jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Halfdan Sundt

Halfdan Sundt (født 12. august 1873 i Farsund, død 18. januar 1951 i Stavern) var en norsk lege og kirurg som blant annet var president i legeforeningen.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Halfdan Sundt var sønn av Peter Ingvart Sundt (1841–1917) og Anna Christiane Salvesen (1844–1906). Faren var konsul i Farsund og av Sundt (slekt). Hans trillingbrødre var juristene Vigleik Trygve Sundt (1873–1948) og Bjarne Sundt (1873–1906).
Han var opprinnelig fra Farsund der han etter middelskole gikk i snekkerlære sammen med trillingbrødrene Vigleik Trygve Sundt (1873–1948) og Bjarne Sundt (1873–1906), som fulgte med ham til Kristiania katedralskole der alle tre tok examen artium 1892 med haud illaud, men hvorefter de gikk videre og fikk en examen philosophicum i 1893 med laud.  
Søsteren Ingrid Sundt (1879–1939) ble gift med arkitekten  Christian von Munthe af Morgenstierne (1880–1967) av slekten Munthe af Morgenstierne. 


=== Karriere ===
Mens brødrene ble jurister, tok Halfdan en cand.med. i 1900 og ble amanuensis hos en distriktslege i Ytre Romsdal, før han i 1902 returnerte til Kristiania og ble kandidat ved byens kommunale sykehus ett års tid, etterfulgt av ett år som lege i Gol og Hemsedal og engasjement som jernbanelege hos Norges Statsbaner på Bergensbanen. Etter å også ha vært ved sykehus i Kristiania og Bergen, for han i 1908 til Vadsø for å være ved Finnmarks sykehus og andre lokale behov.  
Ekteskap.  Halfdan Sundt giftet seg i 1903 med lærerinnen Rebekka Heitmann (1876–1966) fra Bergen.Fra 1911 til 1943 jobbet han som sjefskirurg ved Kysthospitalet i Stavern der han etterfulgte Dr. Sinding-Larsen, og fra 1920 var lege ved byens forsorgsvesen og ved Det nasjonale gamlehjem for sjøfolk i Stavern. Han satt i Stavern bystyre fra 1914 til 1922. 
I 1920 mottok han en dr.med. (medisinsk doktorgrad) på en avhandling om hoftesykdommen Calvé-Legg-Perthes sykdom som rammer barn. 
Fra 1930 var han lege ved Trudvang hjem for tuberkulosetruede barn utenfor Larvik. Sundt var formann i Den norske legeforening fra 1933 til 1934 og fra 1937 til 1945 ledet han Nationalforeningen mot tuberkulose. I 1938 ble han innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi og i 1946 mottok han St. Olavs Orden og fikk en statue oppført i sykehusets park.


== Utgivelser ==
H. Sundt (1920). Undersøkelser over Malum Coxae Calvé-Legg-Perthes.  [Doktorgradsavhanding til dr.med. ved Det Kongelige Frederiks Universitet]
Nils Hals og H. Sundt (1926). Et kystvern: gammelt fra Stavern og Fredriksvern. Oslo: Norli. 
Sundt, Halfdan (1935). De ikke spesifike kneleddsaffeksjoner: innledningsforedrag ved Nordisk kirurgisk forenings og Nordisk ortopedisk forenings møte i Kjøbenhavn 1935. [S.l.]: [s.n.] 


== Referanser ==
Banaba

Banaba (tidligere Ocean Island) er en øy i Stillehavsregionen Mikronesia som tilhører Kiribati. Øya har et areal på 6 km² og 335 innbyggere (2012), som bor fordelt på de tre tettstedene Antereen (tidligere Tabiang), Tabewa (tidligere Tapiwa) og Umwa (tidligere Ooma).
Banaba er forvaltningsmessig en del av Gilbertøyene, men den administreres fra øya Rabi, hvor mange av innbyggerne på Banaba ble flyttet under andre verdenskrig. Politisk sett er dette oppsiktsvekkende, siden Rabi tilhører Fiji. Øya ligger ca. 430 km vest for Gilbertøyene og ca. 285 km sydøst for Nauru. Det høyeste punktet på øya er et navnløst sted som ligger 81 meter over havet, som dermed også det høyeste punktet i hele Kiribati. Banaba har ingen flyplass, og kan derfor bare nås med båt.


