jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ptychodes

Ptychodes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, slanke trebukker med lange antenner. På farge er de svarte med lyse flekker eller striper.


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken. Noen av artene er regnet som skadedyr i skogbruket, særlig fordi de kan spre parasittiske rundormer.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Mellom-Amerika, én art går sør til Colombia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Monochamini Aurivillius, 1921
Slekten Ptychodes Audinet-Serville, 1835 - 8 arter
Ptychodes alboguttatus Bates, 1880
Ptychodes bifasciatus Dillon & Dillon, 1941
Ptychodes dilloni Breuning, 1949
Ptychodes guttulatus Dillon & Dillon, 1941
Ptychodes mixtus Bates, 1880
Ptychodes politus Audinet-Serville, 1835
Ptychodes punctatus Dillon & Dillon, 1941
Ptychodes taeniotoides Thomson, 1865


== Kilder ==
Catalog of the lamiines of the world - Monochamini
Katalog over artene, Amerika Arkivert 11. mars 2016 hos Wayback Machine.
Bildegalleri Arkivert 14. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Ptychodes i Encyclopedia of Life 
(en) Ptychodes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ptychodes hos NCBI 
(en) Kategori:Ptychodes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ptychodes (Cerambycidae) – detaljert informasjon på Wikispecies
Achthophora

Achthophora er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.


== Utbredelse ==
Slekten er endemisk for Filippinene og det nordlige Borneo.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Monochamini Aurivillius, 1921
Slekten Achthophora Newman, 1842 - 10 arter
Achthophora alma Newman, 1842
Achthophora annulicornis Heller, 1924
Achthophora chabacana Vives, 2013
Achthophora costulata Heller, 1923
Achthophora ferruginea Heller, 1924
Achthophora humeralis (Heller, 1916)
Achthophora lumawigi Breuning, 1980
Achthophora sandakana Heller, 1924
Achthophora trifasciata Heller, 1924
Achthophora tristis Newman, 1842


== Kilder ==
lamiinae.org - Achthophora. Med liste over artene [1]
Katalog over artene, Gamle verden


== Eksterne lenker ==
(en) Achthophora i Encyclopedia of Life 
(en) Achthophora i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Achthophora – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Achthophora – detaljert informasjon på Wikispecies
Agnia

Agnia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, blanke, svarte trebukker med lyse (kremgule til rødoransje) tegninger. Hannene har svært lange antenner.


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Filippinene, Sulawesi og Molukkene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Monochamini Aurivillius, 1921
Slekten Agnia Newman, 1842 - 9 arter
Agnia bakeri Aurivillius, 1927
Agnia casta Newman, 1842
Agnia clara Newman, 1842
Agnia eximia Pascoe, 1860
Agnia fasciata Pascoe, 1859
Agnia lucipor Breuning, 1982
Agnia molitor (Aurivillius, 1927)
Agnia pubescens Aurivillius, 1898
Agnia pulchra Aurivillius, 1891


== Kilder ==
Katalog over artene, Gamle verden


== Eksterne lenker ==
(en) Agnia i Encyclopedia of Life 
(en) Agnia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Agnia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Agnia – detaljert informasjon på Wikispecies
Heartland (kanadisk TV-serie)

Heartland er en kanadisk dramaserie for familien som debuterte på CBC den 14. oktober 2007. TV-serien er basert på bokserien Heartland av Lauren Brooke. Mens bokserien har lokalisering i amerikanske Virginia, er TV-serien lagt til den lille, men fiktive byen Hudson i kanadiske Alberta, lokalisert ved foten av fjellkjeden Alberta's Rockies.
TV-serien Heartland følger søstrene Amy og Lou Fleming, deres bestefar Jack Bartlett, og Heartlands fremste rancher, Ty Borden, gjennom høyt og lavt i livet på en ranch med hester i krøtterområde. I seriens hovedfortelling er søstrenes mor blitt drept i en bilulykke, men familiens fortsetter hennes drøm ved å lege mishandlede og oversette hester ved Heartland. Amy (Amber Marshall) møter motgang, men klarer å løse alle hindringer.
Med episode som ble vist 29. mars 2015 passerte Heartland TV-serien Street Legal som den serien som har vart lengst i historien til kanadisk fjernsyn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Heartland, CBC
Heartland USA
Heartland hos TV.com
Heartland hos Internet Movie Database
Dyse

Dyser kan bli brukt til så mye, det finnes ulike dyser som for eksempel brennstoffdyse, dyser til malingsprøyte.


