jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Baskin-Robbins

Baskin-Robbins er et amerikansk iskrem-franchise som ble etablert i 1945 i Glendale, California. Det markedsfører seg som «verdens største iskrem-kjede» med mer enn 4 500 utsalgssteder, hvorav 2 300 ligger i USA. Baskin-Robbins ble kjøpt opp av det britiske selskapet J. Lyon og Co, som senere ble en del av Allied Domecq plc, i 1973. Baskin-Robbins, Togo's og Dunkin' Donuts er del av restaurantkjeden «Allied Domecq»,
Baskin-Robbins er også kjent for sine «31 smaksretninger». Selv om tilfanget består av tusen smaker, er bare 31 tilgjengelig i hver butikk på et gitt tidspunkt, én for hver dag i måneden.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Baskin-Robbins – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Konfliktåret 1487

Konfliktåret 1487 er en oversikt over hendelser som har med voldelige konflikter i vid forstand å gjøre som kriger, revolusjoner og opprør i 1487.


== Pågående kriger ==
Rosekrigene – (1455-1487)
Den østerriksk–ungarske krig – (1477-1488)
Det tysk-romerske rike på den ene siden
Kongedømmet Ungarn på den andre siden
Den bretonske selvstendighetskrig – (1487-1491)
Frankrike på den ene siden
Hertugdømmet Bretagne på den andre siden


== Hendelser ==
16. juni – Slaget ved Stoke Field ble utkjempet i Lancashire. Det var den siste trefningen under rosekrigene, og var et resultatet av et siste desperat opprør fra Huset York, nesten to år etter Rikard IIIs død i slaget ved Bosworth Field.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
Konfliktåret 1488

Konfliktåret 1488 er en oversikt over hendelser som har med voldelige konflikter i vid forstand å gjøre som kriger, revolusjoner og opprør i 1488.


== Pågående kriger ==
Den østerriksk–ungarske krig – (1477-1488)
Det tysk-romerske rike på den ene siden
Kongedømmet Ungarn på den andre siden
Den bretonske selvstendighetskrig – (1487-1491)
Frankrike på den ene siden
Hertugdømmet Bretagne på den andre siden


== Hendelser ==
28. juli – Slaget ved Saint-Aubin-du-Cormier endte med en avgjørende seier for den franske hæren under den bretonske selvstendighetskrig.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
Konfliktåret 1489

Konfliktåret 1489 er en oversikt over hendelser som har med voldelige konflikter i vid forstand å gjøre som kriger, revolusjoner og opprør i 1489.


== Pågående kriger ==
Den bretonske selvstendighetskrig – (1487-1491)
Frankrike på den ene siden
Hertugdømmet Bretagne på den andre siden


== Hendelser ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
Konfliktåret 1490

Konfliktåret 1490 er en oversikt over hendelser som har med voldelige konflikter i vid forstand å gjøre som kriger, revolusjoner og opprør i 1490.


== Pågående kriger ==
Den bretonske selvstendighetskrig – (1487-1491)
Frankrike på den ene siden
Hertugdømmet Bretagne på den andre siden


== Hendelser ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
Konfliktåret 1491

Konfliktåret 1491 er en oversikt over hendelser som har med voldelige konflikter i vid forstand å gjøre som kriger, revolusjoner og opprør i 1491.


== Pågående kriger ==
Den bretonske selvstendighetskrig – (1487-1491)
Frankrike på den ene siden
Hertugdømmet Bretagne på den andre siden


== Hendelser ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
Konfliktåret 1477

Konfliktåret 1477 er en oversikt over hendelser som har med voldelige konflikter i vid forstand å gjøre som kriger, revolusjoner og opprør i 1477.


== Pågående kriger ==
Rosekrigene – (1455-1487)
Den østerriksk–ungarske krig – (1477-1488)
Det tysk-romerske rike på den ene siden
Kongedømmet Ungarn på den andre siden


== Hendelser ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
Konfliktåret 1455

Konfliktåret 1455 er en oversikt over hendelser som har med voldelige konflikter i vid forstand å gjøre som kriger, revolusjoner og opprør i 1455.


== Pågående kriger ==
Rosekrigene – (1455-1487)


== Hendelser ==
22. mai – Første slag ved St. Albans var det første slaget i rosekrigene. Det ble utkjempet i St. Albans i Hertfordshire, England og utfallet ble en avgjørende seier for yorkistene.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
22. mai – Edmund Beaufort, 2. hertug av Somerset (falt i slag) (født 1406)
Adam Loomis

Adam Loomis (født 19. mars 1992) er en amerikansk kombinertløper fra Eau Claire, Wisconsin. Han deltok i kombinert under Ski-VM 2015 i Falun. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Adam Loomis – USAs olympiske komité 
(en) Adam Loomis – FIS (kombinert) 
Hjemmeside
Musikkåret 1969

Musikkåret 1969 er en oversikt over utgivelser, hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til musikk i 1969.


== Hendelser ==
1. mars: «Oj, oj, oj, så glad jeg skal bli» vinner Melodi Grand Prix 1969 og sparker i gang en stor kulturdebatt i Norge, ledet av blant andre professor Erling Nielsen, Einar Schanke, Arne Bendiksen og Rolv Wesenlund.
29. mars: Fire land – Spania, Storbritannia, Nederland og Frankrike – ender opp med å vinne Eurovision Song Contest i Madrid. Den firedelte seieren fører blant annet til at Norge trekker seg fra konkurransen året etter.


== Årets album ==
10. oktober: King Crimson utgir In the Court of the Crimson King


== Årets hits og singler ==
Mars: «Oj, oj, oj, så glad jeg skal bli» med Kirsti Sparboe
Mars: «Lena» med Odd Børre
April: «Boom Bang-a-Bang» med Lulu


== Priser og konkurranser ==


=== Melodi Grand Prix ===
Melodi Grand Prix 1969


=== Eurovision Song Contest ===
Eurovision Song Contest 1969


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
Vigdis Mostad (Bent Sølves)
Bjørn Solstad (Bent Sølves)
Svein Jens Thorsø (Bent Sølves)
Geir Schumann (Bent Sølves)
Kåre Furuholmen (Bent Sølves)
31. desember – Salvatore Baccaloni, italiensk operasanger (bass) (født 1900)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Music in 1969 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Musikkåret 1970

Musikkåret 1970 er en oversikt over utgivelser, hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til musikk i 1970.


== Hendelser ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
18. september: Jimi Hendrix
4. oktober: Janis Joplin
23. november: Alf Prøysen


== Årets album ==
15. mai: King Crimson utgir In the Wake of Poseidon
11. desember: King Crimson utgir Lizard


== Årets hits og singler ==


== Priser og konkurranser ==


=== Melodi Grand Prix ===
NRK avlyser Melodi Grand Prix 1970 og boikotter Eurovision Song Contest i protest mot at fire land delte seieren året før.


=== Eurovision Song Contest ===
Irland vinner Eurovision Song Contest 1970 med sangen «All Kinds of Everything» med artisten Dana.


== Referanser ==
Musikkåret 1971

Musikkåret 1971 er en oversikt over utgivelser, hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til musikk i 1971.


== Hendelser ==


== Fødsler ==
Alderen på levende personer født i 1971 er enten: 51 eller 52 år.


== Dødsfall ==

		
		
		


== Årets album ==
15. mai: King Crimson utgir Islands


== Årets hits og singler ==


== Priser og konkurranser ==


=== Melodi Grand Prix ===
Melodi Grand Prix 1971


=== Eurovision Song Contest ===
Eurovision Song Contest 1971


== Referanser ==
Telesvingen (Oslo)

Telesvingen (1–9, 2–14) er en vei på Montebello i bydel Ullern i Oslo. Den går som blindvei nordvestover fra Nordheimbakken. Navnet ble vedtatt i 1951, og det finnes også mange andre veier i området med skinavn.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Telesvingen». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 563. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (T)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 26. oktober 2014. Besøkt 7. november 2015.
Tennisveien (Oslo)

Tennisveien (1–73, 2A–46) er en vei på Slemdal i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går fra Slemdalsveien til Gråkamveien.
Veien fikk navn i 1907 etter tennisbanene ved Gråkammen stasjon. De ble i sin tid anlagt av AS Holmenkolbanen for å få flere til å ta banen.
Veien har villabebyggelse.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Tennisveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 563. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (T)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 26. oktober 2014. Besøkt 7. november 2015.
Terminalveien (Oslo)

Terminalveien er en vei på Alnabru i bydel Alna i Oslo. Den går fra Alnabruveien til Alfaset 3. industrivei.
Navnet ble vedtatt i 1986 og viser til at det er godsterminaler i området. Ingen hus har adresse til veien.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Terminalveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 563. ISBN 978-82-573-1760-7.
Terrasseveien (Oslo)

Terrasseveien (1A–31, 2–132) er en vei på Skøyenåsen i bydel Østensjø i Oslo. Den går fra Promenaden til der Fugleliveien går over i Axel Brinchs vei.
Navnet ble vedtatt i 1926.
Veien har rekkehus- og villabebyggelse.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Terrasseveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Bydelsoversikt - Oslo kommune». Oslo kommune. Besøkt 21. september 2017.
Tevlingveien (Oslo)

Tevlingveien (5−29, 6−28) er en vei på Trosterud i bydel Alna i Oslo. Den går fra Strømsveien til Lindebergåsen.
Veien fikk navn i 1941 etter Furuset stadion (i nr. 5). Tidligere omfattet den også det som nå er Gamle Leirdalsvei.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Tevlingveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 563. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (T)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 26. oktober 2014. Besøkt 7. november 2015.
Gamle Leirdalsvei (Oslo)

Gamle Leirdalsvei (1–11, 8–20) er en vei på Furuset i bydel Alna i Oslo. Den går som blindvei nordøstover fra Strømsveien mot der Leirdal gård (gnr. 114, revet) lå. Gården gav navn til veien i 2005. Tidligere var dette regnet som en del av Tevlingveien.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Gamle Leirdalsvei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 195. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (G)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Andreas Kremmers vei (Oslo)

Andreas Kremmers vei er en gangvei på Tokerud i bydel Stovner i Oslo. Den går fra Fossumberget til Inga Bjørnsons vei.
Veien fikk navn i 2001 etter Andreas Kremmer, som bodde i Fossumberget tidlig på 1900-tallet.


== Eksterne lenker ==
Oslo byleksikon
«Stovnerporten – Veier i Stovner bydel». Arkivert fra originalen 17. januar 2015. Besøkt 24. oktober 2015.
Eilert Smiths vei (Oslo)

Eilert Smiths vei (1–3) er en vei på Nyland i bydel Alna i Oslo. Den går fra Østre Aker vei i undergang under Hovedbanen ved Nyland holdeplass og videre sørvestover inn mot og gjennom industriområdet på Nyland, som er avstengt for vanlig ferdsel.
Veien fikk navn i 1979 etter  Eilert Smith (1881–1962), som var maskiningeniør og overingeniør i NSB.
Det store anlegget i nr. 1 tilhører Baneservice.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Eilert Smiths vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 147. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (E)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Middøla kraftverk

Middøla kraftverk er et vannkraftverk på Miland i Tinn kommune i Vestfold og Telemark.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 275 meter i Middøla.
Kraftverket har en peltonturbin på 4,5 MW. Årsproduksjon er 12 GWh.
Eier er Småkraft. Var tidligere Middøla Kraft AS, som eides 50% hver av Tinfos AS og grunneierne.
Krafverket ble satt i drift i desember 2014.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Tinfos
Småkraft AS
Elveliveien (Oslo)

Elveliveien er en vei som går fra Sørkedalen og innover i Nordmarka. Veien går nordover fra Zinoberveien nær dennes kryss med Langliveien. Så dreier den nordøstover og krysser Langlielva, som den så følger parallelt nordover på østsiden et stykke til Elveli gård.Navnet ble vedtatt i 2014.


== Referanser ==
Jelena Soboleva (langrennsløper)

Jelena Aleksandrovna Soboleva (russisk: Елена Александровна Соболева, født 8. januar 1992) er en russisk langrennsløper som har konkurrert i verdenscupen siden hun debuterte i verdenscupen 23. januar 2011 i et løp i Otepää i Estland.
Hun ble U23-verdensmester i sprint under Junior-VM på ski 2013, og i VM på ski 2015 i Falun deltok hun i skiathlon og ble nummer 41. Hun vant Osteuropa Cup i langrenn sammenlagt tre sesonger, senest sesongen 2015/16. I 2016 kom hun på sjetteplass i Worldloppet-rennet Khanty-Mansiisk.
Hennes beste resultat i russiske mesterskap er sølv i sprint i mars 2016, bak Jevgenija Sjapovalova. Hun fikk bronse i sprinten i 2015. I det russiske juniormesterskapet i 2011 vant hun 5 km fri teknikk og fikk sølv på jaktstart og sprint. I det russiske juniormesterskapet i 2012 vant hun 5 km klassisk og fikk sølv på sprint.


== Meritter ==


=== Osteuropa Cup i langrenn ===
EnkeltseireSammenlagtplasseringer


=== Verdenscupen i langrenn ===
Sammenlagt


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jelena Soboleva – FIS (langrenn) 
(ru) Profil hos Flgr.ru
Langliveien (Oslo)

Langliveien er en vei som går fra Sørkedalen i bydel Vestre Aker i Oslo og innover i Nordmarka. Den går nordvestover fra Zinoberveien ved Åmot grustak (parkeringsplassen på nordsiden av Heggelielva). Like ved Pipenhus tar Nye Heggelivei av vestover, mens Langliveien fortsetter nordvestover i flere kilometer parallelt med Langlielva, over grensen til Ringerike kommune vest for Langlivannet.Navnet ble vedtatt i 2014. Tuftene etter plassen Langlia, som er opphav til flere topografiske navn i området, er på nordsiden av Langlivannet, hvis nordre del kalles Heimtjern.
Det er begrensninger på motorferdesel i hele veien.


== Fotnoter/referanser ==
Lunaveien (Oslo)

Lunaveien (1A–5, 2A–4) er en vei på Nordstrandshøgda i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Ringshusveien til Bernt Knudsens vei.
Veien fikk navn i 1937 etter villa Luna i nr. 2.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Lunaveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 342. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (L)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Lundveien (Oslo)

Lundveien (1–21, 2–22) er en vei på Høyenhall i bydel Østensjø i Oslo. Den går fra Steinborgveien til Manglerudveien.
Navnet ble vedtatt i 1917.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Lundveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 342. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (L)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Lundåsveien (Oslo)

Lundåsveien (1–5, 2–22) er en vei på Høybråten i bydel Stovner i Oslo. Den går østover fra Starveien, forbi Langlibakken og på bro over E6 for så å dreie sørover og ende som blindvei i et boligområde.
Navnet ble vedtatt i 1925 og antas å stamme fra eiendommen Lund (i nr. 4).
Veien har boligbebyggelse.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Lundåsveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 342. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (L)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Lunnestien (Oslo)

Lunnestien (1–13, 2–16) er en vei på Ulsrud i bydel Østensjø i Oslo. Den går fra Ulsrudveien til Kringkollen.
Veien fikk navn i 1928 etter plassen Lunne.
Veien har boligbebyggelse.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Lunnestien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 342. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (L)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Lusetjernveien (Oslo)

Lusetjernveien er en vei på Holmlia i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Den går nordøstover fra Nordåsveien og ender som blindvei i en snuplass.
Veien har navn etter et tjern i området.
Veien er bebygget med blokker og rekkehus fra 1980-årene i OBOS-borettslagene Vestskrenten, Nordskrenten og Nordre Åsgården.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Lusetjernveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 342. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (L)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Lyberget (Oslo)

Lyberget er en vei på Stensrud i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Den går som blindvei sørover fra Stensrudsvingen. Veien ender ved Lyberget, der budeiene pleide å kalle inn buskapen i gamle dager. Navnet ble vedtatt i 1990.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Lyberget». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 343. ISBN 978-82-573-1760-7.
Lyngtrekket (Oslo)

Lyngtrekket (1–23, 2–26) er en vei på Høybråten i bydel Stovner i Oslo. Den går fra Høybråtenveien til Karl Andersens vei.
Navnet ble vedtatt i 1952.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Lyngtrekket». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 344. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (L)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Blumenpflücken

Blumenpflücken (tysk for «blomsterplukking») var en aksjon i det det okkuperte Norge under andre verdenskrig, iverksatt av Gestapo i 1944-45, med det formål å diskreditere den norske motstandsbevegelsen.
Blumenpflücken var en del av Ernst Josef Albert Weiners planer om Gegenterror («mot-terror»). Aksjonen gikk ut på å kidnappe sentrale personer i norsk samfunnsliv, slik at det fremstod noe motstandsgrupper (ofte kommunistiske) stod bak. Ofrene ble så avhørt og tappet for informasjon før de ble drept.Et eksempel på et Blumenpflücken-offer var politimajor Einar Hærland, som ble likvidert av Weiner ved boligen sin i Oslo i juni 1944. I samtiden fikk Hjemmefronten skylden for drapet, noe som forvirret mange, siden Hærland var sjef for det sivile luftvern og ingen utpreget kollaboratør. Totalt ble 11 personer likvidert som en del av operasjonen, og det tok mange år før norske faghistoriske miljøer fullt ut forstod omfanget av Blumenpflücken. Dette gjør at flere av de 11 ofrene ofte finnes i lister over folk som ble drept av Hjemmefronten. Ifølge Krigsleksikonet  slo Blumenpflücken-strategien feil, og for flere av drapene ble det straks kjent i samtiden at Gestapo var de egentlige gjerningsmennene.Gestapofolk opplyste etter krigen at aksjonen var satt opp etter mønster fra Danmark, som imidlertid opplevde langt flere likvideringer foretatt både av motstandsbevegelsens folk og fra tysk side. Spesielt mye oppsikt vakte drapene på Kaj Munk og Carl Henrik Clemmensen.


== Personer likvidert under Blumenpflücken ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
Christopher Hals Gylseth: Operasjon Blumenpflücken: Gestapos hemmelige terrorplan. Aschehoug 2013, ISBN 978-82-03-29419-8.
Lysebuveien (Oslo)

Lysebuveien er en vei i Voksenkollen i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går som blindvei vestover fra Voksenkollveien til Lysebu. Sistnevnte er i dag kurs- og konferansesenter og ligger i nr. 12, som er eneste veinummer i bruk.Navnet ble vedtatt i 1952.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Lysebuveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 344. ISBN 978-82-573-1760-7.
Lyveien (Oslo)

Lyveien (1–33, 20–32; ikke alle numre er i bruk) er en vei på Slemdal i bydel Vestre Aker i Oslo. Det er en blindvei som går i sikksakk sørover fra Tennisveien. Den ender nær Slemdalsveien, men har gangveiforbindelse gjennom Stubben til denne.
Veien fikk navn etter villaen Ly (i Tennisveien 22C) i 1917.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Lyveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 345. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (L)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Lærer Holes vei (Oslo)

Lærer Holes vei (1–9, 2A–6B) er en vei i Husebygrenda i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går som blindvei på nordsiden av veien Husebygrenda.
Veien fikk navn i 1951 etter Olav Hole (1896–1942), som var en av et tusentalls norske lærere som ble arrestert i mas 1942 for å nekte å melde seg inn i Norges Lærersamband. Hole omkom under tvangsarbeid.
Veien er preget av bebyggelse oppført i regi av Husebygrenda borettslag.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Lærer Holes vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 345. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (L)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Dienst Justitiële Inrichtingen

Dienst Justitiële Inrichtingen (DJI) er en nederlandsk statlig etat med ansvar for kriminalomsorg, herunder fengsler. DJI er underlagt Sikkerhets- og justisdepartementet.
På oppdrag fra departementet håndterer DJI gjennomføring av frihetsberøvelse og andre straffer. DJI har blant annet fengsler, ungdomsinstitusjoner, rettsmedisinske sykehus, og forvarings- og deportasjonssentre. Etaten har mer enn 77 avdelinger og rundt 15 700 ansatte. Dette gjør DJI til en av de større arbeidsgiverne i Nederland. DJI tar årlig hånd om omkring 45 000 nye lovbrytere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Løkkaskogen (Oslo)

Løkkaskogen (1A–9, 4A–58) er en vei og et boligfelt på Holmen i bydel Vestre Aker i Oslo. Veien går som blindvei nordøstover fra Bjørnveien og ender som blindvei i en rundkjøring. Den har imidlertid flere forgreninger i form av gangveier med adkomst til husene, som er dels lavblokker, dels mindre hus.
Veien fikk navn i 1978 etter den tidligere husmannsplassen Løkka, som lå omtrent ved nr. 5A og 5B.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Løkkaskogen». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 345. ISBN 978-82-573-1760-7.
Løkkalia (Oslo)

Løkkalia er en vei på Holmen i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går som blindvei nordover fra Holmenkollveien.
Veien fikk navn i 1978 etter husmannsplassen Løkka (under Østre Holmen).
Veien er bebygget med terrasseblokker. Ved inngangen til anlegget står en skulptur laget av Skule Waksvik, Sittende brunbjørn.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Løkkalia». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 345. ISBN 978-82-573-1760-7.
Den nordatlantiske traktat

Traktat for det nordatlantiske området, også kalt Atlanterhavspakten og A-pakten, er en traktat, signert 4. april 1949 i Washington, DC, som opprettet Den nordatlantiske traktats organisasjon (NATO).
Tolv vestlige lands representanter signerte traktaten i 1949. Bakgrunnen var frykt for Sovjetunionens økende maktposisjon i Europa, spesielt etter kommunistenes maktovertakelse i Tsjekkoslovakia i 1948. Kjernen i traktaten er artikkel V, som fastslår at et angrep på ett medlemsland er et angrep på hele alliansen.
Senere har ytterligere 18 land tiltrådt traktaten.


== Traktatparter ==


=== Norge ===
Norge var blant de opprinnelig 12 landene som signerte traktaten i 1949.
Ved St. prp. nr. 40 (1949) lagt frem 22. mars 1949, ba Regjeringen om Stortingets samtykke (jf. Grunnloven § 26 annet ledd) til å inngå en traktat for det nord-atlantiske område (Atlanterhavspakten).Spesialkomiteen for særlige utenrikspolitiske spørsmål og beredskapssaker innstilte i Innst. S. nr. 61 (1949), avgitt 26. mars 1949, på at Norge skulle slutte seg til Atlanterhavspakten. Stortinget ga sitt samtykke til ratifikasjon 30. mars 1949 med stemmetallene 130 representanter for, 13 mot.Norge ratifiserte traktaten ved kgl. res. 12. mai 1949.Nordmannen Jens Stoltenberg har siden 2014 vært generalsekretær i NATO.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell tekst