== Historie ==
Øya har trolig vært bebodd av melanesiere siden omkring 1500 f.Kr. Den ble oppdaget i 1804 av britiske Abraham Bristow, men forble temmelig urørt på grunn av sin isolerte beliggenhet og lille størrelse.
I 1900 ble det oppdaget at øya hadde store fosfatlagre. Fosfat var en viktig bestanddel av gjødsel som var ettertraktet i Australia og New Zealand, og hittil hadde man ikke funnet fosfat andre steder vest i Stillehavet enn på Nauru.
I 1901 ble øya okkupert av Storbritannia og innlemmet i kolonien Gilbert- og Elliceøyene, en del av høykommisjonen for det vestlige Stillehavet. Banaba var hovedsete for kolonien fram til andre verdenskrig. Kort tid etter annekteringen startet selskapet «Pacific Islands Company», som hadde base i Sydney, med å utvinne fosfatet på øya.
Under andre verdenskrig ble øya okkupert av Japan 24. august 1943. Den ble tatt tilbake av USA 1. oktober 1945. Under den japanske okkupasjonen ble hele øyas befolkning enten deportert til tvangsarbeid eller henrettet.
Ettersom fosfatutvinningen hadde ødelagt store deler av øya, ble de overlevende etter krigen flyttet til øya Rabi i Fiji. Fosfatutvinningen opphørte først i 1979, og siden har noen vendt tilbake til øya, men de fleste bor fortsatt på Rabi. På global basis er det anslått at det lever omkring 6000 med avstamming fra Banaba. Til tross for at øya er underlagt Kiribati, administreres den fra nettopp Rabi.
Tidligere var det fire landsbyer på øya: Ooma, Tabiang, Tapiwa og Buakonikai. Tabiang (nå Antereen) var regnet som hovedsete på øya. Bosetningene på Rabi har fått de samme fire navnene som på Banaba. Per i dag bor det mennesker bare i tre av disse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Semi-offisiell hjemmeside med nyheter, historie m.m.
Om Banaba under andre verdenskrig Arkivert 21. juni 2012 hos Wayback Machine.
Høyoppløselig satellittbilde fra Google Maps
Fiji Times

Fiji Times er en engelskspråklig avis som utgis i Suva i Fiji. Den ble etablert 4. september 1869 i Levuka av britiske George Littleton Griffiths, og er dermed den eldste avisen på Fiji som fortsatt er i drift. Avisen eies av Mahendra Motibhai Patel, som kjøpe den fra Rupert Murdoch-selskapet News Corporation i 2010. Avisen har en nettutgave med lokale nyheter, sport og vær.


== Eksterne lenker ==
The Fiji Times Online
Ferjesambandet Nordnesøy–Jektvik–Kilboghamn

Ferjesambandet Nordnesøy–Jektvik–Kilboghamn forbinder øyene øst i Lyngværfjorden med fastlandet i Rødøy kommune på Helgeland, det er en del av fylkesvei 7394. Det betjener ferjekaiene Nordnesøy på Nesøya, Storseløy på Selsøya, Selsøyvik på Rangsundøya, Gjerøy på Gjerdøya, Rødøy på Rødøya, og Jektvik og Kilboghamn på fastlandet. Sambandet drives av Torghatten Nord.Om hverdagen blir sambandet betjent av MF «Helgøy» og MF «Fykan» to ganger daglig.


== Referanser ==
John Jacob Astor IV

John Jacob Astor IV (født 13. juli 1864 i Rhinebeck i New York i USA, død 15. april 1912 i RMS «Titanic»s forlis) var en amerikansk millionær, oppfinner, forfatter og oberstløytnant (under den spansk-amerikanske krig).


== Liv og virke ==

John Jacob Astor IV var sønn av William Astor, og hans farfars far, John Jacob Astor, var en tysk emigrant som ble Amerikas rikeste mann ved å handle med pels. Astor gikk på St Paul's School i Concord og studerte senere ved Harvard.
I mai 1891 giftet han seg med Ava Lowle Willing, og de fikk en sønn og en datter. De ble imidlertid skilt i 1909, og Astor giftet seg så ned den attenårige Madeleine Talmadge Force i 1911.
I 1894 skrev Astor en science fiction-roman om livet år 2000 på planetene Saturn og Jupiter, A Journey in Other Worlds Han utviklet også flere mekaniske apparater, for eksempel en turbinmotor.
Astor og hans hustru Madeleine reiste på en lang bryllupsreise til Egypt og Paris. Under reisen ble Madeleine gravid, og fordi de ville at barnet skulle fødes i USA, bestilte de førsteklasse-billetter hjem ombord på det nye White Star Line-fartøyet RMS «Titanic». De steg ombord under fartøyets opphold i Cherbourg i Frankrike. Astor var den rikeste passasjeren ombord.
Ved ulykkessammenstøtet forlot Astor sin suite for å se hva som var hendt. Hans hustru Madeleine fikk plass i en av livbåtne, men ettersom Astor var mann måtte han tre til siden for alle kvinner og barn.
Astor ble en av de ca 1 500 omkomne da skipet sank om morgenen den 15. april 1912. Han ble sist sett i live av overlevende Philip Mock ved en flåte med William Stead. «Deres ben ble frosne», rapporterte Mock, «og de måtte slippe grepet. Begge druknet». Da man senere fant hans lik i vannet, fant man drøyt 10 000 pund i hans jakkelomme.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Jacob Astor IV – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) John Jacob Astor IV – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) John Jacob Astor IV på Internet Movie Database 
(en) John Jacob Astor IV hos American National Biography 
(en) John Jacob Astor IV hos The Peerage
Morecambe Bay

Morecambe Bay er en stor bukt nordvest i England, nesten rett øst for Isle of Man og like sør for Lake District nasjonalpark. Det er det største tidvannområdet med mudderflater og sand i hele Storbritannia, og dekker et område på 310 km². 
Elvene Leven, Kent, Keer, Lune og Wyre renner ut i bukten, og de forskjellige esturiene danner flere halvøyer i bukta, som Humphrey Head. 
Det meste av landområdet rundt bukten er drenert, og marskland er omgjort til jordbruksområde. Morecambe Bay er også et viktig sted for dyreliv, med et rikt fugleliv og variert sjøliv. Det ligger et fugleobservatorium på Walney Island. Blant fugleartene er myrsnipe, tjeld, polarsnipe og storspove, og i marsklandet vokser salttolerante arter, som blant annet salturt og portulakkmelde, begge fra amarantfamilien.
Bukten er særlig kjent for kvikksanden og tidevannet som flytter seg raskt. Det blir blant annet sagt at tidevannet «kommer like raskt som en hest løper». Netten til 5. februar 2004 druknet 21 ulovlige innvandrere fra Kina da de plukket hjerteskjell her.I flere hundre år er det blitt utnevnt lokale guider for å krysse bukten. Vanskelighetene med å krysse bukten har ført til at landområdene på nordsiden ble isolerte på grunn av fjellene i Lake District. En kunne derfor bare nå disse områdene ved å gå på sanden over bukten, eller ta ferje, fram til Furness-jernbanen ble bygget i 1857. Denne går langs kanten av bukten, og krysser de ulike elvene. London-Glasgow-banen går også et kort stykke langs bukten, det eneste stedet hvor West Coast Main Line går langs sjøen. 


== Byer og tettsteder ved bukten ==
Det bor rundt 320 000 menneske langs kysten av Morecambe Bay, og mange av disse bor i byene nevnt nedenfor. Den største byen ved bukten er Barrow-in-Furness, som ligger på nordvestsiden. Byen Morecambe er oppkalt etter bukten, og har rundt halvparten av innbyggertallet til Barrow-in-Furness. Her finst mange turistdestinasjoner, mens havet er en viktig næring for Barrow. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Morecambe Bay – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Morecambe Bay partnership - local conservation charity
Walney bird observatory
ITV footage of Morecambe Bay Half Marathon 2008 Arkivert 25. desember 2008 hos Wayback Machine.
The Cross Bay Challenge on Morecambe Bay by Keith Wilkinson
Morecambe Bay ARS - Local Amateur Radio Society og Training
Sands Amateur Radio Contest Group -Amateur Radio Group in Morecambe
Morecambe

Morecambe er en by i City of Lancaster-distriktet i Lancashire i Nordvest-England. Byen ligger i Morecambebukten mot Irskesjøen. Ved folketellingen i 2001 hadde byen en befolkning på 38 917 innbyggere, en minskning til 34 768 ved den tilsvarende folketellingen i 2011.Morecambes fremste butikkområder strekker seg fra Central Drive Retail Park til Arndale Shopping Centre. Dette området har også to markeder, Festival Market og Morecambe Sunday Market. Her finnes også kinokomplekset Reel Cinema.
Morecambes fabrikkindustri er hovedsakelig beliggende i industriområdet White Lund Industrial Estate.
Morecambe er hovedsakelig et feriested ved kysten og en stor andel av den lokale økonomien er basert på turisme, bevertning og hoteller ved strandpromenaden. Byen er også beliggende ved foten av nasjonalparken Lake District.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bingham, Roger K. (1990): Lost Resort? The Flow and Ebb of Morecambe. Milnthorpe, Cumbria: Cicerone Press. ISBN 1 85284 071 4.
Bryson, Bill (1995): Notes From A Small Island: Journey Through Britain, Black Swan, s. 271–277.
Potter, T.F. (1976): The Growth of Morecambe. Morecambe: The Visitor.
Stocker, David (1988): Potted Tales (Recollections and Views of Morecambe Bay Fishermen). Lancaster: Local Studies No.8, Lancaster City Museums.
Quick, R.C. (1962): The History of Morecambe and Heysham. Morecambe.


== Eksterne lenker ==
(en) Morecambe – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  Morecambe hos Wikivoyage

Morecambe Visitor Information, informasjon for turister og besøkende
Bay Tourism Association, turistforening
Morecambe Newspaper, Morecambes ukentlige avis og lokale ressurser
Lancaster and Morecambe Citizen newspaper, avis med daglige nyheter og sport
Andrej Zvjagintsev

Andrej Petrovitsj Zvjagintsev (russisk: Андрей Петрович Звягинцев, født 6. februar 1964 i Novosibirsk) er en russisk regissør og skuespiller.


== Filmografi, utvalg ==
2003 Tilbake (Возвращение, Vozvrasjtjenije)
2007 Forvist (Изгнание, Izgnanije)
2011 Jelena (Елена, Jelena)
2014 Leviatan (Левиафан, Leviafan)
2017 Savnet (Nelyubov)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted 
(en) Andrey Zvyagintsev (film director) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Andrej Zvjagintsev på Internet Movie Database 
(sv) Andrej Zvjagintsev i Svensk Filmdatabas 
(da) Andrej Zvjagintsev på Filmdatabasen 
(da) Andrej Zvjagintsev på Scope 
(da) Andrej Zvjagintsev på Scope 
(fr) Andrej Zvjagintsev på Allociné 
(en) Andrej Zvjagintsev på AllMovie 
(en) Andrej Zvjagintsev hos The Movie Database
Susanne Hætta

Susanne Hætta, (født 16. februar 1975 i Alta) er en samisk forfatter, kunstner, fotograf og kulturskribent. 
Hun er aktuell med boken om det samiske kunstnerkollektivet Masigruppa, Mázejoavku : indigenous collectivity and art, DAT 2020. Hættas bøker publiseres på flere språk. 
Hætta bor i Vadsø, men jobber i hele Nord-Norge. Fra 1999 til 2007 var hun journalist i NRK Finnmark. I perioden 2007–2009 var hun ansatt som kommunikasjonsrådgiver i NAV. Fram til juni 2014 var hun informasjonssjef i Varanger Kraft. Siden da har hun jobbet på heltid som forfatter og fotograf.
Utdannelsen hennes består av mellomfag i sosialantropologi og mellomfag i folkloristikk ved Universitetet i Bergen. Hun har også studert samisk kulturkunnskap ved Universitetet i Tromsø, samfunnsfag ved Høgskolen i Finnmark og informasjonsledelse ved Høgskolen i Bodø.
En av hennes fotoutstillinger, Blood conversations, har fått spesiell oppmerksomhet siden hun brukte blod som materiale – inklusiv eget blod. Svarthvitt-foto er imidlertid Hættas primære fotografiske uttrykk.


=== Utstillinger ===
Blood conversations på DogA, Oslo (2014)
Motefotografier på Sámi fashion week, Alta (2015)
Svarthvitt-fotografier på Abanti, Karasjok (2015)
Svarthvitt-fotografier på GalleriArtika, Kirkenes (2015)
Svarthvitt-fotografier på iGalleri, Vadsø (2015)
Blood conversations og svarthvitt-fotografier på Villa Borealis, Berlevåg (2015)
Svarthvitt-portrett på Cyan Studio stipendutstilling, Oslo (2015)
Deltakelse på samisk stipendutstilling, RiddoDuottarMusea, Karasjok (2015)
Blood conversations og svarthvitt-fotografier på ICE ART, Vadsø (2015)
Blood conversations på Galleri Cyan 29. april - 1. mai 2016, Oslo.
Blood conversations på Ájtte Svenskt Fjäll- og Samemuseum, september 2016, Jokkmokk, Sverige.


=== Bibliografi ===
Okta beaivi Ánniin – lettlest for barn, nordsamisk språk, Iđut 2000
Akten biejjien Aannine – sørsamisk utgave, Iđut 2007
Utsi - veien ut av det kriminelle livet – sakprosa, ČálliidLágádus 2015
Mari moments - Mari liibbat : Mari Boines life in photograps – sakprosa, parallelltekst på engelsk og nordsamisk, Susannefoto 2017
Luondduadjágasat - Dreamscapes - Drømmelandskap - Traumlandschaften – om kunstneren Synnøve Persen, parallelltekst på nordsamisk, engelsk, bokmål og tysk, Susannefoto 2018
Mázejoavku : indigenous collectivity and art – sakprosa, med tekster av Liisa-Rávná Finbog, Katya García-Antón og Kimberly Moulton, DAT 2020


== Eksterne lenker ==
Susannefoto, forfatterens hjemmeside
Forfatterens Facebookside
NRK Sápmi: Susanne Hætta tar bilder av blod
Om Mázejoavku i Morgenbladet
Presentasjon på kunstnerkollektivet Dáiddadállus nettside
Røykeneselva

Røykeneselva (nordsamisk: Ruikatjohka, kvensk: Ruikkatanjoki)  er ei elv i Storfjord kommune i Troms og Finnmark. Elva har utspring øst for Ruikatnjárčohkka og renner mot vest til den munner ut i Lyngen ved Røykenes, rundt to kilometer nord for Skibotn. Elva er 11,6 kilometer lang, og har et nedbørfelt på 17,74 km². Middelvannføringen ved munningen er 0,47 m³/s.
Den nederste delen av elva omfattes av Røykeneselva naturreservat.


== Referanser ==
Lag-EM i friidrett 2014

Lag-EM i friidrett 2014 ble arrangert for femte gang 21. og 22. juni 2014.


== Kalender ==


== Superligaen ==
Sted: Eintracht-Stadion, Braunschweig, Tyskland


=== Deltakerland ===


=== Menn ===


=== Kvinner ===


=== Poengtabell ===


=== Sluttstilling ===


== 1. divisjon ==
Sted: Kadriorg Stadium, Tallinn, Estland


=== Deltakerland ===


=== Menn ===


=== Kvinner ===


=== Poengtabell ===


=== Sluttstilling ===


== 2. divisjon ==
Sted: Daugava Stadium, Riga, Latvia


=== Deltakeland ===


=== Menn ===


=== Kvinner ===


=== Poengtabell ===


=== Sluttstilling ===


== 3. divisjon ==
Sted: Dinamo Arena, Tbilisi, Georgia


=== Deltakerland ===


=== Menn ===


=== Kvinner ===


=== Poengtabell ===


=== Sluttstilling ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Superligaen - resultater
1. divisjon - resultater
2. divisjon - resultater
3. divisjon - resultater
Chilotrogus

Chilotrogus er en slekt biller som hører til gruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Rhizotrogini Burmeister, 1855
Slekten Chilotrogus Reitter, 1905
Chilotrogus batillarius (H.W. Bates, 1891)
Chilotrogus dehradunus Mittal, 1988
Chilotrogus densepunctatus Keith, 2007
Chilotrogus fabriziae Keith, 2007
Chilotrogus farsensis Keith, 2003
Chilotrogus heinzi Keith, 2005
Chilotrogus himachali Mittal, 1988
Chilotrogus kalabi Keith, 2005
Chilotrogus lahauli Chandra, 1991
Chilotrogus merkli Keith, 2005
Chilotrogus nadali Keith, 2007
Chilotrogus ottomerkli Keith, 2007
Chilotrogus panotrogoides Reitter, 1905
Chilotrogus schmidti Keith, 2007
Chilotrogus stoliczkae (Sharp, 1878)


== Eksterne lenker ==
(en) Chilotrogus i Global Biodiversity Information Facility 
Chilotrogus – detaljert informasjon på Wikispecies
Latipalpus

Latipalpus er en slekt biller som hører til gruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Rhizotrogini Burmeister, 1855
Slekten Latipalpus Moser, 1921
Latipalpus dannymohagani Matsumoto, 2005
Latipalpus elegans Itoh, 1999
Latipalpus fujiokai  Itoh, 1999
Latipalpus latipalpis (Moser, 1912)
Latipalpus maxillatus (Brenske, 1892)
Latipalpus occidentalis Itoh, 1998
Latipalpus palpalis Moser, 1921
Latipalpus truncatipalpis Moser, 1921


== Eksterne lenker ==
(en) Latipalpus i Encyclopedia of Life 
(en) Latipalpus i Global Biodiversity Information Facility 
Latipalpus – detaljert informasjon på Wikispecies
Alternativet (Danmark)

Alternativet er et dansk grønt politisk parti.
Medstifter av partiet er tidligere kulturminister Uffe Elbæk, som den 27. november 2013 var med til å presentere partiet for offentligheten. Alternativet har fokus på miljømessig, økonomisk, sosial og kulturell bæredyktig omstilling, samt ønske om en ny politisk kultur og et oppgjør med neoliberalistisk, økonomisk tankegang.  Partiet har fått tildelt bokstaven Å til valglistene.


== Valghistorikk ==
Folketingsvalg


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Alternativet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
NS 8405

NS 8405 Norsk Bygge- og anleggskontrakt er en standardkontrakt som er utarbeidet av aktører i bygge- og anleggsbransjen og utgitt av Standard Norge. Den er ment å bli brukt i kontraktsforhold der prosjektets omfang eller organisering tilsier behov for strengt formaliserte varslingsprosedyrer og utstrakt plikt til samordning med andre aktører. Standarden forutsetter en såkalt utførelsesentreprise der det vesentligste av prosjekteringen skal leveres av byggherren. Standarden skal ikke brukes i kontrakter med forbrukere.  Det finnes også en forenklet utgave NS 8406.


== Eksterne lenker ==
Standard.no
NS 8406

NS 8406 Forenklet bygge- og anleggskontrakt er en standardkontrakt som er utarbeidet av aktører i bygge- og anleggsbransjen og utgitt av Standard Norge. Den er en forenklet utgave av NS 8405 og ment å bli brukt i kontraktsforhold der prosjektets omfang eller organisering ikke tilsier det samme behov for strengt formaliserte varslingsprosedyrer og plikt til samordning med andre aktører. I likhet med NS 8405 forutsetter standarden en såkalt utførelsesentreprise der det vesentligste av prosjekteringen skal leveres av byggherren. Standarden skal ikke brukes i kontrakter med forbrukere.


== Eksterne lenker ==
Standard.no
Augusta (navn)

Augusta er et kvinnenavn som brukes i flere språk. Navnet har opprinnelse i det romerske tilnavnet Augustus, «stor».


== Etymologi ==
Augusta er en feminin form av det romerske tilnavnet Augustus som betyr «stor» og er dannet av det latinske verbet augere, «øke».


== Utbredelse ==
Augusta er kjent brukt i Sverige fra og Danmark fra 1600-tallet og Finland fra 1700-tallet. Augusta var et svært vanlig navn i Sverige på midten av 1800-tallet. Kortformen Auga er kjent i Sverige fra 1877. I Danmark var navnet mest brukt før 1910 igjen fra 1990-årene.
Formen Augustine var mest brukt i Norge fra slutten av 1700-tallet til ca 1950. Navnet er kjent i Danmark fra 1800-tallet, og var mest brukt i 1950-årene og igjen fra 1980-årene.
Augusta har navnedag i flere land:

Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Augusta og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Louise Augusta av Danmark (1771–1843), dansk prinsesse
Augusta Aasen (1878–1920), norsk kvinnesakskvinne
Vigdis Augusta Yran Dale (født 1956), norsk designer, sanger og forretningskvinne
Karin Augusta Nogva (født 1976), norsk kunstner


== Annen bruk av navnet ==
Tante Augusta, en humoristisk roman av Graham Greene fra 1969.
Jenny Augusta Anker-Hansen, rollefigur i TV-serien Hotel Cæsar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Augusta
(en) Think Baby Names: Augusta