jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Rundbelgslekta

Rundbelgslekta (Anthyllis) er ei slekt i erteblomstfamilien.
Slekta omfatter både busker og to- eller flerårige urter. Bladene er som regel finnete og blomstene sitter i tette hoder på enden av stilken. Den eneste arten som vokser i Norge er rundbelg. En annen art, møllerundbelg, er funnet som et tilfeldig ugras, men har ikke etablert seg i Norge.


== Arter ==

Anthyllis aegaea
Anthyllis aurea
Anthyllis baltica
Anthyllis barba-jovis
Anthyllis coccinea
Anthyllis cornicina
Anthyllis cytisoides
Anthyllis hamosa
Anthyllis henoniana
Anthyllis hermanniae
Anthyllis hystrix
Anthyllis lagascana
Anthyllis lemanniana
møllerundbelg (A. lotoides)
Anthyllis montana
Anthyllis onobrychoides
Anthyllis polycephala
Anthyllis ramburii
Anthyllis rupestris
Anthyllis tejedensis
Anthyllis terniflora
Anthyllis variegata
rundbelg (A. vulneraria)
Anthyllis warnieri


== Kilder ==
ILDIS World Database of Legumes (2010). «Anthyllis». In: Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 10. februar 2019. 
Rundbelgslekta i Artsdatabanken. Besøkt 29. april 2016.
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 106. ISBN 0-7136-7015-0. 
L. Carles og L. Thébault (2010). Guide de la flore des Alpes-Maritimes: du Mercantour à la Méditerranée. Gilleta•nice-matin. s. 116–117. ISBN 978-2-915606-74-4. 
O. Polunin og A. Huxley, norsk utgave P. Sunding (1978). Middelhavsflora. NKI-Forlaget. s. 98. ISBN 82-562-0490-7. 
G.V.Degtjareva m.fl. (2012). «Phylogenetics of Anthyllis (Leguminosae: Papilionoideae: Loteae): partial incongruence between nuclear and plastid markers, a long branch problem and implications for morphological evolution». Molecular Phylogenetics and Evolution. 62 (2): 693–707. ISSN 1055-7903. PMID 22142737. doi:10.1016/j.ympev.2011.11.010. 


== Eksterne lenker ==
(en) Rundbelgslekta – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Rundbelgslekta i Encyclopedia of Life 
(en) Rundbelgslekta i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Rundbelgslekta hos Artsdatabanken 
(sv) Rundbelgslekta hos Dyntaxa 
(en) Rundbelgslekta hos ITIS 
(en) Rundbelgslekta hos NCBI 
(en) Rundbelgslekta hos The International Plant Names Index 
(en) Rundbelgslekta hos Tropicos 
(en) Kategori:Anthyllis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Anthyllis – detaljert informasjon på Wikispecies
Anthyllis barba-jovis

Anthyllis barba-jovis er en busk i erteblomstfamilien.
Den blir opptil 90 cm høy og har forvedede grener. Bladene består av 13–19 par smale, elliptiske småblader, som er sølvhårete på undersiden og grønne på oversiden. Blomstene er gule og sitter ti eller flere sammen i hoder på enden av stilkene. Belgen har ett frø. Arten vokser på steinete steder nær havet fra det østlige Spania til Hellas, Kreta og Nordvest-Afrika.

		
		
		


== Litteratur ==
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 106. ISBN 0-7136-7015-0. 
L. Carles og L. Thébault (2010). Guide de la flore des Alpes-Maritimes: du Mercantour à la Méditerranée. Gilleta•nice-matin. s. 117. ISBN 978-2-915606-74-4. 


== Eksterne lenker ==
(en) Anthyllis barba-jovis i Encyclopedia of Life 
(en) Anthyllis barba-jovis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Anthyllis barba-jovis hos NCBI 
(en) Anthyllis barba-jovis hos The International Plant Names Index 
(en) Anthyllis barba-jovis hos Tropicos 
(en) Kategori:Anthyllis barba-jovis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Anthyllis barba-jovis – detaljert informasjon på Wikispecies
Anthyllis cytisoides

Anthyllis cytisoides er en busk i erteblomstfamilien.
Den blir opptil 60 cm høy og har en rund vekstform. Den skiller seg fra slektningen Anthyllis barba-jovis ved at blomstene sitter enkeltvis eller i rader og ved at de øverste bladene er tredelte. Arten vokser på steinete steder nær havet sør og øst i Spania, på Balearene og i Sør-Frankrike, Marokko og Algerie.


== Litteratur ==
O. Polunin og A. Huxley, norsk utgave P. Sunding (1978). Middelhavsflora. NKI-Forlaget. s. 98. ISBN 82-562-0490-7. 
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 106. ISBN 0-7136-7015-0. 


== Eksterne lenker ==
(en) Anthyllis cytisoides i Encyclopedia of Life 
(en) Anthyllis cytisoides i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Anthyllis cytisoides hos ITIS 
(en) Anthyllis cytisoides hos NCBI 
(en) Anthyllis cytisoides hos The International Plant Names Index 
(en) Anthyllis cytisoides hos Tropicos 
(en) Kategori:Anthyllis cytisoides – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Anthyllis cytisoides – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Anthyllis cytisoides – detaljert informasjon på Wikispecies
Anthyllis tejedensis

Anthyllis tejedensis er en flerårig urt i erteblomstfamilien. Den blir opptil 50 cm høy. Arten vokser på kalkgrunn, som regel i en høyde på 1000–1800 moh. Den er utbredt i fjellområder i Sør-Spania, Marokko og Algerie.


== Litteratur ==
Flora Vascular – Anthyllis tejedensis Besøkt 16. oktober 2014.
«Anthyllis tejedensis». Flora iberica (PDF) (spansk). 7. Madrid: RJB/CSIC. s. 842–845. 


== Eksterne lenker ==

(en) Anthyllis tejedensis i Encyclopedia of Life 
(en) Anthyllis tejedensis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Anthyllis tejedensis hos NCBI 
(en) Anthyllis tejedensis hos The International Plant Names Index 
(en) Anthyllis tejedensis hos Tropicos 
(en) Kategori:Anthyllis tejedensis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Anthyllis tejedensis – detaljert informasjon på Wikispecies
Bodø Golfpark

Bodø Golfpark er en 18-hulls golfbane lokalisert ved Myklebostad, Bodø. Klubben ble grunnlagt i 1992.
Bodø Golfpark er en av to golfklubber i Bodø, den andre er Bodø golfklubb. Disse har en avstand på ca. 30 minutters kjøring mellom seg.


== Historie ==
Bakgrunnen for at Bodø Golfpark ble stiftet var den langvarige interessen til en rekke golfentusiaster. Klubben hadde originalt tilhørighet i Saltstraumen, men fant etterhvert sin tilhørighet på Myklebostad. Golfbanen har vært i kontinuerlig endring siden den tid, og takket være en kombinasjon av frivillige, banekonsulenter og ivrige ble banen offisielt åpnet et bar år senere. Banen hadde originalt ni hull, men ble i 2011 offisielt åpnet som den fullverdige banen det er den dag i dag.


== Om banen ==
Banen er en kombinert links- og skogsbane. På de første ni hullene spiller man fra klubbhuset, og ned mot havet. Her kan se både Lofoten, Landegode, havørner og mer. På det ikoniske hull fire kan man også se en vikinggrav, som også forteller litt om forhistorien til grunnen man spiller på. De ni første hullene er par 33.
Etter man runder hull ni passerer man klubbhuset før man tar fatt på de siste ni hullene. Her spiller man en sløyfe med lengre hull midt i skogen før man på hull 18 kan skimte klubbhuset i det fjerne. De ni siste hullene er par 36.


== Kilder ==
https://bodogolfpark.com/historie/


== Eksterne lenker ==
Salten Golfklubb/Bodø Golfparks hjemmeside
Anthyllis montana

Anthyllis montana er en flerårig urt i erteblomstfamilien. Den blir 10–30 cm høy og har rosa eller purpur blomster. Arten vokser på kalkgrunn i en høyde på 400–2100 moh. i Pyreneene, Alpene, Appenninene, Jurafjellene, Balkan, Tyrkia og Algerie.


== Litteratur ==
L. Carles og L. Thébault (2010). Guide de la flore des Alpes-Maritimes: du Mercantour à la Méditerranée. Gilleta•nice-matin. s. 116. ISBN 978-2-915606-74-4. 
ILDIS World Database of Legumes (2010). «Anthyllis montana». In: Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 10. februar 2019. 
M. Kropf, J.W. Kadereit og H.P. Comes (2002). «Late Quaternary distributional stasis in the submediterranean mountain plant Anthyllis montana L. (Fabaceae) inferred from ITS sequences and amplified fragment length polymorphism markers». Mol. Ecol. 11 (3): 447–463. ISSN 1365-294X. doi:10.1046/j.1365-294X.2002.01446.x. 


== Eksterne lenker ==

(en) Anthyllis montana i Encyclopedia of Life 
(en) Anthyllis montana i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Anthyllis montana hos NCBI 
(en) Anthyllis montana hos The International Plant Names Index 
(en) Anthyllis montana hos Tropicos 
(en) Kategori:Anthyllis montana – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Anthyllis montana – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Anthyllis montana – detaljert informasjon på Wikispecies
Otto Stoud

Otto Stoud (født 28. juli 1677 i Odense, død 1731 i København) var en dansk-norsk prest og sogneprest i Kviteseid fra 1716 til sin død i 1731.
Stoud var i motsetning til sine to umiddelbare forgjengere Hans Paus og dennes svigerfar Amund Morland en upopulær prest som etterhvert kom på kant med almuen i store deler av prestegjeldet, og som ble saksøkt av almuen. Han døde før saken kom opp for retten. Mens forgjengerne begge var oppvokst i Øvre Telemark og kjente kulturen godt var Otto Stoud bymann fra Danmark.
I Frederik IV's sidste ti Regeringsaar (1720–1730) heter det:
eller man kan møde nærgaaende Beskyldninger imot Præster som f. Ex. imod en Pastor Otto Stoud i Hvidesøe Sogn, der ifølge Bøndernes Fremstilling havde været en Mester i at prelle dem for Penge og endog havde brugt at udelukke dem fra Sakramentet eller at lade dem staa aabenbart Skrifte, ja truet dem med Kirkens Ban naar de stode tilbake med en ubetydelig Afgift eller med en Arbeijdsdag.Hans farsslekt var norsk og han var sønn av biskop i Christianssand Ludvig Stoud samt oldebarn av borgermester i Bergen Rasmus Stoud. Hans mor var Maren May, som var datter av sogneprest i Holbæk i Danmark Søren Nielsen May samt kusine til statsmannen Peder Griffenfeld. Otto Stoud var dessuten fetter til Cathrine Medea May Paus f. Arentsen, gift med forgjengerens sønn, sorenskriver i Øvre Telemark Peder Paus.
Han var gift med Ingeborg Beermand (1681–1753), og var far til far til prestene (på St. Croix og Møen i Danmark) Hans Jacob Stoud og Ludvig Stoud d.y.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Quisling, J.L. Til Øvre Telemarkens historie. Spredte bidrag fra det 18de og 19de aarhundrede.
Frederik IV's sidste ti Regeringsaar (1720-1730)
Veivals

Veivals er en anleggsmaskin som blir brukt for å komprimere veibanen både før og etter at det blir lagt asfalt. Noen veivalser har en brei rull som dekker hele bredden, andre har en brei valse foran og to smalere valser istedenfor bakhjul. Valsene vibrerer for å gjøre pakkinga mer effektiv.


== Veibyggingsmaskin ==
Veivalser består av en eller flere tromler eller gummihjul med passende belastning og eventuelt vibrasjoner for kompaktering (sammenpakking) av jord-, stein- og veibyggingsmaterialer. Kompakteringa blir utført ved at valsen blir kjørt eller slept fram og tilbake over materialet som legges ut i lag. God kompaktering er nødvendig for å oppnå god bæreevne og en jevn kjørebane.

		
		
		


== Dampveivals ==
Dampveivals er en ekstra tung valse som blir drevet av en dampmaskin og som tidligere ble brukt for å bygge veier.Ordet «dampveivals» kan brukes i overført betydning som uttrykk for noe som har nok kraft eller tyngde og autoritet til å «valse» ned all motstand.

		
		


== Se også ==
Veiarbeid, veiteknikk
Asfaltlegging
Anleggsmaskin


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Road rollers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hussain Afeef

Hussain Afeef (født 1951) er en norsk hotellmann fra Maldivene, en gründer som på 1970-tallet startet turistindustrien på Maldivene der han eier flere hotell og flyselskap.


=== Oppvekst og turisme på hjemøya ===
Etter internatskolegang på Sri Lanka returnerte han og var blant annet på Maldivenes herrelandslag i fotball.  I 1971 startet han med enkle hytter, blant annet sammen med  Ahmed Naseem (senere utenriksminister), agronomen Mohamed Umar Maniku samt italieneren George Corbin. De første gjestene var tjueto italienske turister som ankom tre hytter i Malé den 16. februar i 1972. Den neste øyen de utviklet var Vihamanafushi med konseptet Kurumba Village (kokosnøttbyen), den åpnet i oktober 1972 med Afeef som daglig leder.


=== Hoteller og søppel ===
Etter ti år hadde Maldivene over førti turistifiserte men statseide øyer, og med Ahmed Salem etablerte han firmaet Crown Company og førte opp to hoteller i 1982. Med delfinansiering fra Utenriksdepartementet og Direktoratet for utviklingssamarbeid fikk han satt i gang en sårt tiltrengt søppelforbrenning med skipsovner fra Tvedestrand.


=== Øyas rikeste og presidentens konsulent ===
I 2005 åpnet de en av verdens få restauranter under vann, tilknyttet Conrad Hotell.  Det ble i 2008 skrevet at han leder hotell-sammenslutningen Crown & Champa (etablert 2000), samt syv turistanlegg, at han var blant øyas rikeste, og at han fra 2002 til 2004 var økonomisk rådgiver for øyas president Maumoon Abdul Gayoom (født 1937), halvbror av Abdulla Yameen som ble president i 2013. I 2013 fremgår det i en omtale at han er  nestsjef i Maldives Association of Tourism Industry og også eier to hotell på Seychellene.


=== Luftfart ===
I 1998 hadde han kjøpt helikopterselskapet Hummingbird (etablert 1988) sammen med  den svenske investor Lars Petré og Mohammed Moosa, og med Lars Nielsen i spissen gitt det navnet Trans Maldivian Airways (TMA).  De besitter et tyvetall Twin Otter sjøfly og egen terminal på Ibrahim Nasir International Airport. I 2013 ble en større eierandel kjøpt av Blackstone som også kjøpte Maldivian Air Taxi (etablert av samme Lars Nielsen i 1992), som er det andre sjøflyselskapet på øyene. Afeef er også tungt inne i Kasa Holdings Private Ltd, som ved juletider 2012 ervervet seg 30 prosent av Addu International Airport Company (AIA) på Maldivenes sydligste øy, Gan.


=== Annet ===
Afeef har siden slutten av 1990-tallet vært involvert i hytteprosjektet Lyngørporten ved Lyngør og hyttebyen Gjeving ved Tvedestrand.  I 2013 var hans inntekt på 34 millioner (og formue på 331 millioner) nok til en 35. plass blant Norges rikeste. I 2014 var 33 millioner nok til en 33. plass.Hans datter, Aishath Afeef, var tidligere programleder for Topp 20 VG-lista og musikkprodusent i P3.


== Referanser ==
Sportsåret 2009

Sportsåret 2009 er en oversikt over hendelser, resultater, fødte og avdøde personer med tilknytning til sport i 2009.


== Prisvinnere ==
Oscarstatuetten: Shani Davis
Ved Idrettsgallaen 2009: Årets navn Norges kvinnelandslag i håndball
Aftenpostens gullmedalje: Petter Northug
Sportsjournalistenes statuett: Petter Northug
Svenska Dagbladets gullmedalje: Helena Jonsson
Jerringprisen: Helena Jonsson


== Første kvartal ==


== Andre kvartal ==


== Tredje kvartal ==


== Fjerde kvartal ==


== Dødsfall ==


=== Januar ===


=== Februar ===


=== Mars ===


=== April ===
13. – Björn Borg, svensk svømmer (89)


=== Mai ===


=== Juni ===


=== Juli ===


=== August ===


=== September ===


=== Oktober ===


=== November ===


=== Desember ===


== Referanser ==
Sportsåret 2008

Sportsåret 2008 er en oversikt over hendelser, resultater, fødte og avdøde personer med tilknytning til sport i 2008.


== Prisvinnere ==
Oscarstatuetten:
Ved Idrettsgallaen 2008 (kun høydepunkt, helst ett eller to)
Holmenkollmedaljen:
Fearnleys olympiske ærespris:
Aftenpostens gullmedalje:
Sportsjournalistenes statuett:
Svenska Dagbladets gullmedalje:
Jerringprisen:


== Første kvartal ==


== Andre kvartal ==


== Tredje kvartal ==


== Fjerde kvartal ==


== Dødsfall ==


=== Januar ===


=== Februar ===


=== Mars ===


=== April ===


=== Mai ===


=== Juni ===


=== Juli ===


=== August ===


=== September ===


=== Oktober ===


=== November ===


=== Desember ===


== Referanser ==
Sportsåret 2007

Sportsåret 2007 er en oversikt over hendelser, resultater, fødte og avdøde personer med tilknytning til sport i 2007.


== Prisvinnere ==
Oscarstatuetten:
Ved Idrettsgallaen 2007 (kun høydepunkt, helst ett eller to)
Holmenkollmedaljen:
Fearnleys olympiske ærespris:
Aftenpostens gullmedalje:
Sportsjournalistenes statuett:
Svenska Dagbladets gullmedalje:
Jerringprisen:


== Første kvartal ==


== Andre kvartal ==


== Tredje kvartal ==


== Fjerde kvartal ==


== Dødsfall ==


=== Januar ===


=== Februar ===


=== Mars ===


=== April ===


=== Mai ===


=== Juni ===


=== Juli ===


=== August ===


=== September ===


=== Oktober ===


=== November ===


=== Desember ===


== Referanser ==
Trehusbyen Stavanger

Trehusbyen Stavanger er et sammenhengende vernet kulturmiljø i sentrale strøk av Stavanger, og hevdes av regionale kulturvernmyndigheter å være den største trehusbyen i Europa. Området setter naturlig nok sitt preg på byen Stavanger og gir den egenart. 


== Hus i mange stilarter ==
Trehusbyen omfatter bebyggelse fra omkring 1850 og frem til i dag. Det vil si at bebyggelsen omfatter mange stilarter og representerer periodene klassisisme, sveitserstil, jugend, nyklassisisme og funksjonalisme. Utbyggingsområdene rundt byen ligger som årringer ut over i landskapet rundt. Stilartene har fulgt på hverandre, men nyere stilelementer finnes likevel  i områder med tidligere stilarter. Dette som følge av at byen alltid lever og utvikler seg, og gir bebyggelsen et variert utseende.


== Kommunalt vedtatt vern ==
Den største delen av bebyggelsen eies av private, det skal bo omkring 30.000 mennesker innenfor området. Nærheten til sentrum er en avgjort kvalitet ved trehusbyen. I kommuneplanens arealdel 1994 – 2005 er det gitt bestemmelser om Trehusbyen som skal sikre og videreutvikle kvalitetene ved den. Virkemidlene er reguleringsplaner, gunstig Husbankfinansiering, soneparkeringsordninger, ulike trafikksikringstiltak og vern av kulturhistorisk verdifull bebyggelse.
Kommunen har gitt ut en veileder om stilarter og utbedring av eldre hus for Trehusbyen Stavanger.


== Punkt for punkt ==
Selvgrodd treby før storbrann i 1860. Tilsvarer i areal omtrentlig  dagens sentrum.
Regulert trehusutbygging etter dette – gatestruktur skulle hindre brannsmitte. Enhetlig byggestil finnes i større arealer. Denne bebyggelsen, som for en stor del er bevart fram til i dag; er tidsbilde av Stavanger på 1860-tallet.
Stagnasjon fra seilskipsindustriens sammenbrudd på 1880-tallet. Ny giv 1890: Industriutbygging og ny trebyvekst som følge av velstanden som kom.
Mens Stavangers borgere gjennom 1800-tallet for en stor del nøyde seg med å bygge om husene, ble 1890-tallet preget av vekst større en noen av de tidligere vekstperiodene på grunn av hermetikkproduksjonen. I kulturminneplanen (vedtatt i Stavanger kommunes bystyre 29. mai 1995) trekkes blant annet områdene Storhaug, Våland, Eiganes og Kampen fram som flotte eksempler.


== Se også ==
Gamle Stavanger
Kulturlandskap


== Eksterne lenker ==
«Stavanger/Trehusbyen». Riksantikvaren. Besøkt 3. november 2014. 
«Visste du at Stavanger har Europas største samling av trehus?». Stavanger kommune, Byantikvaren. 20. juni 2014. Arkivert fra originalen 3. november 2014. Besøkt 3. november 2014. 


== Litteratur ==
Hans Eyvind Næss: Miljøbevaring i Stavanger. 1975- ISBN 82-532-0203-2
Agamopus

Agamopus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned.


== Utseende ==
Middelsstore, blankt rødbrune til brunsvarte skarabider. Kroppsformen er hvelvet og avlangt oval. Hodet er bredt skovlformet. Dekkvingene har markerte punktstriper.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Stammen Deltochilini Lacordaire, 1856
Slekten Agamopus Bates, 1887
Agamopus castaneus Balthasar, 1938
Agamopus convexus Balthasar, 1965
Agamopus lampros Bates, 1887
Agamopus unguicularis (von Harold, 1883)
Agamopus viridis Boucomont, 1928


== Kilder ==
Liste over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Agamopus i Encyclopedia of Life 
(en) Agamopus i Global Biodiversity Information Facility 
Agamopus – detaljert informasjon på Wikispecies
Anisocanthon

Anisocanthon er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned.


== Utseende ==
Små, mørkfargede skarabider. Oversiden er dekket av grå- eller brunlig bestøvning og ganske matt.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Stammen Deltochilini Lacordaire, 1856
Slekten Anisocanthon Martinez & Pereira, 1956
Anisocanthon pygmaeus (Gillet, 1911)
Anisocanthon sericinus (von Harold, 1868)
Anisocanthon strandi (Balthasar, 1939)
Anisocanthon villosus (von Harold, 1868)


== Kilder ==
Liste over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Anisocanthon i Encyclopedia of Life 
(en) Anisocanthon i Global Biodiversity Information Facility 
Anisocanthon – detaljert informasjon på Wikispecies
Hallvardsmesse

Hallvardsmesse (ev. halvardmesse, halvardmess) er minnedagen for sankt Hallvard og blir feiret 15. mai. Hallvardsmesse er en av merkedagene på primstaven, der er den ofte avmerket med en kvernstein eller prikker for korn. Primstavmerket sikter til Hallvard Vebjørnson som etter legenden ble drept og senket i Drammensfjorden med en kvernstein rundt halsen, men som senere ble helligkåret.
Hallvardsmesse har vært mye brukt som merke for såtid.  I enkelte strøk syd i Norge hette det gjerne at hallvardmesse var siste sådagen. På Østlandet var tre dager før og tre dager etter hallvardmesse regnet som beste såtiden. Nord i landet var hallvardmesse gjerne starten på såtiden. Andre steder er hallvardsmesse dagen for å slippe ut kyrne.


== Kilder ==
Ekrem, Randi (1992). Primstaven: tradisjonar og merkedagar. Ålesund: R. Ekrem. s. 80. ISBN 8299269105.
Apterepilissus

Apterepilissus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned.


== Utseende ==


== Utbredelse ==
I likhet med mange andre slekter i Deltochilini er denne slekten endemisk for Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Stammen Deltochilini Lacordaire, 1856
Slekten Apterepilissus Montreuil, 2011
Apterepilissus analavelonae (Paulian, 1975)
Apterepilissus centralis (Paulian, 1976)
Apterepilissus ovalis (Felsche, 1911)
Apterepilissus sericeus (Lebis, 1958)


== Kilder ==
Montreuil, O. 2011: Monophylie du « groupe Epilissus » et refonte des genres Epilissus Reiche, 1841, Arachnodes Westwood, 1847 et Apterepilissus n. gen. de Madagascar (Insecta, Coleoptera, Scarabaeidae, Epilissini). Zoosystema, 33(1): 101-122. doi:10.5252/z2011n1a5


== Eksterne lenker ==
(en) Apterepilissus i Global Biodiversity Information Facility 
Apterepilissus – detaljert informasjon på Wikispecies
Holta Invest

Holta Invest AS er et konsern med mer enn 250 ansatte fordelt på tre kontinenter. Selskapet har virksomhet i Shanghai og Beijing i Kina, Luxembourg og Oslo i Europa og i Chicago i USA. Hovedvirksomheten er finansielle investeringer, metalldistribusjon og sportsutstyr med hovedfokus på tekstiler og nordiske idrettsgrener. I 2013 ble selskapet Holta Life Sciences etablert for å samle selskapets investeringer innen helsesektoren. 
Holta Invest var eier av Tinfos AS frem til 2008, da selskapet ble solgt til franske Eramet. Selskapene Tennant Insurance og Nor-Reg Systems ble solgt i 2007. De viktigste eierposisjonene innenfor direkteeide virksomheter er i dag i Active Brands og Nizi International. 
Holta Invest eies av Kjetil Holta. Selskapet er bygget opp gjennom oppkjøp og salg av familieselskapet Tinfos AS som har røtter tilbake til den tidlige industribygging i Norge på slutten av 1800-tallet. Holta har også støttet norsk idrett gjennom sponsing av Notodden Fotballklubb og NFIF.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted