunnskontakt i NRK.Hun begynte som sjefredaktør i Vårt Land 1. mai 2016, da hun overtok etter Helge Simonnes. Hun ble dermed første kvinne i Vårt Lands redaktørstol. Mathisen måtte gå av som redaktør 23. mars 2018.I 2021 ga hun ut boka Ingen søndagsskole, der hun forteller om sin bakgrunn i læstadianerbevegelsen, om livet i KrF og om redaktørjobben i Vårt Land og det etter hvert tilspissede forholdet til avisens eier-konsern Mentor Medier.


== Bibliografi ==
Ingen søndagsskole, Aschehoug  (2021) ISBN 9788203269882


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Åshild Mathisen er ny sjefredaktør i Vårt Land» (Video med Mathisens tiltredelsestale til de ansatte i Vårt Land.)
Duets

Duets kan vise til:

Duets (Ane Brun-album), et album til Ane Brun.
Duets (Barbra Streisand-album), et album til Barbra Streisand.
Wetteraukreis

Wetteraukreis er en landkreis i Regierungsbezirk Darmstadt, i den tyske delstaten Hessen.
Kretsen har fått navn etter landskapet Wetterau nord for Frankfurt, som er en av de mest produktive jordbruksområdene i Hessen. Landskapet er oppkalt etter elva Wetter. Det finnes mange mange mineral- og termiske kilder i kretsen som for eksempel i Bad Nauheim, Bad Vilbel eller Rosbach. Deler av Taunusåsene strekker seg inn i området fra vest, fra øst strekker seg utløpere av Vogelsberg inn i kretsen.
Wetteraukreis ble opprettet 1. august 1972 gjennom den hessiske forvaltningsreformen.


== Byer og kommuner ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Wetteraukreis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons