jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tupí (folk)

Tupier er et at de største urfolkene i Brasil. De snakket opprinnelig tupi-guarani-språk.
Tupier spredte seg til store deler av Brasil for over 2 000 år siden. Da europeere først kom til området på 1500-tallet, bodde det tupier langs hele kysten fra Amazonasmunningen til sør i delstaten São Paulo. De levde i ulike stammegrupper som kunne bestå av fra noen hundre til flere tusen mennesker, for eksempel tupiniquim, tupinambá, potiguara, tabajara, caetés, temiminó og tamoios. Tupiene drev jordbruk og dyrket blant annet mais, maniok, søtpotet, graskar, bønner, jordnøtter, bomull og tobakk. De ulike stammene lå ofte i krig med hverandre eller med andre folkegrupper i området.
Etter at kolonitiden begynte ble tupier drept, tatt som slaver eller gikk opp i de nye brasilianske folkegruppene. Flere brasilianere har dermed delvis tupiopprinnelse. Det finnes også noen få grupper tilbake som har en egen tupi-identitet og følger gamle tradisjoner.


== Kilder ==
Silverman, Helaine; Isbell, William:Handbook of South American Archaeology. Publisher: Springer. 2008
Friidrett under Sommer-OL 1988 – 100 meter menn

100 meter menn under Sommer-OL 1988 i Seoul ble arrangert fra 23. til 24. september 1988 på Olympiastadion .


== Forsøksheat ==


== Kvartfinaler ==


== Semifinaler ==


== Finale ==


== Referanser ==
Friidrett under Sommer-OL 1988 – 400 meter menn

400 meter menn under Sommer-OL 1988 i Seoul ble arrangert i september 1988 på Olympiastadion .


== Finale ==


== Semifinaler ==


== Kvartfinaler ==


== Heat ==


== Referanser ==
Friidrett under Sommer-OL 1988 – 100 meter kvinner

100 meter kvinner under Sommer-OL 1988 i Seoul ble arrangert i september 1988 på Olympiastadion .


== Finale ==


== Semifinaler ==


== Kvartfinaler ==


== Heat ==


== Referanser ==
Paris etter midnatt

Paris etter midnatt  (fransk originaltittel:Touchez pas au grisbi) er en fransk langfilm fra 
1954 regissert av Jacques Becker.


== Handling ==
Hele handlingen foregår i løpet av tre dager. Max, en gangster, spiser middag ved restauranten til Madame Bouche, et tilholdssted for kriminelle - sammen med hans mangeårige medarbeider Riton, kjæresten til burlesk-danseren og hans protege Marco. En artikkel i en avis de leser, nevner at åtte gull-barrer nylig skal være stjålet. Gruppen reiser deretter til Pierrots nattklubb, hvor kvinnene snart skal opptre. 
Max og Riton hadde tidligere stjålet en stor mengde gull, som var ment å være deres siste store tyveri, og for å finansiere deres pensjonist-tilværelse. Neste morgen reiser Max tidlig, og tar gullet til en selger. Men han blir fortalt at det kommer til å en stund å skaffe pengene. 


== Medvirkende ==
Jean Gabin : Max le menteur, complice de Riton
Lino Ventura : Angelo Fraisier, un chef de bande concurrente
Jeanne Moreau : Josy, la petite amie de Riton
Dora Doll : Lola, la petite amie de Max
René Dary : Henri Ducrot dit Riton
Paul Frankeur : Pierrot, le propriétaire de la boîte
Daniel Cauchy : Fifi le dingue, un homme d'Angelo
Michel Jourdan : Marco, le jeune truand


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paris etter midnatt på Internet Movie Database 
(sv) Paris etter midnatt i Svensk Filmdatabas 
(da) Paris etter midnatt i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Paris etter midnatt på Allociné 
(nl) Paris etter midnatt på MovieMeter 
(en) Paris etter midnatt på AllMovie 
(en) Paris etter midnatt på Turner Classic Movies 
(en) Paris etter midnatt på Rotten Tomatoes 
(en) Paris etter midnatt på Metacritic
Friidrett under Sommer-OL 1988 – 400 meter kvinner

400 meter kvinner under Sommer-OL 1988 i Seoul ble arrangert i september 1988 på Olympiastadion .


