jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jani Beg

Jani Beg eller Janibek (død 1357) var khan over Den gylne horde fra 1342 til sin død, den siste legitime hersker av denne stat. I hans regjeringstid ble Den gylne horde hardt rammet av den store pesten 1346–49.


== Liv og virke ==
Han var sønn av Usbek Khan og kom til makt etter farens død og etter å ha ryddet av veien to brødre (Ny-)Sarai. Trass i brodermordene gikk han for å være rettskaffen, gudfryktig og fortjenstfull. Han var særlig kjent for å ha fremmet lærdommens menn og samlet dem rundt seg.
Jani Beg kommanderte en massiv krimtatarisk styrke som angrep den genovesiske havnebyen Kaffa sør på Krimhalvøya i 1343. Beleiringen ble brutt ved at en italiensk unnsetningsstyrke nådde frem i februar. I 1345 beleiret Jani Beg på nytt Kaffa. Angrepet slo feil ettersom pesten brøt ut blant hans troppestyrker. Det fortelles at Jani Begs hær sendte infiserte lik med katapult inn i Kaffa i et forsøk på å få pesten til å svekke byens forsvarere. Infiserte genovesiske sjøfarere bragte så sykdommen med seg fra Kaffa til Genova, og slik kom pesten til det vestlige Europa.
Pesten (svartedauden) gjorde at Krim-handelen og sendeferdene til Egypt gikk sterkt tilbake. Likevel var ikke Jani Beg uvirksom: I Russland undergravde han Simeon av Moskvas stilling ved omfordeling av skatteinnkrevingen som hadde muliggjort moskovittenes sterkere stilling. Khan måtte åpenbart kjempe mot indre forfall, det var tegn på svekkelse av forbundspolitikken med underordnede tartarfyrster overfor Polen og Litauen (1356). 
Kort før sin død inntok Jani Beg den allerede av hans forgjengere ettertraktede byen Tabriz, men trakk seg så raskt tilbake til Sarai, der han døde i 1357. 
Hans sønn Berdi Beg forsøkte ved flere brodermord å holde seg ved makten, men ble forgiftet i 1359, og dermed ble Den gylne horde brutt opp og emir Mamai kunne styrke seg.


== Referanser ==
Actavis

Actavis er et legemiddelfirma som ble grunnlagt i Illinois, USA. Actavis er verdens tredje største legemiddelfirma som produserer reseptbelagte medisiner.


== Historie ==
Actavis ble grunnlagt i byen Libertyville, Illinois i USA våren 1984. Deres virksomhet er stort sett flyttet til Dublin.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Ann-Sofie Järnström

Ann-Sofie Maria Järnström (født 16. juli 1949 i Kristinehamn) er en svensk tidligere skøyteløper som representerte hjemlandet og klubbene Uddevalla IS, IFK Göteborg og senere IK Wega.
I sitt tredje vinter-OL i 1980 i Lake Placid tok hun en 4.-plass på 500 meter.


== Personlige rekorder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ann-Sofie Järnström – Olympics.com 
(en) Ann-Sofie Järnström – Olympic.org 
(en) Ann-Sofie Järnström – Olympedia 
(en) Ann-Sofie Järnström – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Ann-Sofie Järnström – Sveriges olympiske komité 
(en) Ann-Sofie Järnström – Speedskatingbase.eu 
(en) Ann-Sofie Järnström – SpeedSkatingNews.info 
(en) Ann-Sofie Järnström – SpeedSkatingStats.com 
(en) Ann-Sofie Järnström på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Ann-Sofie Järnström på www.ISU.html.infostradasports.com sine nettsider.
(en) Ann-Sofie Järnström på The-Sports.org (noen resultater)
Eckersbergs gate (Tønsberg)

Eckersbergs gate (3, 6-12) er en 350 meter lang gate på Frodeløkken i Tønsberg. Den fungerer som gjennomkjøringsvei mellom Farmannsveien og Stenmalveien.
Gaten er oppkalt etter Eckersbergfamilien, med blant annet kunstmaler Johan Fredrik Eckersberg (1822-1870). Stamfaren Johan Henrik Eckersberg (1715-1767) var lensmann i Ramnes.


