Martin Pedersen (født 1952)

Martin Pedersen (født februar 1952 i Tønsberg) er en norsk tidligere bankraner som i 1970-årene begikk en serie væpnede ran mot banker og postkontorer på Østlandet. Han har i ettertid blitt karakterisert som «Norges største bankraner».Pedersen gjennomførte i alt 19 væpnede ran mot banker og postkontorer på Østlandet i perioden fra 1974 til 1980 og skal ha fått med seg bortimot 13 millioner kroner før han ble arrestert i 1981.Først etter at Martin Pedersen ble konfrontert med identifiserte avtrykk av hans fingre, tær og fotsåler på flere av de innvekslede sedlene, tilstod han.


== Bakgrunn ==
Martin Pedersen ble født på Vestfold sentralsykehus og vokste opp på Nøtterøy i Vestfold. Han var sønn av Emilie Johanne og Odd Pedersen (1908–1972),  grosserer i et konservativt handelsstandsmiljø i Tønsberg. Pedersen gikk på dramalinja på Tønsberg gymnas og deretter på Eik lærerskole. Han opptrådte også som amatørskuespiller.


== Ran ==
Martin Pedersen begynte sin kriminelle virksomhet med et innbrudd påsken 1974 da han stjal fem litografier av Edvard Munch fra en privatbolig i Tønsberg. Det første ranet skjedde 20. september samme år i Sem Sparebank i Semsbyen i samme distrikt.I det største og siste ranet, som skjedde fra en politibevoktet pengetransport for Norges Bank ved hovedpostkontoret i Drammen 19. mai 1980, ranet Martin Pedersen over 10 millioner kroner fordelt på 4,5 millioner i kontanter og 6 millioner i sjekker.14 av ranene begikk Pedersen alene. Ved ranet mot Rygge Sparebank i Rygge i Østfold i 1979 hadde han for første gang en medhjelper, en jevngammel kamerat fra Nøtterøy som var frisør i Moss, som ble med på ytterligere fire ran.I flere av ranene brukte Pedersen forkledninger. I ransperioden levde han et dobbeltliv blant annet som kunsthandler med eget galleri i Tønsberg som dekkhistorie for tilgangen på penger.

Selv om samtlige ran har vært nøye planlagt, er det likevel klart at Pedersen i flere tilfeller har hatt betydelig flaks som ikke ble tatt av politiet. En av årsakene til det kan være at han tidligere er ustraffet og politiet ikke hadde opplysninger om ham i sine arkiver.

Lista viser tilståtte ran og utbytter. Oversikten er hentet fra Aftenposten 11. november 1981.
1974: Sem Sparebank, Semsbyen: 230 000 kroner
1975: Tjømø Sparebank, Tjøme: 390 000 kroner
1976: Dikemark postkontor, Dikemark: 230 000 kroner
1977: Sandsvær Sparebank, Hvittingfoss: 40 000 kroner
1977: Dikemark Sparebank: ukjent utbytte
1978: Eiker Sparebank: 90 000 kroner
1978: Drammen Sparebank, Åssiden: 140 000 kroner
1977: Sparbanken i Langesund: 80 000 kroner
1978: Bærum Sparebank, Jar: 150 000 kroner
1978: Vestby Sparebank, Vestby: 130 000 kroner
1978: DnC-filial, Porsgrunn: 30 000 kroner
1979: Rygge Sparebank: 250 000 kroner
1979: DnC-filial, Oslo: 10 000 kroner
1979: Rygge/Våler Sparebank: 80 000 kroner
1979: Eidsvoll Sparebank-filial, Råholt: 383 000 kroner
1979: Sarpsborg: ukjent utbytte
1980: Sem Sparebank, Slagen: 80 000 kroner
1980: Norges Bank, pengetransport i Drammen: 10 millioner kronerPedersen tilsto i tillegg forsøk på væpnet ran i Tjølling Sparebank i 1976.


== Pågripelse, soning og virksomhet etterpå ==
Politiet hadde kanskje ventet at Drammensraneren måtte konfronteres med andre uoppklarte ran, men politiet hadde aldri drømt om at gjerningsmannen uoppfordret skulle innrømme nesten alle store uoppklarte bankran i Sør-Norge i 70-årene.

– Begavet, men med mangelfullt utviklede sjelsevner, sa rettspsykiaterne.

Martin Pedersen ble avslørt da han under falsk identitet forsøkte å veksle inn nye, nummererte sedler fra drammensranet i banker i Sveits; etter at det ble offentliggjort fantombilder av den ukjente mannen, kom det tips som førte politiet til Pedersen. Da han ble pågrepet for valutasmugling 5. november 1981 var han 29 år og kunsthandler i Tønsberg. Etter arrestasjonen tilstod han i forhør uoppfordret bank- og postranene.I tida som fulgte ble Martin Pedersen en slags kriminell kjendis i norske medier. Under rettssaken fastlo de rettspsykiatrisk sakkyndige at bankrøveren hadde «en god intellektuell utrustning», men «mangelfullt utviklede sjelsevner». Pedersen ble 17. juni 1982 i Eidsivating lagmannsrett dømt til tolv års fengsel for 17 ran og to ransforsøk. Han sonet åtte år som innsatt på Ila landsfengsel og sikringsanstalt, der han tok juridisk embetseksamen med beste karakter.Etter løslatelsen ønsket Pedersen å arbeide som advokat, men rullebladet gjorde at han ikke fikk bevilling. Han arbeidet imidlertid hos advokat Olav Hestenes, som førstekonsulent i Rikstrygdeverket og som juridisk rådgiver. Siden 1992 har han drevet kafé og restaurant i Åsgårdstrand i Vestfold.I 1993 utga Martin Pedersen selvbiografien Fengslet av loven – fra ranskonge til jurist. Han har siden åpent fortalt om forbrytelsene og livet i en rekke intervjuer og samtaler. Han har selv sagt han ønsket å bli skuespiller.I 2022 kom dokumentarserien Martin Pedersen – Norges største bankraner på strømmetjenesten Discovery plus Norge som også ble sendt på TV Norge.


== Bibliografi ==
Martin Pedersen (1993). Fengslet av loven: fra ranskonge til jurist. Oslo: Aschehoug. ISBN 82-03-17167-2. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«En gang gangster, alltid gangster» – Intervju i Mann 12. januar 2010
Slapp av frue, dette er bare et bankran – Artikkel om Martin Pedersen i Stoff 25. februar 2016