jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Den spanske sølvflåten

Den spanske sølvflåten (eller Vestindiaflåten fra det spanske Flota de Indias) var et konvoisystem i Det spanske imperiet fra 1566 til 1790. Konvoiene var hovedsakelig handelsflåter for å transportere forskjellige varer, som jordbruksvarer, tømmer, forskjellige metall, luksusvarer, sølv, gull, edelsteiner, perler, krydder, sukker, tobakk, silke og andre eksotiske varer fra de spanske kolonier i Amerika og på Filippinene til Spania. Produkt som verktøy og andre dagligvarer, samt spanske kolonister, ble transportert den andre veien.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Murray, Paul. The Spanish Mariners: From the Discovery of America to Trafalgar. 1492-1805. Observations and Reflections. Mexico, 1976
Walton, Timothy R.: The Spanish Treasure Fleets. Pineapple Press Inc, 2002. ISBN 1561642614
Zarin, Cynthia. "Green Dreams", The New Yorker, November 21, 2005, pp. 76–83 www.newyorker.com
Michael Conrad Hirt

Michael Conrad Hirt (1613–1671) var en tysk barokkmaler.


== Liv ==
Hirt gikk i lære hos hoffmaleren Heinrich Bollandt i Bayreuth og kom med ham som krigsflyktning til Lübeck i 1635, der han ble tatt opp i husholdet til rådsherren Adrian Müller. Etter Müllers død i 1644 ble han i 1645 hoffmaler hos den brandenburgiske kurfyrsten Friedrich Wilhelm. I Berlin deltok Hirt i gjenoppbyggingen av kongens residens. 
Henimot 1663 vendte Hirt tilbake til sitt frankiske hjemsted og oppholdt seg i  Kulmbach og Bayreuth.
Hirt var gift to ganger, først med Anna Maria Bollandt, datteren til sin læremester, og etter hennes død med en datter av kantoren Johann Crüger, som han også portretterte. Flere av Hirts sønner fra begge ekteskap ble malere, deriblant Johann Conrad Hirt, født 1641, og Michael Conrad Hirt (1649–1704), som arbeidet mye i Regensburg. Sistnevntes navnelikhet med faren har ført til stadige forvirringer og feilaktige tilskrivelser.


== Verk ==

I Lübeck arbeidet Hirt hovedsakelig som portrettmaler. Fra denne perioden er det mulig å påvise elleve portretter og to selvportretter etter ham. Portrettene fra tiden i Lübeck er hovedsakelig selvframstillinger av den borgerlige overklassen, de følte seg jevnstilt med adelen og ville ha lignende bilder av sine egne familier. Hirts hovedverk fra Lübeck-perioden er flere bilder malt på oppdrag av borgermester Anton Köhler. «Köhlersche Ahnengalerie» er en samling 20 familiebilder som var ment understreke familiens status og hang lenge i byens Katharinenkirche. 
Et selvportrett fra 1644 er bevart i form av en tegning som oppbevares i München, og raderinger etter tegningen som oppbevares i Coburg og Berlin.
Hirt gjorde suksess som portrettmaler også i Berlin. I tillegg malte han stilleben og dekorerte kongens residens. Hans takfresker i «Herzoginnenhaus» ble deriomot overmalt noen titalls år senere. 


== Referanser og fotnoter ==


== Litteratur ==
(de) Robert Dohme: «Hirt, Michael Conrad». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 12, Duncker & Humblot, Leipzig 1880, s. 482.
Jan Zimmermann: «Es ist einer Stadt eine Zierde, wenn allerley Künste und Handwercke darinne geübet werden». Der Barockmaler Michael Conrad Hirt (1613–1671). I Der Wagen 2002, s. 229–254.
Emil Ferdinand Fehling: Lübeckische Ratslinie. Lübeck 1925.


== Eksterne lenker ==
(en) Michael Conrad Hirt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Verk av og om Michael Conrad Hirt i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Hirt Michael Conrad, BAM-portal
Bericht der FAZ zur Ersteigerung eines Porträts von Hirt 2006 durch die Hansestadt Lübeck
Havvirvel

En havvirvel eller gyre er en strømvirvel i havet, særlig en strøm som i stor grad er vinddreven. Alt etter målemetode er de flere eller færre, men den amerikanske oceanograf Curtis Ebbesmeyer regner med elleve gyrer, hvorav tre i Arktis er delvis overlappende. Gyrenes sirkulation medfører at vrakgods og havavfall kan seile rundt og rundt på havet (på eller like under overflaten) inntil det på et tidspunkt driver i land eller synker til bunns.


== Utforskning ==
Man har i forskningsøyemed avsendt plastikkort, slik at man ved å spore disse kan få mer viten om gyrenes forløp og virkemåte.


== Litteratur ==
Liv Mygind: Kondisko og klodser på afveje i Samvirke juli 2009


== Eksterne lenker ==
(en) Oceanic gyres – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
5 Gyres - Understanding Plastic Marine Pollution
Wind Driven Surface Currents: Gyres
SIO 210: Introduction to Physical Oceanography - Global circulation Arkivert 2. november 2013 hos Wayback Machine.
SIO 210: Introduction to Physical Oceanography - Wind-forced circulation notes Arkivert 6. august 2012 hos Wayback Machine.
SIO 210: Introduction to Physical Oceanography - Lecture 6
Physical Geography - Surface and Subsurface Ocean Currents
North Pacific Gyre Oscillation — Georgia Institute of Technology
Tore Grønlie

Olav Tore Grønlie (født 3. mai 1946) er en norsk professor ved Institutt for arkeologi, historie, kultur- og religionsvitenskap ved Universitetet i Bergen. Han ble førsteamanuensis ved Universitetet i Bergen i 1975 og har vært professor siden 1992.Grønlie er medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi og Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab.Grønlie er sammen med Knut Heidar og Hanne Marthe Narud redaktør for boken Stortingets historie 1964-2014. Boken er et prosjekt vedtatt av Stortinget og skal utgis i 2014 i forbindelse med grunnlovsjubiléet.


== Bibliografi ==
Utvalgt bibliografi, se også fullstendigere lister i Cristin  og i Bibsys.
«Velstands-Norge. Fra 1945 til våre dager», tiden etter 1945 (2013)
«Slagstads politiserende embetsmenn» (2011)
“General Hospital Services for Rural and Peripheral Areas of Norway 1920-1950” (2010)
Ekspansjonsbyråkratiets tid 1945-1980, Sentraladministrasjonens historie etter 1945, bd. I (2009) 
Den nye staten? Tiden etter 1980, Sentraladministrasjonens historie etter 1945, bd. II, sammen med Yngve Flo (2009)
“Modern Scandinavian Hospital History in recent Norwegian Research” (2009)
Historie som historie. Historisk institutt, Universitetet i Bergen 1957-2007, sammen med Astri Andresen og Yngve Flo (2007)
«Hydro-modellen» (2006)
“Norwegian general hospitals 1970 – 2002: County ownership – an interlude between welfare localism and state direction” (2006)
«Politikk og forvaltning i Skandinavia. Ministerstyre, dualisme eller 'ja takk, begge deler'?» (2005)
“Hospital Sector Structure and Organization in Britain and Norway. Contributions towards a Comparative Study” (2005)
“From the Swedish Ideal to EU Direction: Scandinavian Central-State Administrative Reform in the 1980s and 1990s (2004)
«Fra velferdskommune til velferdsstat – hundre års velstandsvekst fra lokalisme til statsdominans» (2004)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tore Grønlie på Internet Movie Database 
Tore Grønlie sine publikasjoner hos Cristin
Tore Grønlie sine publikasjoner hos (no) Bibsys
Båtodden

Båtodden er en odde på Nordenskiöldkysten på vestsiden av Nordenskiöld Land på Spitsbergen, Svalbard. Den ligger 14 km sør for Isfjord Radio. Båtodden stikker ut litt nord for Stabbelva, vest for Solryggen (759 m) og Systemafjellet (745 m). Området inngår i Nordenskiöld Land nasjonalpark.
Av historiske minnesmerker og kulturminner her, kan nevnes rester av et selvskudd for isbjørn, og sør for Båtodden en russisk hustuft av en fangsthytte fra pomor-tiden på 1800-tallet. 
Området inngikk i den norske fangstperioden i mellomkrigstiden som en del av Fangstfelt 8 (Kapp Linné). Det ble brukt i norsk pelsdyrfangst i tiden før andre verdenskrig.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Båtodden Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Båtodden fangstminner,  kulturminnets beskrivelse i Riksantikvarens kulturminnedatabase.
Russisk hustuft, beskrivelse i Riksantikvarens kulturminnedatabase.
Suomi-neito

Suomi-neito eller Finlands mö, finsk og svensk for «Finlands møy», «Finlands jomfru» eller «Den finske jomfruen», er en poetisk, kvinnelig nasjonalpersonifikasjon for Finland. 
Finlands jomfru kan også henvise til Finlands landegrenser på kartet, som i formen kan minne om en kvinne med arm (to armer før våpenhvilen i Moskva 1944), hode og kjole.


== Beskrivelse og historikk ==
Suomi-neito blir gjerne framstilt som en ung kvinne som er blond (eventuelt med fletter), blåøyd og barbeint. Hun er gjerne iført kjole som enten er hvit eller i nasjonalfargene blå og hvit. Hun kan også bære «historisk» nasjonaldrakt. Opprinnelig ble hun ofte kalt «Aura» etter Aura å som har munning ved Åbo, som lenge var Finlands læresete. Aura forekommer for eksempel i Pehr Henrik Lings dikt Gylfe fra 1810 og hos Johan Ludvig Runeberg som betegner Kungliga Akademien i Åbo «Auras lärosalar».
Finskemøya er et romantisk, allegorisk nasjonalsymbol på samme måte som Mor Norge for Norge, Moder Svea for Sverige, Britannia for Storbritannia, Marianne for Frankrike og Columbia for USA.

		
		

		
		


== Annet ==

Suomen Neito er en finsk skjønnhetskonkurranse. Den viktigste nasjonale tevlingen er imidlertid Miss Suomi. I 1952 vant Armi Kuusela (født 1934) Suomen Neito. Hun ble seinere Miss Universe.
Også Lotta Svärd er en ungdommelig kvinnefigur som har fått representere finsk nasjonalisme på 1900-tallet. Hun er hovedperson i et dikt i Johan Ludvig Runebergs nasjonalepos Fänrik Ståls sägner fra 1860. I diktet er Lotta soldatkona som følger mannen i finskekrigen 1808-1809, og fortsetter som sykepleier på slagfeltet etter at mannen har falt i kampen. Skikkelsen ga navn til den paramilitære hjelpeorganisasjonen Lotta Svärd-organisasjonen i Finland 1920-1944 og tilsvarende lottebevegelser i Skandinavia, deriblant Norges Lotteforbund.
Av nasjonaldyr regnes brunbjørn som nasjonalsymbol for Finland. Finlands jomfru er framstilt med en bjørnefell knyttet om livet og dyrehodet som en hette på Walter Runebergs kvinnefigurer ved soklene på monumentet over nasjonalskalden Johan Ludvig Runeberg, reist i Esplanadparken i Helsingfors 1885, og på monumentet av Aleksander II av Russland, reist på Senatstorget i samme by 1893.


== Se også ==
Suomen Neito, finsk skjønnhetskonkurranse
Nasjonale personifikasjoner
Intonasjon (lingvistikk)

Intonasjon i språk handler om tonebevegelsen eller setningsmelodien. Forskjellig intonasjon kan gjøre at man får fram forskjellig innhold med de samme ordene. For eksempel hvis det uttrykkes en kommando med en annen setningsmelodi enn et spørsmål.


== Kilder ==
(no) Intonasjon (lingvistikk) i Store norske leksikon
Intonasjon (musikk)

Intonasjon i musikk betyr å frembringe riktig tone i forhold til et tonesystem. I vestlig musikk benyttes stort sett tempererte intervaller (mellomrommet mellom tonene), men det finnes mange andre alternativer, bl.a. renstemming eller Pytagoreisk stemming. 
For å uttrykke emosjonelle variasjoner kan man også benytte toner som er litt ustemt, i jazzen benyttes feks. "blå" toner.
Anne Solvor Jensrud

Anne Solvor Jensrud (født 19. april 1967, død 1. desember 2013) var en norsk rullestoldanser. Sammen med sin mann Frank Jensrud ble hun verdensmester i rullestoldans i Tokyo i 1998. De  kom på 2.-plass i norgesmesterskapet i rullestoldans, tidans i 1996. Anne Solvor Jensrud var hovedstyremedlem og integreringsansvarlig i Norges Danseforbund, og var også trener.


== Kilder ==
Norges Danseforbund: Anne Solvor Jensrud døde 01. desember  (6. desember 2013, besøkt 10. desember 2013)
Danseklubben Fristil: Rullstoldansens historia 1968-2000 (besøkt 10. desember 2013)
Danseklubben Fristil: Merittliste 1977-1999 (besøkt 10. desember 2013)
Våre Minnesider: Anne Solvor Jensrud (besøkt 10. desember 2013)
Algeries kvinnelandslag i håndball

Algeries kvinnelandslag i handball er det kvinnelige landslaget i håndball for Algerie. Det representerer landet i internasjonale håndballturneringer, og er regulert av Fédération Algérienne de Handball. Landslaget har deltatt i internasjonale turneringer siden 1976.


== Resultater i internasjonale turneringer ==
Resultater som er vist under er kun turneringer der Algerie har deltatt. Turneringer de ikkj har tatt del i er ikke ført opp.


=== Verdensmesterskap ===


=== Afrikamesterskap ===


=== Afrikaleker ===


=== Panarabiske leker ===


== Se også ==
Algeries herrelandslag i håndball


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Profil på IHFs nettside
Den demokratiske republikken Kongos kvinnelandslag i håndball

Den demokratiske republikken Kongos kvinnelandslag i håndball er håndballandslaget for kvinner i Den demokratiske republikken Kongo. De er regulert av Fédération de Handball du Congo Démocratique og deltok for første gang i et håndball-VM i 2013 etter å ha blitt kvalifisert fra afrikamesterskapet i 2012.


== Resultater ==
Resultatene som er vist under er kun konkurranser der Den demokratiske republikken Kongo har deltatt. Turneringer de ikke har tatt del i er ikke ført opp.


=== Verdensmesterskap ===
 2013: 20.-plass
 2015: 24.-plass
 2019: 20.-plass


=== Afrikamesterskap ===
 1992: 8.-plass
 2002: 8.-plass
 2004: 7.-plass
 2006: 6.-plass
 2008: 5.-plass
 2010: 8.-plass
 2012: .-plass
 2014: .-plass
 2016: 8.-plass
 2018: .-plass


== Se også ==
Den demokratiske republikken Kongos herrelandslag i håndball


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted
Kapp Bjørset

Kapp Bjørset er en odde på Nordenskiöldkysten på vestsiden av Nordenskiöld Land på Spitsbergen, Svalbard. Den ligger 24,5 km sør for Isfjord Radio. Odden danner et utspring rundt vannet Gravsjøen sammen med to andre odder - Russebuodden og Osodden. Sistnevnte odde dannes av Orustosen som er deltaet til Orustelva, som stammer fra Dahlfonna via Orustdalen. Oddene  inngår i Nordenskiöld Land nasjonalpark.
Landskapet er svært flatt og har myrterreng i nord, men ingen morenemasser. Nordenskiöldkysten er hele åtte kilometer bred her, og Kapp Bjørset ligger værhardt til, men med enkelte mindre bukter hvor småbåter kan legge til.
Av historiske minnesmerker og kulturminner her finner man ei fangsthytte på Orustosen, og vest ved Gravsjøen ligger en russisk hustuft av en fangsthytte fra pomor-tiden på 1800-tallet. 
Området inngikk i den norske fangstperioden i mellomkrigstiden som en del av Fangstfelt 8 (Kapp Linné). Det ble brukt i norsk pelsdyrfangst i tiden før andre verdenskrig.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kapp Bjørset Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Orustosen fangsthytte,  kulturminnets beskrivelse i Riksantikvarens kulturminnedatabase.
Russisk hustuft ved Gravsjøen, beskrivelse i Riksantikvarens kulturminnedatabase.
Diabaspynten

Diabaspynten er en odde langt sør på Nordenskiöldkysten på sørvestsiden av Nordenskiöld Land på Spitsbergen, Svalbard. Den ligger 3,5 km nord for Lågneset. Odden danner et utspring rundt vannet Flosjøen og Vinkelvatnet, og henger sammen med Grønsteinodden like sør. Mellom disse ligger Skumvika, nord for Diabasodden ligger Levika. Landskapet her er svært flatt og bredt, det er 11 km inn til fjellene i nordøst. Oddene inngår i Nordenskiöld Land nasjonalpark.
Av historiske minnesmerker og kulturminner her, finner man ei fangsthytte i Marvågen ved Levika, videre en utkikkspost fra etterkrigstida helt ute på Diabaspynten, og endelig en fangstinnretning på en liten holme umiddelbart utenfor odden.
Området inngikk i den norske fangstperioden i mellomkrigstiden som en del av Fangstfelt 8 (Kapp Linné). Det ble brukt i norsk pelsdyrfangst i tiden før andre verdenskrig.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Diabaspynten Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Marvågen hytte,  kulturminnets beskrivelse i Riksantikvarens kulturminnedatabase.
Utkikkspost ved Diabaspynten, beskrivelse i Riksantikvarens kulturminnedatabase.
Fangstinnretning på holme, beskrivelse i kulturminnedatabasen.
Victoria Braathen

Victoria Braathen (født 22. januar 1983 i Tromsø) er en norsk jurist og politiker (H).
Hun vokste opp i Sør-Varanger og Målselv. Braathen har mastergrad i rettsvitenskap fra Universitetet i Bergen fra 2009, mastergrad i handelsrett fra University of Dundee fra 2008 og studieopphold ved Karlsuniversitetet i Praha og Moskvas statlige institutt for internasjonal politikk. Braathen har vært praktikant ved Nord-Norges representasjonskontor i Brussel, rådgiver i Akvaplan-niva AS med ansvar for konferansen Arctic Frontiers, rådgiver ved karrièresenteret ved Universitetet i Tromsø samt praktikant ved EFTA-sekretariatet i Genève. Fra 2016 var hun rådgiver for markedsadgang i Norges sjømatråd, fra 2018 fiskeriutsending i Kina.Braathen var medlem av Tromsø kommunestyre 2011–2013, medlem av Troms fylkesting 2011–2013, politisk rådgiver for Tromsøs ordfører Jens Johan Hjort 2012–2013 og politisk rådgiver for fiskeriminister Elisabeth Aspaker i Erna Solbergs regjering 2013–2014.


== Referanser ==
Čair Sportssenter

Čair Sportssenter, også kjent som Hala Čair (serbisk kyrillisk: Хала Чаир), er en idrettshall i Niš i Serbia. Den har en tilskuerkapasitet på om lag 5 000 under idrettsarrangementer og rundt 6 500 under konserter. Den ble åpna i 1974.
Hallen er hjemmebanen til kurvball- og volleyballaga til KK Konstantin. Den var en av arenaene under Håndball-EM 2012 for menn og Håndball-VM 2013 for kvinner.


== Eksterne lenker ==
(sr) Offisielt nettsted 
(en) Čair Sports Center – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Stadioner i Serbia Arkivert 23. oktober 2006 hos Wayback Machine. hos World Stadiums
SPENS

SPC Vojvodina (serbisk: Спортски и пословни центар «Војводина», Sportski i poslovni centar «Vojvodina»), best kjent som SPENS (СПЕНС), er en idretts- og konserthall i Novi Sad i Vojvodina i Serbia. Den ble åpna 14. april 1981, og har en tilskuerkapasitet på om lag 11 500.
Hallen er hjemmebanen til kurvballaget KK Vojvodina og volleyballaget OK Vojvodina. Den var en av arenaene under EuroBasket 2005, Håndball-EM 2012 for menn og Håndball-VM 2013 for kvinner.


== Eksterne lenker ==
(sr) Offisielt nettsted 
(en) SPENS – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Johannes Franck

Denne artikkelen omhandler den svenske legen og botanikeren Johannes Franck. For komponisten, se Johann Wolfgang Franck. For salmedikteren, se Johann Franck.Johan(nes) Franck (1590–1661) var en svensk lege, botaniker og rektor ved Uppsala universitet.


== Liv og virke ==
Johan Franck var sønn av Matthias Franck og Anna Rostorpia. Etter studier ved Universität Rostock ble han i 1624 professor i botanikk og anatomi ved universitetet i Uppsala. Er war dort u. a. Lehrer von Olof Rudbeck d.e. Franck beskrev i sine verk de medisinske effektene av ulike planter oppført under deres latinske og svenske artsbetegnelser.
Carl von Linné kalte arten Frankenia i plantefamilien Frankeniaceae opp etter ham.


== Verk ==
De signaturis herbarum idiomate Germanico. Rostock, 1618
De innocentl occisorum corporum sanguine qui ad praesentiam siccari et homicadae ubertim ex vulnere profluit et exillat. Uppsala, 1624
De siderum coelestium in sublunaria corpora influxu vi et efficacia. Uppsala, 1624
Colloquium philosophicum cum dijs montanis : thet är: Ett lustigt och liuflighit samtaal emillan the förnembsta och edelste berg-gudar och een högförfaren philosopho Zamolxides benämbd: om then edle och dyrbare klenodien lapide philosophorum... Uppsala, 1638
Speculum botanicum renovatum, in quo juxta alphabeti ordinem, praecipuarum herbarum, arborum … Nomenclaturae … proponuntur. Uppsala, 1659


== Referanser ==


== Litteratur ==
Oppføring i Svenskt biografiskt handlexikon. 1906
Johann Emanuel Wikström: Conspectus litteraturæ botanicae in Suecia ab antiquissimis temporibus usque ad finem anni 1831, notis bibliographicis et biographiis auctorum adjectis. Stockholm, 1831
Lynn Thorndike: History of Magic and Experimental Science. Bind 13, 2003
Tørk aldri tårer uten hansker (TV-serie)

Tørk aldri tårer uten hansker (svensk originaltittel: Torka aldrig tårar utan handskar) er en svensk TV-serie i tre deler basert på romantrilogien med samme tittel skrevet av Jonas Gardell. Serien er produsert av Sveriges Television og regissert av Simon Kaijser. Handlingen gir et innblikk i livet til en gruppe homofile menn i Stockholm på begynnelsen av  80-tallet, hvor den nye sykdommen aids er i ferd med å bre seg ut i miljøet.
Hovedpersonene i serien er Rasmus, som i en alder av 19 år flytter fra Koppom i Värmland til Stockholm, og den jevnaldrende Benjamin, et Jehovas vitne i Stockholm. Rasmus og Benjamin møtes for første gang på en julefeiring hos en felles bekjent, Paul, hvor de to finner kjærligheten. Det unge paret er lykkelig og flytter sammen, men sorg og sykdom i form av aids rammer Stockholm og vennegjengen.
Serien ble vist for første gang i Norge på NRK1 den   2., 9. og 16. desember 2013.


== Roller ==
Adam Pålsson som Rasmus
Adam Lundgren som Benjamin
Simon J. Berger som Paul
Stefan Sauk som Harald, Rasmus' far
Annika Olsson som Sara, Rasmus' mor
Gerhard Hoberstorfer som Ingmar, Benjamins far
Marie Richardson som Britta, Benjamins mor
Lena B. Eriksson som Christina
Ulf Friberg som Holger
Gorm Rembe-Nylander som Rasmus (7 år gammel)
Jonathan Eriksson som Benjamin (7 år gammel)


== Priser ==
Kristallen 2013 for årets TV-drama.


== Nominasjoner ==
Prix Europa 2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted
Katakombens hemmelighet

Katakombens hemmelighet er en spenningsroman for ungdom skrevet av Tom Egeland. Boken utkom i 2013 på Aschehoug og vant samme år ARKs barnebokpris. Ifølge forlaget handler boken om en 14-åring som er med sin mor på en arkeologisk utgravning i Roma.


== Referanser ==
NM i troppsgymnastikk 2011 (TeamGym)

NM i troppsgymnastikk 2011 i TeamGym for senior og junior ble arrangert 28. - 29. mai 2011, i Bergen. Arrangør var Salhus Turn.Konkurranseformen TeamGym betyr at man konkurrerer sammenlagt i frittstående, tumbling og trampett.
Mesterskapet var siste kvalifiseringsrunde for Nordisk mesterskap i troppsgymnastikk 2011 for senior.


== Resultater, senior ==


=== Kvinner ===


=== Herrer ===


=== Mix ===


== Resultater, junior ==


=== Kvinner ===


=== Herrer ===


=== Mix ===


== Se også ==
NM i troppsgymnastikk 2011 (nasjonale klasser)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
NGTF - Resultatoverskt, troppsgymnastikk
NGTF - Resultater NM TeamGym jr. og sr. 28.-29. mai 2011, Bergen (doc)
Aage Fredrik Bothner

Aage Fredrik Bothner (født 16. juli 1920 i Oslo, død 19. mars 2014) var en norsk jurist, diplomat og ambassadør.
Etter cand.jur. 1943 var han dommerfullmektig i Halden og på Tynset ved Nord-Østerdal sorenskriverembete, samt ved det såkalte «Finnmarkskontoret» i Harstad (som ikke ligger i Finnmark) fra 1945 til 1947, før han i 1947 henga seg utenriksen. I 1959 tok han Master of Arts i faget statsvitenskap ved University of Minnesota i USA.  Etter å ha gitt seg i utenrikstjenesten 1987 var han advokat for  Heftye Blehr, Hesselberg & Holler i Asker. Som pensjonist var han aktiv i Lions Club, Bærum Røde Kors, Rykkinn seniorsenter og som besøksvenn ved Ila fengsel og forvaringsanstalt. Han bodde på Rykkinn, var gift, hadde tre barn og tre barnebarn. Han døde i mars 2014.


== Posteringer ==
1947–1966 diverse oppgaver i Oslo, Antwerpen, Warszawa, Minneapolis.
1966–1970 generalkonsul i London, England
1971–1975 byråsjef i UD, Oslo.  Oppgaver innen ernæring og landbruk (FAO)
1975–1979 ambassadør ved Norges ambassade i Lagos, Nigeria.Sideakkreditert til Norges ambassade i Accra i Ghana og Porto Novo i Dahomey1984–1987 ambassadør ved Norges ambassade i Kairo, Egypt.Sideakkreditert som ambassadør til Damaskus i Syria, Amman i Jordan, Beirut i Libanon og Khartoum i Sudan


== Referanser ==