jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Caverion

Caverion Group er et finsk aksjeselskap med virksomhet innen entreprise, facility management og bygge- og anleggsnæringen. Selskapet har sin historie tilbake til 1912, da det svenske ingeniørselskapet Allmänna Ingeniörsbyrån etablerte en avdeling i det som da var Storfyrstedømmet Finland.
Caverion Group ble etablert gjennom en fisjon av YIT-konsernets segmenter Building Services og Industrial Services 1. juli 2013. Entreprenørvirksomheten og boligsatsingen i Finland, Baltikum og Russland forble i YIT, mens de delene av YIT som omfatter tekniske bygginstallasjoner og service, inngikk i et nytt selskap, Caverion Group.
Caverion Group hadde i 2021 en omsetning på cirka 2,1 milliarder euro og rundt 14 000 ansatte fordelt på ti land i Europa. Selskapet er børsnotert på NASDAQ OMX Helsingfors, og har hovedkontor i Helsingfors. Konsernsjef er dansken Jacob Götzsche.


== Caverion i Norge ==
Caverion Norge AS er en norsk leverandør av tekniske bygginstallasjoner. Hovedtyngden av leveransene ligger innenfor fagområdene inneklima, elektro, automasjon, energisparing, rør, IKT, audiovisuelle løsninger, elektroniske sikkerhetssystemer, industri og prosessanlegg, og industrirør. Deres tjenester benyttes blant annet i kontorbygg, boliger, offentlige bygg, infrastruktur og industrianlegg. 
Selskapet har en omsetning på rundt 3,6 milliarder kroner og 2 300 ansatte i Norge (2021). Hovedkontoret er lokalisert i Østensjøveien 34 i Oslo. Selskapet kan i Norge følge røttene tilbake til Frognerkilens Fabrikk, som ble etablert i 1873. Dagens selskap er resultatet av en rekke fusjoner og oppkjøp, blant annet EB (Elektrisk Bureau), ABB Miljø Norsk Viftefabrikk. ABB Building Systems og YIT. Siden 2013 har selskapet operert under navnet Caverion.
Caverion er også en leverandør av service på tekniske bygginstallasjoner og tjenester for eiendomsdrift. Selskapet er sertifisert av Det Norske Veritas og innehar sertifikatene NS-EN ISO 9001 (kvalitet), NS-EN ISO 14001 (det ytre miljø) og OHSAS 18001 (HMS).
Adm.direktør for Caverion i Norge er Knut Gaaserud.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Filosofiåret 1491

Filosofiåret 1491 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1491.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==
Marco Antonio Passeri, italiensk filosof (død 1563)
Yi Eonjeok, (Yi Eon-jeok, Hoejae), offentlig tjenestemann og intellektuell under Joseon-dynastiet i Korea (død 1553)


== Dødsfall ==
Alf Hassel

Alf Hassel (født 23. juni 1880 i Kristiania, død 17. februar 1956) var en norsk jurist og diplomat.Han var sønn av rittmester Lorentz Andreas Meyer Hassel (1846–1936) og Nicoline Louise Balle (1855–1911) og søskenbarn til nobelprisvinner Odd Hassel (1897–1981).  Etter examen artium 1898 og cand.jur. 1905 ble han sekretær ved konsulatet i Alger.  I 1912 ble han attaché ved legasjonen i St. Petersburg, hovedstaden i Russland den gang, men returnerte til Kristiania for å jobbe i Utenriksdepartementet og gifte seg med Regine (Regi) Lorange (1886–1974) av slekten Lorange. Fra 1916 var han sekretær ved legasjonen i Berlin, fra 1918 ved legasjonen i Stockholm der han fra 1922 ble forfremmet til legasjonsråd og også var konsul.  Fra 1928 var han konsul i Marseille og i 1934 var han chargé d'affaires i Paris en kort tid før han flyttet til Antwerpen som generalkonsul og året etter, chargé d'affaires en pied (stasjonssjef) i Brussel, der han samme året endelig ble sendemann med sideakkreditering til Bern i Sveits.  Fra 1940 til 1945 var han sendemann til Japan og Siam (Thailand), fra 1942 også Chungking og Kina, endog som ambassadør 1943–1945. Det ble i juli 1945 kjent at han var rammet av kolera. Han ble kommandør med stjerne av St. Olavs Orden i 1946, og var utnevnt som ny minister til Stockholm, men måtte si fra seg stillingen, «da hans helbred var noe sviktende etter det lange opphold ute i Østen».  Fra 1946 til 1950 var han da likevel sendemann ved legasjonen i Lisboa.


== Referanser ==
Filosofiåret 1460

Filosofiåret 1460 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1460.


== Hendelser ==
26. april – Albert-Ludwigs-Universität — grunnlagt i 1457 — tar imot sine første studenter til de fire klassiske fakultetene i middelalderen: teologi, jus, medisin og filosofi.


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==
Vyasatirtha (Vyasaraja, Vyasaraya, Vyasaraja swamin, Chandrikacharya), indisk filosof (død 1539)
ca. 1460 – Judah Abrabanel (eller Abravanel, Leo Hebraeus, Leão Hebreu, León Hebreo, Leone Ebreo, Leo the Hebrew, Yehuda ben Yitzhak Abravanel), jødisk lege, dikter og filosof (død ca. 1521)
ca. 1460 – Jodocus Trutfetter, tysk teolog (katolsk), logiker, retoriker og filosof (død 1519)
ca. 1458 – Elia del Medigo (Elijah Delmedigo), italiensk filosof (død ca. 1493-1497)


== Dødsfall ==
Terje Knudtzon

Terje Knudtzon (født 28. september 1886 i Brunlanes, død 15. juli 1966 i Oslo) var en norsk diplomat.Etter examen artium 1904 og cand.jur. 1911 var han dommerfullmektig 1912–1915. Så var han generalkonsul i Shanghai 1917–1919 og konsul og legasjonssekretær i Peping-Tokyo 1919, såvel som chargé d'affaires i Tokyo 1919–1921.  Så var han chargé d'affaires ved legasjonen i Warszawa 1924–1926. Han giftet seg i 1929 med Elizabeth Krohn Dybwad (1889–1966) og gikk samme året til legasjonen i Havanna på Cuba.  Fra 1935 var han ved den nyåpnede legasjonen i București i Romania, så minister i Shanghai og Kina 1938–1942, generalkonsul i Bombay  1943–1946, minister til Argentina (pluss Paraguay og Uruguay) fra 1946. Han fikk St. Olavs Orden i 1946.


== Familie ==
Han var sønn av kammerherre Harald Christian Fernando Knudtzon (1814–1905) og Anna Knudtzon (1862–1932). Han tilhørte Knudtzon-slekten som innvandret til Norge fra Danmark i siste halvdel av 1700-tallet.


== Referanser ==
UNIDROIT

UNIDROIT (International Institute for the Unification of Private Law) er en mellomstatlig organisasjon opprettet i 1926 under Folkeforbundet som arbeider for harmonisering av internasjonal privatrett. Organisasjonen utarbeider forslag til traktater og modell-lover. Per 2013 har UNIDROIT 63 medlemsland. UNIDROITs hovedkontor ligger i Roma, Italia, like ved Det pavelige universitet Sankt Thomas Aquinas (Angelicum).


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) UNIDROIT – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Filosofiåret 1336

Filosofiåret 1336 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1336.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
etter 1335 – Abba Mari ben Eligdor, Talmud-lærd, filosof, fysiker og astronom som arbeidet i Thessaloniki (ukjent fødselsår)
CISG

CISG (United Nations Convention on Contracts for the International Sale of Goods) er en traktat utformet som en internasjonal kjøpslov. Den er ratifisert av 80 land (som står for det meste av den internasjonale handelen). Norge har ratifisert avtalen og gjennomført den gjennom kjøpsloven.


== Eksterne lenker ==
(engelsk) CISG-teksten på engelsk Arkivert 2. november 2011 hos Wayback Machine.
Filosofiåret 1350

Filosofiåret 1350 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1350.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==
4. februar - Branda Castiglioni, itaiensk kardinal og humanist (død 1443)
Abraham Abigdor, fransk-jødisk lege, filosof, kabbalist og oversetter (ukjent dødsår)
Uberto Decembrio, italiensk humanist (død 1427)
1350/1351 - Pierre d'Ailly, fransk kardinal, teolog og filosof (død 1420)
fl. 1350-1400 – Ralph Strode, engelsk skolemann, sakprosaforfatter og skolastisk filosof


== Dødsfall ==
ca. 3. juli – Namdev, indisk poet, filosof og helgen (født 1270)


== Referanser ==
Nicolai Geelmuyden

Nicolai «Nico» Geelmuyden (født 9. april 1907 i Novorossijsk, død 5. april 1964 i Bærum) var en norsk diplomat. Han var stasjonert i Beograd, ett år i Bangkok og tre år i Warszawa. Fra 1954 til 1955 var han konstituert chargé d'affaires ved Norges ambassade i Beijing, i påvente av en etterfølger til ambassadør Finn Synnøvsøn Koren som forlot landet i 1954.Han var sønn av konsul Oscar Geelmuyden (1866–1948)  og Vera Evstratiadou (1875–1920) fra Taganrog i Russland.  Moren var tyrkisk ambassadørdatter, som faren hadde møtt da han var konsul med forretning i Novorossijsk. Familien ble tvunget av bolsjevikene til å forlate landet i tiden rett før den første verdenskrig. Familien etablerte seg først i bulgarske Varna med en filial av Geelmuyden Ltd., men ble jaget videre til tyrkiske Istanbul. Nicolai ble 1942 gift med Ulla Hermine Bøgenes (1910–1983).


== Referanser ==
Melete (mytologi)

Melete (gresk: Μελέτη) var i henhold til gresk mytologi den ene av de tre opprinnelige boiotiske muser (også benevnt «titaniske» muser), skjønt det ble senere ni av dem. Ifølge én tradisjon var musene døtre av Gaia og Uranos. Ifølge en annen tradisjon som redegjøres for i Hesiods Theogonien (700-tallet f.Kr.) var musene døtre av Zevs, den andre generasjonen konger av gudene, og avkommet til Mnemosyne, minnets gudinne.
Meletes søstre var sangens gudinne Aoide og hukommelsens gudinne Mneme. Melete var muse for tanke og ettertanke (meditasjon), indikert av hennes navn Melete som på gresk bokstavelig betyr «tenke/gruble» og «overveielse».


== Fra tre til ni ==
De første musene ble i begynnelsen sett på som nymfer for inspirerende brønner nær steder hvor de ble dyrket, og hadde ulike navn og ulike slektsmyter på de forskjellige steder. Det var ikke før dyrkelsen av den trakisk-boiotiske spredte seg fra Boiotia til resten av den gresktalende verden at de ni musene ble etablert.
I henhold til geografen  Pausanias (død 180 e.Kr.) var det tre opprinnelige muser: Aoidē («sang» eller «stemme»), Meletē («øvelse» eller «bevirke/foresake»), og Mnēmē («minne»). Sammen utgjorde disse tre det fullstendige bilde av forutsetningen for poetisk kunst i kultpraksisen. Ved Delfi ble de tre musene også dyrket, men da under andre navn: Nētē, Mesē, og Hypatē, hvilket er navnene på de tre akkordene på datidens musikkinstrument lyren. Alternativ ble de kalt for Kephiso (Κηφισώ), Apollonis (Ἀπoλλωνίς), og Borysthenis (Βορυσθενίς), navn som karakteriserte dem som døtre av Apollon. I senere tradisjon ble fire muser anerkjent: Thelxinoē (Θελξινόη), Aoedē (Ἀοιδή), Arkhē (ἀρχή), og Meletē, da sagt å være døtre av Zevs og Plusia (eller med Uranos som faren).


== Navngivning ==
Asteroiden 56 Melete er oppkalt etter denne gudinnen.
Melete er også navnet på en slekt av sommerfugler i gruppen hvitvinger. De lever i tropisk regnskog i Amerika.


== Litteratur ==
«Muses, Musae, Greek Mythology Index». Myth Index. 2007. Sitat: «originally three were worshipped on Mount Helicon in Boeotia»
Gråskrike

Gråskrike (Perisoreus canadensis) er den mest vanlige fuglen i barskogområdene i Alaska. Den kalles ofte «leirplassrøveren» fordi den alltid prøver seg på å stjele en liten matbit. I Canada blir den også kalt «Whisky Jack».


== Eksterne lenker ==
(en) Gråskrike i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Gråskrike hos Artsdatabanken 
(en) Gråskrike hos Fossilworks 
(en) Gråskrike hos ITIS 
(en) Gråskrike hos NCBI 
(en) Kategori:Perisoreus canadensis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Perisoreus canadensis – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Perisoreus canadensis – detaljert informasjon på Wikispecies
Suisei

Suisei (すいせい; japansk for «komet»), opprinnelig kjent som Planet-A, var en ubemannet romsonde som ble utviklet av det japanske romforsknings-instituttet Institute of Space and Astronautical Science. Romsonden ble skutt opp 18. august 1985 fra Uchinoura Space Center.
Suisei var en del av Halley-armadaen som i 1986 uforsket reisen til Halleys komet gjennom det indre solsystemet.


== Eksterne lenker ==
Suisei
Suisei Mission Profile by NASA's Solar System Exploration
Halley's Comet Flyby
Lavabit

Lavabit er en kryptert e-post-tjeneste som ble grunnlagt i 2004, og som stoppet virksomheten den 8. august 2013 etter en ordre om å levere deres private krypteringsnøkler for Transport Layer Security (TLS) til amerikanske myndigheter. Lavabit er først og fremst kjent for å være den e-post-tjenesten som Edward Snowden benyttet seg av da han lekket flere hemmeligstemplede dokumenter fra NSA. Tjenesten har siden 2014 arbeidet med Dark Internet Mail Environment (DIME), en ny standard for ende-til-ende-kryptering av e-post. Den 20. januar 2017 ble tjenesten startet opp igjen av grunnleggeren Ladar Levison.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Lavabit – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fred Hatlebrekke

Fred Are Hatlebrekke (født 15. september 1960) er en norsk fysioterapeut, manuellterapeut og faglig tillitsmann. Fra 2013 er han forbundsleder i Norsk Fysioterapeutforbund. Han er bosatt i Oslo, men kommer opprinnelig fra Volda på Sunnmøre.Hatlebrekke har utdannelse fra Universitetet i Bergen (psykologi grunnfag) og Statens Fysioterapihøgskole i Oslo, der han gikk ut i 1985. Han ble spesialist i manuellterapi i 1993 og autorisert idrettsfysioterapeut året etter.
Han har blant annet arbeidet som fysioterapeut for Norges Svømmeforbund og for slalomlandslaget, herrer. Ellers har han arbeidet ved en rekke private institutter.
Fra 1994 til 1998 var han styremedlem i faggruppen for manuellterapi, og fra 2006 til 2013 leder. Fra 2003 til 2005 var han også styremedlem i IFOMPT Norge (The International Federation of Orthopaedic Manipulative Physical Therapists).


== Referanser ==
Eurybia (mytologi)

Eurybia (gresk: Εὐρυβία, Εὐρυβίη; «bred kraft») var i henhold til gresk mytologi en av de opphavelige guddommene, datter av Pontos og Gaia ifølge Hesiod. Hun var make til titanen Krios og fødte Astraios, Perses og Pallas (som ble drept av Athene).
«Med hjerte hardt som flint», var Eurybia likevel en mindre betydelig havgudinne underlagt Poseidons herredømme. Hun synes å ha vært den som man tilba for å meste vanskelig sjøgang og hun hadde ansvaret for de ytre krefter som påvirket hovedhavene, inkludert stjernebildenes stigning og sesongenes værforhold, og vindenes flyktige kraft. Hennes make Krios var likeledes assosiert med stjernebildet væren som markerte det nye greske året.Hennes barnebarn hadde alle makt over havet: Anemoi (vindene), Astra Planeta (astraene; stjernene), Hekate (trolldom), Selene (månen), Nike (seier), Bia (kraft), Kratos (makt), og Zelos (rivalisering). En del av disse representerte menneskelig ledelse over havene: vind for å seile, stjerner for navigasjon, og kraft, makt og seier som representerte maritim overlegenhet.


== Navngivning ==
Eurybia er også navnet på en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.  


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Eurybia Theoi Project
Sakigake

Sakigake (さきがけ; japansk for «pionér» eller «stifinner»), opprinnelig kjent som MS-T5, var en ubemannet romsonde som ble utviklet av det japanske romforsknings-instituttet Institute of Space and Astronautical Science. Romsonden ble skutt opp 7. januar 1985 fra Uchinoura Space Center, og var den første romsonden i det ytre rom overhodet som var sendt opp av andre land enn USA og Sovjetunionen.
Sakigake var en del av Halley-armadaen som i 1986 uforsket reisen til Halleys komet gjennom det indre solsystemet.


== Eksterne lenker ==
SAKIGAKE
Sakigake Mission Profile by NASA's Solar System Exploration
Halley's Comet Flyby
Eilin Ekeland

Eilin Ekeland (født 15. oktober 1959) er en norsk fysioterapeut og faglig tillitsvalgt, forbundsleder i Norsk Fysioterapeutforbund fra 2005 til 2013. I disse årene var hun også medlem i Unios styre.
Ekeland er utdannet som spesialist i barnefysioterapi og har master i folkehelsevitenskap, samt idrett og pedagogikk grunnfag.
Hun har arbeidet 13 år som kommunefysioterapeut, vært avdelingsleder ved Hjelpemiddelsentralen i Buskerud og konstituert som sjeffysioterapeut i Drammen kommune. Hun var leder for NFFs avdeling i Buskerud.
Før hun ble forbundsleder i NFF var hun i fire år rådgiver ved Nasjonalt kunnskapssenter for helsetjenesten.
Hun har også vært engasjert i organisasjonslivet utenfor arbeid og fagforening. Hun var ansvarlig for barneidrett i svømmeklubb i ti år, og like lenge leder for menighetsråd.


== Referanser ==
DS «Hisø» (1898)

DS «Hisø» var et skip bygget i Sunderland i 1898, for Chr. Th. Bø i Arendal. Skipet er kalt opp etter øya Hisøy som ligger i innseilingen til Arendal. Skipet er kjent for å ha fraktet blant annet kull fra Boston til Statens Provianteringsdepartementet under den første verdenskrig. Skipet sank da det trakk en mine, 7. september 1916, underveis fra Oran til Marseille med hvete.Skipet var en av to norske skip registrert samtidig i internasjonale skipsregistre, ser også det andre var eid av en reder fra Arendal.


== Referanser ==
Woluwe-Saint-Lambert

Woluwe-Saint-Lambert (nederlandsk: Sint-Lambrechts-Woluwe) er en tospråklig kommune i Hovedstadregionen Brussel i Belgia. Kommunen består av én delkommune: Woluwe-Saint-Lambert (Sint-Lambrechts-Woluwe). 

Kommunen ligger ved den lille elva Woluwe, som har sammen med den katolske helgenen Lambertus gitt den dens navn.


== Kjente personer fra Woluwe-Saint-Lambert ==
Olivia Borlée, friidrettsutøver
Kévin Borlée, friidrettsutøver
Jonathan Borlée, friidrettsutøver


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(fr) Offisielt nettsted 
(nl) Offisielt nettsted 
(en) Woluwe-Saint-Lambert – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Cyanerpes

Cyanerpes er en slekt i familien tanagarer (Thraupidae).


== Arter ==
Arter i rekkefølge etter Clements-lista:

Dverghonningkryper, Cyanerpes nitidus
Gulbeinhonningkryper, Cyanerpes lucidus
Purpurhonningkryper, Cyanerpes caeruleus
Rødbeinhonningkryper, Cyanerpes cyaneus


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cyanerpes i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Cyanerpes hos Artsdatabanken 
(en) Cyanerpes hos ITIS 
(en) Cyanerpes hos NCBI 
(en) Kategori:Cyanerpes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cyanerpes – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Ornitologisk Forening: Cyanerpes. Besøkt 2013-10-16.
IBC - The Internet Bird Collection: Cyanerpes. Besøkt 2013-10-16.
birdforum.net: Cyanerpes. Besøkt 2013-10-16.
ftp.funet.fi: Cyanerpes. Besøkt 2013-10-16.
Watermael-Boitsfort

Watermael-Boitsfort (nederlandsk: Watermaal-Bosvoorde) er en tospråklig kommune i Hovedstadregionen Brussel i Belgia. Kommunen består av én delkommune: Watermael-Boitsfort (Watermaal-Bosvoorde). 

Kommunen er den minst urbane av kommunene i regionen, da deler Soigneskogen ligger i kommunen.


== Hagebyer ==

Tidlig på 1920-tallet ble det anlagt to hagebyer i Watermael-Boitsfort. Le Logis og Le Floréal fremheves fortsatt av de kommunale myndighetene som eksepsjonelt gode boligområder. Disse to hagebyene er omgitt av japanske kirsebærtrær.


=== Hagebyen Le Logis ===
Den 3. oktober 1921 ble det stiftet et boligkooperativ i Watermael-Boitsfort. Kooperativet kjøpte 32 hektar land og engasjerte Louis Van der Swaelmen til å planlegge grøntområdene, samt arkitekten Jean Eggericx til å tegne bygningene som skulle utgjøre den nye hagebyen. De første husene i Le Logis ble bygget i 1922-1923, og hageby-utviklingen fortsatte frem til 1939.


=== Hagebyen Floréal ===
Boligselskapet Floréal ble stiftet 30. mars 1922. Selskapet besluttet å gjøre som Le Logis-kooperativet og engasjere Eggericx og Van der Swaelmen til å utvikle nok en hageby. Grunnstenen til det første huset i Floréal ble lagt ned allerede 1. oktober 1922. Bygningsmassen bestod av tre grupper. De første 47 husene var tegnet av Eggericx. Den andre gruppen bestod av 48 hus tegnet av arkitekten François, og den tredje gruppen bestod av 41 hus med en mann ved navn Moenart som arkitekt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(nl) Offisielt nettsted 
(en) Watermael-Boitsfort – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Saint-Josse-ten-Noode

Saint-Josse-ten-Noode (nederlandsk: Sint-Joost-ten-Node) er en tospråklig kommune i Hovedstadregionen Brussel i Belgia. Kommunen består av én delkommune: Saint-Josse-ten-Noode (Sint-Joost-ten-Node). 

Kommunen er med sine 1,14 km² Belgias minste og tettest befolkede kommune. 


== Kjente personer fra Saint-Josse-ten-Noode ==
Élodie Ouédraogo, friidrettsutøver.
Léon Delacroix, advokat, politiker og statsminister.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(nl) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(en) Saint-Josse-ten-Noode – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Saint-Josse-ten-Noode
MK «Hisø» (1909)

MK «Hisø» var en norsk selfangstskute. Skuta er kjent for å ha oppdaget torskefisket vest for Grønland, for å ha blitt kapret to ganger og for sitt virke i norsk ekspansjon i nordområdene.


== Historie ==
Skuta ble bygd i 1908 ved Skotholmen i Arendal, med 45 hk compound motor fra Pusnes Støperi på Tromøy og dampkjele fra Cochran i skotske Annan. Den ble solgt av AS Hisø Fiskekompagni til A/S Elf i 1910 i Kristiania (kallesignal MFCL) og var 112 brt med dimensjonene 84,4/22.4 / 11,5.Med Johan Olsen fanget skuta, fem isbjørn og et par hundre hvalross ved Vest-Grønland og fisket torsk i Davisstredet, i 1911 og 1912. Skuta ble i 1916 ble solgt videre til A/S Ålesund Fiske & Fangst, men ble kapret av britene under sildefisket i 1917 og det ble en engelsk prise. Skuta ble solgt i 1924 igjen videresolgt til Brdr.Edw. og Iver Larsen fra Ålesund, utrustet med 200 Hk Skandia og ombygd akter (122 brt). Skuta ble i 1929 leid av Fiskeridirektoratet, med Thor Iversen som leder, for å sondere rundt Frans Josefs land og Bjørnøya. Den 7. august 1929 varslet Adolf Hoel at Iversen skulle annektere Victoriaøya, noe isforholdene umuliggjorde.Skuta ble overtatt av Sælfangst & Havfiske A/S fra Ålesund i 1931, så A/S Rieber & Co. av Tromsø i 1939. Skuta ble i 1940 kapret i Vestisen av den tyske båten «Nordmark» kamuflert som «Thorshøvdi» av Sandefjord, som var en tysk prise. Med nedbrent maskin og tømt lasterom ble båten slept til Trondheim og ny 300 hk Wicmann diesel. Skuta gikk på et skjær i 1943 i Mandal og i 1944 kolliderte den på lovlig sildefiske med tysk vaktbåt. Rieber & Co. fikk senere båten tilbake og Eyvind Olsen ble tilsatt som skipper. En ombygging i 1950 ved Ottesens Skipsbyggeri i Sagvåg på Stord fornyet alle spant, ga nytt overbygg og ny 400 hk Wichmann. I 1956 brekker propellakselen på skuta, mens den er på Vestisen, ble isfast fram til «Salvator» kom. Skuta fikk nye skader under en storm ved Bjørnøya i november 1959. I 1966 fikk skuta en rekordfangst, og ble brukt fram til 1979. Skuta ble slept av «Kvitbjørn» til Veggefjorden ved Ringvassøya der den ble senket 3. august 1981. Masta ble gitt til Balsfjord kommune.


== Referanser ==
Heterospingus

Heterospingus er en slekt i familien tanagarer (Thraupidae).


== Arter ==
Arter i rekkefølge etter Clements-lista:

Svovelgumptanagar, Heterospingus rubrifrons
Røddusktanagar, Heterospingus xanthopygius


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Heterospingus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Heterospingus hos Artsdatabanken 
(en) Heterospingus hos ITIS 
(en) Heterospingus hos NCBI 
(en) Kategori:Heterospingus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Heterospingus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Ornitologisk Forening: Heterospingus. Besøkt 2013-10-16.
IBC - The Internet Bird Collection: Heterospingus. Besøkt 2013-10-16.
birdforum.net: Heterospingus. Besøkt 2013-10-16.
ftp.funet.fi: Heterospingus. Besøkt 2013-10-16.
Saint-Gilles (Belgia)

Saint-Gilles (nederlandsk: Sint-Gillis) er en tospråklig kommune i Hovedstadregionen Brussel i Belgia. Kommunen består av én delkommune: Saint-Gilles (Sint-Gillis). Kommunen har fått sitt navn fra den katolske helgenen Egidius (Gilles på fransk). 

En av Brussels tre største jernbanestasjoner, Brussel-Sør (Bruxelles-Midi / Brussel-Zuid), ligger i Saint-Gilles.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(nl) Offisielt nettsted 
(en) Saint-Gilles (Brussels) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons