jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kristina Ohlsson

Kristina Maria Ohlsson (født 2. mars 1979 i Kristianstad) er en svensk forfatter og sikkerhetspolitisk analytiker.
Ohlsson vokste opp i Kristianstad og flyttet siden til Stockholm, der hun utdannet seg til statsviter. Deretter har hun primært arbeidet som sikkerhetspolitisk analytiker og rådgiver for svenske Säkerhetspolisen, Rikspolisstyrelsen, Utrikesdepartementet og Försvarshögskolan, - samt fram til 2012 som «Counter Terrorism Officer» på OSSE i Wien; siden bosatt i Stockholm. 
Hun har også skrevet om Midtøstenkonflikten og EUs utenrikspolitikk. 
I 2009 gjorde hun sin barndomsdrøm om å bli skjønnlitterær forfatter til virkelighet med sin romandebut, Askungar. Deretter har hun skrevet flere bøker innen kriminalroman-sjangeren. De er utgitt på svenske Piratförlaget og har blitt oversatt til mer enn 20 språk.
I 2013 debuterte hun som barnebokforfatter med spenningsboken Glasbarnen. For denne fikk hun Sveriges Radios Barnens romanpris. 
Hun har skrevet 17 bøker.  


== Bibliografi ==
2009 – Askepott (Askungar)  "Alex Recht og Fredrika Bergman 1"
2010 – Tusenfryd (Tusenskönor)  "Alex Recht og Fredrika Bergman 2"
2011 – Englevaktene (Änglavakter)  "Alex Recht og Fredrika Bergman 3"
2012 – Paradisoffer (Paradisoffer)  "Alex Recht og Fredrika Bergman 4"
2013 - Papirgutten (Davidsstjärnor)  "Alex Recht og Fredrika Bergman 5"
2013 – Glassbarna (Glasbarnen) (Barn/ungdomsbok 1)
2014 – Sølvgutten (Silverpojken) (Barn/ungdomsbok 2)
2014 – Lotus Blues (Lotus Blues) "Martin Benner 1"
2014 – Den bekymrade byråkraten : en bok om migration och människor
2015 – Steinengler (Stenänglar) (3 Barn/ungdomsbok)
2015 – Mios blues (Mios blues) "Martin Benner 2"
2015 – Mysteriet på Hester Hill  (Barn/ungdomsbok)
2016 – Sjuka själar  (Skrekkroman)
2017 - Syndafloder
2017 - Zombiefeber (Zombiefeber) (Barn/ungdomsbok)
2017 - Varulvens hemlighet (Barn/ungdomsbok)
2018 - Syndeflod (Syndflod) "Alex Recht og Fredrika Bergman 6"
2020 - Henrys hemmelighet (Henrys hemlighet, 2019), "Martin Benner 3".


== Priser ==
2013 – Barnens romanpris för Glasbarnen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Piratförlaget, Fakta om Kristina Ohlsson
Lilla Piratförlaget, om Kristina Ohlsson
Nile Rodgers

Nile Gregory Rodgers, født 19. september 1952 i New York, er en amerikansk musiker, komponist, gitarist og produsent. 
Rodgers var, sammen med basisten Bernard Edwards, grunnleggeren av R'n'b/discogruppen Chic. Da Chic ble oppløst i 1983, startet Rodgers en solokarriere og karriere som produsent for blant andre Sister Sledge, Diana Ross, David Bowie og Madonna. Han var også medkomponist på Daft Punks singelhit "Get Lucky". I tillegg har han skrevet filmmusikk og musikk til videospill.


== Diskografi ==
Adventures in the Land of the Good Groove (1983)
B-Movie Matinee (1985)
Outloud (1987)
Chic Freak and More Treats (1996)


=== Produsent ===


=== Soundtracks ===
Soup For One (1982)
Alphabet City (1984)
Coming to America (1988)
Earth Girls Are Easy (1989)
White Hot (1989)
Beverly Hills Cop III (1994)
Blue Chips (1994)
Public Enemy (1999)
Rise of Nations (2003) Game
Halo 2 Soundtrack (2004) Game
Perfect Dark Zero (2005) Game
Halo 3 Soundtrack (2007) Game


== Referanser ==


== Kilder ==
Denne artikkelen er sterkt inspirert av den svenske artikkelen om Nile Rodgers


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Nile Rodgers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Nile Rodgers på Internet Movie Database 
(da) Nile Rodgers på Filmdatabasen 
(en) Nile Rodgers hos The Movie Database 
(en) Nile Rodgers på Apple Music 
(en) Nile Rodgers på Discogs 
(en) Nile Rodgers på MusicBrainz 
(en) Nile Rodgers på Spotify 
(en) Nile Rodgers på Songkick 
(en) Nile Rodgers på AllMusic 
Nile Rodgers på Twitter 
Nile Rodgers på Facebook 
Nile Rodgers på Instagram 
Nile Rodgers på YouTube 
Nile Rodgers på Myspace
Aleksander U. Serigstad

Aleksander Underhaug Serigstad (født 1985 i Kristiansand)  er en norsk filmregissør og filmkomponist. Han har sin formelle filmutdannelse fra Høgskolen i Lillehammer.


== Bakgrunn ==
Serigstad fullførte masterstudiet i Film- og fjernsynsvitenskap ved Høgskolen i Lillehammer i 2012, hvor han skrev en mastergrad om den norske filmregissøren Bredo Greve. Samtidig skrev og regisserte han dokumentaren  Bredo Greve - Filmrebell, som er en dokumentar om Greves filmer og virke.Han er også gitarist i det norske metalbandet The Devil's Rejects .


== Filmjunkiene ==
Serigstad er en del av den norske nettserie-duoen Filmjunkiene, som anmelder B-filmer. Fra oppstarten av youtube-kanalen i 2009 til utgangen av 2019 har han og Ivar Nikolai Fallet produsert 50 episoder.  Fra 2015-2017 holdt Filmjunkiene den audiovisuelle film-quizen «The Filmquiz» månedlig på Filmens hus i Oslo.
Serigstad driver også Filmjunkienes filmblogg på Montages .
Filmjunkiene utvidet sin virksomhet til et produksjonsselskap i 2011, og produserte dokumentaren Bredo Greve - Filmrebell med utviklingsstøtte fra Østnorsk filmsenter. Filmen hadde premiere 24. april 2014 på den norske dokumentarfilmfestivalen i Volda, og ble senere utgitt på DVD og streaming via Another World Entertainment.


== Filmografi som regissør ==
The New Plague (2008)
Oslo Fright Fest 2010 (2012)
Bredo Greve - Filmrebell (2014)


== Filmografi som filmkomponist ==
Backwoods 2: The Revenge of Caleb (2007)
Zombthology  (2008)
Bredo Greve - Filmrebell (2014)
Troll-elgen (1927) – Nyskrevet musikk (2018)


== Referanser ==


== Litteratur ==
(no) Serigstad, Aleksander U. :  	På utkanten av norsk film : en studie av Bredo Greves filmer. Lillehammer : Høgskolen i Lillehammer, 2012


== Eksterne lenker ==
Bredo Greve - Filmrebell(en) Aleksander U. Serigstad på Internet Movie Database
New Zealand under VM i svømmesport 2015

New Zealand deltok under VM i svømmesport 2015 i Kazan i Russland fra 24. juli til 9. august 2015.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Swimming New Zealand
Aria (navn)

Aria er et kvinnenavn med flere opprinnelser, blant annet fra det italienske ordet for «arie». Aria er også et persisk og indisk mannsnavn.


== Etymologi ==
Kvinnenavnet Aria har flere opprinnelser. Det er:

dannet av italienske aria, som betyr «arie», eller ordrett «luft».
en nederlandsk variant av Arja, igjen har flere opprinnelser: en russisk kjæleform av Ariadne («ytterst ren»), en finsk variant av Irja («fred») og en nederlandsk kortform av Ariane («fra Hadria») eller Adriana.
et arameisk og hebraisk navn som betyr «løvinne» (hebraisk: לביאה).Mannsnavnet Aria (persisk: آریـــا, hindi: आरय / आरया) betyr «edel».


== Utbredelse ==
I USA har kvinnenavnet Aria tidligere vært svært sjeldent, men har fra 2000 blitt et vanlig jentenavn.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Aria og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Mannsnavnet Aria brukes noe i Iran og Afghanistan.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Aria og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.


=== Kvinner ===
Aria Curzon (født 1987), amerikansk skuespiller
Aria Tesolin (født 1993), canadisk sanger
Aria Clemente (født 1995), filippinsk skuespiller
Aria Wallace (født 1996), amerikansk skuespiller
Aria Crescendo, fransk sanger
Aria Finger, amerikansk leder
Aria Johnson, amerikansk sanger


=== Menn ===
Aria Wiraraja (1200-tallet), indonesisk monark
Arya Aziminejadi (født 1973), iransk komponist
Aria Jasuru Hasegawa (født 1988), iransk-japansk fotballspiller
Arya Aramnejad, iransk sanger og opposisjonell


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Aria
(en) Think Baby Names: Aria
Boligsamvirket

Boligsamvirket er betegnelsen på det kooperative samvirket for å skape boliger i byer i Norge. De første kooperative boligselskaper oppsto rundt første verdenskrig. Først ute var Kristiania Havebyselskap (Ullevål Hageby) i 1916. Fredrikstad, Sarpsborg og Larvik fulgte opp i 1918. I flere middelstore byer grodde det opp tilsvarende selskaper. Deres fellesorganisasjon var Norges Kooperative Byggeselskapers Landsforbund, stiftet i 1920. Det første boligsamvirket ble imidlertid aldri noen sterk og omfattende bevegelse.
Kooperasjon eller samvirke (SA) er en organisasjonsform for økonomisk virksomhet.  Prinsippet er at de som driver produksjonen eller drar nytte av den, også skal lede den, slik at overskuddet ikke tilfaller utenforstående kapitaleiere.


== Borettslag og boligbyggelag ==
I 1928 ble "Bygningsarbeidernes Boligproduksjon" (BB) etablert. Målsettingen var at selskapet skulle ha ansvar for byggingen, mens et eget selskap skulle overta de kompleksene BB bygde. Et slikt forvaltningsselskap ble konstituert 20. august 1929 i form av Oslo og Omegns Bolig og Sparelag (OBOS). I 1935 ble selskapet omorganisert etter HSB-modellen. Året 1935 representerer et vendepunkt i det norske boligsamvirkets utvikling. Det nye OBOS (Oslo Bolig og Sparelag) utgjorde modellen for det landsomfattende boligsamvirket som nå ble forberedt. OBOS skulle virke på den måten at eiendomsretten til alle nybygde boliger skulle overdras til de nye beboerne (andelseierne) i form av borettslag. OBOS skulle beholde forretningsførsel og et visst tilsyn med vedlikeholdet og ellers ha som hovedoppgave stadig å bygge nye boliger for husløse og boligsøkende medlemmer. OBOS fikk altså oppgaven som boligbyggelag. Denne ordningen med borettslag og boligbyggelag er senere tatt opp av alle boligbyggelag som er organisert etter krigen, og ble første gang lovregulert i 1960.
NBBL. 
I 1946 ble Norske Boligbyggelags Landsforbund (NBBL) stiftet. Forbundet hadde som formål å støtte kooperativ bygging, erfaringer og drive opplysningsvirksomhet. I de første etterkrigsårene sto boligbyggelagene for bygging av en tredjedel av alle husbankboliger og ble en vesentlig faktor i gjenoppbyggingen av landet etter krigen. Nye boligbyggelag ble stiftet over hele landet, spesielt i byer og tettsteder. Ved inngangen til 1980-åra var mer enn 100 boligbyggelag tilsluttet NBBL. Boligbyggelagene hadde til sammen bygget mer enn 200 000 boliger, og nær 700 000 enkeltmedlemmer var tilsluttet disse lagene.
Ved inngangen til 2014 var 45 boligbyggelag tilsluttet NBBL  Disse boligbyggelagene forvalter 10 000 boligselskaper med til sammen 450 000 boliger. Av disse var 5400 tilknyttede borettslag med til sammen 260 000 boliger. Detaljer kan leses i NBBLs boligstatistikk for 2014. Boligbyggelagene har til sammen over 925 000 enkeltmedlemmer. Norske Boligbyggelag er dermed blant landets største medlemsorganisasjoner. Boligbyggelagenes boligproduksjon har de siste årene vært på i gjennomsnitt rundt 2 000 boliger pr. år.


== Referanser ==
Lars Rambe

Lars Rambe (født 19. september 1968 i Täby) er en svensk advokat, forfatter og tidligere friidrettsutøver.
Rambe tok sin juris. kandidat-eksamen i 1994 ved Uppsala universitet. Etter fem år som internasjonal forretningsjurist i Pharmacia og Amersham Biosciences startet han i 1999 Sveriges første juridiske nisjebyrå for bioteknikk- og legemiddelindustrien, en virksomhet som i 2003 ble kjøpt av Advokatfirman Delphi & Co der Rambe ble deleier. I 2005 gikk han tillbake til egen advokatvirksomhet.
Hans første roman, Spåren på bryggan, ble skrevet i 2007 og utgitt på eget forlag - Kura skymning. Spåren på bryggan og oppfølgeren Skuggans spel (Kalla kulor förlag) er krim som utspiller seg i Strängnäs og i Mariefred. Hovedpersonen er en journalist som flytter fra Stockholm til Strängnäs og får jobb i lokalavisen. Livet på lokalavisredaksjonen blir langt fra så rolig som forventet. 
Rambe er representert av forfatteragenturet Grand Agency. Bøkene hans er solgt til flere land. 
Som friidrettsmann i Hässelby SK og Tureberg IF var Rambe med å vinne lag-SM i 1990, samt ta bronsemedalje på 4x400 meter i stafett-SM i 1991.  Han var også finalist i Junior-SM på 400 m i 1988.


== Bibliografi ==
2007 – Spåren på bryggan, kriminalroman
2010 – Skuggans spel, kriminalroman
2010 – Lyckas med bokutgivning
2012 - Kvinnorna i sjön


== Eksterne lenker ==
Lars Rambes nettsider
Lars Rambes blogg
Lars Rambe på Grand Agency (10. april 2014)
Skafsåsteinen

Skafsåsteinen er en runestein ved Skafså kirke i Tokke kommune i Vestfold og Telemark. Steinen ble første gang beskrevet av Hans Jacob Wille i 1790, den sto da ved kirkedøra. Samme sted sto den da Sophus Bugge besøkte stedet på 1860-tallet. Han kunne da konstatere at steinen ikke sto på sin opprinnelige plass, men denne kunne ikke lokaliseres. I 1892 opplyser Oluf Rygh at steinen ligger nede, det gjorde den også da Magnus Olsen undersøkte den i 1923. I dag er steinen satt opp inne i våpenhuset i kirken.
Innskriften er:

arnkairs sunir ris(?)u eluþesa (eft)ir þiuþulb (b)roþor koþmontr rist runar þesar auk þeir ontor mrs(?)Oversatt til norrønt blir det: Arngeirs synir reistu hellu þessa eptir þjòđolf brođur. Guđmundr reist runar þessar ok þeir Ǫndottr.
Og på moderne norsk: «Arngeirs sønner reiste denne hella etter Tjodolf (deres) bror. Gudmund ristet disse runer, han og Ondott.» Steinen dateres til ca. 1100.


== Litteratur ==
Norges innskrifter med de yngre runer. Oslo: Norsk historisk kjeldeskrift-institutt. 1951. s. 244ff.
Eivor Evenrud

Eivor Evenrud (født 9. mars 1982 på Gjøvik) er norsk politiker (Ap), barnehagelærer og blogger. Hun var tidligere aktiv i Rødt og var dette partiets ordførerkandidat i Oslo i 2015.Evenrud er utdannet barnehagelærer med erfaring som pedagogisk leder i barnehage. Hun har videreutdanning i pedagogisk veiledning, og er øvingslærer for barnehagelærerstudenter i praksis fra Høgskolen i Oslo og Akershus. Hun er datter av en tømrer og en kontorarbeider hos Oppland Arbeiderblad. Hun en datter, og en tvillingbror blant en rekke søsken og stesøsken.

I november 2015 utgav Evenrud ut boka Kjære Karoline - Jeg er barnehagelæreren din. Hun har deltatt i den offentlige debatten om barnehagepolitikk, gjennom egen blogg.I juni 2022 opplyste hun om at hun ikke ville stille til gjenvalg i kommunevalget i 2023. Samme høst meldte hun seg ut av Rødt og kort tid etter inn i Arbeiderpartiet, der hun fikk pass på topp 10-lista i Oslo til Kommunestyre- og fylkestingsvalget i Norge 2023.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisiell blogg
Helena Trotzenfeldt

Maria Helena Lind Trotzenfeldt, tidligere Lindskog (født Paulsson 5. mars 1966 i Norrstrands församling i Karlstad) er en svensk forfatter. Hennes første roman kom ut i 2012. 
Trotzenfeldt studerte til dataingeniør ved Karlstads universitet, og har arbeidet som  systemutvikler og studierektor der, samt som «privacy manager» og produktleder på blant annet Ericsson. Hun har i samarbeid med fremst Karlstads universitet publisert vitenskapelige artikler innen området personlig integritet i mobile nett. Hun har også et femtentalls patenter innen dette området. Boken Web Site Privacy with P3P kom ut i 2002.
Trotzenfeldt debuterte som romanforfatter med den historiska romanen Ferrum i 2012, der to kvinneskjebner fra ulike århundrer lenkes sammen. Personlig integritet og trusselen fra informasjonssamfunnet og nasjonalismen er et tema i Janus fjärde ansikte. 


== Bibliografi ==
Web Site Privacy with P3P (2002)
Ferrum (2012)
Truls och Trilla i Skattkistelandet (2012)
Janus fjärde ansikte (2013)
Upptäcka franska vingårdar (2013)


== Kilder ==
Offisielle nettsider


== Eksterne lenker ==
(sv) Helena Trotzenfeldt i LIBRIS
Hynna kraftverk

Hynna kraftverk er et vannkraftverk i Tydal kommune i Trøndelag.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 135 meter i Hynna.
Installert effekt er 4,5 MW. Årsproduksjon er 12 GWh.
Det er installert en horisontal francisturbin på 3 MW, og en vertikal peltonturbin på 1,5 MW. Slik kan kraftverket utnytte store variasjoner i vannføringen.
Eier er Clemens Kraft, hvor Opplysningsvesenets fond er største eier.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Clemens Kraft
Svømming under VM i svømmesport 2015 – 200 meter fri kvinner

200 meter fri kvinner var en svømmeøvelse som ble arrangert under VM i svømming 2015 i Kazan i Russland den 4. august (forsøksheat og semifinaler) og 5. august (finale).


== Medaljevinnere ==


== Rekorder ==
Før konkurransene var gjeldende verdens- og mesterskapsrekorder som følger:


== Resultater ==


=== Forsøksheat ===
Forsøksheat ble avholdt kl. 09.49.


=== Semifinaler ===
Semifinalene ble avholdt den 4. august kl. 18.44.


==== Semifinale 1 ====


==== Semifinale 2 ====


=== Finale ===
Finalen ble avholdt kl. 18.01.


== Referanser ==
Litj-Hena kraftverk

Litj-Hena kraftverk er et vannkraftverk i Tydal kommune i Trøndelag.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 261 meter.
Installert effekt er 4,8 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 13 GWh.
Kraftverket ble offisielt åpnet 8.Oktober 2014


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Clemens Kraft
USA under VM i svømmesport 2015

USA deltok under VM i svømmesport 2015 i Kazan i Russland fra 24. juli til 9. august 2015.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Sofia Åkerman

Sofia Kristina Åkerman (født 21. mars 1984) er en svensk forfatter, foreleser og sykepleier. Hun led av spiseforstyrrelse og alvorlig selvskading i tenårene og har senere arbeidet for å spre kunnskap og forståelse for disse problemene. Åkerman har særskilt engasjert seg i omsorgen for unge kvinner som tvangsbehandles på rettspsykiatriske klinikker uten å være dømt for forbrytelser.I 2008 var Åkerman en av fem initiativtagere til foreningen SHEDO (Self Harm and Eating Disorders Organisation) og var styreleder der de tre første årene..


== Bibliografi ==
2004 – Zebraflickan. Västerås: Författarhuset 2004. ISBN 91-89390-37-7
2006 – Häxan och halsbandet (illustrationer). Västerås: Författarhuset. ISBN 91-89390-51-2
2009 – För att överleva - om självskadebeteende. Stockholm: Natur & Kultur. ISBN 91-27-11814-2
2011 – Slutstation rättspsyk - om tvångsvårdade kvinnor som inte dömts för brott (med Thérèse Eriksson). Stockholm: Natur & Kultur. ISBN 9789127132238
2020 – Ärr för livet. Stockholm: Natur & Kultur. ISBN 9789127824966


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sofia Åkermans nettsider
Föreningen SHEDO
Sidney Mintz

Sidney Wilfred Mintz (født 16. november 1922 i Dover i New Jersey i USA, død 26. desember 2015 i Plainsboro Township i New Jersey) var en antropolog kjent for studier av Latin-Amerika og Karibia. Mintz utdannet seg ved Brooklyn College (1943) og tok ph.d. ved Columbia University, hvor han ble veiledet av Julian Steward og Ruth Benedict. 


== Karrière ==
Mintz arbeidet etter endt utdanning ved City College i New York City  i 1950 før han gikk til Yale University ett år senere. På 1970-tallet deltok han i grunnleggelsen av Antropologisk institutt ved Johns Hopkins University, hvor det i 1992 til hans ære ble opprettet den årlige Sidney W. Mintz-forelesningen. Han var gjesteforeleser ved Massachusetts Institute of Technology, École Pratique des Hautes Études samt Collège de France.


== Verker ==
Mintz, Sidney W. 1960 Worker in the Cane: A Puerto Rican Life History. New Haven: Yale University Press.
Mintz, Sidney W. 1974 Caribbean Transformations. Chicago: Aldine.
Mintz, Sidney W. 1985 Sweetness and Power: The Place of Sugar in Modern History. New York: Viking.
Mintz, Sidney W. 1996 Tasting Food, Tasting Freedom: Excursions into Eating, Culture, and the Past. Boston: Beacon Press.
Mintz, Sidney W. and Richard Price 1992 The Birth of African-American Culture: An Anthropological Approach. Boston: Beacon Press.
Steward, Julian H. Steward, Robert A. Manners, Eric R. Wolf, Elena Padilla Seda, Sidney W. Mintz, and Raymond L. Scheele 1956 The People of Puerto Rico: A Study in Social Anthropology. Urbana: University of Illinois Press.


== Referanser ==
Willis O’Brien

Willis H. O'Brien (født 2. mars 1886, død 8. november 1962) var en amerikansk stop-motion-animatør som spesielt huskes for sine kjempemonstre i filmene The Lost World (1925), King Kong (1933), The Son of Kong (1933) og Fantomet fra Afrika (Mighty Joe Young, 1949).
O'Brien, som ble alt for "Obie", var den vigtigste tidlige pionér innenfor  stop-motion-feltet, som han beriket både med sine tekniske ferdigheter og med sin sans for dramatisk, uttrykksfull animasjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Willis O'Brien – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Willis H. O'Brien på Internet Movie Database 
(sv) Willis H. O'Brien i Svensk Filmdatabas 
(fr) Willis H. O'Brien på Allociné 
(en) Willis H. O'Brien på AllMovie 
(en) Willis H. O'Brien hos The Movie Database 
(en) Willis H. O'Brien hos American National Biography
Malin Axelsson

Malin Chatarina Axelsson (født 1. august 1975 i Enskede) er en svensk prosaforfatter og dramatiker. 
Hun tok eksamen ved Dramatiska institutet i 2002, og fikk avtale som forfatter for svenske Riksteatern i 2004. 2009-2015 var hun kunstnerisk leder ved scen/öst (Östgötateatern). Fra 2015 er hun kunstnerisk leder for Radioteatern ved Sveriges Radio.
Hennes stykker Mitt liv som detektiv og Jag blir en bubbla som blir ett monster som blir ett barn har også blitt satt opp i Frankrike. Hun samarbeidet med Suzanne Osten og har skrevet ny dialog til dennes uppsetting av Franz Lehárs Glade enke ved Folkoperan i Stockholm høsten 2008. 
Hun ble i 2008 tildelt Henning Mankell-stipendiet av Sveriges Dramatikerförbund.
I 2014 var hun nominert til Augustprisen i kategorien barne- og ungdomsbøker. Høsten 2015 romandebuterer hun med Anropa.


== Stykker i utvalg ==
Mitt hjärtas okända arkiv (2014)
Jag blir en bubbla som blir ett monster som blir ett barn (2011)
Monsterkabinettet (2009)
Det blir kaos i världen (2009)
Mitt liv som detektiv (2008)
Kladdet (2008)
Jävla Otto (2007)
Deffad (2006)
Stålflikkan (Jösses flickor - Återkomsten) (2006)
Skitsjuk (2005)
Blod på någons händer (2005)
Dirty Dancing (soloperformance, 2004)
Ingenting är bra hej då (2004)
Emma ska bestämma (2003)
Och så levde vi lyckliga (2003)
Snorkråkans sista sång (2003)
Britney vs. Justin (soloperformance) 2003)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Malin Axelssons nettsider
Bjørnebysteinen

Bjørnebysteinen er en runestein fra Bjørneby i Degernes, Rakkestad kommune, Østfold. Steinen ble funnet omtrent 1855, ca. 200 meter sør for tunet på Øvre Bjørneby. Den ble gitt til Universitetets Oldsaksamling i 1865. Steinen er i dag magasinert ved Kulturhistorisk Museum. Innskriften er for det meste erodert vekk, men et par ord lar seg tyde:

..stąin ... statr ...På moderne norsk er det: «Stein ... står». Dateringen er ca. 900, eller litt tidligere.


== Litteratur ==
Norges innskrifter med de yngre runer. Oslo: Norsk historisk kjeldeskrift-institutt. 1941. s. 2ff.
Svømming under VM i svømmesport 2015 – 400 meter fri kvinner

400 meter fri kvinner var en svømmeøvelse som ble arrangert under VM i svømming 2015 i Kazan i Russland den 2. august.


== Medaljevinnere ==


== Rekorder ==
Før konkurransene var gjeldende verdens- og mesterskapsrekorder som følger:

Følgende nye rekorder ble satt under konkurransen.


== Resultater ==


=== Forsøksheat ===
Forsøksheatene ble avholdt kl. 11.03.


=== Finale ===

Finalen ble avholdt kl. 18.23.


== Referanser ==
Nederland under VM i svømmesport 2015

Nederland deltok under VM i svømmesport 2015 i Kazan i Russland fra 24. juli til 9. august 2015.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Aruba under VM i svømmesport 2015

Aruba deltok under VM i svømming 2015 i Kazan i Russland fra 24. juli til 9. august 2015.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Bahamas under VM i svømmesport 2015

Bahamas deltok under VM i svømming 2015 i Kazan i Russland fra 24. juli til 9. august 2015.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted