jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Phobetus

Phobetus er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore, blanke, gulbrune oldenborrer. Undersiden er kledt med lange, lyse hår.


== Levevis ==
Artene lever i tørre, ørkenaktige områder, der larvene har blitt funnet på røttene av en malurt-art.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørvestlige Nord-Amerika, særlig i Baja California.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Tanyproctini Erichson, 1847
Gruppen Tanyproctina Erichson, 1847
Slekten Phobetus LeConte, 1856 - ofte ført til stammen Pachydemini
Phobetus chearyi Hardy, 1973
Phobetus ciliatus Barrett, 1935
Phobetus comatus LeConte, 1856
Phobetus desertus Blom & Clark, 1984
Phobetus humeralis Cazier, 1937
Phobetus mojavus Barrett, 1933
Phobetus palpalis Saylor, 1936
Phobetus panamintensis Hardy, 1978
Phobetus saylori Cazier, 1937
Phobetus sleeperi Hardy, 1978
Phobetus testaceus LeConte, 1861


== Kilder ==
Blom, P.E. & Clark, W.H. (1984) Phobetus  desertus, a New  Melolonthine  Scarabaeidae (Coleoptera) from the Central Desert  of Baja California, Mexico. PAN-PACIFIC    ENTOMOLOGIST 60(4):  304-312. [1]
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Phobetus [2]
Liste over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Phobetus i Encyclopedia of Life 
(en) Phobetus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Phobetus hos ITIS 
Phobetus – detaljert informasjon på Wikispecies
Tom Odell

Thomas Peter Odell (født 24. november 1990 i Chichester i West Sussex) er en engelsk sanger, låtskriver og pianist. 
Han utga sin debut-EP Songs from Another Love i 2012. Tidlig i 2013 vant han BRITs kritikerpris. 
Debutalbumet Long Way Down ble gitt ut 24. juni 2013, og 10. juni 2016 kom oppfølgeren, Wrong Crowd.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Tom Odell – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tom Odell på Apple Music 
(en) Tom Odell på Discogs 
(en) Tom Odell på MusicBrainz 
(en) Tom Odell på SoundCloud 
(en) Tom Odell på Spotify 
(en) Tom Odell på Songkick 
(en) Tom Odell på Last.fm 
(en) Tom Odell på Genius — sangtekster 
(en) Tom Odell på AllMusic 
Tom Odell på Twitter 
Tom Odell på Facebook 
Tom Odell på Instagram 
Tom Odell på YouTube 
Tom Odell på Myspace 
Tom Odell på Tumblr 
Tom Odell på TikTok
Office for Product Safety and Standards

Office for Product Safety and Standards, tidligere Regulatory Delivery, er et britisk forvaltningsorgan opprettet 1. april 2016 gjennom en sammenslåing av National Measurement and Regulation Office (NMRO) og Better Regulation Delivery Office (BRDO).Regulatory Delivery er Storbritannias metrologiske myndighet. Regulatory Delivery tilbyr metrologisk infrastruktur som understøtter innovasjon, legger til rette for fri konkurranse, fremmer internasjonal handel og verner forbrukere og miljøet.
Regulatory Delivery er et forvaltningsorgan underlagt Department for Business, Innovation and Skills.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Vehicle Certification Agency

Vehicle Certification Agency (VCA) er et britisk forvaltningsorgan underlagt Department for Transport. VCA er Storbritannias myndighet for typegodkjennelse av alle veigående motorvogner, herunder personbiler, lastebiler, motorsykler, busser, campingbiler, ambulansebiler og brannbiler, samt erstatningsdeler.


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Johan B. Steen

Johan Buch Steen (født 14. januar 1934, død 9. april 2015) var en norsk dr.philos. og professor i fysiologi ved Universitetet i Oslo og forfatter. Han vokste opp i Oslo og var blant de første medlemmene i idrettslaget Koll (som het Troll i oppstarten). Johan B. Steen var en pionér i zoofysiologi i Norge og internasjonalt. Han jobbet ved Universitetet i Tromsø (1971–1978) og  startet oppbygningen av Institutt for arktisk biologi, der han gjorde grunnleggende forskning på rypenes økologi og fysiologi.Johan Buch Steen kombinerte vitenskapelig nysgjerrighet, fysiologiske kunnskaper og lidenskap for småviltjakt inn i et fruktbart forskningsmiljø. Hans bøker om hunder, ryper og rypejakt formidlet kunnskapen og gjorde ham kjent blant en imponerende andel av Norges befolkning. Han deltok aktivt i fuglehundsporten og vant NM/kongepokal flere ganger.


