jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kommandantboligen (Fredriksten)

Kommandantboligen også kalt Den nye kommandantbolig på Fredriksten festning i Halden er en bygning tegnet av B.N. Garben og oppført i 1829-30. Bygningen ble som resten av festningen administrativt fredet i 1928. 


== Beskrivelse ==

Kommandantboligen ligger utenfor selve festningen, i retning Iddesletta, rett øst for Place d'Armes, og like sør for dagens parkeringsplass ved dammen foran Fredriksten Kro i Generalveien. Bygningskomplekset består av en hovedbygning i to etasjer i sør, samt en-etasjes uthus som danner en lukket firkant rundt et gårdsrom nord for hovedbygningen. Fundamentene i alle bygningene er ringmur i gråstein. Uthusdelen er i utmurt bindingsverk med stående utvendig kledning. Hovedbygningens første etasje er i pusset teglstein, mens 2. etasje er utmurt bindingsverk med liggende utvendig panel. Hovedbygningens første etasje inneholdt opprinnelig husholdningsavdeling med kjøkken og rom for tjenerskap, mens kommandantens leilighet lå i annen etasje.


== Bruk ==

I begynnelsen var det ingen kommandantbolig på festningen, både kommandanten og underkommandanten leide hus i byen. Den første kommandantboligen ble tømret opp innenfor Østre kurtineport i 1665, men allerede i 1701 var den ganske forfallen og i 1753 var den ikke lenger beboelig og det ble foreslått å bygge en ny kommandantbolig i mur mellom det gamle og det grunnmurte provianthus. Da festningen brant 18. juni 1826 ble bygningen helt utbrent, men murverket var i behold. Det ble da besluttet å bygge en ny kommandantbolig utenfor selve festningen og å bygge opp igjen den nedbrente bygningen til bruk bl.a. som kapteinvaktmesterbolig. Den nye kommandantboligen stod ferdig i 1830. Bygningen var fram til 2002 i bruk som kommandantbolig, samt kontorer for kommandantskapet og Fredriksten Festnings Venner. Etter den tid har den blitt brukt som kontorer og selskapslokaler.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Neubert, Poul J. og Egede-Nissen, Hans (2006). Verneplan Fredriksten Festning (Norsk (bokmål)). Oslo: Forsvarsbygg, Nasjonale Festningsverk. ISBN 82-7972-030-8. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Widerberg/Kavli (1963). «Byen og dens hus».  I Riksantikvaren. Halden : Festningen og byen (Norsk (bokmål)). Oslo: H. Aschehoug & Co. 


== Eksterne lenker ==
«Kommandantboligen (Fredriksten)». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Nikolaj Miljutin

Nikolaj Aleksejevitsj Miljutin (russisk: Николай Алексеевич Милютин, født 6. junijul./ 18. juni 1818greg. i Moskva, død 26. januarjul./ 7. februar 1872greg. samme sted) var en russisk statsmann.
Han var bror av greven, generalen og krigsministeren Dmitrij Miljutin (1816-1912).
Miljutin ble tidlig ansatt i innenriksministeriet, og ble etter 1855 den nye, reformvennlige innenriksministeren Sergej Lanskojs høyre hånd. I 1858 ble han viseinnenriksminister under Lanskoj.  
Fra ungdommen av var Miljutin tilhenger av opphevelsen av livegenskapet, og av innføring av kommunalt selvstyre i Russland. I 1858 ble det nedsatt en komité som skulle utarbeide et lovforslag som opphevet livegenskapet. Miljutin ble den drivende kraften i denne lovkomiteen, og i praksis var det ham som utarbeidet den reformloven som ble vedtatt 19. februar 1861 (russisk: Крестьянская реформа 1861 года, Krestyanskaya reforma 1861 goda, direkte oversatt: «Bondereformen av 1861»).I april 1861 ble Miljutin likevel, sammen med Lanskoj, avskjediget av tsar Aleksander II, som ville roe ned reformens motstandere ved å utestenge to av dens ivrigste forkjempere fra iverksettelsen av reformen. 
Miljutin var deretter mest i utlandet, også av helsegrunner. 
I januar 1863 hadde det imidlertid brutt ut et opprør i Polen, den såkalte Januaroppstanden. Polen var den gang en del av det russiske tsardømmet, og  Miljutin ble sendt til Polen for å granske forholdene der, med sine likesinnede Jurij Samarin og fyrst Vladimir Tsjerkaskij som assistenter. Resultatet ble et forslag om gjennomgripende tiltak på samfunnslivets fleste områder. Miljutin og hans assistenter la frem et program som innebar at over syv hundre tusen polske bønder fikk tildelt dyrkbar mark som ble inndratt fra nasjonalistiske godseiere. Det ble etablert et russisk universitet i Warszawa, og i de høyere klassetrinnene i polske skoler ble det forbudt å undervise på polsk; all undervisning skulle foregå på russisk. Endelig ble all eiendom tilhørende den katolske kirke konfiskert og solgt, og romersk-katolske prester fikk ikke lenger lov å undervise polske skolebarn. Gjennomføringen av dette ble i 1864 gitt i oppdrag til Miljutin og Tsjerkaskij, og sistnevnte ble provisorisk innenriksminister for Polen. 
I 1866 ble Miljutin utnevnt til ministerstatssekretær for Polen, men etter et hjerneslag måtte han trekke seg fra stillingen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Miljutin, 2. Nikolaj Aleksejevitj i Nordisk familjebok (2. utgave, 1913)
Om Miljutin (på russisk)
Ivan Kirejevskij

Ivan Vasiljevitj Kirejevskij (russisk: Иван Васильевич Киреевский, født 22. marsjul./ 3. april 1806greg. i Moskva, død 11. junijul./ 23. juni 1856greg.  i St. Petersburg) var en russisk forfatter.
Han var bror til den russiske folkloristen Pjotr Kirejevskij.
Kirejevskij tjenestegjorde en tid ved innenrikskollegiets arkiv i Moskva, og stiftet under en studiereise i Tyskland personlig bekjentskap med Friedrich Hegel og Friedrich von Schelling. Han medvirket i Mikhail Pogodins tidsskrifter «Moskvitianin» og «Moskovskij Sbornik», til de ble forbudt av regjeringen. I disse tidsskriftene opptrådte han som varm tilhenger av slavofilismen, særlig fra en religiøs synsvinkel, etter at han under et lengre besøk hos eremitten Filaret var blitt styrket i sin overbevisning om den russiske ortodoksiens sannhet og fortreffelighet. 
Kirejevskijs samlede skrifter ble utgitt i 1861.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Kirjejevskij, 1. Ivan Vasiljevitj i Nordisk familjebok (2. utgave, 1911)
Zakkari Dempster

Zakkari Dempster (født 27. september 1987 i Castlemaine) er en australsk tidligere profesjonell landeveissyklist.
Han la opp etter 2019-sesongen.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zak Dempster – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Zakkari Dempster – ProCyclingStats 
(en) Zakkari Dempster – Cycling Archives 
(en) Zakkari Dempster – Cycling Quotient 
(en) Zakkari Dempster – CycleBase
Bartosz Huzarski

Bartosz Huzarski (født 27. oktober 1980 i Świdnica) er en polsk profesjonell landeveissyklist som sykler for Bora-Argon 18.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(pl) Offisielt nettsted 
(en) Bartosz Huzarski – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bartosz Huzarski – ProCyclingStats 
(en) Bartosz Huzarski – Cycling Archives 
(en) Bartosz Huzarski – Cycling Quotient 
(en) Bartosz Huzarski – CycleBase 
(en) Bartosz Huzarski – TheSports.org
Johanna Larsson

Johanna Larsson (født 17. august 1988 i Boden i Sverige) er en profesjonell tennisspiller.
Larssons beste plassering på WTA-rankingen er nummer 46 i single (11. juli 2011 og i double 146 (22. august 2011).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Johanna Larsson – Olympedia 
(en) Johanna Larsson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Johanna Larsson – Sveriges olympiske komité 
(en) Johanna Larsson – WTA Tennis 
(en) Johanna Larsson – ITF Tennis 
(en) Johanna Larsson – FedCup
José Mendes

José Joao Mendes Pimenta Costa (født 24. februar 1985 i Guimarães) er en portugisisk profesjonell landeveissyklist.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) José Mendes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) José Mendes – Olympedia 
(en) José Mendes – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) José Mendes – ProCyclingStats 
(en) José Mendes – Cycling Archives 
(en) José Mendes – Cycling Quotient 
(en) José Mendes – CycleBase
Teaterplassen (Oslo)

Teaterplassen er en plass ved Mandalls gate på Grønland i Oslo. Plassen ble ferdigstilt i 2006 forbindelse med de nye Grønlandskvartalene, med vannarrangement, sittemuligheter og flere serveringssteder.


== Navn og historie ==
Mandalls gate bøyet tidligere av mot Tøyenbekken der Rubina Ranas gate i dag går, men også før gateløpet ble lagt mot  Schweigaards gate var det mer enn en gatebredde der plassen ligger i dag, ifølge kart fra 1900. Plassen fikk i 2006 navn etter Det Åpne Teater.


== Bebyggelse ved plassen ==
Vest for plassen ligger en lav bygning i tegl med adresse Tøyenbekken 34, som frem til 1987 huset Oslo Elektriske Sveiseverksted. Det året flyttet Det Åpne Teater inn. Fra 2010 skiftet stiftelsen som eier teatret navn til Dramatikkens hus, et nasjonalt kompetanse- og utviklingssenter for scenekunst. Nord og øst for plassen ligger nye boligbygg med servicebedrifter i første etasje ut mot plassen. I alt fem serveringssteder vender mot plassen i 2015. 
Sør for plassen ligger Circle Ks 32 meter høye bygg, ferdigstilt i 2015, som huser hovedkontor for Circle K. Bygget har vært omstridt fordi det tar sol fra plassen. Plassen ble noe større da bygget var ferdig. Området ved nybygget fikk nye sittemuligheter, klatreapparat og hjertetrær som mykner inntrykket av kontorbygget. Det ble plantet gatetrær langs Joachim Nielsens gang og etablert en snarvei til Schweigaards gate gjennom nybygget.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Teaterplassen Oslo Byleksikon på nett. Se også Oslo byleksikon, 2010-utgaven, side 562 og 643.
Teaterplassen i Stiklestadkvartalet. Prosjektbeskrivelse på landskapsarkitektur.no Besøkt 23.9.2020.


== Eksterne lenker ==
(en) Teaterplassen, Oslo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Andreas Schillinger

Andreas Schillinger (født 13. juli 1983 i Kümmersbruck) er en tysk, tidligere profesjonell landeveissyklist, Han la opp etter 2021-sesongen.


== Meritter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andreas Schillinger – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Andreas Schillinger – ProCyclingStats 
(en) Andreas Schillinger – Cycling Archives 
(en) Andreas Schillinger – Cycling Quotient 
(en) Andreas Schillinger – CycleBase
Teaterplassen

Teaterplassen kan bety:

Teaterplassen i Arendal
Teaterplassen på Grønland i Oslo
Eidsvoll prestegård

Eidsvoll prestegård ligger ca. 400 meter sørøst for Eidsvoll kirke.
I likhet med kirken har prestegården røtter tilbake til middelalderen, men bygningene er av langt nyere dato. Eidsvoll hadde sin største historiske betydning mens det forrige gårdsanlegget stod. Det ble oppført i 1720. Da Eidsvoll kirke ble gjenreist etter brannen i 1762, ble prestegårdens storstue brukt til gudstjenester. På 1800-tallet var størrelser som Nicolai Wergeland (1817–48) og Eilert Sundt (1869–75) sogneprester her, og i førstnevntes embedstid vokste både Henrik Wergeland og Camilla Wergeland opp på gården. Wergeland, Sundt og en rekke andre prester er for øvrig portrettert på bilder under orgelgalleriet i kirken.
Denne prestegårdsbygningen brant ned til grunnen i 1877, og dagens anlegg er fra etter det. Anlegget var i sin tid foreslått fredet, men forslaget ble trukket i 1984. Riksantikvaren har imidlertid foreslått at prestegårdstunet med omgivelser blir regulert til spesialområde for bevaring. Tunet er ikke spesielt langt fra kirken, men fremstår ikke som en samlet enhet med den. Uttunet er utskilt og brukes til opplærings- og aktivitetssenter for psykisk utviklingshemmede, og drengestuen brukes til en utstilling om Wergelandsfamilien og Eidsvoll. Eidsvoll stasjon og en rekke andre eiendommer er utskilt fra prestegården, som i sin tid var en av Eidsvolls største gårder. Den har adresse Camilla Colletts veg, og det er laget en kultursti i omgivelsene som inngår i Pilegrimsleden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eidsvoll prestegård – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Store norske leksikon
Opplysningsvesenets fond
Kulturnett Akershus
«Eidsvoll prestegård». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Fet prestegård

Fet prestegård ligger like nord for Fet kirke i Lillestrøm kommune i Akershus i Viken fylke. 
Før dagens prestegårdsanlegg hadde gården en hovedbygning fra 1760-årene (midterste bilde). Denne ble revet i 1901 da dagens prestegårdsbygning i sveitserstil ble oppført. Bygningen bærer fortsatt preg av sveitserstil, men fasaden og inngangspartiet er noe forenklet i forhold til det opprinnelige.
I prestegårdsområdet er det ellers en rekke spor etter virksomhet i steinalderen, bronsealderen og jernalderen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fet prestegård – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no)  Opplysningsvesenets fond
Josh Turner

Joshua Otis «Josh» Turner (født 20. november 1977) er en amerikansk countrymusiker. Han startet karrieren sin i 2001, og gjennombruddet fikk han i 2003 med låten og albumet Long Black Train. Hans første nummer 1 hits var de to singlene "Your Man" og "Would You Go With Me" fra albumet "Your Man" som ble utgitt i 2005.
Han er en trofast kristen. Han har i flere anledninger uttalt seg som en kristen. Han sier også at han tror at Gud ikke vil at han skal være en evangelisk sanger, men bare en kristen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) Josh Turner – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Josh Turner på Internet Movie Database 
(en) Josh Turner på Discogs 
(en) Josh Turner på MusicBrainz 
(en) Josh Turner på Songkick 
(en) Josh Turner på Last.fm 
(en) Josh Turner på AllMusic 
Josh Turner på Twitter 
Josh Turner på Facebook 
Josh Turner på Instagram 
Josh Turner på Myspace
Nissedal prestegård

Nissedal prestegård ligger rett ved Nissedal kirke.
På prestegårdstunet står fem fredede bygninger: hovedbygning, drengestue, driftsbygning, vognskjul og stabbur. Stabburet, fra 1300-tallet, er eldst. De andre bygningene bærer preg av 1800-tallet. Drengestuen fra rundt 1850 har tidligere vært forpakterbolig, mens det omtrent jevngamle vognskjulet brukes som garasje. Driftsbygningens nøyaktige alder er ukjent. Prestegårdsbygningene ble pusset opp noe i 2017.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nissedal prestegård – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Opplysningsvesenets fond
«Nissedal prestegård». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Raimbaut d’Aurenga

Raimbaut d'Aurenga (ca. 1144–1173) var en sørfransk trubadur (oksitansk trobador) og en av de mer betydelige diktere fra middelalderen.
Raimbaut kom fra en sidegren av huset Montepeller. Faren var Guilhelm d’Omelaz og moren Tiburge d’Aurenga, datter av grev Raimbaut II. Fra 1156 var Raimbaut d’Aurenga herre av blant annet Omelaz (dagens Aumelas), Le Pouget, Montarnaud og Popian, og i 1171 arvet han en del av fyrstedømmet Orange.
Rundt førti av Raimbauts verk er bevart, av disse er det en rekke lyriske dikt, enkelte sirventes og en tenso han skrev sammen med trobairitzen Beatriz de Dia. Diktene hans viser en stor begeistring for uvanlig rytmikk og intrikate poetiske former.
Giraut de Bornelh skrev en planh, et sørgedikt, til minne om Raimbaut etter hans død i 1173. Raimbauts død er også nevnt i trobairitzen Azalaïs de Porcairagues eneste bevarte dikt. Azalaïs var elskerinnen til Raimbauts søskenbarn Gui Guerrejat, og kan ha vært den mystiske joglar (dvs. sanger/musiker) som Raimbaut henvender seg til i flere av diktene sine.


== Litteratur ==
A. Sakari: Azalais de Porcairagues, le 'Joglar' de Raimbaut d’Orange. I Neuphilologische Mitteilungen. bind 50, 1949, s. 23–43, 56–87, 174–198.
Walter T. Pattison: The Life and Works of the Troubadour Raimbaut d’Orange. 1952
H. Walter: Untersuchungen zur Poetik von Raimbaut d’Aurenga. 1991
Detlev Schwennicke: Europäische Stammtafeln. bind III.3, 1985, tavle 445
Lexikon des Mittelalters. bind VII, spalte 403


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Raimbaut d'Aurengas samlede verk, original gammeloksitansk og engelsk oversetting, trobar.org
Nannestad prestegård

Nannestad prestegård ligger nordøst for Nannestad kirke, på vestsiden av fylkesvei 120.
I likhet med kirken har prestegården røtter tilbake til middelalderen. Dagens anlegg skal inneholde en bygningskjerne fra 1793–94, men hele anlegget ble tatt ned i 1880 og gjenoppført på ny grunnmur. Et tilbygg med veranda er fra 1902.
Bygningen er foreslått fredet, men forslaget ble frafalt av Opplysningsvesenets fond i 1984 da bygningen hadde endret sitt indre uttrykk. Riksantikvaren har imidlertid foreslått å regulere uteområdet til spesialområde for bevaring.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Opplysningsvesenets fond
Sybille Bammer

Sybille Bammer (født 27. april 1980 i Linz i Østerrike) er en profesjonell tennisspiller.
Under Sommer-OL 2008 i Beijing kom hun til kvartfinale i single, på veien dit beseiret hun Anabel Medina Garrigues, Patty Schnyder og Lucie Šafářová. Hun tapte kvartfinalen til bronsemedaljevinneren Vera Zvonarjova.
Bammers beste plassering i single på WTA-rankingen er nummer 20 (august 2007).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Sybille Bammer – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Sybille Bammer – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Sybille Bammer – Olympedia 
(en) Sybille Bammer – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Sybille Bammer – WTA Tennis 
(en) Sybille Bammer – ITF Tennis 
(en) Sybille Bammer – FedCup
Kråkstad prestegård

Kråkstad prestegård ligger like inntil Kråkstad kirke i Nordre Follo kommune i Akershus i Viken fylke.
Kirken er fra middelalderen, og prestegården går for å være en av områdets eldste gårder. Det er en rekke gravhauger i området, og en oldtidsvei går mellom prestegården og kirkestedet. Den fredrikshaldske kongevei går forbi stedet.Den forrige prestegården brant i 1770, og nåværende hovedbygning ble oppført i 1771. Det er en laftet bygning i to etasjer med valmtak. Den ble restaurert etter planer av Otto Scheen i 1922. I prestegården inngår også et stabbur fra 1827 og et telthus. Hele anlegget er fredet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kråkstad prestegård – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Opplysningsvesenets fond
Akershusmuseet om kirken og prestegården
«Kråkstad prestegård». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Elverum prestegård

Elverum prestegård ligger vel 300 meter sørvest for Elverum kirke. Prestegårdsbygningen er et laftet bygg i to etasjer oppført i 1829–34. Anlegget ble restaurert og modernisert i 1979. Hovedbygningen er fredet, og det finnes også et vognskjul og en forpakterbolig fra 1840 der bare eksteriøret er fredet.


== Eksterne lenker ==
Opplysningsvesenets fond
«Elverum prestegård». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Hole prestegård

Hole prestegård ligger like nord for Hole kirke på Røysehalvøya.
Både kirkestedet og prestegården har røtter tilbake til middelalderen, og det antas at prestegården har gitt navn til sted og kommune. Den nåværende prestegårdsbygningen ble oppført tidlig på 1800-tallet og betydelig endret på 1880-tallet. I det fredede gårdsanlegget inngår ellers bl.a. et tømret stabbur i tre etasjer fra 1800-tallet og en forpakterbolig fra 1915 samt et hageanlegg. Prestegården har gjennom historien vært en betydelig skogeier, og det har ligget husmannsplasser under den.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hole prestegård – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Opplysningsvesenets fond
(no) John Rømmesmo: Hole prestegård (Hole kommune, opptrykk fra menighetsbladet)
«Hole prestegård». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Skedsmo prestegård

Skedsmo prestegård eller Skedsmovollen gård ligger like sørvest for Skedsmo kirke, på den andre siden av Vestvollveien.
Opprinnelig var Huseby — der det nå er bygdemuseum — prestegård i Skedsmo, men Skedsmovollen gård ble innkjøpt til slik bruk i 1883. Hovedbygningen er fra 1860 og er i bruk som prostebolig. Den ble restaurert i 2011 og eies fortsatt av Opplysningsvesenets fond. Derimot er forpakterboligen fra 1700-tallet (som har hatt flere bruksformål) og stabburet fra 1800-tallet overdratt til Romerike historielag. Den tidligere forpakterboligen kalles nå Historielagets hus.En rideskole var i en årrekke knyttet til prestegårdsstallen, men ble nedlagt i 2006. I området er det for øvrig registrert over 40 gravhauger fra jernalderen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Skedsmo prestegård – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Opplysningsvesenets fond
«Skedsmo prestegård». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Bromsgård

Bromsgård, opprinnelig Bromsborg, er LKABs representasjonsbolig i Narvik i Nordland. Bygningen ligger i Kongens gate 63, vis-à-vis Quality Hotel Grand Royal, omgitt av den 15 dekar store offentlige Bromsgårdparken. Bygningen ble oppført i 1900 som en privat feriebolig av konsul Gustaf Emil Broms, og solgt til LKAB i 1901.Den opprinnelige bygningen, som brant ned i 1940, ble brukt som bolig av Ole Wilhelm Lund, som var LKABs offisielle representant, frem til hans død i 1915. I 1947 sto et nytt bygg, som var tegnet av den svenske arkitekten Håkan Ahlberg, ferdig.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bromsgård, med bilder, i Gamle Narvik - et historisk leksikon.
Amtmann Furus plass (Oslo)

Amtmann Furus plass er på Frogner i Oslo, i krysset mellom Frederik Stangs gate, Elisenbergveien, Frognerveien og Løvenskiolds gate.
Plassen fikk sitt navn i 1987 etter Ole Andreas Furu, som var amtmann og siste private eier av løkken Punschebollen i Frognerveien 30. (Løkkehuset ble revet i 1916, og Frogner kino ble oppført samme sted i 1926.)


== Kilder ==
Oslo byleksikon
Birch-Reichenwalds gate (Oslo)

Birch-Reichenwalds gate (1-35, 2-34) er en gate på Sandaker i Oslo. Den går fra Sandakerveien til Borger Withs gate.
Gaten fikk navn i 1901 etter Christian Birch-Reichenwald og hans sønn Peter Birch-Reichenwald, som begge hadde bl.a. ordførerverv og statsrådsposter.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Ordensbekendtgørelsen

Ordensbekendtgørelsen er den uformelle betegnelsen for det danske Justisministeriets bekjentgjørelse nr. 511 av 20. juni 2005 om politiets sikring av den offentlige orden og beskyttelse av enkeltpersoners og den offentlige sikkerhet, samt politiets adgang til å iverksette midlertidige foranstaltninger..
Bekjentgjørelsen, som opphevet og avløste normalpolitivedtekten, er utstedt i medfør av politiloven og regulerer en rekke forhold vedrørende opprettholdelse av den offentlige orden, herunder forbud mot støyende og fornærmelig oppførsel på steder, hvortil der er alminnelig adgang, forbud mot benyttelse av høyttalere, musikkanlegg, når benyttelsen må antas å være til ulempe for omkringboende eller forbipasserende, forbud mot uvedkommendes opphold på trapper, i oppganger og i porter, regler om anmeldelse av møter og opptog på veier, regler om besøkendes overholdelse av ordensbestemmelser for offentlige anlegg, regler om oppsetning av avsperringer i forbindelse med utførelse av arbeider på hus og ved fare for nedstyrtning av taksten, sne, istapper eller lignende.
Nakenbading kan også falle under bekjentgjørelsen i det omfang politiet vurderer at det er «anstøtelig» og «egnet til å forulempe andre». Politimesterforeningens oppfattelse er at det ikke er hjemmel til å stille krav om at nakenbading kun kan finne sted innenfor bestemte områder, men at det er en forutsetning at badingen foregår på en måte som ikke er i strid med ordensbekjentgjørelsens § 3 annet ledd.


== Referanser ==