== Brennstoffdyse ==

Brennstoffdyse brukes for å få sprøytet brennstoffet inn i en sylinder i en tåket form. Denne tåkete formen gjør det lettere antennelig og sprer seg ut i hele brennkammeret slik at vi får en god forbrenning. Dysen sitter i toppen på en dieselmotor og er utsatt for høye temperaturer, derfor har dysen egen kjøling. Dysen er satt opp slik at den åpner på et angitt trykk dette er som regel over 150 bar og det er brennstoffpumpen som lager dette trykket, dette trykket reguleres av en fjær som er strukket opp til det trykket man trenger.
Åpningstidene er regulert fra brennstoffpumpen som er styrt fra kamakselen til motoren.


== Andre typer dyser ==
Dyser til malingpistoler er der bare for og åpne på et visst trykk og skal lage en stråle slik at man får en fin malingstråle.


== Se også ==
Dieselmotor
Motor
Brennstoff
Diallus

Diallus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, svarte trebukker med lange antenner. Kroppen har lyse flekker.


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Ny-Guinea, Molukkene og Sulawesi.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Monochamini Aurivillius, 1921 eller Lamiini
Slekten Diallus Pascoe, 1866 - 9 arter
Underslekten Diallus (i snever forstand)
Diallus gebehensis Breuning, 1957
Diallus guttatus Pascoe, 1885
Diallus lachrymosus Pascoe, 1866
Diallus lugens Pascoe, 1866
Diallus multiguttatus Breuning, 1947
Diallus papuensis Breuning, 1960
Diallus subtinctus Pascoe, 1866
Underslekten Trichodiallus
Diallus papuanus Breuning, 1947
Diallus quadrimaculatus Breuning, 1942


== Kilder ==
Catalog of the lamiines of the world - Monochamini
Katalog over artene
Bildegalleri Arkivert 14. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Diallus i Encyclopedia of Life 
(en) Diallus i Global Biodiversity Information Facility 
Diallus – detaljert informasjon på Wikispecies
Ulendet

Ulendet er et om lag 13 kilometer langt bresprekkfelt i Jutulstraumen, om lag 30 km nordøst for Neumayerskarvet i Dronning Maud Land. Det ble kartlagt av norske kartografer etter landmålinger og flyfoto tatt av Maudheimekspedisjonen (NBSAE) (1949–1952), ledet av John Giæver, og flyfoto tatt av Den norske antarktisekspedisjonen 1956–60.


== Referanser ==
Silkehøns

Silkehøns er en rolig hønserase som kan minne om en ulldott på grunn av de lette, dunete fjøret. Fjæren har ikke den vanlige fjærstrukturen og minner derfor mer om pels enn fjær. Rasen stammer opprinnelig fra Øst-Asia. Her blir han regnet som en delikatesse, men den mørkeblå fargen på kjøttet gjør til at det blir lite benyttet i Europa.
Silkehøns har fem tær. Dvergsilkehanen blir ca. 600 gram, høna ca. 500 gram. Storsilkehanen er vanligvis 1,4–1,7 kg og høna 1,1-1,4 kg.
Lev Gumiljov

Lev Gumiljov (russisk Лев Николаевич Гумилёв), født i 1912 i Tsarskoje Selo, død av 1992 i St. Petersburg, var en russisk historiker og teoretiker. Gumiljov var eurasist, og fremførte teori om nasjonenes utspring (etnogenese). Han var sønn av den kjente diktere av Anna Akhmatova og Nikolaj Gumiljov.
Gumiljov forsvarte to doktorgradsavhandlinger. Gumiljov satte spørsmålstegn ved selve eksistensen av det "tatar-mongolske-åk" i Russlands historie. Hypotesen om eksistensen av "tatar-mongolske åk" kalte han en fiksjon og "svart legende".


== Referanser ==
Domitia

Domitia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, svarte eller brune trebukker. Antennene er lange, hos hannene gjerne betydelig lengre enn kroppen. Pronotum har en pigg midt på den avrundede sidekanten. Dekkvingene er avlange med markerte, rettvinklede "skuldre".


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sentral- og Vest-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Monochamini Aurivillius, 1921 eller Lamiini
Slekten Domitia Pascoe, 1858 - 8 arter
Domitia aenea (Parry, 1849)
Domitia basilewskyi Breuning, 1955
Domitia bomansi Breuning, 1965
Domitia cervina Hintz, 1913
Domitia lupanaria Thomson, 1858 
Domitia marshalli Breuning, 1935
Domitia pilosicollis (Hope, 1843)
Domitia viridipennis (Chevrolat, 1855)


== Kilder ==
Catalog of the lamiines of the world - Monochamini
Katalog over artene, Amerika
Bildegalleri Arkivert 14. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Domitia i Encyclopedia of Life 
(en) Domitia i Global Biodiversity Information Facility 
Domitia – detaljert informasjon på Wikispecies
Verdon

Verdon er en 175 km lang elv sørøst i Frankrike, og en av sideelvene til Durance fra venstre. Den har sitt utspring i en høyde om lag 2 400 meter over havet sørvest i Alpene (De maritime Alpene) nær Col d'Allos i fjellkjeden Trois Evêchés nær Barcelonnette. Den renner sørvestover gjennom følgende departement og byer: 

Alpes-de-Haute-Provence: Allos, Colmars, Saint-André-leser-Alpes, Castellane
Var: Vinon-sur-VerdonVerdon renner gjennom flere kunstige innsjøer før den munner ut i Durance nær Vinon-sur-Verdon sør for Manosque. Verdon er mest kjent for det imponerende gjelet den renner gjennom, Gorges du Verdon. Dette kalksteinsgjelet er 20 km langt og mer enn 300 meter dypt, og er et populært turiststed, blant annet for fjellklatring. Navnet kommer av den grønnaktige fargen vannet har i gjelet.
Eutaenia

Eutaenia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore trebukker med lange antenner. Grunnfargen er mørk, men med lyse (hvite til oransje) tegninger.


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra India i vest til Borneo i øst.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Monochamini Aurivillius, 1921 eller Lamiini
Slekten Eutaenia Thomson, 1857 - 9 arter
Eutaenia alboampliata Breuning, 1964
Eutaenia albomaculata Breuning, 1935
Eutaenia borneensis Aurivillius, 1911
Eutaenia corbetti Gahan, 1893
Eutaenia formosana Matsushita, 1941
Eutaenia intermedia Breuning, 1963
Eutaenia oberthueri Gahan, 1895
Eutaenia tanoni Breuning, 1962
Eutaenia trifasciella (White, 1850)


== Kilder ==
Catalog of the lamiines of the world - Monochamini
Katalog over artene
Bildegalleri Arkivert 14. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Eutaenia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Eutaenia hos NCBI 
(en) Kategori:Paralacydes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Paralacydes – detaljert informasjon på Wikispecies
Minnesotabreen

Minnesotabreen er en bred isbre i Antarktis. Den er om lag 75 km lang og 10 km bred, og flyter østover gjennom Ellsworth Mountains mellom Sentinel Range og Heritage Range. Den  får istilførsel fra platået vest for fjellene og av Nimitzbreen og Splettstoesserbreen. Minnesotabreen flyter inn i den større Rutfordstrømmen øst i Ellsworth Mountains.Breen ble navnsatt av US-ACAN etter University of Minnesota, som sendte forskere til Ellsworth Mountains i 1961–62, 1962–63 og 1963–64.


== Se også ==
Liste over isbreer i Antarktis


== Referanser ==
Profumo-affæren

Profumo-affæren var en politisk skandale i 1960-tallets Storbritannia.
John Profumo, som var forsvarsminister i Harold Macmillans konservative regjering, hadde en kjærlighetssaffære med en ung toppløsdanserinne, Christine Keeler. Han traff henne første gang på en privat fest arrangert av osteopaten Stephen Ward. Keeler hadde samtidig et intimt forhold med Sovjetunionens marineattaché, Jevgenij Ivanov. Britisk etterretning (MI5) visste fra dobbeltagenten Oleg Penkovskij at Ivanov var etterretningsoffiser i det sovjetiske GRU. Av den grunn kunne Profumos forhold til Keeler vurderes som en sikkerhetsrisiko.
Den 2. mars 1963 holdt parlamentsmedlemmet George Wigg fra Labour Party en tale i parlamentet der han offentliggjorde hva Profumo hadde rotet seg bort i. Innledningsvis løy Profumo overfor parlamentet om sin forbindelse til Keeler og erklærte at han ville saksøke enhver som fremsatte uriktige opplysninger om ham. Etterhvert innrømmet han bekjentskapet med Keeler, men ikke mer. Den 22. mars 1963 benektet han at det skulle ha forekommet noe «uanstendig» mellom ham og Christine Keeler.Den 5. juni 1963 måtte Profumo fratre som forsvarsminister, etter at han hadde erkjent for underhuset at han hadde løyet vedrørende sitt forhold til Keeler. Han sverget imidlertid på at han aldri hadde «lekket» noe som kunne innebære en sikkerhetsrisiko for Storbritannia.Etter avgangen til Profumo ble det nedsatt en granskingskommisjon. Denne ble ledet av Alfred Denning. Rapporten ble en bestselger, men den var ikke hyggelig lesning for statsminister Harold Macmillan og hans nærmeste. Macmillan valgte å trekke seg av helsemessige årsaker, og Profumo-skandalen var den direkte foranledningen til at de konservative tapte valget året etter.Den sovjetiske marinattachéen ble kalt tilbake til Sovjetunionen der han ble møtt av taushet fra myndighetene og skilsmisse fra sin hustru.Filmen Skandalen fra 1989 er basert på hendelsene, likeså tittelmelodien Nothing Has Been Proved med Dusty Springfield.


== Litteratur ==
Alfred Denning: John Profumo & Christine Keeler 1963. Tim Coates, 1999, ISBN 0-11-702402-3
Tim Coates: The Scandal of Christine Keeler and John Profumo: Lord Denning’s Report, 1963. Tim Coates, 2003, ISBN 1-84381-024-7
Christine Keeler: The Truth at Last: My Story. Pan, 2002, ISBN 0-330-48167-3
David Profumo: Bringing the House Down: A Family Memoir. John Murray Publishers, 2006, ISBN 978-0-7195-6608-0
Christine Keeler med Douglas Thompson: Secrets and Lies. Blake Publishing, 2012, ISBN 978-1-84358-755-2


== Referanser ==
Goes (bille)

Goes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Nokså små, gråbrune trebukker med temmelig lange antenner. Dekkvingene er parallellsidige med rettvinklede "skuldre".


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Monochamini Aurivillius, 1921 eller Lamiini
Slekten Goes LeConte, 1852 - 9 arter
Goes debilis LeConte, 1852
Goes fisheri Dillon & Dillon, 1941
Goes novus Fall, 1928
Goes pulcher (Haldeman, 1847)
Goes pulverulentus (Haldeman, 1847)
Goes tesselatus (Haldeman, 1847)
Goes tigrinus (DeGeer, 1775)
Goes tumifrons Linsley & Chemsak, 1984
Goes variegatus Linsley & Chemsak, 1984


== Kilder ==
Catalog of the lamiines of the world - Monochamini
Katalog over artene Arkivert 11. mars 2016 hos Wayback Machine.
Bildegalleri Arkivert 14. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Goes i Encyclopedia of Life 
(en) Goes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Goes hos ITIS 
(en) Goes hos NCBI 
(en) Kategori:Goes (Cerambycidae) – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Goes – detaljert informasjon på Wikispecies
Hosteland

Hosteland er en bygd og en matrikkelgård i Masfjorden kommune i Hordaland i Vestland fylke. Hosteland ligger ved Hostelandsosen, nær Holsøya på nordsiden av Fensfjorden.
På Hosteland ligger barne- og ungdomsskolen Nordbygda skule, kommunal barnehage og Nordbygda helsetun.


== Samferdsel ==
Fylkesvei 570 (tidligere Riksvei 570) går gjennom bygden og Fylkesvei 376 i Hordaland går nord/nordøstover fra Hosteland til fylkegrensen mot Gulen kommune der veien fortsetter som Fylkesvei 2 i Sogn og Fjordane.


== Litteratur ==
Lars Nordland (1995) «G.nr. 14. HOSTELAND» – i: Masfjordboka, 3. utg., binder 1 (red. Alf Strand), s. 288 – Masfjorden kommune.
Wienerball

Ballsesongen i Wien er en fast høstlig begivenhet. Tradisjonen er fire århundrer gammel og oppført på UNESCO sin liste over verdens kulturarv. Sesongen spenner fra 11. november til faste og sammenfaller med karnevalstiden rundt fastelaven. Balltradisjonen inneholder skikker som debutantoppvisning, balletikette, antrekk og dansekurs.
Det avholdes også ball i Rathaus.
Nyttekjøretøy

Nyttekjøretøy er en samlebetegnelse for lastebiler, varebiler, brannbiler, busser og liknende.
Ordet nyttekjøretøy gjenfinnes blant annet i Volkswagen Nyttekjøretøyer og MAN Nutzfahrzeuge.
Macrochenus

Macrochenus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, spraglete trebukker med lange antenner. Pronotum er forlenget, tydelig lengre enn bredt, med lyse striper. Dekkvingene er spraglete i brunt til svart og hvitt til gult.


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra India og Sri Lanka i vest til Bali og Alor i øst.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Monochamini Aurivillius, 1921
Slekten Macrochenus Guérin-Ménéville, 1843 - 9 arter
Macrochenus assamensis Breuning, 1935
Macrochenus atkinsoni Gahan, 1893
Macrochenus guerini (White, 1858)
Macrochenus isabellinus Aurivillius, 1920
Macrochenus lacordairei (Thomson, 1865)
Macrochenus melanospilus Gahan, 1906
Macrochenus tigrinus (Olivier, 1792)
Macrochenus tonkinensis Aurivillius, 1920
Macrochenus semijunctus Pic, 1944


== Kilder ==
Catalog of the lamiines of the world - Monochamini
Katalog over artene, Gamle verden
Bildegalleri Arkivert 14. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Macrochenus i Encyclopedia of Life 
(en) Macrochenus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Macrochenus hos NCBI 
(en) Kategori:Macrochenus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Macrochenus – detaljert informasjon på Wikispecies
Jean-Baptiste Desmarets

Jean-Baptiste François Desmarets (født 3. mai 1682 i Paris, død 7. februar 1762 samme sted), marki av Maillebois, var en fransk marskalk.
Han var sønn av Nicolas Desmarets, Marquis De Maillebois (1648 - 1721), generalkontrollør av finanser i regjeringstiden til Ludvig XIV av Frankrike, og nevø av Jean-Baptiste Colbert.
Han lærte krigskunsten fra Claude Louis Hector de Villars. Han utmerket seg under omleiringen av Lille, og kommanderte en divisjon i Italia under den polske arvefølgekrigen. Han erobret Korsika på mindre enn tre uker i 1739 og fikk for dette graden marskalk i 1741. 
Under Den østerrikske arvefølgekrigen ble han sendt for å bekjempe østerrikerne i Italia og vant der slaget ved Bassignano i 1745. Året etter tapte han derimot mot langt større styrker i slaget ved Piacenza, som gjorde at han måtte forlate hertugeksempelet Milano.


== Referanser ==
Mont Paulus

Mont Paulus er et fjell, 2 420 moh, like sør for Mont Rossel sørvest i Belgicafjella i Dronning Maud Land. Det ble oppdaget av en belgisk ekspedisjon (1957–58) under ledelse av  Gaston de Gerlache, som ga det navn etter Jean-Pierre Paulus, som støttet ekspedisjonen økonomisk.


== Referanser ==
Mount Nygren

Mount Nygren er et spisst fjell som bestiger av Hotinebreen vest på Antarktishalvøya Fjellet ble fotografert fra luften av U.S. Navy Squadron VXE-6 i 1969 og navnsatt  av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter kontreadmiral Harley D. Nygren, som var direktør i National Oceanic og Atmospheric Administration Corps 1970. Før det var han amerikansk observatør med British Antarctic Survey 1961–62.
Sneglehus

Et sneglehus er et bløtdyrskall som sitter utenpå og er en del av kroppen til de fleste snegleartene. Det blir benyttet som vern mot predatorer og mekanisk skade og som feste for muskler. Landlevnde snegler trenger de ofte også for å hindrene uttørking.
Sneglehus består av flere lag og består som regel av kalk rundt et organisk «stillas». Det blir skilt ut av mantelen, den samme delen av bløtdyrkroppen som skiller ut skjellet hos muslinger. Sneglehuset er som regel spiralsnodd, og er alltid i ett stykke.


== Bilder ==