== Forskning ==
Johan B. Steen studerte ved UiO og Harvard (1956-1957) og leverte en banebrytende doktorgrad som klargjorde mekanismen for gassekresjon i fiskenes svømmeblære. 
Han leverte betydelige bidrag innen rypeforskning, temperaturregulering hos hvirveldyr og virkemåten til fiskenes gjeller. 


== Bibliografi ==
Jegeren og hans hund. Gyldendal, 1969.
Rypeboka. Gyldendal, 1987.
Johan B. Steen and Esben Riddervold. The Masai People. Riddervold Foto AS, 1993.
Fuglehunden Mix – en selvbiografi. Gyldendal, 1996.
Jegeren Jo. Gyldendal, 1996.
Ryper og rypejegere. Gyldendal, 2004.
Steen, J.B and H. Parker and R. Andersen. 1981. The egg ”numerostat”. A new concept in the regulation of clutch-size. Ornis Scandinavica 12, 109–11.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(no) Publikasjoner av Johan B. Steen i BIBSYS

(no) Publikasjoner av Johan B. Steen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Uronen Precision

Uronen Precision (UP), fullt navn Ase ja Osa Ky, er en finsk våpenprodusent med hovedkvarter i Lojo, Finland. De er hovedsakelig kjent for sine konkurranserifler kalt UR-15, en AR-15-klone.


== Eksterne lenker ==
Offisiell Facebook-side for Uronen Precision
Offisielt diskusjonsforum for Uronen Precision
Humlebøkslekten

Humlebøkslekten (Ostrya) er en slekt av løvfellende trær i bjørkefamilien.
Barken er furete. Bladene er spredte og dobbelttannede. De er sambu og vindpollinerte og skiller seg fra den nærstående slekten agnbøk (Carpinus) ved at hannraklene er nakne om vinteren. Nøttene er omgitt av et blærelignende svøp slik at hunnraklene minner om blomsterstanden til humle.
Slekten omfatter ni arter i de tre områdene med temperert løvskog på den nordlige halvkule i Europa, Nord-Amerika og Øst-Asia. Kina har fem arter, derav fire endemiske. I Europa er det én art, europahumlebøk (O. carpinifolia), som vokser i Sør-Europa. 
Det er vanlig å regne slekten til bjørkefamilien, men enkelte forskere velger å plassere humlebøkslekten sammen med hasselslekten (Corylus), agnbøkslekten (Carpinus) og Ostryopsis  i en egen familie – Corylaceae (hasselfamilien).


== Litteratur ==
A. Mitchell, oversatt av I. Gjærevoll (1977). Trær i skog og hage. Tiden. s. 213–214. ISBN 82-10-01282-7. 
«Ostrya». Flora of China. Besøkt 9. april 2015. 
«World Check List Ostrya». Kew Royal Botanic Gardens. Besøkt 9. april 2015. 


== Eksterne lenker ==
(en) Humlebøkslekten i Encyclopedia of Life 
(en) Humlebøkslekten i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Humlebøkslekten hos Fossilworks 
(en) Humlebøkslekten hos ITIS 
(en) Humlebøkslekten hos NCBI 
(en) Humlebøkslekten hos The International Plant Names Index 
(en) Humlebøkslekten hos Tropicos 
(en) Kategori:Ostrya – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Ostrya – detaljert informasjon på Wikispecies
Kari-Ann Grønsund

Kari-Ann Grønsund (født 11. mai 1951) er en norsk skuespiller.


== Liv og levnet ==
Grønsund vokste opp i fattige kår på Grünerløkka i Oslo med tre søsken, mor og far. Leiligheten var en kommunal leilighet familien delte med en fremmed kalt «Kølamannen». Leiligheten var på 47 kvadratmeter, med utedo på gangen og rotter i kjelleren.Hennes første filmrolle var som «Ingrid Hagen» i filmen Skraphandlerne fra 1971.I tenårene var hun rockeartist og platedebuterte i 1965. Da hun som 18-åring så Toralv Maurstad og Kari Simonsen i Cabaret bestemte hun seg for å bli skuespiller. Hun fikk jobb som rekvisitør på Oslo Nye og en liten rolle i et stykke med Wenche Foss, Per Jansen og Gisle Straume. På tredje forsøk kom hun inn på Teaterhøgskolen og ble uteksaminert i 1974. Deretter fikk hun jobb på Trøndelag teater og i Trondheim traff hun sin ektemann.Grønsund har vært ansatt ved Oslo Nye Teater i mange år og spilt hovedroller i Den glade enke, Guys and Dolls og Rocky Horror Show.I perioden 1996–1998 var hun hovedfiguren «Lilly» i serien Lillys butikk i NRK Barne-TV. Hun spilte Kjells mor i TV-seriene og filmene om Olsenbanden junior, og medvirket i TV-seriene Julenatt i Blåfjell, Meglerne, Kodenavn Hunter, Hotel Cæsar og Seks som oss. Hun har vært stemmen til Solan Gundersen i de tre Flåklypa-filmene som ble laget i perioden 2013–2018.Grønsund har utgitt en rekke plater med musikk for barn. Prosjektet «Solsikkebarna», som hun laget for SOS-barnebyer, solgte til gullplate.Hun fikk Aud Schønemann-prisen i 2015 og Gammleng-prisen i veteranklassen i 2021.Etter at hennes ektemann i 43 år, Eirik Bratthole, døde av Lewy-demens involverte hun seg i arbeidet for pårørende av demens. Hun skrev også forestillingen «Kari-Ann, alvorlig talt» om sine opplevelser. Monologen ble regissert av Petter Næss og hadde premiere i Teaterkjeller'n på Oslo Nye Teater den 7. februar 2018.Grønsund har tre barn, ett som hun måtte adoptere bort da hun var 17 år, og to med ektemannen Bratthole. I 1999 fant hun igjen sønnen hun hadde adoptert bort.


== Utvalg av roller i film og TV ==
1975: Skraphandlerne (spillefilm) – Ingrid Hagen
1990: Aksjemordet (miniserie)– Moes sekretær
1996–1998: Lillys butikk (barne-TV-serie) – Lilly
1999: Fritt Fram (barne-TV-serie) – seg selv
2003–2010: Olsenbanden Jr.-filmene – Gudrun
2007–2008: Kodenavn Hunter (TV-serie) – Vivian Bredesen
2013: Solan og Ludvig - Jul i Flåklypa (animasjonsfilm) – Solan Gundersen
2014: Meglerne (TV-serie) – fru Pettersen
2015: Hotel Cæsar (TV-serie) – Ruth Munthe
2015: Solan og Ludvig - Herfra til Flåklypa (animasjonsfilm) – Solan Gundersen
2018: Månelyst i Flåklypa (animasjonsfilm) – Solan Gundersen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kari-Ann Grønsund på Internet Movie Database 
(no) Kari-Ann Grønsund hos Sceneweb 
(en) Kari-Ann Grønsund hos The Movie Database
Michele Andreolo

Michele Andreolo (1912–1981) var en italiensk fotballspiller som blant annet spilte for Bologna. 
Han ble tatt ut til VM i fotball 1938, der laget hans vant gull . 


== VM-medaljer ==
1938  Frankrike -  Gull i fotball 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Miguel Andreolo – FIFA 
(en) Miguel Andreolo – Transfermarkt 
(en) Miguel Andreolo – national-football-teams.com 
(en) Miguel Andreolo – WorldFootball.net 
(en) Miguel Andreolo – FootballDatabase.eu 
(en) Miguel Andreolo – EU-Football.info 
(en) Miguel Andreolo – PlaymakerStats.com 
(en) Miguel Andreolo – FBref
Amedeo Biavati

Amedeo Biavati (1915–1979) var en italiensk fotballspiller som blant annet spilte for Bologna. 
Han ble tatt ut til VM i fotball 1938, der laget hans vant gull . 


== VM-medaljer ==
1938  Frankrike -  Gull i fotball 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Amedeo Biavati – FIFA 
(en) Amedeo Biavati – Transfermarkt 
(en) Amedeo Biavati – national-football-teams.com 
(en) Amedeo Biavati – WorldFootball.net 
(en) Amedeo Biavati – EU-Football.info 
(en) Amedeo Biavati – FBref
Carlo Ceresoli

Carlo Ceresoli (1910–1995) var en italiensk fotballspiller som blant annet spilte for Bologna. 
Han ble tatt ut til VM i fotball 1938, der laget hans vant gull . 


== VM-medaljer ==
1938  Frankrike -  Gull i fotball 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Carlo Ceresoli – FIFA 
(en) Carlo Ceresoli – Transfermarkt 
(en) Carlo Ceresoli – national-football-teams.com 
(en) Carlo Ceresoli – WorldFootball.net 
(en) Carlo Ceresoli – EU-Football.info 
(en) Carlo Ceresoli – FBref
Bruno Chizzo

Bruno Chizzo (1916–1969) var en italiensk fotballspiller som blant annet spilte for Triestina. 
Han ble tatt ut til VM i fotball 1938, der laget hans vant gull . 


== VM-medaljer ==
1938  Frankrike -  Gull i fotball 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bruno Chizzo – Transfermarkt 
(en) Bruno Chizzo – WorldFootball.net 
(en) Bruno Chizzo – FBref
Gino Colaussi

Gino Colaussi (1914–1991) var en italiensk fotballspiller som blant annet spilte for Juventus. 
Han ble tatt ut til VM i fotball 1938, der laget hans vant gull . 


== VM-medaljer ==
1938  Frankrike -  Gull i fotball 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gino Colaussi – FIFA 
(en) Gino Colaussi – Transfermarkt 
(en) Gino Colaussi – national-football-teams.com 
(en) Gino Colaussi – WorldFootball.net 
(en) Gino Colaussi – EU-Football.info 
(en) Gino Colaussi – FBref
Aldo Donati

Aldo Donati (1910–1984) var en italiensk fotballspiller som blant annet spilte for Roma. 
Han ble tatt ut til VM i fotball 1938, der laget hans vant gull . 


== VM-medaljer ==
1938  Frankrike -  Gull i fotball 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aldo Donati – FIFA 
(en) Aldo Donati – Transfermarkt 
(en) Aldo Donati – WorldFootball.net 
(en) Aldo Donati – FBref
Pietro Ferraris

Pietro Ferraris (1912–1991) var en italiensk fotballspiller som blant annet spilte for Inter Milan. 
Han ble tatt ut til VM i fotball 1938, der laget hans vant gull . 


== VM-medaljer ==
1938  Frankrike -  Gull i fotball 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pietro Ferraris – Transfermarkt 
(en) Pietro Ferraris – national-football-teams.com 
(en) Pietro Ferraris – WorldFootball.net 
(en) Pietro Ferraris – EU-Football.info 
(en) Pietro Ferraris – FBref
Hasso von Wedel

Hasso Eduard Achaz von Wedel (født 20. november 1898 i Stargard in Pommern i Tyskland, død 3. januar 1961 i Gehrden) var en tysk generalmajor og leder for Wehrmachts propagandastyrker under annen verdenskrig. 
Han var direkte underlagt leder av OKWs operasjonsstab (Wehrmachtführungsstab, WFSt.), general Alfred Jodl. Von Wedels propagandaavdeling skulle kontrollere det økende antall nye propagandaenheter og formidlet mellom bed og rikspropagandaministeriet under Joseph Goebbels.Etter Tysklands krigsnederlag ble Hasso von Wedel tatt til fange av amerikanske styrker den 6. mai 1945, og så løslatt 18. mai 1946.
Von Wedel beskrev sine erfaringer innen krigspropaganda i et manuskript skrevet mellom 1957 og 1958, publisert etter hans død under tittelen Die Propagandatruppen der Deutschen Wehrmacht.
Han tilhørte adelsslekten Wedel (som også den norske grenen Wedel-Jarlsberg tilhører).


== Bibliografi ==
Die Propagandatruppen der Deutschen Wehrmacht. Neckargemünd, Scharnhorst Buchkameradschaft, 1962.
Schießtechnik und Taktik des einzelnen f. M.G. in 26 Kampfaufgaben mit Lösungen. Berlin 1928
Zwanzig Jahre deutsche Wehrmacht. Berlin 1939
Der Feldherr Adolf Hitler und seine Marschälle. Leipzig 1941
Die Propagandatruppen der Deutschen Wehrmacht. Hrsg. von Hermann Teske. Neckargemünd  1962


== Referanser ==


== Litteratur ==
Daniel Uziel: The Propaganda Warriors. The Wehrmacht and the Consolidation of the German Home Front. Peter Lang, Oxford  2008, ISBN 978-3-03911-532-7.


== Eksterne lenker ==
(en) Hasso von Wedel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Liervassdraget

Liervassdraget befinner seg størstedels i Lier kommune, men strekker seg også inn i nabokommunene i vest, nord og øst. Fjerneste kilder er nord i Finnemarka, vassdraget ender i Drammensfjorden ved Linnesstranda. Nedbørfeltets areal er 309 km².
I vassdraget drives kraftverkene Grytefoss og Tronstad i Solbergelva, og Ole Kristian Sylling kraftverk i Veslevassbekken, som munner ut i Nordelva.


== Referanser ==
Bestevenn

Bestevenn kan ha flere betydninger:

Bestevenn – musikkalbum fra 2011, med Odd Nordstoga
Bestevenn – radioprogram på NRK P3 med Erlend Klarholm Nilsen og Steinjo
Bestevenner – norsk film fra 2009
Mamoudou Hanne

Mamoudou-Elimane Hanne (født 6. mars 1988 i Ségou i Mali) er en fransk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Han representerer klubben Stade Porte Normande Vernon. Hans fremste internasjonale meritt er gull på 4 x 400 meter stafett ved EM i friidrett innendørs 2011. 


== Idrettskarriere ==
Hanne representerte Mali ved VM i friidrett innendørs 2008 i Valencia, der han løp 400 meter. Han løp på 48,44 i innledningsheatet, og gikk ikke videre til semifinalen. 
Ved EM i friidrett 2010 representerte han Frankrike, og deltok der på det franske laget som kom på 6.-plass på 4 x 400 meter stafett. Året etter vant Frankrike 4 x 400 meter ved EM i friidrett innendørs 2011 i Paris, der han løp sammen med Marc Macédot, Leslie Djhone og Yoan Décimus. De satte ny franske rekord, med tiden 3.06,17. Han representerte også Frankrike ved Lag-EM i friidrett 2011, der Frankrike deltok i Super League, og løp her 4 x 400 meter, der de kom på 2.-plass bak Russland. Frankrike kom på 5.-plass i Lag-EM dette året. Samme år deltok han også ved VM i friidrett 2011, men fikk 14. beste tid av de 16 lagene som løp i kvalifiseringsheatene, og kom ikke til finalen. 
Han vant 400 meter det franske mesterskapet innendørs i 3013. Han kom på 8.-plass på 400 meter ved EM i friidrett innendørs 2013, og 6.-plass ved Jeux de la Francophonie samme år. Frankrike vant 4 x 400 meter ved Jeux de la Francophonie 2013, med tiden 3.05.22. 
Ved EM i friidrett 2014 kom Frankrike på 4.-plass på 4 x 400 meter, kun 4 hundredeler bak Polen som tok bronsen. Ved det franske mesterskapet utendørs fikk han gull på 4 x 400 meter stafett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Mamoudou Hanne – Frankrikes olympiske komité 
(en) Mamoudou Hanne – World Athletics 
(fr) Mamoudou Hanne – Fédération française d athlétisme 
(en) Mamoudou Hanne – Diamond League 
(fr) Profil hos FFA - Det franske friidrettsforbundet
(en) Profil hos European Athletics
(en) Profil hos All-Athletics Arkivert 14. april 2015 hos Wayback Machine.
Scaphorhina

Scaphorhina er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore (12–30 millimeter), avlange, parallellsidige, brune oldenborrer. Forkroppen (hode, pronotum og den fremste delen av dekkvingene) er svært hårete. Dekkvingene er mer eller mindre blanke med to litt opphøyde lengderibber.
Antennene er 10-leddete med en tre-leddet klubbe.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika, mest i den sørlige delen. Mot nord går den til Den demokratiske republikken Kongo.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Tanyproctini Erichson, 1847
Gruppen Tanyproctina Erichson, 1847
Slekten Scaphorhina Quedenfeldt, 1884 - ofte ført til stammen Pachydemini
Scaphorhina colmanti Brenske, 1899 - Den demokratiske republikken Kongo
Scaphorhina crinipes Quedenfeldt, 1884. - Den demokratiske republikken Kongo
Scaphorhina echinaticeps (Evans, 1987) - Namibia, Botswana, Sør-Afrika, Zambia
Scaphorhina elachista (Evans, 1987) - Angola, Zambia
Scaphorhina hirsuta (Péringuey, 1904) - Zambia, Zimbabwe, Namibia
Scaphorhina hirticollis (Waterhouse, 1875) - Botswana, Namibia, Zambia,Sør-Afrika
Scaphorhina laeviceps (Moser, 1924) - Zimbabwe
Scaphorhina rugipennis (Harold, 1878) - Angola
Scaphorhina schoolmeestersi Lacroix, 2011 - Namibia


== Kilder ==
hannetons.fr - beskrivelse av slekten (på fransk)
Liste over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Scaphorhina i Global Biodiversity Information Facility 
Scaphorhina – detaljert informasjon på Wikispecies
Renate Møgster Klepsvik

Renate Møgster Klepsvik (født 16. mars 1974) er en norsk lokalpolitiker fra Fremskrittspartiet. Hun overtok som ordfører i Austevoll kommune i Hordaland etter Helge Andre Njåstad i 2013 og satt som ordfører til 2015.


== Referanser ==
MP4

MP4 er en media-container som brukes for å holde en eller flere mediafiler i samme fil. 
MP4 kan blant annet inneholde:

Audio (AAC)
Video (h264, h265)
Kapittelfiler
Undertekst (.srt, .sub)
M4V

M4V (MPEG 4 Video) er en MP4-container der bokstaven V indikerer at filen inneholder både lyd- og videofil(er). Denne «utvidelsen» av MP4-spesifikasjonen ble introdusert av Apple.
Andreas Pereira

Andreas Hugo Hoelgebaum Pereira (født 1. januar 1996) er en brasiliansk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Fulham.Pereira Premier League-debuterte for Manchester United 15. mars 2015 mot Tottenham, da han kom inn som innbytter for Juan Mata i det 77. minutt. Kampen endte med 3–0-seier for United.
Han begynte å spille for den lokale klubben Lommel United. Pereira fortsatte på aldersbestemt nivå i den nederlandske klubben PSV Eindhoven fra 2005 til 2011, før han signerte for Manchester United i november 2011. Han har spilt internasjonal fotball for aldersbestemte lag i både Belgia og Brasil.


== Meritter ==
Manchester UnitedFA-cupen (1): 2015/16


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andreas Pereira – FIFA 
(fr) Andreas Pereira – LÉquipe 
(en) Andreas Pereira – Transfermarkt 
(en) Andreas Pereira – national-football-teams.com 
(en) Andreas Pereira – WorldFootball.net 
(en) Andreas Pereira – Soccerbase.com 
(en) Andreas Pereira – FootballDatabase.eu 
(en) Andreas Pereira – Soccerway 
(en) Andreas Pereira – PlaymakerStats.com 
(en) Andreas Pereira – Belgias fotballforbund 
Stretfordend.co.uk - Spillerstatistikk for Manchester United