jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Deucalion

Deucalion er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En ganske liten, brun trebukk. Antennene er noe kortere enn kroppen. Dekkvingene er ovale uten markerte "skuldre". Beina er forholdsvis korte og kraftige.


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Selvagensøyene sør for Madeira.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Parmenini Mulsant, 1839
Slekten Deucalion Wollaston, 1854
Deucalion oceanicum Wollaston, 1854


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 23. april 2016 hos Wayback Machine.
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten Arkivert 15. august 2016 hos Wayback Machine.
(en) Deucalion i Encyclopedia of Life 
(en) Deucalion hos Fossilworks 
Deucalion Wollaston – detaljert informasjon på Wikispecies
Austrosomatidia

Austrosomatidia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==


== Levevis ==
Ulikt de fleste andre trebukker lever disse artene på bakken, de voksne kan ikke fly. Larvene lever underjordisk på røtter.


== Utbredelse ==
Arten lever i New South Wales, Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Dorcadiini Latreille, 1825 eller Parmenini
Slekten Austrosomatidia McKeown, 1945
Austrosomatidia pulleni McKeown, 1945


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 23. april 2016 hos Wayback Machine.
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
(en) Austrosomatidia i Encyclopedia of Life 
(en) Austrosomatidia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Austrosomatidia hos NCBI 
Austrosomatidia – detaljert informasjon på Wikispecies
Cryptocranium

Cryptocranium er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, gråbrune trebukker med sylindrisk kroppsform. Antennene er omtrent halvparten så lange som kroppen. Hver dekkvinge har en stor, sjokoladebrun flekk ved ytterkanten nær spissen.


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Pteropliini Thomson, 1860
Slekten Cryptocranium Audinet-Serville, 1835
Cryptocranium cazieri Lane, 1958
Cryptocranium laterale Audinet-Serville, 1835


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog over gruppen Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bilder av artene Arkivert 15. august 2016 hos Wayback Machine.
(en) Cryptocranium i Encyclopedia of Life 
(en) Cryptocranium i Global Biodiversity Information Facility 
Cryptocranium – detaljert informasjon på Wikispecies
Poliaenus

Poliaenus er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Stort sett små, grå- eller brunspraglete trebukker. Disse artene er gjerne kamuflasjefargede. Antennene er nokså kraftige, gjerne lengre enn kroppen. Pronotum har en pigg på den rundede sidekanten. Dekkvingene ender gjerne i en pigg bak.


== Levevis ==
Larvene inne i små greiner og kvister.
Slekten er utbredt i Nord- og Mellom-Amerika, fra Oregon i nord til Guatemala i sør, mest langs vestkysten.


== Systematisk inndeling ==


== Utbredelse ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Pogonocherini Mulsant, 1839
Slekten Poliaenus Bates, 1880
Poliaenus abietis Tyson, 1968
Poliaenus batesi Linsley, 1933
Poliaenus californicus (Schaeffer, 1908)
Poliaenus concolor (Schaeffer, 1909)
Poliaenus hesperus Chemsak & Linsley, 1988
Poliaenus negundo (Schaeffer, 1905)
Poliaenus nuevoleonis Chemsak & Linsley, 1975
Poliaenus obscurus (Fall, 1910)
Poliaenus oregonus (LeConte, 1861)
Poliaenus sparsus Chemsak & Linsley, 1975
Poliaenus volitans (LeConte, 1873)


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 23. april 2016 hos Wayback Machine.
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
Bilder av artene Arkivert 15. august 2016 hos Wayback Machine.
(en) Poliaenus i Encyclopedia of Life 
(en) Poliaenus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Poliaenus hos ITIS 
Poliaenus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Pogonocherini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ischnolea

Ischnolea er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, slanke, grå- eller brunlige trebukker. Antennene er lengre enn kroppen. Pronotum er nærmest tønneformet, uten pigger eller tenner langs kanten. Dekkvingene er jevnbrede med markerte "skuldre", litt avsmalnet i den bakerste delen. De har ofte en lys, X-formet tegning.


