Wilhelm Holst

Wilhelm Christopher Holst (født 27. oktober 1895 i Drammen, død 2. november 1949 i Oslo) var en norsk forretningsmann som arbeidet for den franske motstandsbevegelsen, for britisk etterretning MI9 og som Special Operations Executive (SOE) under andre verdenskrig. 


== Bakgrunn og virke ==
Han var sønn av seilskuteskipper Ole Christian Olsen og Gunhild Christiane Olsen. Wilhelm giftet seg 18. november 1921 med Anna Holst, født Hval fra Ådål på Ringerike. Sammen fikk de tre barn. Han flyttet fra Norge i 1922, og bodde frem til sin død i Hamburg, London, Valencia, Paris og Marseille. Han bodde i Frankrike under hele annen verdenskrig.


== Motstandsarbeid ==
Sommeren 1940 ble han rekruttert som agent til MI9, the British Directorate of Military Intelligence Section 9, en avdeling av the War Office. Han ble også gjennom Forsvarsdepartementets etterretningskontor i London rekruttert våren 1941 som en av de fem første Special Operations Executive (SOE)  i DF section for Frankrike, Clandestine & communications. Wilhelm Holst var gruppeleder (kaptein, Chef de Reseau, (P2) ) for motstandsgruppen og nettverket "Billet" som en del av det omfattende etterretningsnettverket Alexandre under ledelse av MI9 og i samarbeid med fransk motstandsbevegelse France Libre. Deres base var Marseille og Paris.  


== Utmerkelser og ordener ==
Holst ble tildelt flere franske utmerkelser for sin innsats under den tyske okkupasjon av Frankrike. Han var den første skandinav som ble tildelt  Médaille de la Résistance française, en fransk utmerkelse for innsats i den franske motstandsbevegelsen, des Forces Francaises Combattantes. Han var gruppeleder for én av 60 motstandsgrupper, og sto for en viktig sabotasjeaksjon på batterifundamentene i kystfestningsverkene ved Marseille.
For sin innsats i den franske motstandsbevegelsen ble Holst den 28. april 1948 tildelt den franske Æreslegionen med grad av ridder, Croix de guerre med palme samt Honneur Patrie.
Holst mottok også norsk hedersbevisning; den 27. februar 1948 ble han utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for fortjenester for norske interesser i Frankrike før og under krigen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
M.R.D. Foot, SOE in France;: An account of the work of the British Special Operations Executive in France, 1940-1944, Whitehall History Publishing, Government Official History series.
M.R.D. Foot & J.M.Langley, ..MI9: Escape and Evasion 1939-1945, ISBN 978-0370300863
Kunngjøringer, Aftenposten 31. mars 1947.
Den Kongelige Norske St. Olavs Orden, Kanselliet, 22. april 1948.
Extrait du décret en date du 28 Avril 1948, portant nomination dans la legion d'Honneur, par le President de la Republique sign: Vincent Auriol.
Sigrun Slapgard, Eit hemmeleg liv. Spesialagent og spaniafrivillig Wilhelm Holst. Det Norske Samlaget 2020. ISBN 9788234002571
Geir Stian Ulstein, Våre fremste motstandshelter. Spartacus Forlag 2016. ISBN 9788243010529
Donald Darling, Secret Sunday, ISBN 978-0718300548
Donald Darling, Sunday at Large, ISBN 978-0718302153
Chris Hall, The Nurse Who Became a Spy, ISBN 9781526779588
Service historique de la Défense, Les réseaux de résistance de la France Combattante, Dictionnaire historique (Economica), ISBN 9782717865738
Donald Darling, Sunday at Large - Assignments of a Secret Agent, ISBN 071830215X
Donald Darling, Secret Sunday, ISBN 0718300548


== Eksterne lenker ==
«Bokanmeldelse: Et smell av en krigshistorie», anmeldelse av boken i Aftenposten, 20. november 2020