jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Rudo Neshamba

Rudo Neshamba (født 10. februar 1992) er en zimbabwisk fotballspiller.
Hun representerte Zimbabwe under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i gruppespillet med det zimbabwiske kvinnelandslaget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rudo Neshamba – Olympics.com 
(en) Rudo Neshamba – Olympic.org 
(en) Rudo Neshamba – Olympedia 
(en) Rudo Neshamba – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Rudo Neshamba – FIFA 
(de) Rudo Neshamba – Soccerdonna 
(en) Rudo Neshamba – FBref
Rejoice Kapfumvuti

Rejoice Kapfumvuti (født 18. november 1991) er en zimbabwisk fotballspiller.
Hun representerte Zimbabwe under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i gruppespillet med det zimbabwiske kvinnelandslaget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rejoice Kapfumvuti – Olympics.com 
(en) Rejoice Kapfumvuti – Olympic.org 
(en) Rejoice Kapfumvuti – Olympedia 
(en) Rejoice Kapfumvuti – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Rejoice Kapfumvuti – FIFA 
(de) Rejoice Kapfumvuti – Soccerdonna 
(en) Rejoice Kapfumvuti – FBref
Henri Colpi

Henri Colpi (født 15. juli 1921 i Brig, Sveits, død 14. januar 2006) var en fransk filmregissør, blant annet kjent for filmen En fremmed vender hjem, som vant Gullpalmen ved Filmfestivalen i Cannes i 1961.


== Filmografi (utvalg) ==
1961 : En fremmed vender hjem
1962 : Codine
1966 : Mona, l'étoile sans nom
1970 : Heureux qui comme Ulysse


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henri Colpi på Internet Movie Database 
(sv) Henri Colpi i Svensk Filmdatabas 
(da) Henri Colpi på Scope 
(fr) Henri Colpi på Allociné 
(en) Henri Colpi på AllMovie 
(en) Henri Colpi hos The Movie Database
Maurice Pialat

Maurice Pialat (født 31. august 1925 i Cunlhat i Frankrike, død 11. januar 2003 i Paris) var en fransk filmregissør og skuespiller.
Han hadde et langvarig profesjonelt samarbeid med Gérard Depardieu og Sandrine Bonnaire som begge ofte medvirket i hans filmer.
Hans film Under satans sol vant i 1987 Gullpalmen i Cannes.


== Filmer som regissør ==


=== spillefilm ===
1968 L'Enfance Nue
1972 Nous ne vieillirons pas ensemble
1974 La Gueule ouverte
1978 Ta din eksamen først
1980 Loulou
1983 À nos amours
1985 Police
1987 Under satans sol
1991 Van Gogh
1995 Le Garçu


=== kortfilm ===
1960 L'Amour existe
1961 Janine
1962 Maître Galip
1963 Jardins d'Arabie
1964 Byzance
1964 Pehlivan


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Maurice Pialat på Internet Movie Database 
(sv) Maurice Pialat i Svensk Filmdatabas 
(da) Maurice Pialat på Filmdatabasen 
(fr) Maurice Pialat på Allociné 
(en) Maurice Pialat på AllMovie 
(en) Maurice Pialat hos The Movie Database
Baltimore Catechism

A Catechism of Christian Doctrine, Prepared and Enjoined by Order of the Third Council of Baltimore, eller Baltimore Catechism, er den offisielle nasjonale katekisme for barn i USA. Den var den første slike katekisme skrevet for katolikker i Nord-Amerika, og var standardtekst på katolske skoler fra 1885 til sent på 1960-tallet.
I pakt med et personlig copyright tatt ut av biskop John Lancaster Spalding, utkom det varierende utgaver med fotnoter eller andre modifikasjoner. Selv om den approberte tekst måtte være intakt, kunne utgivere legge til for eksempel kart, ordforklaringer eller definisjoner, og disse fikk så sine egen copyright. Baltimore-katekismen forble i bruk i nesten alle katolske skoler frem til mange av dem gikk bort fra katekismebasert undervisning, men den brukes fortsatt i noen skoler.
Etter lange forarbeider utkom standardutgaven, utarbeidet av fader Januarius De Concilio, den 6. april 1885. Denne inneholdt 421 spørsmål. Senere strøk biskop John Lancaster Spalding mange av spørsmålene, uvisst hvorfor eller ut fra hvilke kriterier, og la til noen, og det utkom en forkortet utgave med 208 spørsmål.På 1900-tallet utkom det en del reviderte utgaver.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Baltimore Catechism No. 1, gratis tilgjengelig i Prosjekt Gutenberg. An abridged edition for younger students.
(en) Baltimore Catechism No. 2, gratis tilgjengelig i Prosjekt Gutenberg. The main edition.
(en) Baltimore Catechism No. 3, gratis tilgjengelig i Prosjekt Gutenberg. An expanded edition for older students.
(en) Baltimore Catechism No. 4, gratis tilgjengelig i Prosjekt Gutenberg. An annotated edition for teachers.Trent   Catechism of the Council of Trent