== Levevis ==
Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Apodasyini Lacordaire, 1872 eller Desmiphorini
Slekten Ischnolea Thomson, 1860
Ischnolea bicolorata Galileo & Martins, 2007
Ischnolea bimaculata Chevrolat, 1861
Ischnolea crinita Thomson, 1860
Ischnolea flavinota Galileo & Martins, 1993
Ischnolea flavofemorata Breuning, 1943
Ischnolea indistincta Breuning, 1942
Ischnolea inexpectata Galileo & Martins, 1993
Ischnolea longeantennata Breuning, 1942
Ischnolea modesta Galileo & Martins, 1993
Ischnolea oculata Galileo & Martins, 1993
Ischnolea odettae Martins, Galileo & Tavakilian, 2008
Ischnolea peruana Breuning, 1943
Ischnolea piim Galileo & Martins, 1996
Ischnolea singularis Galileo & Martins, 1993
Ischnolea spinipennis Breuning, 1943
Ischnolea strandi Breuning, 1942


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.
Liste over slektene (Desmiphorini)
Cermabycidae.org - Apodasyini


== Eksterne lenker ==
Bilder av artene Arkivert 15. august 2016 hos Wayback Machine.
(en) Ischnolea i Encyclopedia of Life 
(en) Ischnolea i Global Biodiversity Information Facility 
Ischnolea – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Desmiphorini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Yosef Govrin

Yosef Govrin (født desember 1930, Tsjernivtsi, den gang Romania, i dag Ukraina, død 4. juni 2021) var en israelsk diplomat og forfatter.
Han ble født i en jødisk familie i Tsjernivtsi, men på grunn av farens arbeid flyttet de til Edineț. Andre verdenskrig, etter at Romania hadde tatt tilbake Bukovina fra Sovjetunionen i 1941, tilbrakte han sammen med moren og to tanter i gettoen i Mohyliv-Podilskyj, Transnistria. Faren fant han aldri igjen. Etter krigens slutt, med hjelp fra Jewish Agency for Israel, forsøkte de å imigrere illegalt til Palestina, men ble tatt av britene, som internerte dem på Kypros. I 1947 fikk familien lov å bosette seg i Palestina.Han begynte å arbeide i Israels Utenriksdepartement i 1953, og ble etter hvert Israels ambassadør i Argentina, Romania, Østerrike og Russland. Etter at han gikk av med pensjon, fortsatte han å arbeide, denne gangen som forsker ved det Det hebraiske universitetet i Jerusalem, der han også tok doktorgraden.


== Bøker ==
The Jewish factor in the relations between Nazi Germany and the Soviet Union, 1933-1941
Israel's Relations With the East European States: from disruption (1967) to resumption (1989-91)
Israel-Soviet relations, 1964-1966
The Six-Day War in the mirror of Soviet Israeli relations, April-June 1967
Israeli-Romanian relations at the end of the Ceauşescu era: as observed by Israel's ambassador to Romania, 1985-89
In the Shadow of Destruction: Recollections of Transnistria and the Illegal Immigration to Eretz Israel, 2007


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Yosef Govrin på Worldcat
Atrypanius

Atrypanius er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Stort sett middelsstore, brun- eller gråaktige trebukker. Antennene er noe lengre enn kroppen. Pronotum er nærmest tønneformet med en liten pigg litt bakenfor midten av siden.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved.


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Acanthocinini Thomson, 1860
Slekten  Atrypanius Bates, 1864
Atrypanius albocinctus Melzer, 1930
Atrypanius ambiguus Melzer, 1930
Atrypanius binocaulatus (Bates, 1864)
Atrypanius cinerascens (Bates, 1864)
Atrypanius conspersus (Germar, 1824)
Atrypanius corticalis (Bates, 1864)
Atrypanius cretiger (White, 1855)
Atrypanius estebani Audureau & Demez, 2015
Atrypanius exilis (Bates, 1885)
Atrypanius grisellus (Bates, 1864)
Atrypanius haldemani (LeConte, 1852)
Atrypanius heyrovskyi (Gilmour, 1960)
Atrypanius implexus (Erichson, 1847)
Atrypanius infimus (Bates, 1885)
Atrypanius irrorellus Bates, 1885
Atrypanius leucopygus (Bates, 1872)
Atrypanius lignarius (Bates, 1864)
Atrypanius linaetocollis (Bates, 1863)
Atrypanius maculosus (Nascimento & Heffern, 2018)
Atrypanius polyspilus (White, 1855)
Atrypanius pulchellus (Bates, 1863)
Atrypanius punctatellus (Bates, 1872)
Atrypanius remissus (Erichson, 1847)
Atrypanius satipoensis (Audureau & Demez, 2015)
Atrypanius scitulus (Germar, 1824)
Atrypanius scutellatus (Bates, 1866)
Atrypanius spretus (Bates, 1864)
Atrypanius venustus (Bates, 1863)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata


== Eksterne lenker ==
Bilder av artene
(en) Acanthocinini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
(en) Atrypanius i Encyclopedia of Life 
(en) Atrypanius i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Atrypanius hos NCBI 
(en) Kategori:Atrypanius – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Atrypanius – detaljert informasjon på Wikispecies
Paul O’Dette

Paul R. O'Dette (1954–) er en amerikansk luttenist og musikkviter med tidligmusikk som spesialområde.
O'Dette spilte først elgitar i et rockeband på hjemstedet Columbus, Ohio. Etterhvert begynte han å spille gitartranskripsjoner av luttmusikk, og snart var han over på lutt og relaterte instrumenter som erkelutt, teorbe og barokkgitar, og spesialiserte seg på renessanse- og barokkmusikk. Han har spilt inn en lang rekke album, blitt nominert til Grammy fem ganger og vunnet flere priser. 
I tillegg til å være utøvende musiker, har O'Dette foretatt grundige studier i framføring av og kildene til solosang, generalbass-utøvelse og lutt-teknikk på 1600-tallet.
Paul O'Dette er blant annet professor i lutt og leder av tidligmusikkfakultetet ved Eastman School of Music i New York. 


== Diskografi soloutgivelser ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paul O'Dette på Discogs 
(en) Paul O'Dette på MusicBrainz 
(en) Paul O'Dette på Spotify 
(en) Paul O'Dette på Songkick 
(en) Paul O'Dette på AllMusic 
(en) Biografi, Eastman School of Music
(en) Bruce Duffie: Intervju med Paul O'Dette, bruceduffie.com
Historien om et band

Historien om et band er en samleplate/DVD med Di Derre. Albumet ble gitt ut den 21. oktober 2013. 


== Sporliste ==


=== CD 1 ===
«Jenter» (Jo Nesbø), (Jenter & Sånn)
«Rumba med Gunn» (Jo Nesbø), (Jenter & Sånn)
«Faren til Ivar» (Jo Nesbø), (Gym)
«Erik Vea» (Jo Nesbø), (Gym)
«14 kvinner» (Jo Nesbø), (Slå meg på! (Popmusikk))
«90-meters bakken» (Jo Nesbø), (Den Derre med Di Derre)
«Kråka på taket» (Jo Nesbø), (Jenter & Sånn)
«Børs Café» (Jo Nesbø), (Den Derre med Di Derre)
«Slå meg på» (Jo Nesbø), (Slå meg på! (Popmusikk))
«Jakka mi» (Jo Nesbø), (Jenter & Sånn)
«Selvfølgelig» (Jo Nesbø), (Gym)
«Vårt korps» (Jo Nesbø), (Gym)
«Hvor er min kvinne?» (Jo Nesbø), (Jenter & Sånn)
«Gym» (Jo Nesbø), (Gym)
«På andre siden av veien» (Jo Nesbø), (Gym)
«Jeg kunne vært din kjole» (Jo Nesbø), (Jenter & Sånn)
«Sjåfør» (Jo Nesbø), (Slå meg på! (Popmusikk))
«Noen dager» (Jo Nesbø), (Gym)


=== CD 2 ===
«Her er sommerhiten» (Jo Nesbø/Odd Jensen), (Ny)
«Håp» (Jo Nesbø), (Karusellmusikk)
«To fulle menn» (Joachim Nielsen), (To fulle menn)
«Hvordan skrive et kjærlighetsbrev» (Jo Nesbø)
«Ba ba ba» (Jo Nesbø), med Knut Reiersrud
«Reisetips» (Jo Nesbø), (Karusellmusikk)
«Lykken kommer ikke» (Jo Nesbø)
«Når dine ører henger ned» (Trad./Øystein Sunde), med Trond-Viggo Torgersen
«Jens Vankelmodig» (Vidar Sandbeck)
«Walter» (Jo Nesbø/Jens Petter Olsen), (To fulle menn)
«Saturn skinner» (Jo Nesbø), (Karusellmusikk)
«Syk» (Jo Nesbø), (Ny)


== Medvirkende ==


=== Di Derre ===
Jo Nesbø - sang, gitarer, låtskriver, perkusjon
Knut Nesbø - gitarer, kor
Magnus Larsen jr. - bass, blåseinstrumenter, kor
Sverre Beyer - trommer, perkusjon, kor
Espen Stenhammer - trommer, perkusjon, kor