== Finale ==


== Semifinaler ==


== Kvartfinaler ==


== Heats ==


== Referanser ==
10. vestlige lengdegrad

Den 10. vestlige lengdegrad (eller 10 grader vestlig lengde) er en lengdegrad som ligger 10 grader vest for nullmeridianen. Den går gjennom Nordishavet, Atlanterhavet, Europa, Afrika, Sørishavet og Antarktis.


== Se også ==
9. vestlige lengdegrad
11. vestlige lengdegrad
11. vestlige lengdegrad

Den 11. vestlige lengdegrad (eller 11 grader vestlig lengde) er en lengdegrad som går 11 grader vest for nullmeridianen. Den går gjennom Nordishavet, Atlanterhavet, Afrika, Sørishavet og til Antarktis.


== Se også ==
10. vestlige lengdegrad
12. vestlige lengdegrad
Irmgard Griss

Irmgard Griss (egentlig Irmgard Griss-Reiterer, født 13. oktober 1946 i Deutschlandsberg, i Steiermark) er en østerriksk jurist og tidligere president i Østerrikes høyesterett. Hun var uavhengig kandidat ved presidentvalget i Østerrike 2016, men ble slått ut i første valgomgang.
Hun tilbragte noe av sin skoletid i Paris og var dessuten au pair i London.Irmgard Griss gikk i 1965 ut av handelsakademiet i Graz, og ble i 1970 dr. juris ved universitetet i Graz. Hun var fra 1971 til 1975 vitenskapelig assistent ved universitetet, samtidig som hun gjennomførte studier ved Harvard Law School. Griss var i 1978 advokat i Wien og fra 1979 til 1980 dommer ved fylkesretten for handelssaker i Wien, og fra 1981 til 1987 dommer ved handelsretten i Wien. Fra 1987 til 1992 var hun dommer ved lagmannsretten (Oberlandesgericht) i Wien og fra 1993 dommer ved Østerrikes høyesterett. Hun var i perioden 2007 til 2011 høyesteretts president. Irmgard Griss har vært gjesteprofessor ved universitetet i Graz, og fra mai 2013 leder av et meglerkontor i forbrukersaker. Hun ble i januar dommer ved Singapore International Commercial Court. Irmgard Griss har fra 2008 vært varadommer ved forfatningsdomstolen i Østerrike, nominert av Nasjonalrådet. 


== Referanser ==
Kawasaki Z800E

Kawasaki z800e er en motorsykkel produsert av Kawasaki for det norske markedet. Modellen har en væskekjølt rekke-fire-sylindret motoren på 806ccm med en effekt på 35KW eller 70KW. Bensintanken har et volum på 17l liter. Motorsykkelen kan utstyres med ABS-bremser, og har da en vekt på 228 kilo i kjøreklar tilstand. 


== Eksterne lenker ==
Spesifikasjoner
Bjørn-Kristian Svendsrud

Bjørn-Kristian Svendsrud (født 10. september 1992) er en norsk politiker (FrP) fra Horten i Vestfold og Telemark. Svendsrud var i perioden 2016–2020 formann i Fremskrittspartiets Ungdom. Han ble innvalgt på fylkestinget i Vestfold i perioden 2015–2019, hvor han også satt som medlem av hovedutvalg for utdanning. Etter regionreformen er Svendsrud innvalgt på fylkestinget i Vestfold og Telemark fra 2019. Ved kommunevalget i 2011 ble han 1. varamedlem til kommunestyret i Horten, men rykket opp til fast medlem fra 2013. Han ble i 2017 gruppeleder for Fremskrittspartiet i Horten. 
Svendsrud er utdannet jurist fra Universitetet i Oslo i 2016.
Fra 2. februar 2017 til 2. november 2017 var Svendsrud leder av hovedutvalg for utdanning, mens Frode Hestnes hadde permisjon for å være statssekretær for helseminister Bent Høie.Svendsrud var i 2018 Norges ungdomsdelegat til FNs generalforsamling.
I desember 2019 ble Svendsrud ansatt som politisk rådgiver for samferdselsminister Jon Georg Dale., frem til Fremskrittspartiet gikk ut av regjering i starten av 2020.


== Folkevalgte verv ==
2013–d.d. medlem i Horten kommunestyre
2013–2015 medlem i Hovedutvalg for klima, miljø og kommunalteknikk
2015–2017 medlem i Hovedutvalg for kultur, oppvekst og familie
2015–2019 medlem i Vestfold fylkesting
2015–2019 medlem i Hovedutvalg for utdanning
2017 leder av Hovedutvalg for utdanning
2019–d.d. medlem i Vestfold og Telemark fylkesting


== Partiverv ==
2016–2020. Formann i Fremskrittspartiets Ungdom
2014–2016 1. Nestformann i Fremskrittspartiets Ungdom
2012–2014 Politisk nestformann i Vestfold FpU


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Bjørn-Kristian Svendsrud hos Stortinget 
(no) Bjørn-Kristian Svendsrud hos Norsk senter for forskningsdata 
(no) Bjørn-Kristian Svendsrud på Twitter 
(no) Bjørn-Kristian Svendsrud på Instagram
Johannes Elviken

Ole Johannes «Johs» Elviken (etternavnet også skrevet Elvigen; født 24. august 1912, død 24. mars 2016) var en norsk skøyteløper som representerte Norge i to allround-VM (hvorav et VM var uoffisielt) og ett europamesterskap. Elviken gikk først for IF Liv og senere for Oslo IL og etter krigen tre sesonger for Norderhov IF splittet av en sesong for IF Liv igjen.
Han arbeidet som lastebilsjåfør fra 1930 og fikk egen lastebil i 1945. Han drev Elviken gård i Ådal i mange år, hvor han hadde melkekyr og hester. Elviken drev også med travhester. Etter krigen var han skøytetrener i Norderhov IF, og fikk fram to løpere med på juniorlandslaget. Elviken bodde i eget hus og kjørte bil til han var langt oppe i 90-åra. Han er den lengstlevende norske tidligere skøyteløperen som nådde et greit internasjonalt og godt nasjonalt nivå pr. 2016.Elviken ble begravet ved Norderhov kirke den 1. april 2016.


== Personlige rekorder ==


== Internasjonale mesterskap i hurtigløp på skøyter ==
Allround-VM på skøyter deltatt to VM.
Oslo F 1937 og i det uoffisielle VM i Oslo B 1940.Beste resultat 6.-plass sammenlagt i Oslo 1937.EM på skøyter deltatt i ett EM.
Oslo F 1938Beste resultat 11.-plass sammenlagt i Oslo 1938.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Johannes Elviken – Speedskatingbase.eu 
(en) Johannes Elviken – SpeedSkatingNews.info 
(en) Johannes Elviken – SpeedSkatingStats.com 
(en) Johannes Elviken – TheSports.org 
(en) Johannes Elviken på www.ISU.html.infostradasports.com
«Johs Elvigen» (engelsk). SkateResults.com. Arkivert fra originalen 11. desember 2008. Besøkt 12. april 2016. 
(en) Johannes Elviken på The-Sports.org (noen internasjonale mesterskapsresultater)
Christine Sophie Reventlow

Christine Sophie Reventlow (også komtesse Christine Sophie Holstein-Holsteinborg, født 1672 i Haderslev, død 1757 på Fyrendal) var en dansk adelskvinne og salongvertinne. 
Hun var datter av kammerherre Conrad Reventlow (1644–1708) og Anna Margrethe Gabel (1651–1678), samt søster til Anna Sophie Reventlow – Frederik IVs annen hustru. Hun er kjent for den innflytelse hun hadde under søsterens tid som dronning, hvilket ga henne navnet «madame la grande chancellière».Hun ble i 1688 gift med grev Niels Friis (1665-1699) og senere med grev Ulrik Adolph von Holstein av Holsteinsborg i 1700. Da Frederik IV døde i 1730, forviste hans sønn Christian VI Anna Sophie Reventlow fra hoffet og avskjediget Christine Sophies mann. 
Sin enkestand tilbrakte hun på Fyrendal mellom Skælskør og Næstved, men hun bebodde også innimellom det Holsteinske Palæ på Kongens Nytorv i København.


== Referanser ==
Anthon P. Jenssen

Anthon Peter Jenssen (født 1794 i Trondheim, død 1862 i Trondheim) var eier av Vinje bruk i Mosvik fra 1820 til 1851, og ordfører i Ytterøy 1838–39 og 1844–47.
Han var nest eldste sønn av kjøpmann Matz Jenssen i Trondheim, og fikk handelsutdannelse i Hamburg. Han valgte likevel å satse på landbruket. Brødrene Nicolai Jenssen og Hans Peter Jenssen videreførte handelshuset etter farens død, og kjøpte i 1832 dertil Værdalsgodset og andre større landeiendommer. Begge var dertil ordførere i Trondheim og stortingsmenn. Den yngste broren, Lauritz Dorenfeldt Jenssen (1801–1859), eide Ranheim gård og var ordfører i Strinda.Han giftet seg i 1820 med Fredrikke Johanne Christiane Støren (1798-1874). De fikk 10 barn, hvorav 8 levde opp. Den eldste sønnen Benedict Jenssen (1822–1883) overtok Vinje og ble senere også ordfører som faren. Nest eldste datter Anne Margrethe giftet seg med Herman Løchen på Sundnes bruk i Inderøy.Da Jenssen overtok Vinje i 1820 var fem gårder slått sammen til en i 1770-årene av daværende eier, oberst Andreas Christian Bull. Bull bygde også en ny hovedbygning. Eiendommen omfattet Vinje, Troset, Blomåsen, Øver-Sundset, Lien, Kilen, Hindberg i Framverran og Rotvoll på Inderøy, i tillegg til Mosvik kirke og Ytterøy kirke. Jenssen kjøpte i tillegg gården Lilledalen, og grunnla et brenneri på Vinje i 1829.Han var vararepresentant til Stortinget i periodene 1830–1832 og 1839–1841.Han kjøpte og flyttet til Havstein gård på Byåsen i Trondheim i 1849, samtidig med at Benedict Jenssen tok over driften av Vinje. Benedict Jenssen fikk skjøte i 1851.


== Se også ==
Jenssen (slekt i Trøndelag)


== Referanser ==
NM i mangekamp 2006

NM i mangekamp 2006 for senior, junior og ungdom var en del av NM i friidrett 2006, og ble arrangert som et eget mesterskap på Rena, 15. og 16. juli 2006 av Rena IL.
Det ble konkurrert i tikamp for senior og junior herrer, nikamp for ungdom gutter, og sjukamp for kvinner. 


== Resultater, senior ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Resultater, junior ==


=== Menn U20 ===


=== Menn U18 ===


=== Kvinner U20 ===


=== Kvinner U18 ===


== Resultater, ungdom ==


=== Gutter U15 ===


=== Jenter U15 ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norges fridirettsforbund - Resultater NM/UM Mangekamp (Rena)
Tetrops

Tetrops er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Små (de nordiske artene 3-6 millimeter), avlange trebukker, blant de minste i denne familien. Kroppen er kledt med middels lange, oppstående hår, antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er mye smalere enn dekkvingene og omtrent så bredt som hodet, sylindrisk, gjerne med en tverrfure bak midten. Dekkvingene er lange og parallellsidige. Beina er forholdsvis korte.


== Levevis ==
Larvene lever i tynne, døde greiner av løvtrær.


== Utbredelse ==


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Tetraopini Thomson, 1860
Slekten Tetrops Kirby, 1826
Tetrops bicoloricornis Kostin, 1973
Tetrops brunneicornis Pu, 1985
Tetrops elaeagni Plavilstshikov, 1954
Tetrops formosus Baeckmann, 1903
Tetrops gilvipes (Faldermann, 1837)
Tetrops hauseri Reitter, 1897
Tetrops kuantaoshanensis Chang, 1978
Tetrops mongolicus Murzin, 1977
Tetrops praeustus (Linnaeus, 1758) - finnes i Norge
Tetrops rosarum Tsherepanov, 1975
Tetrops starkii Chevrolat, 1859 - finnes i Norge
Tetrops warnckei Holzschuh, 1977


== Kilder ==
Danilevsky, M.L. 2006. Systematic List of Longicorn Beetles (Coleoptera, Cerambycoidea) of Europe. [1]
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
(en) Tetrops i Encyclopedia of Life 
(en) Tetrops i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Tetrops hos Artsdatabanken 
(sv) Tetrops hos Dyntaxa 
(en) Tetrops hos Fauna Europaea 
(en) Tetrops hos Fossilworks 
(en) Tetrops hos NCBI 
(en) Kategori:Tetrops – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tetrops – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bildegalleri Arkivert 27. april 2016 hos Wayback Machine.
Hoskovec, M. og Rezek, M. Cerambycidae. Longicorn Beetles of the West Palaearctic Region. Stort fotogalleri med bilder av ca. 600 arter.
Gammeleuropeisk hydronymi

Gammeleuropeisk hydronymi (tysk: Alteuropäische Hydronymie) er et nettverk av elvenavn i Sentral- og Vest-Europa, som ifølge Hans Krahe stammer fra et tidlig pregermansk og prekeltisk indoeuropeisk språk. Navnene dateres av Krahe til det 2. årtusen f.Kr.


== Eksempler ==
Et eksempel er det gamle elvenavnet Isar
Isar > Isar (Bayern)
Isar > Isère (Frankrike)
Isar > Oise (France)
Isar > Yzeron (Rhône)
Isar > Jizera (Tsjekkia)
Isar > Aire (Yorkshire)
Isar > Yser (Belgia)
Isar > Ézaro (Spania)
Isar > Ésera (Spania)
Isar > Iseran (Savoie)
Isar > Esaro (Italia)
Isar-ko > Eisack (Italia)
Isar-na > Isières (Belgia)
Isar-ellum > Izarillo (Spania)


== Se også ==
Tyrsenske språk
Rigvediske elver
Urnemarkskulturen
Klokkebegerkulturen
Prekeltisk


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Stenostola

Stenostola er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore (de nordiske artene er 9-14 millimeter), sylindriske, mørke trebukker med avdempet, mørk, metallisk glans. Hode og pronotum er omtrent like brede, dekkvingene litt bredere. Antennene er omtrent så lange som kroppen, ganske tynne. Pronotum er sylindrisk uten pigger på sidene. Dekkvingene er parallellsidige med markerte "skuldre". Kroppen er fint hårete.


== Levevis ==
Larvene lever i døde grener av løvtrær. De voksne besøker gjerne blomster.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den palearktiske sone.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Saperdini Mulsant, 1839
Slekten Stenostola Dejean, 1835 - 12 arter, i Norge:
Stenostola alboscutellata Kraatz, 1862
Stenostola anomala Bates, 1884
Stenostola argyrosticta Bates, 1884
Stenostola atra Gressitt, 1951
Stenostola basisuturalis Gressitt, 1935
Stenostola callosicollis Breuning, 1943
Stenostola dubia (Laicharting, 1784) - finnes i Norge
Stenostola ferrea (Schrank, 1776) - finnes i Norge
Stenostola impustulata (Motschulsky, 1860)
Stenostola ivanovi Damilevsky, 2014
Stenostola lineata Gressitt, 1951
Stenostola minamii (Makihara, 1984)
Stenostola nigerrima (Breuning, 1947)
Stenostola niponensis Pic, 1901
Stenostola pallida Gressitt, 1951
Stenostola trivittata Breuning, 1947
Stenostola unicolor Kono, 1933


== Kilder ==
Danilevsky, M.L. 2006. Systematic List of Longicorn Beetles (Coleoptera, Cerambycoidea) of Europe. [1]
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
(en) Stenostola i Encyclopedia of Life 
(en) Stenostola i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Stenostola hos Artsdatabanken 
(sv) Stenostola hos Dyntaxa 
(en) Stenostola hos Fauna Europaea 
(en) Stenostola hos ITIS 
(en) Stenostola hos NCBI 
(en) Kategori:Stenostola – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Stenostola – detaljert informasjon på Wikispecies 
Hoskovec, M. og Rezek, M. Cerambycidae. Longicorn Beetles of the West Palaearctic Region. Stort fotogalleri med bilder av ca. 600 arter.
Acridoschema

Acridoschema er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, sylindriske, mørke trebukker med lyse tegninger på dekkvingene. Antennene er tynne og gjerne litt lengre enn kroppen. Pronotum har en butt tann på siden.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sentral-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Acmocerini J. Thomson, 1864
Slekten Acridoschema J. Thomson, 1858
Acridoschema aberrans (Jordan, 1894)
Acridoschema capricorne Thomson, 1858
Acridoschema flavolineatum Breuning, 1970
Acridoschema isidori Chevrolat, 1858
Acridoschema itzingeri Breuning, 1935
Acridoschema ligatum Quedenfeldt, 1882
Acridoschema thomense Jordan, 1903
Acridoschema tuberculicolle (Breuning, 1950)


== Kilder ==
Katalog over Acmocerini Arkivert 27. april 2016 hos Wayback Machine.
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
(en) Acridoschema i Encyclopedia of Life 
(en) Acridoschema i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Acridoschema – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Acridoschema – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bildegalleri Arkivert 27. april 2016 hos Wayback Machine.
Phaula

Phaula er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, slanke, grå- eller brunaktige trebukker. Kroppsformen er ganske langstrakt.
Dekkvingene ender i en spiss.


== Utbredelse ==
Slekten har sin hovedutbredelse i Brasil, men forekommer også i Bolivia og Argentina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Aerenicini Lacordaire, 1872
Slekten Phaula J. Thomson, 1857
Phaula antiqua Thomson, 1857
Phaula atyroa Galileo & Martins, 2007
Phaula bullula Martins, 1984
Phaula lichenigera (Perty, 1832)
Phaula microsticta (Lane, 1973)
Phaula splendida (Galileo & Martins, 1987)
Phaula thomsoni Lacordaire, 1872


== Kilder ==
Liste over artene, med lenker til bilder og utbredelsesdata Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
(en) Phaula i Encyclopedia of Life 
(en) Phaula i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Phaula hos NCBI 
Phaula – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av typeeksemplarer av en del arter Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
Palimna

Palimna er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore trebukker med lange antenner (gjerne betydelig lengre enn kroppen). På farge er de lyst gråspraglete.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Ancylonotini Lacordaire, 1869
Slekten Palimna Pascoe, 1862
Palimna alorensis Breuning, 1956
Palimna andamanica Breuning, 1935
Palimna annulata (Olivier, 1792)
Palimna formosana (Kano, 1933)
Palimna fukiena Gressitt, 1951
Palimna indica Breuning, 1938
Palimna indosinica Breuning, 1938
Palimna infausta (Pascoe, 1859)
Palimna liturata (Bates, 1884)
Palimna palimnoides (Schwarzer, 1925)
Palimna persimilis Breuning, 1938
Palimna rondoni Breuning, 1963
Palimna subrondoni Breuning, 1964
Palimna sumatrana Breuning, 1938
Palimna yunnana Breuning, 1935


== Kilder ==
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
(en) Palimna i Encyclopedia of Life 
(en) Palimna i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Palimna hos NCBI 
(en) Kategori:Palimna – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Palimna – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bildegalleri Arkivert 27. april 2016 hos Wayback Machine.
Bilde av Palimna annulata
Bilde av Palimna liturata
Horder (folkegruppe)

Horder var navnet på en folkegruppe, eller stamme, før og under rikssamlingstiden. Hordene levde i området som omtrent tilsvarer dagens Hordaland.En teori går ut på at hordene stammet fra harudene, et germansk folk som omtales av den romerske historieskriveren Tacitus rundt 100 e.Kr. Harudene skulle ha vandret til Hordaland i folkevandringstiden, og dermed blitt opphavet til hordene.Den gotiske historieskriveren Jordanes nevner hordene i sin verdenshistorie fra rundt 550.Hordene er også omtalt i Snorres kongesagaer. I Harald Hårfagres saga forteller Snorre om slaget i Hafrsfjord, der Harald Hårfagre skal ha kjempet mot blant annet horder, ryger, egder og teler. Snorre gjengir også et skaldekvad av Torbjørn Hornkløve, i forbindelse med at Harald skal ha sendt fra seg alle konene sine for å gifte seg med den danske kongsdatteren Ragnhild Eriksdatter.

I Olav den helliges saga handler et helt kapittel om Olav den helliges forhold til hordene. Snorre forteller også at hordene var blant Olavs motstandere i slaget på Stiklestad. 
Kong Magnus Berrføtt kalles Hordekongen i et kvad av Bjørn Krepphendt.
Hordene dukker også opp i Magnus Blindes og Harald Gilles saga, i et kvad av skalden Ivar Ingmundesson, der det fortelles at hordene og sygnene tok tronpretendenten Sigurd Slembe til konge.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Jordanes: Jordanis Gotesoga, oversatt av Sigmund Skard, Det norske samlaget, Oslo 1932
Krag, Claus: Vikingtid og rikssamling. Aschehougs Norgeshistorie, Aschehoug, Oslo 2005
Snorre: Norges Kongesagaer, oversatt av Anne Holtsmark. Gyldendal, Oslo 1979


== Eksterne lenker ==
«Hordernes innvandring», artikkel hos Norgeshistorie.no
Haruder, artikkel hos Store norske leksikon