jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Dheepan

Dheepan er en fransk film fra 2015 regissert av Jacques Audiard, med manus av Audiard, Thomas Bidegain og Noé Debré. Filmen handler om tre tamilske flyktninger som kommer til Frankrike. Den vant Gullpalmen under filmfestivalen i Cannes i 2015.


== Handling ==
Sivadhasan er medlem av Tamiltigrene, under de siste dagene av Borgerkrigen på Sri Lanka. Etter at den væpnede konflikten er løst, taper siden hans og Sivadhasan blir tvunget til å flytte til en flyktning-leir. Der bestemmer han seg for å reise til Frankrike, i håp om å få en ny mulighet i livet. For å sikre politisk asyl finner han imidlertid på en overbevisende dekkhistorie. Han får tak i passet til en død mann, Dheepan Natarajan, og blir kjent med folk han knapt kjenner - som skal utgi seg for å være familien hans.
Sammen med hans antatte kone, Yalini og hans antatte 9 år gamle datter, Illayaal, reiser de med skip på vei til Paris. Ved ankomst får han snart en fast jobb som vaktmester og begynner å bygge et nytt liv i et et bolig-prosjekt ved navn Le Pré. Men han ender snart opp i et annet område kontrollert av narkotika-selgere. Området viser seg å være en annen konfliktsone for ham. Skyting mellom rivaliserende kriminelle gjenger skremmer Yalini og Illayaal, samtidig som de forsøker å passe inn i de ny rollene deres som mor og datter.
Yalini blir presset til å akseptere en jobb som en sykepleier, hos faren til en av de lokale narkotika-selgerne. Sivadhasan blir etter hvert dratt inn i denne konflikten, og han ødelegger på egenhånd en hel gjeng med bare en pistol, en machete og en skrutrekker. Senere forsøker de å immigrere til England, i håp om å finne ordentlig fred.


== Rolleliste ==
Antonythasan Jesuthasan som Dheepan/Sivadhasan
Kalieaswari Srinivasan som Yalini
Claudine Vinasithamby som Illayaal
Vincent Rottiers som Brahim
Marc Zinga som Youssouf
Faouzi Bensaïdi som Mr. Habib
Bass Dhem som Azziz
Franck Falise
Joséphine de Meaux
Jean-Baptiste Pouilloux
Nathan Anthonypillai
Vasanth Selvam


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dheepan på Internet Movie Database 
(no) Dheepan hos Filmfront 
(sv) Dheepan i Svensk Filmdatabas 
(da) Dheepan i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Dheepan på Allociné 
(nl) Dheepan på MovieMeter 
(en) Dheepan på AllMovie 
(en) Dheepan på Rotten Tomatoes 
(en) Dheepan på Metacritic 
(en) Dheepan på Box Office Mojo
Frithjof M. Haugland

Frithjof Meier Haugland (født 14. april 1916 i Bjørnør, død 2. april 1943 i Tromsø) var en norsk krigsveteran fra andre verdenskrig.


== Krigstjeneste ==
Haugland var med i Vinterkrigen i 1939 – 1940.Haugland forlot Norge i slutten av 1941, ble opptatt i Kompani Linge og utførte spesialoppdrag på norskekysten. Haugland gjennomgikk telegrafistkurs og var med på fire tokt med Shetlandsgjengen. Siste turen var Haugland mannskap på MK «Bratholm I» under Operasjon Martin (Red) og ble da tatt til fange. 2. april 1943 ble Haugland og syv andre fra Operasjon Martin (Red) henrettet av tyskerne.


== Referanser ==
Beasts of No Nation (roman)

Beasts of No Nation er en bok skrevet av Uzodinma Iweala. Boken er basert på hans avhandling ved Harvard. Boken handler om en barnesoldat, og hans opplevelser i en krig som barnesoldat. Boken ble først utgitt i 2005, og er et krigsdrama.
Boken er også blitt filmatisert, Beasts of No Nation, av Netflix, og kom ut i 2015. Hovedrollene spilles av blant andre Idris Elba 


== Handlingsreferat ==
Romanen handler om en ung vest-afrikansk gutt ved navn Agu, som blir tvunget til å begynne som barnesoldat. Når borgerkrigen kom til familiens lille landsby, reiser Agus, søsteren og deres mor sammen med FNs fredsbevarende styrker. Men Agu blir beordret til å bli værende i landsbyen, og slåss sammen med faren og de andre mennene fra landsbyen. Men når soldater angriper området innser landsbyboerne at de enten må gjemme seg, ellers kommer de til å bli drept. Agu kommer seg unna, men faren hans blir skutt og drept kort tid senere.
Agu forsøker å gjemme seg, men blir snart oppdaget av gerilja-krigerne, som tvinger ham til å slutte seg til opprørsstyrkene deres. I en blodig innvielse tvinger sjefen ham til å drepe en ubevæpnet mann. Agu mimrer om den tapte barndommen: familien, kjærligheten til lesing og skole, drømmen om å bli doktor som voksen, og hvordan han pleide å lese i Bibelen hver dag. Agu er redd for at Gud hater ham, etter å ha drept andre mennesker. Men han tvinger seg snart til å tro at det er dette Gud ønsker, fordi Agu er en soldat, og dette er ting soldater gjør i krig. Han blir også venn med en stum gutt som heter Strika, og sammen møter de krigens forbrytelser og vanskeligheter: plyndring, voldtekt, drap og sult.
Agu mister etter hvert oversikten over hvor lang tid han tilbrakte på denne måten. Han føler selv at han var en gutt når borgerkrigen brøt ut, men at han ble en mann etter hvert som konflikten skrider frem. Han ønsker ikke å drepe, men frykter at kommandanten kommer til å ta livet av ham hvis Agu slutter å gjøre som han får beskjed om. Opprørerne får alt for lite mat, så de må spise alt de kommer over: rotter, ville dyr, geiter og enkelte ganger fra andre mennesker. Maten blir heller tilberedt godt nok, i frykt for at andre kommer til å oppdage dem hvis de fyrer opp bål, og vannet de drikker kan inneholde avføring etter både mennesker og dyr.
Kommandanten og resten av bataljonen besøker et bordell - hvor kommandantens nestkommanderende, Luftenant, blir knivstukket av en prostituert. Luftenant blir deretter erstattet av en anenn soldat som med kallenavnet Rambo, som har fått dette navnet på grunn av sin blodtørst. Rambo leder et vellykket opprør mot kommandanten, og alle sammen er frie til å reise sin vei. Utsultet og utmattet forsøker alle soldatene å komme seg hjem. Agu kommer seg etter hver til et misjonær-hjem og sykehus drevet av en predikant. Agu får snart nye klær og nok å spise. Men etter å ha levd gjennom en lang og blodig gerilja-krig, har ikke Bibelen lenger noen betydning for ham.


== Referanser ==
Erik Steffen Alvær

Erik Steffen Alvær (født 22. august 1954) er norsk billedkunstner. Han debuterte på Vestlandsutstillingen 1984.
Alvær er tidvis bosatt i Nanning, hovedstaden i Guangxi-provinsen i Syd-Kina, hvor han har sitt hovedatelier. Har hatt diverse utstillinger i Norge, samt i Beijing, Shanghai og Guangzhou i Kina. Han fikk sitt gjennombrudd i den kinesiske byen Guangzhou i det internasjonalt kjente og godt anerkjente kunst- og kultursenteret Redtory. Hans første utstilling i Kina ble sensurert og i en periode boikottet av de kinesiske politiske myndigheter. Han arbeider primært med det figurative billeduttrykk, men dog med grader av figurasjon.


== Referanser ==
Suovas

Suovas/soeves (nord-/sørsamisk) er betegnelsen på lettsaltet, kaldrøykt reinkjøtt. Dette er en konserveringsmetode som har vært brukt av samer i generasjoner. Fremdeles er røyking av reinkjøtt en konserveringsmetode som er aktuell blant samer - spesielt blant reindriftssamer som i lange perioder oppholder seg i fjellet under enkle kår. Suovas fremstilles ved at kjøttet tørrsaltes og kaldrøykes, og røykingen gir kjøttet en spesiell smak.


== Produsenter ==
I de senere år har det vokst fram flere samiske bedrifter som videreforedler reinkjøtt til et større marked. Lett kaldrøykt reinkjøtt finnes under fellesnavnet suovas som en spesialitet. Suovas ble kåret til årets reinkjøttprodukt i 2017 av Innovasjon Norge . 


== Tilberedning ==
Kjøttet kan skaves i tynne skiver og stekes lett i smør/margarin. Suovas har mange bruksområder som for eksempel i pitabrød, wraps, pizza,  men kan også serveres med potet/potetmos eller bare med brød.


== Referanser ==
NM i stafetter 2017

Norgesmesterskapet i stafetter 2017 var en del av NM i friidrett 2017, men ble arrangert som et eget stevne på Hamar 20. og 21. mai 2017. Arrangør var Hamar IL friidrett og FIK Orion.


== Resultater, menn senior ==


=== 4x100m ===
Finale:


=== 4x400m ===


=== 4x1500m ===


== Resultater, kvinner senior ==


=== 4x100m ===
Finale:


=== 4x400m ===


=== 4x800m ===


== Resultater, mix senior ==


=== 4x100m ===


=== 4x400m ===


== Resultater, menn junior ==


=== 4x100m ===


=== 4 x 400 m ===


=== 4 x 1500 m ===


== Resultater, kvinner junior ==


=== 4 x 100 m ===


=== 4 x 400 m ===


=== 4 x 800 m ===


== Resultater, mix junior ==


=== 4 x 100 m ===


=== 4 x 400 m ===


=== 4 x 800 m ===


== Resultater G15-16 ==


=== 4x100m ===
Medaljevinnere:


== Resultater J15-16 ==


=== 4 x 100 m ===
Medaljevinnere:


=== 4 x 600 m ===
Medaljevinnere:


== Resultater MV35-39 ==


=== 4x100m ===


=== 4 x 400 m ===


== Resultater MV40-49 ==


=== 4 x 400 m ===


== Kilder ==
Resultatliste
Office for Students

Office for Students (OfS) er en britisk myndighet under etablering som markedstilsyn for høyere utdanning i England fra 1. april 2018.OfS ble opprinnelig opprettet gjennom Higher Education and Research Act 2017. Myndigheten er en sammenslåing av HEFCE og Office for Fair Access, og vil formelt arve deres oppgaver, og samtidig sette "studentenes interesser i sentrum" og å ha "et bredere mandat ... å ta ansvar for tildelingen av myndighet til å gi akademiske grader og universitetstitler. OfS vil arve HEFCEs finansieringsansvar (bortsett fra det som gjelder forskning som vil gå over til UK Research and Innovation), og OFFAs ansvar for å fremme rettferdig tilgang til høyere utdanning. Andre funksjoner inkluderer forvaltning av rammeverket for fremragende undervisning og tilbyderregisteret for høyere utdanning. OfS vil være ansvarlig både for å forvalte forebyggingsplikten i det britiske antiterrorstrategien, og for å sikre at universiteter tillater ytringsfrihet for kontroversielle gjesteforelesere.


== Referanser ==
MF «Gloppefjord»

MF «Gloppefjord» er en batteridrevet bilferge som ble overlevert rederiet Fjord1 i november 2017. Fergen var byggnummer 1073 ved det tyrkiske verftet Tersan Tersanecilik Sanayi ve Ticaret i Yalova nær Istanbul. MF «Gloppefjord» og søsterfartøyet MF «Eidsfjord» er hybridferger med elektrisk fremdriftssystem. Hovedkraftkilden er batterier, men fergene har også dieselgeneratorer som reservekraftkilde. Både «Gloppefjord» og «Eidsfjord» er tegnet av Multi Maritime i Førde . Begge fergene trafikkerer sambandet Anda–Lote på Europaveg 39 i Sogn og Fjordane


== Historie ==
I de nye kontraktsvilkårene fra Statens Vegvesen på sambandet Anda - Lote var det krav om nullutslippsferger, 11 minutters overfartstid og minimum 110 personbilenheter . 16. mai 2016 ble kontrakten med verftet i Tyrkia underskrevet, og byggestarten ble markert med kjølstrekkingen 25. november samme år. Fergene skulle etter planen settes i drift ved årsskiftet 2017/2018, men seilingen fra Tyrkia ble forsinket av dårlig vær. Først 4. januar ankom «Gloppefjord» Florø . Sambandet Anda–Lote er det første fergesambandet i Norge med krav om nullutslipps-løsning, og selv om kontrakten tillater hybriddrift med batteri og biodiesel/gass, er Fjord1s mål å seile utelukkende på batteridrift.


== Fartøyet ==
MF «Gloppefjord» har enkeltskrog bygd i stål. DNV GL har gitt fergen klassifiseringen 1A1 Car ferry B Battery(Power) E0 R4(nor). Fartøyet er en pendelferge, og har to kompassthrustere (azimuth) - én i hver ende. Thrusterne er levert av Kongsberg Maritime - Propulsion i Ulsteinvik. Dieselmotorene som driver de to generatorene skal gå på biodiesel, og er av type DI16M levert av Scania CV (datterselskap av Scania). Styrhuset er plassert sentrisk midtskips. Fergen er sertifisert for 349 passasjerer, og har sidesalonger for disse.
Begge fergekaiene vil ha vakuumfortøyning levert av Cavotec, og automatiske ladesystemer for opplading av batteriene mens fergene ligger til kai. Ladestrømmen overføres til fergen ved hjelp av et pantograf-system levert av det tyske selskapet Stemmann.


== Referanser ==


== Kilder ==
DNV GL Vessel Register: Gloppefjord Besøkt 4. januar 2018
Tvisteløsningsnemnda for arbeidsmiljøloven

Tvisteløsningsnemnda for arbeidsmiljøloven er en norsk statlig nemnd som behandler tvister om deltidsansattes rett til stilling tilsvarende faktisk arbeidstid, fortrinnsrett til utvidet stilling for deltidsansatte, rett til redusert eller fleksibel arbeidstid, rett til permisjoner etter arbeidsmiljøloven kapittel 12 samt rett til fritak fra nattarbeid eller overtidsarbeid.Fra 1. januar 2018 overtok nemnda også den avgjørelsesmyndighet som tidligere lå hos Bedriftsdemokratinemnda. Dette omfatter myndighet til å gjøre unntak fra lov og forskrifter om ansattes rett til representasjon i foretaks styrende organer.Fra 1. januar 2019 fikk Tvisteløsningsnemndas avgjørelser samme rettskraft som dommer avsagt av domstolene.Nemnda består av én leder, to nestledere og seks ordinære faste medlemmer.Nemndas sekretariat ivaretas av Arbeidstilsynet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tvisteløsningsnemnda for arbeidsmiljøloven
Sherbrooke

Sherbrooke er en by sør i provinsen Québec i Canada. Sherbrooke ligger ved samløpet mellom elvene Saint-François og Magog. I 2016 hadde byen 161 323 innbyggere.


== Historie ==

Området var opprinnelig befolket av abenakifolkene. De kalte stedet Ktinékétolékouac (Grand Forks på engelsk), som var betegnelsen på samløpet mellom elvene Saint-François og Magog.Senere het byen Hyatt's Mill, oppkalt etter Gilbert Hyatt, som sammen med en gruppe andre nybyggere fra Vermont i USA. Han var en av de første nybyggerne som bosatte seg permanent i området. Han og noen andre nybyggere bygde møller i området. Hyatt bygde en kornmølle, og etterhvert, når det kom flere nybyggerfamilier dit, kalte de byen Hyatt's Mill, oppkalt etter møllen hans. Senere ble den døpt om til Sherbrooke, oppkalt etter John Coape Sherbrooke i 1818.Fra 1840 kom det flere bedrifter til Sherbrooke, og industrien vokste. I 1844 ble Canadas første bomullsfabrikk etablert i byen, og i 1867 ble det etablert en stor fabrikk som produserte ull.I 1853 ble St. Lawrence and Atlantic Railroad bygget, og lagt gjennom Sherbrooke. Byen ble et viktig knutepunkt for jernbanen, i dag går det linjer fra Sherbrooke videre til andre områder i Canada og i USA.


== Geografi ==
Sherbrooke ligger rundt samløpet mellom elvene Saint-François og Magog. Byen tilhører regionen Estrie og ligger i den kanadiske provinsen Québec. Den har et areal på 367,10 km².


== Utdanning ==
I Sherbrooke ligger det fransktalende universitetet Université de Sherbrooke. Det går over 31 000 studenter på universitetet. I tillegg finnes det engelsktalende universitet Bishop's University.Det er til sammen 42 grunnskoler i Sherbrooke, 36 offentlige skoler, 1 alternativ skole, 2 engelsktalende skoler og 3 private skoler. I tillegg finnes det 13 videregående skoler, 4 offentlige skoler, 7 private skoler og 2 engelsktalende skoler.


== Transport ==
Flyplassen, Sherbrooke Airport, ligger utenfor Sherbrooke, i byen Cookshire-Eaton.
Det går buss fra Sherbrooke til Montreal, via Granby og Magog. Det går også buss til Drummondville, Trois-Rivières, og videre til Victoriaville og Quebec by.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(fr) Offisiell blogg 
(en) Sherbrooke, Quebec – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Søndre Billingen

Søndre Billingen er et vann øst i Eidskog kommune i Innlandet. Innsjøen ligger 181 moh, og har et areal på knapt 1,36 km². Vannet får tilsig i nord fra Nordre Billingen. Utløpet er i sør via Billingsøelva til Finnsrudtjennet. Vassdraget renner videre sørøstover til Sverige ved Riksrøys 69.


== Referanser ==
VM i boksing 1974

VM i boksing 1974 (verdensmesterskapet i boksing) ble arrangert i Havanna i Cuba i 1974.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i boksing 1978

VM i boksing 1978 (verdensmesterskapet i boksing) ble arrangert i Beograd i Jugoslavia i 1978.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i boksing 1982

VM i boksing 1982 (verdensmesterskapet i boksing) ble arrangert i München i Vest-Tyskland i 1982.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i boksing 1986

VM i boksing 1986 (verdensmesterskapet i boksing) ble arrangert i Reno i USA i 1986.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i boksing 1989

VM i boksing 1989 (verdensmesterskapet i boksing) ble arrangert i Moskva i Sovjetunionen i 1989.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i boksing 1991

VM i boksing 1991 (verdensmesterskapet i boksing) ble arrangert i Sydney i Australia i 1991.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i boksing 1993

VM i boksing 1993 (verdensmesterskapet i boksing) ble arrangert i Tammerfors i Finland i 1993.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i boksing 1995

VM i boksing 1995 (verdensmesterskapet i boksing) ble arrangert i Berlin i Tyskland i 1995.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
Det lange 1800-tallet

Det lange 1800-tallet er et begrep for perioden mellom 1789 og 1914. Begrepet er først brukt av litteraturkritikeren Ilja Ehrenburg og senere av historikeren Eric Hobsbawm. Uttrykket kan stamme fra Fernand Braudels begrep «Det lange 1600-tallet» fra 
«Middelhavet og middelhavsverdenen under Fillip IIs tid» (1949). Begrepet er som oftest knyttet til perioden mellom 1789 og 1914, men har også strukket seg tilbake til 1770 og blitt avsluttet så tidlig som 1895.Uttrykket er brukt i en rekke sammenhenger av en rekke historikere. Professor i sosialhistorie ved Ruhr-Universität Bochum Stefan Berger omtaler 1800-tallet som et århundre som «Startet med en revolusjon og sluttet med fremveksten av en stor krig. Året 1789 introduserte en ny politisk gramatikk og et nytt samfunnskonsept.» Perioden 1789 til 1914 er nå mer eller mindre etablert, og flere kurs om 1800-tallet i universiteter og høyskoler har denne inndelingen, for ikke å snakke om bøker om emnet.


== Se også ==
Europas historie 1789–1914


== Referanser ==
Afartriangelet

Afartriangelet (også kalt Afardepresjonen, selv om ikke hele området ligger under havoverflaten) er et lavtliggende område i den nordlige delen av Riftdalen i Øst-Afrika. Deler av området utgjør en geologisk depresjon. Fra midten av triangelet (Afar trippelpunkt) blir tre jordplater skjøvet fra hverandre med ulike hastigheter.I regionen er det funnet fossile eksemplarer av de aller tidligste hominini, det vil si de første av menneskets forfedre, og området regnes av noen paleontologer å være vuggen til evolusjonen av mennesker. Regionen overlapper grensene til Eritrea, Djibouti, Somalia og mye av Afar-regionen i Etiopia. I Afartriangelet finnes det laveste punktet i Afrika, Assalsjøen i Djibouti, på 155 meter under havet.
Elven Awash er den viktigste vannkilden i regionen, men den går tørr i den årlige tørkeperioden og ender ellers i en kjede med saltvannsjøer. Den nordlige delen av Afartriangelet er også kjent som Danakildepresjonen. Triangelet domineres av varme, tørke og minimalt med luftsirkulasjon, med noen av de varmeste stedene (gjennomsnittlig årstemperatur) på jorden.Det finnes mange viktige fossile funnområder i Afartriangelet, inkludert den midtre Awash-regionen og områdene Hadar, Dikika og Woranso-Mille. Disse områdene har frembrakt rester av de tidligste (fossile) hominini og menneskelig verktøyskultur, samt mange fossiler av ulik flora og fauna.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
VM i boksing 1997

VM i boksing 1997 (verdensmesterskapet i boksing) ble arrangert i Budapest i Ungarn i 1997.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i boksing 2001

VM i boksing 2001 (verdensmesterskapet i boksing) ble arrangert i Belfast i Nord-Irland i 2001.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i boksing 2003

VM i boksing 2003 (verdensmesterskapet i boksing) ble arrangert i Bangkok i Thailand i 2003.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i boksing 2005

VM i boksing 2005 (verdensmesterskapet i boksing) ble arrangert i Mianyang i Kina i 2005.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i boksing 2013

VM i boksing 2013 (verdensmesterskapet i boksing) ble arrangert i Almaty i Kasakhstan i 2013.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i boksing 2015

VM i boksing 2015 (verdensmesterskapet i boksing) ble arrangert i Doha i Qatar i 2015.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
Øistein Borge

Øistein Borge (født 20. februar 1958) er en norsk krim- og ungdomsbokforfatter med bakgrunn fra reklamebransjen.


== Reklamebransjen ==
Borge arbeidet i en årrekke i film- og reklamebransjen, som regissør, tekstforfatter og kreativ leder. Han har mottatt en lang rekke priser for sine arbeider både i Norge og utlandet, blant disse to gulløver fra reklamefilmfestivalen i Cannes, samt Kreativt Forums ærespris "Gullblyanten".


== Forfatterskap ==
Borge har utgitt en serie på tre romaner om ungdomshelten Nino Glass. I 2016 krimdebuterte Borge med sin første bok om Bogart Bull – «Den syvende demonen». Aftenpostens anmelder var svært positiv: «Øistein Borges debutarbeid i godt voksen alder er en gjennomarbeidet, velskrevet og ganske så raffinert historie som blant annet lykkes i å sy sammen ulike tidsplan til en suggestiv helhet.» Boka ble i 2017 nominert til Mauritz Hansen-prisen for årets beste debut i krimsjangeren.
Oppfølgeren Det som aldri dør (2017) har også fått positiv mottakelse av norsk presse, og Borge ble nominert til Riverton-prisen for årets beste kriminalroman. I 2019 fulgte Borge opp med Jeg er nummer 13, igjen med positiv mottagelse. VGs anmelder skrev blant annet: "Borge er en forfatter som behersker de håndverksmessige sidene av krimskrivingen til tuppen av fingerspissene". Alle de tre bøkene om Bogart Bull er solgt til det store, tyske forlaget Droemer-Knaur. Borges fjerde roman om Bogart Bull - "Bastarden" - utkom i mai 2020.
Øistein Borge bor (per 2020) på Mallorca, der han jobber som forfatter på fulltid.


== Bibliografi ==
Kidnapperne fra Subcity (Ungdomsroman). [Oslo]: Schibsted. 2006. ISBN 9788251623247. 
Den onde tvilling (Ungdomsroman). [Oslo]: Schibsted. 2007. ISBN 9788251623766. 
Keiserens blod (Ungdomsroman). [Oslo]: Schibsted. 2008. ISBN 9788251625722. 
Den syvende demonen : Bogart Bull 1 (Krimroman). [Oslo]: Font. 2016. ISBN 978-82-8169-362-3. 
Det som aldri dør : Bogart Bull 2 (Krimroman). [Oslo]: Font. 2017. ISBN 9788281694170. 
Jeg er nummer 13 : Bogart Bull 3  (Krimroman) (Oslo]: Cappelen Damm. 2019. ISBN 9788202604837.
Bastarden: Bogart Bull 4 (Krimroman) Cappelen Damm 2020
Rabalder! (Barnebok) Skamløst Forlag 2020
Matadorens siste dans (Krimroman): Cappelen Damm. 2021. ISBN 9788202704650.


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Øistein Borge i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
VM i boksing for kvinner 2018

VM i boksing for kvinner 2018 blir arrangert i New Delhi i India i 2018.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
VM i boksing for kvinner 2001

VM i boksing for kvinner 2001 (verdensmesterskapet i boksing) ble arrangert i Scranton i USA i 2001.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i boksing for kvinner 2002

VM i boksing for kvinner 2002 (verdensmesterskapet i boksing) ble arrangert i Antalya i Tyrkia i 2002.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i boksing for kvinner 2005

VM i boksing for kvinner 2005 (verdensmesterskapet i boksing) ble arrangert i Podolsk i Russland i 2005.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i boksing for kvinner 2006

VM i boksing for kvinner 2006 (verdensmesterskapet i boksing) ble arrangert i New Delhi i India i 2006.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i boksing for kvinner 2008

VM i boksing for kvinner 2008 (verdensmesterskapet i boksing) ble arrangert i Ningbo i Kina i 2008.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i boksing for kvinner 2010

VM i boksing for kvinner 2010 (verdensmesterskapet i boksing) ble arrangert i Bridgetown på Barbados i 2010.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i boksing for kvinner 2012

VM i boksing for kvinner 2012 (verdensmesterskapet i boksing) ble arrangert i Qinhuangdao i Kina i 2012.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i boksing for kvinner 2014

VM i boksing for kvinner 2014 (verdensmesterskapet i boksing) ble arrangert i Jeju i Sør-Korea i 2014.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==
VM i boksing for kvinner 2016

VM i boksing for kvinner 2016 (verdensmesterskapet i boksing) ble arrangert i Astana i Kasakhstan i 2016.


== Medaljetabell ==


== Referanser ==