=== Øvrige medvirkende ===
Geir Sundstøl - produsent, gitarer, perkusjon
Kai Robøle - produsent
Tim Scott McConnell - gitarer
Vidar Løvstad - gitarer
Arne Martinussen - tangenter, kor
Lars Jones - tangenter, tamburin, kor
Kyrre Fritzner - kor, perkusjon, co-produsent på Vampyren, produsent
Halvor Holter - keyboard, kor
Arne Martinussen - keyboard, kor
Bugge Wesseltoft - keyboard, blåsearrangement
Tarjei van Ravens - kor
Kenneth Moen - tekniker, co-produsent på 90-metersbakken
Gaute Storaas - strykearrangement
Odd Jensen - låtskriver
Kjell Petter Askersrud - miksing, tekniker
Björn Engelmann - mastering
Tommy Barstein - videofoto
Jan Fredrik Bjørntvedt - videofoto
Marcel Leliënhof - fotograf
Kristin Sollid - stylist
Bjørn Kulseth - art direction
Ole Petter Hansen Chylie - trommer (Håp)


== Eksterne lenker ==
Historien om et band
Mandelid kraftverk

Mandelid kraftverk er et vannkraftverk i Askvoll kommune i Vestland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 73 meter fra Kvernhusvatna til Markavatnet.
Markavatnet er magasin for Øvre Markevatn kraftverk.
Installert effekt er 130 kW. Årsproduksjon er 0,8 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Leonid Kobelev

Leonid Kobelev (født 24. juni 1995 i St. Petersburg) er en russisk friidrettsutøver som konkurrerer i stavsprang. Hans fremste internasjonale meritt er sølv fra U23-EM i friidrett 2015. 


== Idrettskarriere ==
2013Kobelev vant stavsprang ved St. Petersburg U23-mesterskapet innendørs i januar 2013, der han hoppet 5,10 meter. Han greide samme resultat ved det russiske mesterskapet for lag i mai, og fikk med det 10. beste resultat. 
I juni ble han russisk juniormester, foran Dmitrij Ljubusjkin og Svyatoslav Rybakin, med et bestehopp på 5,30 meter. Han ble tatt ut til å delta ved junior-EM i friidrett 2013, der han kom på delt 2.-plass, sammen med franske Axel Chapelle. Eirik Greibrokk Dolve vant denne øvelsen. 

2014I det russiske innendørsmesterskapet for junior i Volgograd i februar vant han stavhopp med 5,20 som beste resultat. Han deltok også i det russiske mesterskapet innendørs, men fikk 16. beste resultat i kvalifiseringen, og gikk ikke til finalen. I det russiske mesterskapet for lag kom han på 12.-plass, og han forsvarte sin russiske juniortittel i juni da han vant det russiske mesterskapet for junior med 5,30 meter. 
Han representerte Russland i junior-VM i friidrett 2014 i Eugene i USA. Der nådde han finalen, og satte ny personlig rekord med 5,45 meter. Dette holdt til delt 5.-plass, sammen med kinesiske Huang Bokai. 

2015Kobelev kom på 5.-plass i det russiske U23-mesterskapet i friidrett innendørs 2015. I utendørssesongen hoppet han 5,30 meter i det russiske mesterskapet for lag, som var 8. beste resultat. I juni vant han Gustav Sule Memorial i Estland, deretter vant han det russiske U23-mesterskapet i friidrett utendørs. Han ble dermed tatt ut til U23-EM i friidrett 2015, der han kom på 2.-plass med 5,55 meter, kun slått av Robert Renner. 

2016Han vant St. Petermesterskapet innendørs i januar, der han hoppet 5,10 meter. Han kom på 5.-plass både ved Alekseev Memorial i februar og i det russiske mesterskapet innendørs, der han satte ny personlig rekord med 5,50 meter. Han kom også på 5.-plass i det russiske U23-mesterskapet innendørs. 
Utendørs kom han på 3.-plass i det russiske mesterskapet for lag i mai, og han kom på 2.-plass i det åpne St. Petersburgmesterskapet i juni, der Jevgenij Agejev vant. Han kom på ellevteplass i det russiske mesterskapet, og fikk sølv i det russiske U23-mesterskapet i juli. 

2017Innendørs i 2017-sesongen deltok Kobelev i St. Petersburgmesterskapet innendørs, der han kom på fjerdeplass, og han kom også på fjerdeplass i det russiske U23-mesterskapet innendørs i St. Petersburg i februar. I det russiske mesterskapet innendørs kom han på sjetteplass. 
I mai deltok han i det russiske lagmesterskapet, og kom der på ellevteplass. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Leonid Kobelev – World Athletics 
(en) Profil hos RusAthletics
(en) Profil hos Europran Athletics
(en) Profil hos All-Athletics Arkivert 11. august 2016 hos Wayback Machine.
Atacama Large Millimeter Array

Atacama Large Millimeter Array (ALMA) er en gruppe radioteleskoper i Atacamaørkenen i Chile bestående av 66 radioteleskoper spredt over et område på opptil 16 kilometer i diameter, som tilsammen har en oppløsning på 0,01 buesekunder. ALMA ble ferdigstilt og innviet i 2013, men vitenskapelige observasjoner ble foretatt allerede i 2011.ALMA benytter seg av interferometri for å studere universet i millimeter- og submillimeterbølgelengder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Atacama Large Millimeter Array – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Partners

Partners er det 34. studioalbumet til artisten Barbra Streisand. Det ble utgitt 16. september 2014 av plateselskapet Columbia Records. Albumet inneholder en rekke duetter med mannlige sangartister, blant andre Stevie Wonder, Michael Bublé, Billy Joel, John Legend, John Mayer, Andrea Bocelli, Lionel Richie og Elvis Presley fra en restaurert innspilling. Samlingen inneholder også Streisands første innspilling med sønnen Jason Gould. Plateutgivelsen ble promotert på The Tonight Show, hvor Streisand var kveldens eneste gjest og sang en medley med verten Jimmy Fallon.Selv om alle innspillingene er nye har de fleste sangene også blitt sunget av Streisand tidligere i karrieren. To klassiske Streisand-duetter har fått nye duettpartnere: «What Kind of Fool» ble spilt inn med John Legend (originalversjonen med Barry Gibb) og «Lost Inside of You» ble spilt inn med Babyface (originalversjonen med Kris Kristofferson). Deluxeversjonen av albumet inneholder ytterligere en låt med Babyface, samt eldre innspillinger med Frank Sinatra (som døde i 1998), Bryan Adams, Barry Manilow og Barry Gibb (fra The Bee Gees).
Partners var en av årets bestselgende titler i USA. Partners gikk til topps på Billboard 200, og Streisand ble da den første artisten i historien til å toppe albumlista i USA i alle de seks siste tiårene. Albumet solgte også både til gull og platina i USA.


== Sporliste ==
«It Had to Be You» (med Michael Bublé) - 4:23
«People» (med Stevie Wonder) - 4:14
«Come Rain or Come Shine» (med John Mayer) - 4:11
«Evergreen (Love Theme from A Star Is Born)» (med Babyface) - 3:14
«New York State of Mind» (med Billy Joel) - 4:47
«I'd Want It to Be You» (med Blake Shelton) - 4:05
«The Way We Were» (med Lionel Richie) - 4:29
«I Still Can See Your Face» (med Andrea Bocelli) - 4:13
«How Deep Is the Ocean» (med Jason Gould) - 4:18
«What Kind of Fool» (med John Legend) - 4:43
«Somewhere» (med Josh Groban) - 4:05
«Love Me Tender» (med Elvis Presley) - 3:31Deluxeversjon«Lost Inside of You» (med Babyface) - 4:18
«I've Got a Crush on You» (med Frank Sinatra) - 3:22
«I Finally Found Someone» (med Bryan Adams) - 3:41
«I Won't Be the One to Let Go» (med Barry Manilow) - 4:40
«Guilty» (med Barry Gibb) - 4:28


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Partners på MusicBrainz 
(en) Partners på AllMusic 
Barbra Archives - Partners (2014) Arkivert 17. september 2014 hos Wayback Machine.
Pteridotelus

Pteridotelus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, brun- eller gråaktige trebukker, forholdsvis tettbygde med kraftige bein. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er nærmest tønneformet med en pigg litt bakenfor midten av siden.
Dekkvingene har noen opphøyde lengderibber.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Acanthoderini 
Slekten Pteridotelus White, 1855
Pteridotelus contaminatus Thomson, 1865
Pteridotelus hematopus (Lameere, 1884)
Pteridotelus laticornis White, 1855
Pteridotelus pupillatus Lacordaire, 1872


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bilder av artene Arkivert 15. august 2016 hos Wayback Machine.
(en) Pteridotelus i Encyclopedia of Life 
(en) Pteridotelus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Pteridotelus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pteridotelus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Acanthoderini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons