jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Fukuyama (Hiroshima)

Fukuyama (japansk: 福山市 – Fukuyama-shi) er en by ved elven Ashida i prefekturet Hiroshima på øya Honshu. Byen ligger sørøst i prefekturet ved Innlandshavet. Det er den nest største byen i prefekturet, etter Hiroshima. Avstandene til de nærmeste byene er 58 kilometer til Okayama i øst og 103 kilometer til Hiroshima i vest.


== Historie ==
Byen har en lang historie. Den gunstige havnen Tomonoura sør for byen har vært viktig for Fukuyamas utvikling. Mori-klanen, som i middelalderen ble herskerne i Chūgokuregionen, satte havnen høyt og bygde Tomo-slottet der i perioden 1333-1573. Senere ble Mizuno Katsunari føydalherre i lenet, og gav det navnet «Fukuyama». Han fikk bygd slottet Fukuyama (også kalt Hisamatsu), samt drenert og dyrket jorda i Ashida-deltaet. Dette begynte i 1619, og regnes som årstallet Fukuyama ble grunnlagt.
Fukuyama ble regjert av fem generasjoner av Mizuno-klanen (1619-1698), en generasjon av Matsudaira-klanen (1700-1710) og ti generasjoner av Abe-klanen (1710-1868), før området kom under det japanske keiserdømmet.
Offentlig administrasjon og kontorer ble opprettet i Meiji-perioden (1868-1912). I 1891 fikk byen jernbaneforbindelse. I 1916 fikk Fukuyama status som storby.
Byen ble utvidet i 1933 og 1942 da i alt tolv landsbyer ble innlemmet.
8. august 1945 ble 80 % av byen ødelagt og mange mennesker drept i et amerikansk bombeangrep. Året etter startet en planmessig gjenoppbygning og utvikling av det nåværende moderne storbyområdet.
I nyere tid har Fukuyama blitt slått sammen med de omkringliggende byene Shinichi og Utsumi (2003), Numakuma (2005) og Kannabe (2006).


== Industri og næringsliv ==
Fukuyamas jern- og stålverk, elektronikkindustrien og maskinindustrien utgjør brorparten av byens næringsliv. JFE Holdings, Inc., en av verdens største stålprodusenter, eier stålverket i Fukuyama.


== Vennskapsbyer ==
 Kazanlak, Bulgaria
 Hamilton (Ontario), Canada
 Okazaki (Aichi), Japan
 Pohang, Sør-Korea
 Tacloban, Filippinene
 Maui, Hawaii, USA


== Se også ==

Ponyo på klippen ved havet (2008) og fiskerihavnen Tomonoura som var modell for byen i filmen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(en) Fukuyama, Hiroshima – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 福山市 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Ute-hallen

Ute-hallen stiftet 2000 er et klatresenter og innendørs klatrehall som ligger i Ormen Langes vei 15, ved Ladehammeren i Trondheim. Klatrehallen har vegger med høyder på 17 meter, 16 meter, 13 meter og 11 meter og mer enn 130 ulike ruter.
I februar 2016 åpnet i tillegg Trondheim Buldresenter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ute-Hallen Offisielt nettsted
Ute-Hallen Firmainformasjon fra Proff.no
Hustrig

Hustrig er et musikkalbum med Jonas Fjeld. Albumet ble utgitt 13. april 2015 og er produsert av Thomas Helland etter å ha funnet tonen under Hver gang vi møtes i 2014.


== Sporliste ==
«Oddemanns vise» (Fjeld/Hell/Paus)
«Ild og vann» (Fjeld/Hell/Paus)
«Stillheten» (Fjeld/Hell/Paus)
«Opp med himmelporten» (Fjeld/Hell/Paus)
«Lampedusa» (Fjeld/Hell/Paus)
«Midtveis» (Fjeld/Hell/Paus)
«Ei hustrig natt» (Fjeld/Hell/Paus)
«Etter flommen» (Fjeld/Hell/Paus)
«Guttungen» (Fjeld/Hell/Paus)
«En sorgtung type» (Fjeld/Hell/Paus)
«Skyggen av meg selv (epilog)» (Fjeld/Hell/Paus)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Jonas Fjeld - sang, gitarer, låtskriver
Thomas Helland - elektrisk gitar, synth, piano, håndklapp, låtskriver, produsent
Even Ormestad - bass, tekniker
David Wallumrød - piano, orgel
Bjarte Jørgensen - trommer, perkusjon, kor, håndklapp
Hans Cato Kristiansen - vokal
Frank Hammersland - kor


=== Andre medvirkende ===
Ole Paus - låtskriver
Mike Hartung - miksing, tekniker
Chris Sansom - mastring
Nyati Cement

Nyati Cement (swahili:bøffel sement) er en av de yngste sementfabrikkene i Tanzania som startet opp i juli 2014. Fabrikken ligger i Kimbiji, Temeke-distriktet i Dar-es-salaam. Nyati Cement opererer under firmanavnet Lake Cement Tanzania ltd..
Fabrikken omfatter et område på 100 hektar i landsbyen Kimbiji og har en årlig kapasitet på 500 000 tonn


== Fabrikken og produktene ==


=== Fabrikken ===
Den nåværende kapasitet er 500 000 tonn sement årlig. Men det er interesse for å øke dette til 750 000 tonn i året etter bare et års drift. Lake Cement var også den første i Tanzania med egen kraftstasjon og vertikal roller mill. Fabrikkens kraftstasjon er på 10 MW og kullfyrt. Kullet kommer for tiden fra Songea, Ruvuma.Fabrikken får sin kalkstein fra sitt eget dagbrudd like ved. Fabrikken har også et innendørs lager for klinker som rommer opp til 30 000 tonn.


=== Produktene ===
Lake Cement produsere Nyati Cement,  Portland cement i gradene
Type II-B/32.5 N
Type II/42.5 R
Type I /52.5 N


== Referanser ==
Siri Thoresen

Siri Thoresen (født 1. september 1962) er en norsk psykolog og ekspert på militærpsykologi. Hun er forsker I ved Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisk stress ved Universitetet i Oslo og professor II ved Psykologisk institutt ved samme universitet. Hun jobber med traumer som følge av krig, katastrofer og terrorisme, samt med seksuell vold. Hun har forsket mye på stressmestring i internasjonale militære operasjoner, og forsker også på terrorangrepene i Norge 2011.Hun er utdannet cand.psychol. ved Universitetet i Oslo i 1990 og har bakgrunn som klinisk psykolog innen psykisk helsevern. Fra 1994 jobbet hun som sjefpsykolog for Norsk Folkehjelp i Tuzla i Bosnia-Hercegovina under Bosnia-krigen. Fra 1996 var hun ansatt i det nyetablerte stressmestringsteamet for internasjonale operasjoner i Forsvarets sanitet, som var underlagt Kontoret for katastrofepsykiatri og plassert på Gaustad sykehus. Hun var doktorgradsstipendiat ved Psykologisk institutt ved Universitetet i Oslo og Forsvarets sanitet fra 2001 til 2005, og disputerte for graden dr.psychol. ved Universitetet i Oslo i 2006 med avhandlingen Suicide in peacekeepers som bygget på forskning på veteraner fra norske internasjonale militære operasjoner. Forskningsvirksomheten ved Kontoret for katastrofepsykiatri ble innlemmet i det nyetablerte Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisk stress i 2005, der Thoresen var seniorforsker fra 2005 til 2015. Hun fikk professorkompetanse i psykologi i 2015 og ble da forsker I. I 2019 ble hun ansatt i en bistilling som professor II ved Psykologisk institutt ved UiO.


== Bibliografi ==
Suicide in peacekeepers. A study of risk factors for suicide in Norwegian veterans of international military operations, Universitetet i Oslo, 2006


== Referanser ==
Alt for kjærligheten

Alt for kjærligheten (engelsk: There's Always Tomorrow) er en amerikansk romantisk film fra 1956, regissert av Douglas Sirk og produsert av Universal International. I hovedrollene spiller  Barbara Stanwyck og Fred MacMurray.


== Handling ==
Leketøy-produsenten Clifford Groves er bosatt i Pasadena. Hans tre barn, sønnen Vinnie og døtrene Ellen og Frankie, holder hans kone, Marion. På Marions bursdag planlegger Cliff en sjelden kveld sammen med kona, men ettersom Frankie skal delta på en ballett-konsert, ender Cliff opp med å spise middag alene hjemme. En av hans tidligere ansatte, Norma Miller avlegger ham et overraskelsesbesøk. De har ikke sett hverandre på tjue år, men begge ønsker denne gjenforeningen velkommen.
Senere reiser både Cliff og Norma til Palm Valley, hvor de tilbringer masse tid sammen. Men sønnen hans Vinnie reiser også dit sammen med kjæresten sin, og overhører noen insinuasjoner mellom Cliff og Norma. Han får også øye på paret sammen på Normas rom, noe som fører til at han mistenker at faren hans har en affære. Men Vinnie reiser snart sin vei, uten å bli oppdaget av faren sin.


== Medvirkende ==
Barbara Stanwyck - Norma
Fred MacMurray - Clifford Groves
Joan Bennett - Marion Groves
William Reynolds - Vinnie
Pat Crowley - Ann


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alt for kjærligheten på Internet Movie Database 
(no) Alt for kjærligheten hos Filmfront 
(fr) Alt for kjærligheten på Allociné 
(nl) Alt for kjærligheten på MovieMeter 
(en) Alt for kjærligheten på AllMovie 
(en) Alt for kjærligheten på Turner Classic Movies 
(en) Alt for kjærligheten på Rotten Tomatoes 
(en) Alt for kjærligheten på Box Office Mojo
Mitchell Leisen

Mitchell Leisen (født 6. oktober 1898 i Menominee i Michigan i USA, død 28. oktober 1972) var en amerikansk regissør, art director og kostymedesigner.
Han begynte sitt arbeid i filmindustrien på 1920-tallet innenfor scenografi og kostymedesign. Han regisserade sin første spillefilm i 1933 og ble fort kjent for sin gode estetiske sans og evne til å skape forseggjorte Hollywood-dramaer og screwballkomedier.
Blant hans filmer er hans adaptasjon av Alberto Castellas Døden tar ferie (1934), Midnattsdanseren (1939) og La det ikke bli dag (1941), de to siste med manus av Billy Wilder. Lett på tråden (1937), med manus av Preston Sturges og med Jean Arthur i hovedrollen, var en annan viktig karrieresuksess for regissøren. Hans comebackfilm, komedien To må man være, ble produsert av Charles Brackett med manus av Brackett, Richard Breen og Walter Reisch, og var en oppdatert version av hans tidigere screwballkomedier fra 1930-tallet. Dette ble hans siste suksessfulle film og han avsluttet sin tid i Hollywood innen fjernsyn.


== Filmografi (utvalg) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mitchell Leisen på Internet Movie Database 
(sv) Mitchell Leisen i Svensk Filmdatabas 
(da) Mitchell Leisen på Filmdatabasen 
(fr) Mitchell Leisen på Allociné 
(en) Mitchell Leisen på AllMovie 
(en) Mitchell Leisen hos Turner Classic Movies 
(en) Mitchell Leisen hos The Movie Database
Etagegn Woldu Mamo

Etagegn Woldu Mamo (født 10. mai 1996) er en etiopisk friidrettsutøver som konkurrerer i mellom- og langdistanseløp. Hun konkurrerer også i gateløp og terrengløp. Hun har gull på 5000 meter fra Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2015 som fremste internasjonale meritt.


== Idrettskarriere ==
2014Woldu satte personlig rekord på 3000 meter, med tiden 9:02,17, ved et stevne i Sotteville-lès-Rouen i Frankrike 14. juni. Hun satte også personlig rekord på 5000 meter 5. juni, med tiden 15:11,42. Hun ble dermed tatt ut til å delte ved junior-VM i friidrett 2014 på denne distansen. Der løp hun på 9:06,42 og kom på 5.-plass, cirka åtte sekunder bak Mary Cain som vant løpet. 
I november vant hun terrengløpet Le Maine Libre - Allonnes - Sarthe, foran sin landsmanninne Senbere Teferi.
2015Woldu startet 2015 med terrengløpet Campaccio i San Giorgio su Legnano i Italia 6. januar. Her kom hun på fjerdeplass.Ved Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2015 i mars vant Woldu 5000 meter, med tiden 17:02,71, foran Sintayehu Lewetegn og Stella Chesang. I slutten av mars deltok hun også ved VM i terrengløp 2015, der hun kom på 3.-plass i juniorklassen. Etiopia vant her lagkonkurransen for kvinner.Hun kom på 2.-plass ved terrengløpet Cross d'Allonnes i Frankrike, bak Dera Dida.
2016Den 31. januar vant hun juniorklassen ved terrengløpet Jan Meda International i Addis Abeba.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Etagegn Woldu Mamo – World Athletics 
(en) Profil hos All-Athletics Arkivert 15. januar 2015 hos Wayback Machine.
Plectogasterini

Plectogasterini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, litt kraftige trebukker. I alle fall hos noen av artene har hannene forholdsvis korte, kamformede antenner. Fasettøynene er noe utstående. Pronotum er temmelig smalt, med en skarp pigg på hver side. Dekkvingene har litt rundede "skuldre" og er parallellsidige eller jevnt tilsmalnende bakover, rundede i spissen. De har markerte punktstriper.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  eller Dorcasominae
Stammen Plectogasterini Quentin & Villiers, 1969
Slekten Charassonotus Quentin & Villiers, 1969
Charassonotus hulstaerti (Burgeon, 1930)
Slekten Chasmogaster Quentin & Villiers, 1969
Chasmogaster camerunensis Quentin & Villiers, 1969
Chasmogaster gabonensis (Burgeon, 1947)
Slekten Cheilacanthus Quentin & Villiers, 1969
Cheilacanthus severini (Lameere, 1903)
Slekten Jadotia Meunier, 2008
Jadotia adlbaueri Meunier, 2008
Slekten Neoclosterus Heller, 1899
Neoclosterus argodi (Belon, 1913)
Neoclosterus bernardii Quentin & Villiers, 1969
Neoclosterus boppei Quentin & Villiers, 1969
Neoclosterus curvipes Heller, 1899
Neoclosterus lemairei (Lameere, 1903)
Neoclosterus lujae Boppe, 1912
Neoclosterus mefianti Bouyer, 2011
Neoclosterus opacipennis Boppe, 1912
Slekten Plectogaster Waterhouse, 1881
Plectogaster jordani Heath, 1905
Plectogaster noellae Bouyer, 2011
Plectogaster pectinicornis (Bates, 1881)
Plectogaster puncticollis Burgeon, 1947
Plectogaster schoutedeni Burgeon, 1947
Slekten Scatogenus Quentin & Villiers, 1969
Scatogenus mulleri (Burgeon, 1947)
Slekten Schizogaster Quentin & Villiers, 1969
Schizogaster basilewskyi (Duffy, 1953)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Plectogasterini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Neoclosterus lujae
Foto av Plectogaster jordani
Pleiarthrocerini

Pleiarthrocerini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Gruppen omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor, mørkbrun trebukk. Fasettøynene er rundet utstående. Hannen har kamformede antenner som er omtrent halvparten så lange som kroppen. Pronotum er bare litt bredere enn hodet og mye smalere enne dekkvingene, ovalt med en pigg midt på hver sidekant. Dekkvingene er parallellsidige med markerte "skuldre", rundede i spissen. De har mønstre av korte, lyse hår.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Brasil, Bolivia og Argentina 


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Pleiarthrocerini Lane, 1950
Slekten Pleiarthrocerus Bruch, 1914
Pleiarthrocerus opacus Bruch, 1914


== Referanser ==


== Kilder ==
Cerambycidae Species Details - Pleiarthropcerus opacus. Med bilde av en hann


== Eksterne lenker ==
Pleiarthrocerini – detaljert informasjon på Wikispecies
Isoxicam

Isoxicam er et betennelsesdempende legemiddel av typen NSAID. Legemiddelet ble tatt i bruk i behandlingen av revmatiske lidelser i 1983. I 1985 ble det trukket tilbake i Frankrike pga. alvorlige bivirkninger og dødsfall. Legemiddelet ble deretter trukket i andre land.


== Referanser ==
Protaxini

Protaxini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utbredelse ==


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Protaxini Gahan, 1906
Slekten Atenizoides Gilmour, 1968  - nå plassert i familien Anthicidae
Atenizoides curacaoae Gilmour, 1968
Slekten Australodon Escalona & Ślipiński, 2011
Australodon nearnsi  Escalona & Ślipiński, 2011
Slekten Callidiopsites Wickham, 1913
Callidiopsites grandiceps Wickham, 1913
Slekten Dendrides Dillon & Dillon, 1952
Dendrides pallidus Dillon & Dillon, 1952
Slekten Myacopterus Fairmaire, 1893
Myacopterus rufosericans Fairmaire, 1893
Slekten Neclamia Lepesme & Breuning, 1952
Neclamia tigrina (Fauvel, 1906)
Slekten Oihus Dillon & Dillon, 1952
Oihus dilloni Franz, 1953
Oihus insignius Dillon & Dillon, 1952
Oihus taeniatus Dillon & Dillon, 1952
Slekten Paradandamis Aurivillius, 1922
Parandamanis fuscovittatus Aurivillius, 1922
Slekten Protaxis Gahan, 1906 - noen ganger blir bare denne slekten regnet tilk Protaxini
Protaxis bicoloripes Pic, 1933
Protaxis chinensis Zhang, 1989 (fossil art)
Protaxis fulvescens Gahan, 1906
Protaxis incisipennis Pic, 1939
Slekten Protospondylis Linsley, 1942  (fossil)
Protospondylis florissantensis (Wickham, 1920)
Slekten Trigonarthron Boppe, 1912- Madagaskar, noen ganger regnet med her, ofte plassert i en stamme for seg, Trigonarthrini
Trigonarthron antongillianum Villiers, 1984
Trigonarthron cinnabarinum Boppe, 1912
Trigonarthron incertum Villiers, 1984


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Protaxini hos Fossilworks 
Protaxini – detaljert informasjon på Wikispecies
Foto.no

Foto.no er Norges største nettsted for fotografi. Nettsiden ble grunnlagt 25. juni 1996 av fotograf CF Wesenberg, og eies og drives i dag av selskapet Foto.no AS. Nettsiden består blant annet av et diskusjonsforum, en markedsplass for fotoutstyr, bildekritikk og redaksjonelle artikler.Siden desember 2016 driver foto.no også en nettbutikk.


== Konkurransen Fotografen ==
Fotografen (tidligere Årets Fotograf) er en årlig konkurranse som har eksistert i sin nåværende form siden 2011. Hvert år kårer en jury en vinner basert på innsendte fotografier over flere runder.


=== Vinnere ===
2011 Arne Strømme
2012 Steinar Figved
2013 Matias Østebø
2014 Jan Olav Bredesen
2015 Henning S. Pettersen
2016 Arne Strømme


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettsted
Roetgen

Monschau er en Gemeinde med 8 268 (pr. 31. desember 2014) innbyggere i Byregion Aachen i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen.


== Geografi ==
Kommunen ligger rundt 15 km sørøst for Aachen på grensen mot Belgia.


== Historie ==
Området var en del av Hertugdømmet Jülich fram til 1795 da det ble erobret av det revolusjonære Frankrike, og lagt inn i det daværende franske departementet Roer. Etter Wienerkongressen  i 1815 kom området under Kongeriket Preussen. 
I 1885 ble byen knyttet til jernbanenettet da linjen mellom Aachen og Sankt Vith åpnet som ble en del av Vennbahn. 
Etter det tyske nederlaget i 1918 ble den tysk/belgiske grensen gjennom Versaillestraktaten i 1919 flyttet østover, og Eupen-Malmédy ble en del av Belgia og Roetgen ble en grensekommune. Versaillestraktaten bestemte at jernbanetraseen skulle være belgisk territorium, og oppsto det to eksklaver vest og sør i kommunen.

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Roetgen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kimbiji

Kimbiji er en valgkrets i Temeke-distriktet i Dar-es-Salaam, Tanzania. Etter folketellingen i 2002 hadde valgkretsen 3 673 innbyggere.


== Referanser ==
Tanga Cement

Tanga Cement er en sementfabrikk i Tanzania. Fabrikken ble grunnlagt i 1980 i samarbeid med den danske regjering gjennom Danida og i 1989 inngikk Tanzanias regjering en  management-kontrakt med Holcim Cement I Sveits. I 1996 begynte regjeringen å privatisere selskapet som i 2007 i sin helhet ble eid av Holcim Mauritius.


== Produksjon ==
Tanga Cement produserer Simba portlandsement i gradene Type II 32.5R og Type II 42.5R.


== Beliggenhet ==
Fabrikken ligger i Tanga i Pongwe. Selskapets kontorer ligger i Dar-es-Salaam.


== Børsnotering ==
Tanga Cements aksjer omsettes på Dar-es-Salaam børs under sitt symbol SIMBA.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tanga Cement
Simmerath

Simmerath er en Gemeinde med 15 094 (pr. 31. desember 2014) innbyggere i Byregion Aachen i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen.


== Geografi ==
Kommunen ligger rundt 20 km sørøst for Aachen på grensen mot Belgia.


== Historie ==
Området var en del av Hertugdømmet Jülich fram til 1795 da det ble erobret av det revolusjonære Frankrike, og lagt inn i det daværende franske departementet Roer. Etter Wienerkongressen  i 1815 kom området under Kongeriket Preussen. 
I 1885 ble byen knyttet til jernbanenettet da linjen mellom Aachen og Sankt Vith åpnet som ble en del av Vennbahn. 
Etter det tyske nederlaget i 1918 ble den tysk/belgiske grensen gjennom Versaillestraktaten i 1919 flyttet østover, og Eupen-Malmédy ble en del av Belgia og Roetgen ble en grensekommune. Versaillestraktaten bestemte at jernbanetraseen skulle være belgisk territorium, og oppsto det en eksklave nordvest i kommunen, som deles med Roetgen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Simmerath – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sigurd Sleva

Sigurd Sleva (død 964) var sønn av den norske kongen Eirik Blodøks og hans kone Gunnhild Gormsdatter, og var altså en av Eirikssønnene (eller Gunnhildssønnene). Sigurd omtales i Harald Hårfagres saga og i Håkon jarls saga i Heimskringla, i tillegg til i Fagerskinna og Ågrip. Sigurd har også fått en tått, en kort, anekdotisk fortelling, skrevet etter seg; Tåtten om Sigurd Sleva. Denne er gjengitt i Flatøybok.
I Eirikssønnenes saga, sagaen om Eirik og Gunnhilds sønner, er ikke navnet hans nevnt. Den viktigste av Eirikssønnene var Harald Gråfell. Sigurd omtales som regel sist i rekken i sagaene der Eirikssønnene er listet opp, så han var trolig den yngste, eller en av de yngste av barna deres.


== Sigurd Sleva blir drept på Alrekstad ==
Etter å ha drept farbroren Håkon den gode i 961 og Sigurd Håkonsson Ladejarl i 963, var Eirikssønnene herskere over hele Vestlandet og Trøndelag, med støtte fra morbroren Harald Blåtann i Danmark. Sigurd Ladejarls sønn Håkon motarbeidet imidlertid Eirikssønnene. Snorre forteller i Håkon jarls saga at Sigurd Sleva en gang var hos en mann ved navn Klypp herse i Hordaland. Klypp var barnebarn av Horda-Kåre. I Ågrip og i Tåtten om Sigurd Sleva kalles Klypp for Thorkel Klypp, mens i Heimskringla og Fagerskinna omtales han bare som Klypp.
På gården til Klypp skal Sigurd Sleva ha ligget med kona hans mens Klypp ikke var hjemme. Høsten etter holdt Eirikssønnene ting på Voss, men bøndene der prøvde å drepe dem. Sigurd rømte da til Alrekstad. Da Klypp herse hørte hvor Sigurd befant seg, samlet han flere menn og gikk mot Sigurd. Da de kom til Alrekstad, drepte Klypp Sigurd ved å stikke et sverd i ham.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Jón Viðar Sigurðsson, Norsk historie 800-1300. Det norske samlaget, Oslo 1999
Snorre Sturlason, Harald Hårfagres saga, Håkon jarls saga. I: Norges Kongesagaer, oversatt av Anne Holtsmark, Gyldendal, Oslo 1979
Tåtten om Sigurd Sleva hos Heimskringla.no
Ågrip hos Google Books
Shuru Bulo

Shuru Galchu Bulo (født 27. juni 1998) er en etiopisk friidrettsutøver som konkurrerer i mellomdistanseløp. Hun har sølv på 5000 meter fra Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2015 som fremste internasjonale meritt.


== Idrettskarriere ==


=== 2015 ===
I Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2015 i mars kom Galchu på annenplass på 3000 meter, med tiden 9.34,48, bak Medina Nigussie Beriso.I juli deltok hun også i Ungdoms-VM i friidrett 2015, der hun vant 3000 meter, med tiden 9.01,12, som var ny personlig rekord for henne, og årsbeste i verden for ungdom.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Shuru Bulo – World Athletics 
(en) Profil hos All-Athletics Arkivert 30. september 2015 hos Wayback Machine.