jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sirkus Mikkelikski

Sirkus Mikkelikski er et teaterstykke og ei barnebok av Alf Prøysen. Teaterstykket, med undertittelen barnekomedie i 6 bilete, med regler og rim og simsalabim hadde premiere på Det Norske Teatret 17. desember 1954, mens boka utkom i 1963, illustrert av Hans Normann Dahl. Fortellingen inneholder flere figurer som er kjent fra Prøysens barnesanger «Bolla Pinnsvin», «Helene Harefrøken» og «Nøtteliten».


== Versjoner ==
Teaterstykket var laget av Prøysen i samarbeid med Asbjørn Toms, som også var regissør. Arbeidet blir beskrevet som å «setje saman rim og regler og simsalabim til barnekomedie. […] Her var kjende songar frå Barnetimen: «Hompetitten» og «Du og je om dompappen» og mange fleire. Barna song med og var samde i at menneska ikkje lenger frekk lov å vera slemme mot dyra.» Stykket ble satt opp på ny i 1968, i en utvidet versjon.Stykket spilles regelmessig både på institusjonsteater og i barneteater/amatørteater.
Boka ble utgitt høsten 1963. Det var første gang Prøysen brukte Hans Normann Dahl som illustratør. Boka vant Kulturdepartementets barnebokpris for 1963. En ny utgave med fargeillustrasjoner av Dahl utkom i 2003., og en utgave med illustrasjoner av Hans Jørgen Sandnes utkom i 2014.


== Handling og budskap ==
Dyra i fortellingen er «forkledde mennesker» med menneskelige karaktertrekk: den viltre Nøtteliten, den jålete Helene harefrøken, den kjekke men naive Ola rådyr og den tenksomme antihelten og hovedpersonen Bolla pinnsvin. Dyrene samles på dyreskolen, med frøken Kråke som lærer.
Skurkene i historien er sirkusdirektørene Ruski og Snuski, som vil fange dyra og dressere dem til å gjøre sirkuskunster. Det ender imidlertid med at de selv blir fanget og må opptre i Mikkel revs sirkus. «Moralen er håndfast og klart formulert: Menneskene skal få se hvor dumt det er at de skal ha dyr til å te seg som folk.»


== Referanser ==
Myrmekiaphila neilyoungi

Myrmekiaphila neilyoungi er en art av ctenizidae-gruppen av edderkopper. Denne ble beskrevet i 2007 av professor i biologi ved East Carolina University, Jason E. Bond og kurator ved American Museum of Natural History i New York, Norman I. Platnick. Arten er oppkalt etter den canadiske rockemusikeren Neil Young.Bond & Platnick beskrev den mannlige holotypen og den kvinnelige paratypen som ble samlet inn i Jefferson County i Alabama i 1998. Mens det har vært samlet inn eksemplarer siden 1940, var det først i 2007 at disse ble anerkjent som en egen art. Bond skrev en vitenskapelig artikkel sammen med Norman I. Platnick som beskrev slekten og en rekke andre arter.M. neilyoungi har en stor utbredelse i Alabama, samt et kjent område i det nordvestlige Florida.Bond mottok en støtte på $750 000 fra National Science Foundation i 2005 og 2006 for å klassifisere ctenizidae-edderkopper og slik bidra til deres Tree of Life project.Bond oppkalte edderkoppen etter sin favorittmusiker, Neil Young, da han setter stor pris på Youngs musikk og aktivisme i forhold til fred og rettferdighet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Myrmekiaphila neilyoungi i Encyclopedia of Life 
(en) Myrmekiaphila neilyoungi i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Myrmekiaphila neilyoungi hos ITIS 
(en) Myrmekiaphila neilyoungi hos NCBI 
(en) Kategori:Myrmekiaphila neilyoungi – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Myrmekiaphila neilyoungi – detaljert informasjon på Wikispecies 
Abstract
Live Science
Science Daily
Luftens helter (Disney)

Luftens helter er en amerikansk animasjonsserie for barn som gikk på Disney Channel fra 1990 til 1991. Serien handlet om bjørnen Baloo, og livet hans i byen Kapp Suzette.