CCC  Catechism of the Catholic Church
US Adult United States Catholic Catechism for Adults
Luzonoparmena

Luzonoparmena er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Ganske små, tettbygde og hvelvede, brunlige trebukker. Oversiden er nokså kraftig punktert. Antennene er kortere enn kroppen, pronotum tønneformet, dekkvingene hvelvede og nærmest pæreformede.


== Levevis ==
Ulikt de fleste andre trebukker lever disse artene på bakken, de voksne kan ikke fly. Larvene lever underjordisk på røtter.


== Utbredelse ==
Artene lever på Filippinene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Parmenini
Slekten Luzonoparmena Sato & Ohbayashi, 1979
Luzonoparmena habei Sato & Ohbayashi, 1979
Luzonoparmena sierrana Vives, 2015


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 23. april 2016 hos Wayback Machine.
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
Bilde av Luzonoparmena habei
(en) Luzonoparmena i Encyclopedia of Life 
(en) Luzonoparmena i Global Biodiversity Information Facility 
Luzonoparmena – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Parmenini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sternycha

Sternycha er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, kraftige, lysbrune trebukker. Antennene er kortere enn kroppen. Pronotum er trapesformet og bredere enn langt. Dekkvingene har litt utstående "skuldre".


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra Mexico i nord til Bolivia i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Onciderini J. Thomson, 1860
Slekten Sternycha Dillon & Dillon, 1945
Sternycha approximata Dillon & Dillon, 1945
Sternycha clivosa Martins & Galileo, 1990
Sternycha diasi Martins & Galileo, 1990
Sternycha ecuatoriana Martins & Galileo, 2007
Sternycha panamensis Martins & Galileo, 1999
Sternycha paupera (Bates, 1885)
Sternycha sternalis Dillon & Dillon, 1945


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Sternycha i Encyclopedia of Life 
(en) Sternycha i Global Biodiversity Information Facility 
Sternycha – detaljert informasjon på Wikispecies
Trichodemodes

Trichodemodes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten består av bare én kjent art.


== Utseende ==


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Vest-Malaysia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Mesosini Thomson, 1860
Slekten Trichodemodes Breuning, 1963
Trichodemodes nigrosparsa Breuning, 1963


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 24. april 2016 hos Wayback Machine.
Liste over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Trichodemodes i Encyclopedia of Life 
(en) Trichodemodes i Global Biodiversity Information Facility 
Trichodemodes – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Mesosini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Adesmoides

Adesmoides er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, gulrød trebukk med brunsvarte antenner. Oversiden er nokså blank og tydelig punktert. Antennene er noe lengre enn kroppen. Pronotum er nærmest rektangulært sett ovenfra, uten tenner på sidene, men med en liten knøl midt på hver side. Dekkvingene har rettvinklede "skuldre" og er jevnbrede.


== Utbredelse ==
Arten lever i det sørøstlige Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Hemilophini J. Thomson, 1868
Slekten Adesmoides Zajciw, 1967
Adesmoides flava Zajciw, 1967


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Adesmoides i Encyclopedia of Life 
(en) Adesmoides i Global Biodiversity Information Facility 
Adesmoides – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Hemilophini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Estolomimus

Estolomimus er en slekt av biller som tilhører den store underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, kraftige, mørkbrune eller brunsvarte trebukker. De fleste har tegninger av lyse skjell. Antennene er oftest omtrent så lange som kroppen. Pronotum har en liten tann på sidene og er nærmest sekskantet. Dekkvingene har markerte punktstriper.


== Utbredelse ==
Bortsett fra én art i Bolivia lever alle i Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Desmiphorini J. Thomson, 1860
Slekten Estolomimus Breuning, 1940
Estolomimus abjunctus Martins & Galileo, 2002
Estolomimus apicale Martins & Galileo, 1997
Estolomimus curtus (Breuning, 1940)
Estolomimus distinctus Martins & Galileo, 1997
Estolomimus lichenophorus Martins & Galileo, 2002
Estolomimus maculatus Martins & Galileo, 2002
Estolomimus marmoratus Breuning, 1940
Estolomimus pulvereus Martins & Galileo, 1997
Estolomimus solidus (Breuning, 1940)
Estolomimus transversus Martins & Galileo, 2002


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 30. november 2016 hos Wayback Machine.
(en) Estolomimus i Encyclopedia of Life 
(en) Estolomimus i Global Biodiversity Information Facility 
Estolomimus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Estola – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Flyulykken i Agadir

Flyulykken i Agadir var et innleid Boeing 707 passasjerfly som søndag 3. august 1975 havarerte i et fjell under innflygning til Agadir Inezgane Airport, Marokko. Alle 188 passasjerer og mannskap ombord omkom i ulykken. Det var til da den dødeligste ulykken med en Boeing 707 og den dødligste i Marokko.


== Flyet ==
Flyet, en 707 var eiet av Royal Jordanian og var innleid av det nasjonale flyselskapet i Marokko, Royal Air Maroc for å fly 181 marokkanske arbeidere og deres familier fra Frankrike hjem til jul. Det var tett tåke i området og flyet kom fra nordøst over Atlasfjellene. I det 707 gikk ned fra 8 000 meter mot rullebane 29 traff høyre vinge og den (ytre-høyre motor) toppen på en 730 meter åskam. En del av vingen løsnet og flyverne mistet kontrollen, og flyet havarerte i en ravine.
Redningsmannskaper fant vrakrester over et bredt område. Ødeleggelsene var så fullstendig at noe som var større enn 10 kvadratfot (0,93 m²) i størrelse sjelden ble funnet.
Årsaken til ulykken ble registrert som pilotfeil. Ikke å ha sikret seg kursveiledning før nedstigningen.


== Referanser ==
Kullsump

Kullsumper var en type våtmarksystemer som dekket mye av Jordas tropiske områder i slutten av karbon og den påfølgende perioden perm. Etter hvert som organisk materie fra disse skoger ble brutt ned ble det akkumulert enorme forekomster av torv, som senere ble til kull. Særlig i Europa og Nord-Amerika er disse kulleiene dominerende, og har gitt navnet til karbonperioden eller kullperioden.Karbonen i torvlagene kom fra karbondioksid i atmosfæren som var splittet opp gjennom fotosyntese. Samtidig ble oksygenet sluppet ut i atmosfæren. Denne prosessen økte oksygennivået betydelig, kanskje så høy som til 35 %. Dette tillot dyr med ineffektive luftveier systemer å bli mye større enn i dag. Det mest kjente eksemplet på dette er kjempeøyenstikkeren Meganeura, som hadde et vingespenn på 70 cm eller mer.


== Utbredelse ==

Kullsumpene dekket av tropisk Euramerica (Europa, østlige Nord-Amerika og nordvestre Afrika) og Cathaysia (hovedsakelig Kina). Klimaendringer herjet disse tropiske regnskoger i løpet av karbon-perioden. I slutten av karbon forsvant store deler av dette økosystemet i den karbonske regnskogskollapsen på grunn av kjøligere og tørrere klima. Dette klimaet førte til at sumpsystemet først ble fragmentert, og deretter kollapset som økosystem. I resten av karbon var kullsumpene begrenset til refugier i Sentral-Europa og Nord-Amerika.
Ved overgangen til perm gjennomgikk kullsumpene en ny oppblomstring, og spredte seg spesiell i Øst-Asia, særlig Kina. Økosystemet tok seg imidlertid aldri virkelig opp igjen i Euramerica. De kinesiske kullsumpene fortsatte å blomstre godt inn i perm. Denne oppblomstring av kullsumpene på slutten av karbon ser ut til å ha falt sammen med en reduksjon av globale temperaturer og en nydannelse av omfattende iskapper i sørlige deler av Gondwanaland. Dette kan skyldes reduksjon av drivhuseffekten som den massive avleiringen av karbon fra atmosfæren førte til.


== Referanser ==
Thevally Palace

Thevally Palace (Malayalam: തേവള്ളി കൊട്ടാരം
eller Thevalli Palace er et populært historisk slott ved bredden av Ashtamudi lake, i Thevally, Kollam. Det er et viktig historisk monument i delstaten Kerala i India. Thevally Palace ble bygget i mellom 1811 og 1819 under regimet til Gowri Parvati Bayi. Det er ansett som et "Hallmark of Kollam city". Nå brukes slottet som hovedkvarter for NCC-konsernet i Kollam-distriktet.. Slottet er nå eid av PWD


== Historie ==

Thevally Palace er en slags arkitektonisk vidunder i Kollam. Det ble bygget mellom 1811 og 1819 under regimet til Gowri Parvati Bayi. Kongene i Travancore brukte Thevally Palace under sine besøk til Kollam for å møte de britiske Innbyggere og diskutere med tjenestemennene. Arkitekturen av palasset er en blanding av britisk, nederlandsk og portugisisk arkitektur..Slottet var en gang brukt til administrative formål. Kollam var hovedstaden i kongedømmet Travancore. Slottet er laget av materialer som lateritt, kalk og gips. Den viktigste attraksjonen av slottet er at det ligger på bredden av Ashtamudi Lake. Slottet inneholder et tempel for Lord Sastha.


== Referanser ==
Hiro H1H

Hiro H1H (eller Marine Type 15) var et 1920-talls japansk bombefly eller rekognoseringsfly, en dobbeltdekker flybåt utviklet fra Felixstowe F. 5 av Hiro Naval Arsenal for den Keiserlige Japanske Marinen. Flyet ble bygget av Hiro, Yokosuka Naval Arsenal og Aichi.


== Design og utvikling ==
Det var en lisensiert produksjon av Felixstowe F. 5, bygget for den Keiserlige Japanske Marinen. Selskapet utviklet en forbedret versjon, kjent som H1H eller *Marine Type 15. Flyet ble bygget med tre forskjellige typer motorer, 

Marine Type 15-I hadde lengre vingespenn på den  øvre vingen og
Marine Type 15-II hadde fire-bladet propeller.
H1H var i front linje den japanske marines tjeneste gjennom 1930-tallet.


== Varianter ==
H1H1 Denne variant var drevet av to 450 Hk Lorena-12 motorer.
H1H2 Denne variant var drevet av enten to 450 Hk W Lorena-12 eller to 500 Hk BMW VII motorer.
H1H3 Denne variant var drevet av to 450 Hk Lorena-12 motorer.


== Referanser ==
Gibbestoloides

Gibbestoloides er en slekt av biller som tilhører den store underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor, kraftig trebukk. Kroppen er hovedsakelig brunhvit. Antennene er tynne og kortere enn kroppen.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra det østlige Brasil og det nordlige Argentina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Desmiphorini J. Thomson, 1860
Slekten Gibbestoloides Breuning, 1940
Gibbestoloides compacta Breuning, 1940


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 30. november 2016 hos Wayback Machine.
(en) Gibbestoloides i Encyclopedia of Life 
(en) Gibbestoloides i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Gibbestoloides hos NCBI 
Gibbestoloides – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Estola – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ben Woodburn

Benjamin Luke «Ben» Woodburn (født 15. oktober 1999) er en engelskfødt walisisk fotballspiller som spiller for Preston.Woodburn debuterte for Liverpool mot Sunderland 26. november 2016 i en alder av 17 år og 42 dager, noe som gjorde ham til klubbens tredje yngste spiller gjennom tidene. Tre dager senere scoret han sitt første mål for klubben i en 2-0 seier mot Leeds i Ligacupen. Han ble med det Liverpools yngste målscorer gjennom tidene, en rekord Michael Owen hadde hatt siden 1997.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ben Woodburn – UEFA 
(en) Ben Woodburn – Transfermarkt 
(en) Ben Woodburn – national-football-teams.com 
(en) Ben Woodburn – WorldFootball.net 
(en) Ben Woodburn – Soccerbase.com 
(en) Ben Woodburn – FootballDatabase.eu 
(en) Ben Woodburn – Soccerway 
(en) Ben Woodburn – EU-Football.info 
(en) Ben Woodburn – FBref 
(es) Ben Woodburn – as.com 
Ben Woodburns spillerprofil på lfchistory.net
Hector internasjonale lufthavn