== Referanser ==
Harbitz gate (Tønsberg)

Harbitz gate (1-13, 2-16) er en 270 meter lang gate på Frodeløkken i Tønsberg. Den går fra Frodegaten, krysser Stenmalveien og til Griffenfeldts gate.Gaten er oppkalt etter Johannes Winding Harbitz (1831-1917), skipsreder, ordfører, stortingsmann og statsråd.


== Referanser ==
Robin Schaefer

Robin Schaefer (født 1969) er politioverbetjent ved Analyse- og registerseksjonen i Fellesoperativ enhet ved Hordaland politidistrikt. Schaefer ble offentlig kjent som varsler i forbindelse med den såkalte Monika-saken. I 2015 ble han tildelt Fritt Ords Pris for sin «… modige innsats for å avdekke kritikkverdige forhold i norsk arbeidsliv.»I januar 2014 varslet Schaefer ledelsen ved Hordaland politidistrikt om det han oppfattet som alvorlige svakheter ved etterforskningen av åtte år gamle Monika Sviglinskajas død. Saken var ett og et halvt år tidligere blitt henlagt som selvdrap. Robin Schaefers kritikk av etterforskningen ble avvist av ledelsen. Han tok kontakt med morens bistandsadvokat Stig Nilsen, en kontakt som er blitt fremholdt som avgjørende for at saken ble gjenåpnet i mai 2014.
I februar 2015 ga han ut boken Monika-saken. Min historie - fra drapsetterforsker til varsler, der han blant annet beskriver hvordan han ble bedt om å holde sine innvendinger for seg selv og fikk beskjed om å holde seg helt unna saken.Tidligere var Schaefer etterforsker ved Spesialseksjonen for etterforskning av vold og sedelighetssaker. Han har gjennomført videreutdannelse i etterforskning av vold og drap og lederkandidatutdannelse ved Politihøgskolen. Schaefer har lang operativ erfaring i ulike avdelinger og har vært i FN-tjeneste som livvakt. Han har tidligere hatt permisjon fra politiet og jobbet som rådgiver innen sikkerhet og beredskap i oljeindustrien på land og i Nordsjøen.


== Utmerkelser ==
Han har fått  ildsjelprisen 2015 av Politiets Fellesforbund.Schaefer ble også kåret til «Årets navn» av VG i desember 2015.Amnesty Student Bergen tildelte i oktober 2016 Schaefer sin Menneskerettighetspris for 2016 under Menneskerettighetsuken i Bergen.


== Litteratur ==
Robin Schaefer Monika-saken Vigmostad & Bjørke, 2015 ISBN 9788241911620


== Referanser ==
Jan Erik Skog

Jan Erik Skog (født 1945) er pensjonert elektriker og tidligere tillitsvalgt i Unibuss fra selskapet ble etablert i 1997 og frem til 2009. I 2015 ble han tildelt Fritt Ords pris for sin «... modige innsats for å avdekke kritikkverdige forhold i norsk arbeidsliv.».Fra 2000 til 2009 varslet Skog som de ansattes representant i styret, direkte og via andre, Unibusskonsernet, kommunerevisjonene i Oslo og kontrollutvalget i Oslo kommune om en rekke kritikkverdige forhold i  Sporveisbussene (Unibuss) og Oslo Sporveier (KTP), blant disse flere tilfeller av korrupsjon, i form av grove overfaktureringer, betalte smørereiser og innkjøpsavtaler inngått med personer nært knyttet til ledelsen.
Skog holdt fast ved at forholdene måtte undersøkes, til tross for at omfattende dokumentasjon levert i perioden ikke ble fulgt opp. Han har beskrevet perioden som vanskelig.I 2009 rullet tysk politi opp en større korrupsjonssak hos bussprodusenten MAN. I en dom fra München sommeren 2011, kom det frem at saken hadde forgreninger til Norge og Unibuss, ved at ledende personer i MAN-konsernet utbetalte 1,1 og 3,2 millioner kroner til henholdsvis en tidligere innkjøpssjef og teknisk sjef i Unibuss. Som motytelse skal de to ha sørget for at MAN gikk seirende ut av en anbudskonkurranse om levering av busser i 2004 og 2005.Først da denne dommen forelå, ble korrupsjonsanklagene tatt på alvor.
Jan Erik Skogs varsling resulterte i opprullingen av en av de mest omfattende korrupsjonssakene i Norge i nyere tid. Seks hovedmenn i Unibuss-saken ble i desember 2014 dømt til fengsel i til sammen 23 år. Alle dommene er anket, til dels bare over straffutmålingen.


== Referanser ==
Sunnmøre Data og Kultur

Sunnmøre Data og Kultur (SDOK) er en ideell organisasjon som driver med fremming av spill- og data-kultur på Sunnmøre. SDOK er en frivillig organisasjon som blant annet arrangerer LAN-party og andre spillarrangementer på Sunnmøre. Gruppen består av ungdommer fra høgskoler og videregående som er opptatt av å fremme datakultur blant ungdom på Sunnmøre. Mange av dem har god kompetanse innenfor sitt felt. Organisasjonen drives på frivillig basis, og ingen får betalt for arbeidet. Alt overskudd går tilbake til organisasjonen selv.


== Historie ==
«Sunnmøre Data og Kultur» ble startet av tre ungdommer i 2013. Det begynte med at de var med på å arrangere VatneLAN i noen år før, som da ga de ideen om å starte organisasjonen. Det var et ønske om å utvide, samt å gjøre VatneLAN mindre personavhengig, som var mye av drivkraften til å starte organisasjonen. I mange måneder etter stiftelsesmøtet var SDOK bare et skall, uten mål og mening. Men i November 2013 ble det inngått en avtale med tidligere arrangør av Area51-LAN i Sulahallen, Langevåg, om at organisasjonen skulle ta over den rollen som tidl. arrangør hadde hatt - og dermed også kjøpe ut alt utstyret som de hadde. Dette ga SDOK et godt grunnlag for videreutvikling.  
Organisasjonen har også etterhvert tatt mer over ansvaret for organiseringen av crew og crew-relaterte aktiviteter i arrangementet VatneLAN, og i senere tid også gått inn som en samarbeidspartner sammen med arrangørene av VatneLAN. Organisasjonen leverer utstyr, frivillige og kompetanse, samt markedsføring, nettsider og lignende. På sommeren 2015 arrangerte organisasjonen arrangementet JugendLAN i gymsalen til NTNU i Ålesund (da: Høgskolen i Ålesund). Mot slutten av 2015 hadde organisasjonen over 500 medlemmer. Veksten fortsetter i 2016. I starten av 2016 blir JugendLAN og HypeLAN slått sammen. HypeLAN var et mislykket arrangement i 2015, der organisasjonen forsøkte å samle over 1000 dataglade ungdommer i Sparebanken Møre Arena, men mislyktes på grunn av dårlig billettsalg. 
I 2017 måtte organisasjonen nok en gang avlyse arrangementet HypeLAN på grunn av få påmeldte, men veksten av organisasjonen fortsatte og har nå over 600 medlemmer (pr. desember 2017).


== Organisatorisk ==
Organisasjonen er medlem av Hyperion Midt, som igjen er medlem av Hyperion.


== Arrangementer ==
Oppdatert pr. November 2019

VatneLAN
Area51-LANTidligere arrangementer:

Hype - avlyst 2015
HypeLAN - avlyst 2017
JugendLAN - sist arrangert 2016
SkodjeLAN - sist arrangert høsten 2019


== Plassering og geografisk område ==
Alle arrangementene organisasjonen står for finner sted i eller rundt Sunnmøre. Arrangementene har vært avholdt i Sulahallen og Eidet Kulturhall.
Knaps gate (Tønsberg)

Knaps gate (1-3) er en 100 meter lang gate i Tønsberg. Den går fra Stenmalveien til Griffenfeldts gate. Gaten er stengt for utkjøring til Stenmalveien.Gaten er oppkalt etter Georg Johan Knap (1831-1907), skipsreder og stortingsmann.


== Referanser ==
Griffenfeldts gate (Tønsberg)

Griffenfeldts gate (1-11, 2-10, også skrevet Griffenfeldtsgaten) er en 230 meter lang gate i Tønsberg. Den går fra Grønvolds gate ved Gamle Idretten til Skiringsalgaten ved Th. Marthinsen Sølvvarefabrikk.
Gaten er oppkalt etter grev Peder Griffenfeld (1635-1699), greve for Griffenfeldt Grevskab fra 1673-1676.


== Referanser ==
Sandland

Sandland er ei bygd i Loppa kommune i Finnmark. Den ligger på vestsida av Sandlandsfjorden, i den vestre delen av kommunen. I 2015 hadde bygda 57 innbyggere.Bygda har hurtigbåtforbindelse med Øksfjord og Hammerfest samt veiforbindelse via ferge fra nabobygda Sør-Tverrfjord til Øksfjord, kommunesenteret. 


== Referanser ==
Sør-Tverrfjord

Sør-Tverrfjord er ei bygd i Loppa kommune i Finnmark. Den ligger på vestsida av Langfjorden, i den vestre delen av kommunen. Grunnkretsen Langfjorden, som omfatter Sør-Tverrfjord og grenda Langfjordhamn innerst i Langfjorden, hadde 19 innbyggere i 2021.Bygda har veiforbindelse via ferge til kommunesenteret Øksfjord.


== Referanser ==
Langfjordhamn

Langfjordhamn er ei bygd i Loppa kommune i Finnmark. Den ligger innerst i Langfjorden, i den vestre delen av kommunen, like ved fylkesgrensa til Troms og rundt 10 kilometer sør for Sør-Tverrfjord. Stedet er omgitt av høye fjell og to store isbreer; Langfjordjøkelen i vest og Øksfjordjøkelen i øst.Tidligere var det både landhandel, fiskebruk og skole i Langfjordhamn, men disse er nå nedlagt.


== Referanser ==
Ferjesambandet Skipstadsand–Korshavn

Skipstadsand–Korshavn er et tidligere fergesamband mellom Asmaløy og Kirkøy i Hvaler kommune. Sambandet krysset sundet Løperen, det ble nedlagt i 3. oktober 1989, dagen etter at Hvalertunnelen ble åpnet.
Det er prosjektert å gjenoppruste de gamle ferjeleiene for bruk som beredskapssamband.


== Referanser ==
Mike Harrington

Mike Harrington er medgrunnlegger av Valve Corporation.Han var tidligere en spillutvikler ved Dynamix og har også vært med på å utvikle Windows NT ved Microsoft. Harrington grunnla Valve sammen med Gabe Newell i 1996, som også var tidligere ansatt hos Microsoft. Harrington og Newell utviklet sammen det verdenskjente videospillet Half-Life.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
Artikkelen har ingen egenskaper for sosiale medier i Wikidata
Grønvolds gate (Tønsberg)

Grønvolds gate (1-7, 4-8) er en 170 meter lang gate i Tønsberg. Den går fra Hougens gate til Griffenfeldts gate ved Gamle Idretten.
Gaten er oppkalt etter Bernt Olaus Christian Grønvold (1819–1900), klokker og lærer.


== Referanser ==
Støysender

Støysender er en radiosender som sender på samme frekvens som en annen sender (stasjon) for å forstyrre denne stasjons program eller sendinger.
Typisk anvendelse er støysendere rettet mot radio, radar og sonar. Tidligere var målgruppen militæret, men med en stadig økende mengde sivil radioommunikasjon er det blitt attraktivt for kriminelle å bruke støysendere for å hindre varsling av pågående aktivitet. Samtidig bruker politiet støysendere for å hindre kriminelle i å kommunisere og for å fremtvinge identifisering
Det bør også nevnes at slike sendere ble brukt under okkupasjonen av Norge for å forstyrre sendinger fra BBC og Frihetssenderen.


== Se også ==
Jamming


== Eksterne lenker ==
Aftenposten: Politiet vil slå ut mobilnettet
Kamperhamrane

Kamperhamrane er et fjellpass i Sunndal innerst i Stryn i Sogn og Fjordane. Navnet viser også til den gamle ferdselsvegen over fjellet til Gudbrandsdalen via dette fjellpasset.
Ruta er en av de eldste ferdselsvegene mellom Vest- og Øst-Norge. Vegen ble brukt av vestlendingene for å frakte husdyr, salt og fisk til Gudbrandsdalen og videre østover. Særlig var de store Fjordingsmarkedene i Lom og Skjåk viktige reisemål. Gudbrandsdølene dro motsatt vei for selge tjære, bek, kopper og kar.
Opp det bratteste skaret over Kamperhamrane er det oppmurte steintrapper, i alt 3 000 trinn. Steintrappene over Kamperhamrane er ikke datert, men er etter all sannsynlighet flere hundre år gamle. Trappene ble restaurert av sherpaer fra Nepal i 2013, noe som gjør turen overkommelig for dagens turgåere.Kamperhamrane er en del av satsingen «Historiske vandreruter», som er et samarbeid mellom Den Norske Turistforening og Riksantikvaren i Friluftslivets år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Historiske vandreruter på nettsidene til Riksantikvaren
Historiske vandreruter på UT.no
Historiske vandreruter

Historiske vandreruter er et samarbeid mellom Den Norske Turistforening og Riksantikvaren som ble startet opp i forbindelse med Friluftslivets år i 2015 for å øke kjennskap til, og bruk av, gamle ferdselsruter med kulturhistoriske og friluftslivsmessige kvaliteter. Pr 2021 er det åpnet 14 ruter ulike steder i landet med ulike kulturhistoriske tema.


== Historiske vandreruter åpnet i 2015 og 2016 ==
Finnskogrunden (Hedmark)
Flyktningeruta  (Oslo/Akershus)
Jacobineruta (Akershus/Buskerud)
Kamperhamrane (Oppland/Sogn og Fjordane)
Turistvegen over Folgefonna (Hordaland)
Telegrafruta (Nordland)
Brudleruta (Vest-Agder)


== Historiske vandreruter med åpnet 2018 ==
Stølsruta i Valdres (Oppland)
Historisk vandrerute i Jotunheimen (Oppland)
Reisadalen Historiske vandrerute (Troms)


== Historiske vandreruter åpnet 2020 - 2021 ==
Driftavegen gjennom Viglesdalen
Hallingskeidvegen fra Osa
Malmveien fra Røros til Femundsmarka


== Eksterne lenker ==
Om Historiske vandreruter på nettsiden til Riksantikvaren Arkivert 10. juni 2015 hos Wayback Machine.
Historiske vandreruter på Lokalhistoriewiki
Hjemmeside for prosjektet Historiske vandreruter
Guttorm Toverud

Se annet sted for dr.philos. i rusmisbruk Jon Guttorm Toverud (født 1961)Guttorm Toverud (født 30. april 1896 i Aurskog, død 25. mai 1969 i Oslo) var en norsk tannlege som ble den første professor med barnetenner som hovedinteresse, og som utmerket seg i kampen på barrikadene mot tannråte og for at barna skulle behandles med mindre smerte enn voksne.  I 1926 fikk han en doktorgrad fra Universitetet i Oslo på en avhandling om stoffskiftet i tennene, et arbeide han hadde påbegynt under forskningsoppholdet ved amerikanske barnetannklinikker mellom 1921 og 1923, da spesifikt Harvard University og Washington University. Han ble i 1922 gift med barnelegen Kirsti Utheim (1890–1949) fra Veblungsnes som også avla en doktorgrad basert på hennes amerikanske forskningsopphold.  Fra 1925 var han dosent ved Statens Tannlegeinstitutt, det som i 1928 ble Norges Tannlegehøyskole, og det som i 1931 etablerte en egen barneavdeling der han ble professor i 1932. Han var skolens rektor fra 1933 til 1939. Men så kom krigen.  Han var redaktør i Den norske tannlegeforenings tidende fra 1928 til 1933. Foruten å ha vært sjef i diverse lokale foreninger var han fra 1938 til 1946 leder i den nordiske forening for odontologier. Sin St. Olavs Orden blev ham tildelt i 1961, men i 1967 tildelte Fédération dentaire internationale (etablert 1900 i Paris) ham den såkalte «Miller Prize», oppkalt etter den amerikanske Willoughby D. Miller (1853–1907) som var den første orale mikrobiolog. Dr. Toverud jobbet til det siste. Da han døde i 1969 var han i sluttfasen av et prosjekt som kartla tannforholdene i forbindelse med forekomster av fluor i bygda Årdal.


== Utgivelser ==
Gunnar Toverud og Arthur Collett (1933). Til samlet kamp mot tannsykdommene. Oslo: Fabritius. 
Guttorm Toverud (1940). Tennene dine. Oslo: Ovrums forl. 
Guttorm Toverud (1960). Tannråte og kosthold: en veiledning for opplysningsvirksomheten. [Oslo]: Helsedirektøren. 


== Radioprogram ==
Professor Guttorm Toverud om foreningen til motarbeidelse av tannsykdommer. NRK (the Norwegian Broadcasting Corporation). 1946-05-28. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Guttorm Toverud på Internet Movie Database
Carsten Bruuns gate (Tønsberg)

Carsten Bruuns gate (1-3, 2-6) er en 180 meter lang gate i Tønsberg. Den går fra Griffenfeldts gate til et femarmet kryss ved Enggaten.
Gaten er oppkalt etter skipsreder Carsten Bruun (1828-1907).


== Referanser ==
Stenmalveien (Tønsberg)

Stenmalveien (1-19, 2-36) er en 1,4 km lang gate i Tønsberg. Den går fra Halfdan Wilhelmsens allé ved Tønsberg gamle kirkegård til krysset Eikveien/Hortensveien ved Tønsberg gressbane. Stenmalveien er en hovedvei, og er en del av fylkesvei 325.
Veien har fått navn etter det gamle steinbruddet i Frodeåsen, Steinmalen. Stenmalen er også navnet på området rundt veien.


== Referanser ==
Makko

Makko, også skrevet makó og kalt makkobomull og Jumel-bomull,  er en type bomull opprinnelig fra Egypt. Den er fin, langfibret, brunaktig og ekstra sterk, og har silkeglans. Slik bomull har tradisjonelt særlig blitt brukt til strikket undertøy og strømpevarer. Ordet betegner på norsk også trikotasje laget av denne typen bomull.


== Historikk ==

Dyrking av bomull i Egypt i stor skala tok til på begynnelsen av 1800-tallet under dynastiet til Muhammad Ali av Egypt (1769–1849). Omkring 1820 oppdaget den franske forretningsmannen Louis Alexis Jumel bomullsplanter som egnet seg spesielt godt til industriell produksjon, i en hage i Kairo som tilhørte beyen Mako. Ullfibrene på bomullsfrøene var lange, tynne og sterkere enn vanlig bomull. Etter at Jumel-bomullen ble tilpasset til storskaladyrking, fikk bomullsproduksjonen stadig større innpass i Nedre Egypt og deltaområdet der, mens det i Øvre Egypt ble satset på hveteproduksjon for eksport. Historikeren David Landes hevder at nettopp inntektene fra det statlige monopolet på bomullseksport gjorde prosjektene til Muhammad Ali mulige. Bomullstypen ble på fransk oppkalt etter Jumel, på engelsk og andre språk etter Mako.
I dag blir tradisjonell makkobomull dyrket på mindre områder øst for Nildeltaet og utgjør 0,5 % av den totale bomullsproduksjonen i Egypt hvert år. Imidlertid er det avlet fram en rekke, nye sorter makko, blant annet flere som dyrkes i Brasil.


== Referanser ==
Jan Ragnar Stokke

Jan Ragnar Stokke (født 13. september 1948 i Stjørdal, død 30. april 2020 samme sted) var en norsk maskiningeniør, blikkenslager og politiker (FrP).
Han gikk i lære som blikkenslager hos sin far, Reidar Syversen, i dennes firma Resy AS i Stjørdal. Stokke overtok virksomheten i 1991. Han var også utdannet maskiningeniør. Han drev blikkenslager- og ingeniørfirma under sitt eget navn frem til sin død. I 1999 oppfant han kjøleteknikken som har blitt kommersialisert som SpotCooler.Han meldte seg inn i Anders Langes Parti ved oppstarten i 1973. Stokke var medlem av Stjørdal kommunestyre 1984–1995 og 1999–2007, medlem av formannskapet 1988–1991, medlem av Nord-Trøndelag fylkesting 1988–1995 samt partiets gruppeleder i fylkestinget 1992–1995. Stokke ble formann i fylkesstyret i Nord-Trøndelag FrP i 1987, og frasa seg gjenvalg i 1993, i protest mot liberalistene som utfordret Carl I. Hagens posisjon i partiet.Jan Ragnar Stokke var fetter av nobelprisvinner i medisin May-Britt Moser.


== Referanser ==
Gambara

Gambara var en mytisk stammor for langobardenes herskere. Hun oppgis å ha vært mor til brødrene Ibor (Ybor) og Aion (Agio) som ble valgt til langobardenes første konger. Langobardenes opphavsmyte er fortalt i Origo Gentis Langobardum fra ca. 650, og Paulus Diaconus’ mer utfyllende Historia Langobardum fra ca. 790.
Ifølge opphavsmytene stammet langobardene opprinnelig fra «en øy i Skandinavia», og levde der under sitt gamle navn vinniler (Winnili). De skal ha emigrert sørover til den sørlige kysten av Østersjøen hvor de kom i konflikt med folkegruppen vandalene.


== Opphavsmyten ==
I Langobardenes historie forklares utvandringen fra Skandinavia med at befolkningen hadde vokst til et punkt hvor det ikke lenger var utkomme for alle. Befolkningen ble da delt i tre deler, og det ble kastet lodd om hvilken tredel som skulle forlate fedrelandet og søke nye bosteder. Den gruppen som måtte forlate landet valgte brødrene Ibor og Aion til høvdinger (eller konger). Også deres mor Gambara deltok i ledelsen av emigrantene, hun omtales som en meget klok kvinne som nød stor tillit.Vinnilene kom til et sted som kalles Scoringa. Ordet kan bety kystland (jf. engelsk: shore). Det har vært lagt fram flere teorier om hvor dette kan ha vært, enten ved Østersjøens sydkyst eller ved Bardengau ved Elben. Stedet var bebodd fra før av vandaler, det antas at disse kan ha bodd i området mellom Oder og Elben. Vandalenes høvdinger Ambri og Assi krevde skatt av vinnilene, om de ikke betalte ville de bli møtt med krigsmakt. Vinnilene besluttet å ta kampen opp mot vandalene.


== Wotan gir vinnilene seier ==
Vandalhøvdingene Ambri og Assi vendte seg til guden Wotan (Odin) og ba om seier i kampen mot vinnilene. Wotan svarte at «de jeg først ser ved soloppgang skal jeg gi seier.» Samtidig oppsøkte vinnilenes ledere Frea (Odins hustru Frigg) og ba om seier for sitt folk. Frea instruerte da vinnilene om at alle skulle komme til dem ved soloppgang, og at deres kvinner skulle binde sitt lange hår opp i ansiktet som skjegg. Ved soloppgang snudde Frea sin ektemann mot øst og vekket han til synet av alle vinnilene. Ved synet av kvinnene spurte han hvem disse lang-skjeggene var («Qui sunt isti longibarbae»?). Frea svarte at «nå når du har gitt dem et navn må du også gi dem seier». Wotan ga dem seier over vandalene, og fra den tid ble folkegruppen omtalt som langobarder.


== Etterkommerne ==
Etter at Ibor og Aion var døde ble Aions sønn Agelmund konge over langobardene, og han regjerte i 33 år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Origo Gentis Langobardum, engelsk og latinsk tekst
Paulus Diaconus, Historia Langobardum, engelsk tekst