== Norske stemmer ==
Paul Åge Johannessen som Baloo
Per Arne Øian som Kit Himmelknert
Christoffer Ravneberg som Kit Himmelknert
Kari-Ann Grønsund som Rebecca, Grete, Hansen, Fru Snerperud, Una, Tante Louise
Hege Hatlo som Molly
Klara Døving som Molly
Knut Risan som Don Karnage, Rolf Trøbråten, Jackson, Mekaniker, Joe, Gruvesjef, Dørvakt, Moppen, Kelner, Persons menn, Bussjåfør, Pirk, Selger, Jørgensen, Stein
Morten Røhrt som Louie og Shere Khan, Uffdal, Redd mann, Høvding, Slegga, Skurk 1, Formann, Bundok, Rolf, Grensevakt 2
Harald Mæle som Villkatt, Stumpapp, Mad Dog, Gibber, Selmer, Martin Torque, Gorilla 1, Marskalk, O'Bowens, Forteller, Livvakt 1, Fremmed 2, Matnok, Vakt 1, Malarsen, Stamgjest 2, Poverud, Eskimo, Wilhelmsen, Saltmann, Journalist 1, Butikksjef, Amok, Jon, Stormarskalk
Ivar Nørve som Pilot, Oskar, Dunder, Kommandør S, Jamann, Sjåfør, Case, Trener, Lafong, Livvakt 2, Ordfører, Fremmed 1, Sheriff, Gibber, Bryter, Vakt 2, Babyfjes, Hvammen, Eddie, Inspektør, Person, Journalist 2, Kommandør, Trampe, Griff, Hobrøl, Zibaldo
Anders Hatlo som Fraktpilot, Debolt, Bøye, Spygatt, Direktør 1, Bensinselger, Regissør, Konferansier, Reporter, Moe, Wan Lo, Panter Pilot, Dr. Kopper, Oberst Grogg, Wenzel, Klinkokos, Walter, Dudleif, Rudolf, Skurk 2, David, Postmann, Bob, Bing, Kondor, El Gato, Stump, Annonsør, Postbetjent, Krag, Gal doktor, Geir
Siv Klynderud som Tulla
Ida Holme Nielsen som Sihng Lo
Lars Berteig Andersen som Oskar Vandersnus
Lena Meieran som Einar, Gry Fly, Mira
Jannike Kruse som Klemetine, Lotte
Marius Brovold som Lama
Ellers medvirker: Henrik Horge, Julian H. Mæhlen, Kristin Jess Rodin, Per Skjølsvik og Preben Olram.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Luftens helter på Internet Movie Database
Sveits’ ambassade i Oslo

Sveits' ambassade i Oslo er Det sveitsiske edsforbunds diplomatiske representasjon i Norge.


== Ambassaden ==


==== Ambassadør ====
Ambassadør fra 27. august 2020 er Bernard Jaggy.


==== Sideakkreditering ====
I tillegg til Norge er ambassadøren akkreditert til Island.


==== Konsulære tjenester ====
Konsulære tjenester håndteres fra 2011 av ambassaden i Stockholm.


== Ambassadebygning ==


==== Nåværende ====
Per 2021 holder ambassaden til i samme hus som Nederlands ambassade. Det dreier seg om en stor murvilla som ble tegnet av Georg Andreas Bull og oppført i 1867–68 for brødrene Homan. Bygningen har senere fått tilbygg ved Henrik Thrap-Meyer (1883) og Harald Olsen (1908).


==== Tidligere ====
Ambassaden holdt i en årrekke til i Bygdøy allé 78, i en bygning som ble tegnet av Jon Henrik Christensen og bygget spesielt for ambassaden i 1985. Fra 2014 til 2017 holdt ambassaden til en villa i Bygdøynesveien 13 som ble tegnet av arkitektkontoret Ekman, Smith & Michalsen (Ove Ekman, Einar Smith og Carl Michalsen) og oppført i 1916.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Oslo Diplomatic List på UDs nettside Diplomatiske forbindelser
Ambassaden om bilaterale forbindelser mellom Sveits og Norge
Utenriksdepartementet om bilaterale forbindelser mellom Sveits og Norge (arkivert nettside)
Embassypages.com om ambassaden
Katarina Danielsson

Katarina Danielsson   (født 1975) er en svensk journalist og forfatter, bosatt i Arild  i Skåne.
Danielsson arbeider som journalist i bladet Femina. Hun debuterte i 2001 med boka Livet vinkar (som en Kurt). 


== Bibliografi ==


=== Originalutgivelser ===
Livet vinkar (som en Kurt) (2001)
En himmel för Elliott (2005)


=== Utgivelser på norsk ===
Livet vinker (som en Kurt), oversatt av Andreas E. Østby, Gyldendal (2003)


== Eksterne lenker ==
Om Danielsson på forlaget Wahlström & Widstrands nettsider
Om Danielsson på Gyldendal Norsk Forlags nettsider
Det var da det og itte nå

Det var da det og itte nå er ei erindringsbok av Alf Prøysen (1914–70), utgitt posthumt i 1971. Boka bygger på en programserie i åtte deler i NRK radio juli–september 1967 med samme tittel.Boka og programserien skildrer oppveksten og barndomsmiljøet ved Præstvegen, med en tidsramme fra foreldrene møttes til han selv var ferdig med skolegangen og begynner som gårdsarbeider. Den har disse kapitlene: Slektstavle ; Præstvægen ; Gjester etter Præstvægen ; Om sjukdommer ; Om tordvær og skrømt ; Rikdommens forbannelse ; Teknikkens vidunder, hændel og haustarbe ; Om hester og kuer ; Standsforskjell ; «Da klokken klang».
Et gjennomgående tema i boka er klasseforskjellene i det samfunnet han vokste opp i.Prøysen hadde tidligere skildret oppvekstmiljøet eksplisitt selvbiografisk i artikkelen «Præst-vægen : minner fra Ringsaker» i 1957 i antologien Norge, redigert av Odd Bang-Hansen og i radioserien «Da je var liten» i NRKs Barnetimen for de minste 1960–61. Han samarbeidet også med Odd Nordland og Ingrid Semmingsen om en radioprogramserie  om husmannsminner, i seks deler fra november 1959 til desember 1960.


== Referanser ==
Sari Karjalainen

Sari Karjalainen (født 26. juni 1968) er en finsk rullestolcurlingspiller. Hun representerer Lappi Kurlinki Ry, der hun ble finsk mester i 2013, og har deltatt i ett VM og ett Paralympics for Finland. 
Hun er gift med Markku Karjalainen, som også spiller rullestolcurling. 


== Karriere ==
Karjalainen var reserve ved World Challenge Competition i november 2010 i Lojo (kvalifiseringsmesterskapet for VM i rullestolcurling 2011), men Finland kom på 8.-plass, og greide ikke å kvalifisere seg til VM. I 2011 kom Lappi Kurlinki Ry på 2.-plass i det finske mesterskapet, med Karjalainen som skip. Laget deltok også ved Turku Open, der Finland kom på 15.-plass. 
Hun spilte toer på det finske landslaget som spilte i kvalifiseringsmesterskapet til VM 2012. Denne gangen kom Finland på 3.-plass, og ble ikke med i VM i 2012. Klubblaget hennes, Lappi Kurlinki, kom på 3.-plass i det finske mesterskapet i 2012, og kom på 17.-plass i Turku Open 2012. Laget kom på 8.-plass ved Reindeer Cup Spring i 2012. Ved Harju bonspiel 2012 var hun med på det laget som kom på 6.-plass. 
I kvalifiseringsmesterskapet til VM 2013, som ble arrangert i november 2012 i Lojo i Finland, kom Finland på 2.-plass, etter at de vant den avgjørende kampen om 2.-plassen min 9-7 over Italia. De ble dermed kvalifisert til VM i rullestolcurling 2013. Vesa Hellman var skip i VM, og de endte på 7.-plass i round robin-runden, og gikk dermed ikke videre til sluttspillet. 
I 2013 vant Lappi Kurlinki Ry det finske mesterskapet, med Vesa Leppänen som skip. 
Hun var treer på det finske laget som deltok i rullestolcurling under Paralympiske vinterleker 2014. Finland kom er på 10.-plass, med Markku Karjalainen som skip. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sari Karjalainen på Twitter 
Sari Karjalainen på Facebook 
(en) Sari Karjalainen – Paralympic.org 
(en) Sari Karjalainen – World Curling Tour 
(en) Sari Karjalainen – World Curling Federation 
Suomen Curlingliitto - Sari Karjalainen
Profil hos Sotsji 2014 Arkivert 19. mars 2014 hos Wayback Machine.
Norges Makrellag

Norges Makrellag var en fiskeriorganisasjon som ble stiftet 19. januar 1939 i Kristiansand, og opparbeidet enerett til å omsette makrell visse deler av året. Fisket var særlig utbredt i Skagerrak og Nordsjøen, og midt på 1950-tallet lå avdelingskontorene i Haugesund, Langesund og Fredrikstad i tillegg til hovedkontoret i Kristiansand, som sentrum for fire store mottaksdistrikter.Norges Råfisklag ble stiftet allerede i 1938, samme år som Norge fikk en midlertidig råfisklov. Etter den endelige Lov om omsetning av råfisk av 14. desember 1951 (Råfiskloven), ble det i 1955 utstedt resolusjon som ga Norges Makrellag S/L enerett på omsetning, tilvirkning og eksport av makrell i perioden 15. april - 31. oktober.
Senere ble Norges Makrellag Eiendom etablert, det er en virksomhet som fortsatt (2014) støtter opp om makrellfisket logistisk.
I 1989 ble Norges Makrellag, Noregs Sildesalslag og Feitsildfiskernes Salgslag (1948) slått sammen til Norges Sildesalgslag, som dermed representerer omsetningsleddet for all pelagisk fiske i Norge. Dette fisket har fortsatt sitt tyngdepunkt i Skagerrak og Nordsjøen, men trekker også gradvis nordover.


== Referanser ==
Geitekillingen som kunne telle til ti

Geitekillingen som kunne telle til ti er ei bildebok av Alf Prøysen, først utgitt i 1957, illustrert av svenske Björn Berg. Boka utkom samtidig i Norge og Sverige, og er senere oversatt til flere språk.Historien er en «enkel regle», med tall og telleferdigheter som tema og med talende dyr i rollene. Fortellingen ble først framført i Barnetimen for de minste, og tidligere utgitt i boka Rim og regler fra barnetimen høsten 1954, med illustrasjoner av Johan Vestly.


== Bokutgivelser ==
En ny utgave med illustrasjoner av Vivian Zahl Olsen ble utgitt i 1975, og dannet grunnlag for en fjernsynsversjon med opplesning til bilder. Jan-Kåre Øien utga sin versjon av fortellinga i 1991. En forkortet versjon med Björn Bergs illustrasjoner ble utgitt i 2014.


== Filmer ==
En kortfilm på sju minutter, fotografert av Ivar Kalleberg, med Alf Prøysen som forteller ble første gang sendt på NRK 28. januar 1968. En sovjetisk kortfilm på ni minutter ble produsert i 1968.Det norske medieselskapet Sandnes Media AS laget en ny tegnefilm som ble sendt på NRK Barne-tv første gang den 25. desember 2015. Regissør og hovedtegner for denne filmen var Hans Jørgen Sandnes. I denne versjonen ble Alf Prøysens fortellerstemme gjenbrukt, og i tillegg fikk dyrene i fortellingen stemme fra skuespillere som Kevin Haugan, Unn Vibeke Hoel, Katrine Blomstrand og  Dennis Storhøi.


== Referanser ==
Femtimannsutvalget

Femtimannsutvalget var et utvalg oppnevnt av Christiania (senere Oslo) Handelsstands Forening, som ble etablert i 1878 og som bestod av ledende forretningsfolk i hovedstaden. Thomas Heftye var i flere år utvalgets ordfører. Femtimannsutvalget fungerte bl.a. som et forum for saker som gjaldt god forretningsskikk.
Femtimannsutvalget hadde som forbilde den danske Grosserer-Societets Komite i København, som ble oppnevnt etter kongelig forordning i 1800.


== Referanser ==
FotoKnudsen

FotoKnudsen AS er leverandør av fotoprodukter og fototjenester. Selskapet ble stiftet i 1958 av Ove Knudsen. Den første fotobutikken ble åpnet i Bergen busstasjon, og ble utvidet tre år senere med et laboratorium samme sted.
I 2003 kjøpte FotoKnudsen AS fotokjeden Click og økte til 71 butikker og 350 ansatte i Norge. Det samme året ble postordrevirksomheten avviklet i Sverige og Danmark.
Siden startet en lang periode med omstilling, og fra 2004 til 2012 var det en kontinuerlig reduksjon i antall butikker. Innen juni 2016 flyttes all produksjon til Nederland.FotoKnudsen AS v/Fyllingsdalen Foto AS, ble erklært konkurs i Fyllingsdalen 11. februar 2013. Grunnen til konkurs skyldtes stor gjeld, i tillegg til et dårlig resultat for 2012. Få dager senere, etablerte daværende administrerende direktør, Ole Bjørn Knudsen, FotoKnudsen Web AS. Antallet ansatte ble redusert fra 235 til 35. FotoKnudsen Web AS er 100 % nettdrevet. 
Navnet er siden endret tilbake til FotoKnudsen AS, og Ole Bjørn Knudsen er daglig leder. Butikkene er ikke lenger en del av FotoKnudsen. Det nyetablerte FotoKnudsen Web AS kjøpte opp all virksomhet i Fyllingsdalen, inklusiv Minnebanken på nett og lokal produksjon, mens Elite Foto kjøpte opp og overtok driften av mesteparten av butikkene.
FotoKnudsen ble frem til konkursen eid av FotoKnudsen Holding, et selskap eid av Ole Bjørn Knudsen og barna hans Kristel, Bjørn, Eirik og Birgitte. Dette holdingselskapet er nå inne på eiersiden av FotoKnudsen Web, sammen med Conger AS og Knudsen Eiendomsselskap AS. Sistnevnte selskap, som er eid av Ole Bjørn Knudsens to brødre Geir Ove og John, har aksjemajoriteten.  
I 2014 ble fotoknudsen kjøpt opp av albelli, et ledende europeisk selskap innen bildeprodukter. albelli er et selskap i vekst, og består av en gruppe merkenavn som tilbyr bildeprodukter til millioner av mennesker på tvers av Belgia, Frankrike, Tyskland, Norge, Sverige, Nederland og Storbritannia.    


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
FotoKnudsen slår seg selv konkurs - BT
Ny FotoKnudsen-avtale i dag
Jama (navn)

Jama (arabisk: جاما) er et arabisk fornavn for begge kjønn og et engelsk kvinnenavn.


== Etymologi ==
Det engelske navnet Jama er en feminin form av James, som har opprinnelse i den franske varianten Gemmes av det latinske navnet Iacomus, en dialektvariant av Iacobus, fra greske Iakobus, fra hebraiske Ya'aqov, som betyr «den som holder i hælen».


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Jama og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Jama og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.


=== Menn ===
Fahad Mohamed Jama Awaleh (f. 1977), er en norsk-somalisk håndballspiller og forsker


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Jama
(en) Think Baby Names: Jama
Odd Gerhard Jakobsen

Odd Gerhard Jakobsen (født 1921, død 2. juni 2004) var en norsk diplomat og ambassadør.Etter cand.philol. i historiefaget i 1948 fra Universitetet i Oslo avla han i 1950 utenriksdepartementets aspirantkurs og startet i utenriksen.  Der ble han ut karrieren, avbrutt av et studieopphold ved Forsvarets høgskole i 1971, der han så underviste i fire år.


== Posteringer ==
1950 jobbet i UD
generalkonsulatet i Antwerpen
ambassadene i London, Washington og Bonn,
1967–1970 byråsjef i UD
1970–1971 ambassaderåd ved Norges ambassade i Bonn
1971–1975 ved Forsvarets høgskole som elev og lærer
1975–1979 ambassadør ved Norges ambassade i Tel Aviv, Israel
1979–1984 ambassadør ved Norges ambassade i Buenos Aires, Argentina. Sideakkreditert til Asunción i Paraguay og Montevideo i Uruguay.
1984–1991 ved UD i Oslo, samt midlertidig bestyrer av Norges ambassade i Brasília i Brasil, og stasjonen i San José, Costa Rica
1991–1992 medlem av Nedgraderingsrådet.


== Referanser ==
Martine Marbel

Martine Marbel (født 6. juni 1986) er en norsk sanger og låtskriver. Martine Marbel er
oppvokst i Sandefjord, hvor hun fra tidlig alder fattet interesse for musikk, og hun valgte seg inn på musikklinjen på Sandefjord videregående skole da hun var 16 år. Etter endt videregående dro hun til England og startet på The Liverpool Institute for Performing Arts (LIPA), hvor hun ble i tre år og fullførte en bachelorgrad i musikk.I 2008 returnerte Martine Marbel til Norge og begynte å jobbe aktivt med musikk. I 2009 utga hun singelen Soul Searching på sitte eget selskap, Neo Records, som blant annet ble B-listet på P3. Dette førte til at hun signerte kontrakt med Universal Music. Marbel relanserte seg selv tilbake til Neo Records i 2012 med singelen Get You. Marbel slapp sitt debutalbum Girl Can’t Swim i 2013. 
I mars 2014 deltok Marbel i den andre semifinalen i Melodi Grand Prix med melodien Right Now, skrevet av henne selv, Goran Obad og Anders Kjær. Sangen ble ikke blant de tre med flest SMS-stemmer, og kvalifiserte seg derfor ikke til finalen.


== Diskografi ==


=== Singler ===
Soul Searching (2009)
Hypocrisy (2010)
Fix This (2011)
Get You (2012)
Happy (2013)
Painkiller (2013)
Right Now (2014)


=== Album ===
Girl Can't Swim (2013)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Martine Marbel på MusicBrainz 
Marbels hjemmeside Arkivert 9. mars 2014 hos Wayback Machine.
Grimstad Seilforening

Grimstad Seilforening (stiftet 20. august 1902) er en seilforening fra Grimstad.


== Arkivet ==
Arkivet etter Grimstad Seilforening for perioden 1902-1984 befinner seg på Aust-Agder museum og arkiv i Arendal. Arkivet inneholder møtebøker, journaler, sakarkiv, regattaprogram, utklippsprotokoller og regnskap.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(no) Arkiv etter Grimstad Seilforening på Arkivportalen
Holdal kraftverk

Holdal kraftverk er et vannkraftverk ved Haukeli i Vinje kommune i Vestfold og Telemark.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 215 meter i Holldalsbekken.
Installert effekt er 1,3 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 3,5 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Bekk og Strøm
Løyve til å bygge Holldal kraftverk
Manevra

Manevra er et tyrkisk popband som ble etablert av Fatih Konka i 2001. Gruppa består av İlkay Sipahi, Ekrem Yıldırım, Fatih Konka og Serkan Esencan. I perioden fra 2006 til 2012 hadde bandet en pause mens medlemmene fortsatte med sine solokarrierer.I 2013 ble bandet valgt ut av TV-kanalen TRT til å representerte hjemlandet i den første utgaven av Tyrkvisjonens sangkonkurranse med låten «Sen, ben, biz» («Du, jeg, vi»). Melodien ble nummer seks i finalen. Manevra ga ut albumet Mucize i 2014.


== Referanser ==
Nils P. Høyer

Nils Peter Gotfred Høyer (født 6. august 1849 i Larvik, død 3. juni 1913) var en norsk skipsreder i Skien, som eide rederiet Nils P. Høyer & Søn A/S samt bl.a. Søndre Brekke gård i perioden 1890–1909. Han var spansk visekonsul fra 1896, var medlem av Skien bystyre og formannskap i en årrekke, og hadde flere andre offentlige verv.
Etter farens død vokste Høyer opp som pleiesønn hos skipsreder Hans Houen, og overtok ved dennes død som leder for Houens rederivirksomhet.Han var gift med Christiane Sophie Hielm (1861–1904), datter av ordfører i Trondheim Christian Hulbert Hielm og Louise Johanne Margrethe Hoelfeldt Paus; svigermoren var datter til Henrik Johan Paus og dermed kusine til Henrik Ibsen. Nils P. Høyer kjøpte Søndre Brekke i 1890 fra ektefellens fetter og kusine på morssiden. De var foreldre til bl.a. Louise Johanne Margrethe Høyer (1885–1970), gift med overrettssakfører Christopher Blom (1870–1909), til skipsreder, skipsmegler og spansk visekonsul Hans Thomas Houen Høyer (1887–1968), ingeniør Andreas Fredrik Høyer (1888–1930), skipsmegler og svensk visekonsul Christian Hulbert Hielm Høyer (1893–1966) og skipsmegler Nils Peter Gotfred Høyer (1900–1974).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Theis Høyer, Andreas Svennichsen Høyer (1669–1750), kjøpmann i Kristiansand og hans slekt : en slektskalender, Oslo, 1986, s. 24ff.
Norgesmesterskapet på ski 1918

Hovedlandsrennet (NM) på ski 1918 ble arrangert på Rjukan av Idrætsforeningen Rjukan fra 28. februar til 3. mars 1918. Bare menn deltok.
Selv om det måtte fraktes snø opptil 5 mil for å få avviklet mesterskapet, ble hovedlandsrennet vellykket, og det var strålende vær og godt føre under begge langrennene og hopprennet.


== 30 km langrenn ==
Arrangert torsdag 28. februar, 25 deltakere. Løypa gikk fra Sportshytta via Møsvatnet, ned Hjerdalen og tilbake til Sportshytta.


== Kombinert ==
Arrangert med langrenn 15 km lørdag 2. mars og hopprenn i Ingolfslandbakken søndag 3. mars. Otto Aasen vant langrennet, Ragnvald Landvik ble tildelt Damenes pokal som beste hopper. Lengste stående hopp var på 43 meter, gjort av Ragnvald Landvik, Carl Haave (begge omganger) og Alf Nordli (alle klasse A), samt Viggo Christensen (yngste klasse). Christensen falt også på et hopp på 47 meter. Det var 34 deltakere i langrennet. Hopprennet ble sett av 3-4000 tilskuere.


== Kilder ==
Helge Dahl: Rjukan. Bind I - Fram til 1920. Tinn kommune 1983 (s. 252-253, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Aftenposten: Hovedlandsrendet paa Rjukan (s. 5, 4. mars 1918, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Norske Intelligenssedler: Hovedlandsrendet paa Rjukan (s. 5, 4. mars 1918, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Erling Ranheim (red.): Norske skiløpere - Skihistorisk oppslagsverk i 5 bind - Østlandet Nord. Skiforlaget - Erling Ranheim, Oslo 1955 (s. 102, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Micropeltus

Micropeltus er en slekt av fargerike biller som hører til gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore, blankt svarte gullbasser med gule tegninger. Kroppen er bredest nær pronotums forende, jevnt tilsmalnende bakover.


== Levevis ==
Larvene lever gjerne i råtnende ved eller annet dødt, organisk materiale.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien gullbasser, Cetoniinae Leach, 1815 – ofte regnet som en egen familie
Stammen Stenotarsiini Kraatz, 1880
Understammen Coptomiina
Slekten Micropeltus Blanchard, 1842
Micropeltus cingulatus (Gory & Percheron, 1833)
Micropeltus nigra Olsoufieff, 1940
Micropeltus peyrierasi Paulian, 1990


== Eksterne lenker ==
(en) Micropeltus i Encyclopedia of Life 
(en) Micropeltus i Global Biodiversity Information Facility 
Micropeltus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Micropeltus cingulatus