Hector internasjonale lufthavn (IATA: FAR, ICAO: KFAR) er en lufthavn i delstaten Nord-Dakota i USA.  Den er den største i delstaten, og ligger 5 km norvest for Fargo.  Etter amerikanske forhold er det en liten flyplass, men den har innenriks ruteflygninger til blant andre Chicago- O'Hare internasjonale lufthavn, Minneapolis-Saint Paul internasjonale lufthavn, Las Vegas-McCarran internasjonale lufthavn og sesongvis til Los Angeles internasjonale lufthavn og Sanford internasjonale lufthavn i Orlando.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Lufthavnens nettsted
Absalon Gøye

Absalon Gøye til Kjelstrup (eller Gjøe) (født 22. juli 1539, død 15. april 1602 på Dalum kloster) var en dansk riksråd.


== Biografi ==
Han var sønn av Anders Gøye til Kjærstrup, Kielstrip og Galminderup (d. før 1559) og dennes hustru Karen Valkendorf (d. 1567). Foreldrene etterlot hver av deres tre sønner en hovedgård, hvorav Absalon fikk den nå forsvundne Kielstrup på Lolland. I 1566 var han hoffjunker, og 1579 ble han forlent med Dalum kloster som han beholdt til sin død. I 1582 ble han sammen med 12 andre opptatt i Riksrådet, og i 1585 var han i Norge for å sette retterting. I 1590 ledsaget han sammen med andre riksråd hertuginne Elisabeth til Brunswick, hvor hun skulle giftes med Henrik Julius av Braunschweig-Wolfenbüttel. Han ledsaget også Christian IV til Hertugdømmene. I 1594 fikk han befaling til å ta midlertidig sete i Regjeringsrådet. 
Absalon Gøye døde den 15. april 1602 på Dalum, hans hustru Else Lindenov levde videre til 1613. Deres tre barn døde før foreldrene.Absalon Gøye lot bygge Stenstrup kirke på Fyn i 1600, likesom han lot oppføre kirkens tårn.


== Referanser ==
Euteleuta

Euteleuta er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, lange og tynne, brunlige trebukker. Slekten kjennes lettest på at dekkvingene er tvert avskåret bak, slik at kroppsformen blir langt rektangulær sett ovenfra. Antennene tynne, omtrent så lange som kroppen. Pronotum er tønneformet, omtrent så langt som bredt, uten tenner på sidene, med en kort midtfure som ikke når til for- eller bakkantene. Dekkvingene er smale og jevnbrede, tvert avskårne bakerst.


== Utbredelse ==
Slekten lever i Sør- og Mellom-Amerika, fra Costa Rica i nord til Bolivia i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Apomecynini J. Thomson, 1860
Slekten Euteleuta Bates, 1885
Euteleuta fimbriata Bates, 1885
Euteleuta laticauda Bates, 1885
Euteleuta venezuelensis Breuning, 1971


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog over amerikanske slekter Arkivert 8. mai 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 1. desember 2016 hos Wayback Machine.
(en) Euteleuta i Encyclopedia of Life 
(en) Euteleuta i Global Biodiversity Information Facility 
Euteleuta – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Apomecynini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Eupogoniopsis

Eupogoniopsis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, brunlige trebukker. Antennene er en del lengre enn kroppen og nokså tynne. Pronotum er nærmest tønneformet, med en kort pigg midt på hver sidekant. Dekkvingene er nesten jevnbrede med markerte "skuldre".


== Levevis ==
Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige Kina, Nepal og Japan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Apodasyini Lacordaire, 1872 eller Desmiphorini
Slekten Eupogoniopsis Breuning, 1949
Eupogoniopsis caudatula Holzschuh, 1999
Eupogoniopsis granulatus Lim, Lim & Lee, 2013
Eupogoniopsis niisatoi Yamasako, 2017
Eupogoniopsis omeimontis (Gressitt, 1938)
Eupogoniopsis sepicola Holzschuh, 1999
Eupogoniopsis tenuicornis (Bates, 1884)


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata
Liste over slektene (Desmiphorini)
Cermabycidae.org - Apodasyini


== Eksterne lenker ==
Bilder av artene
(en) Eupogoniopsis i Encyclopedia of Life 
(en) Eupogoniopsis i Global Biodiversity Information Facility 
Eupogoniopsis – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Desmiphorini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons