jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Far (andre betydninger)

Far har flere betydninger:

Far, et hannkjønn som har gitt opphav til et avkom, blant mennesker også kalt pappa.
Far (åndelig), en alternativ beskrivelse av den allmektige Gud Fader
Far (geologi), en naturlig vei eller rute i landskapet, ofte med bratte sider og som regel i form av en naturlig forsenkning
Bekkefar, vann som samler seg naturlig og stømmer nedover i terrenget i en slags fast rute, som regel gjennom terrengets laveste punkter
Bestefar, far til en av foreldrene (mor eller far) og derav en av besteforeldrene til et avkom
Elvefar, vann som samler seg naturlig i større mengder enn i et bekkefar og stømmer nedover i terrenget i en slags fast rute, som regel hurtig og gjennom terrengets laveste punkter
Farfar, far til far - altså far til den mannlige forelderen og derav en av besteforeldrene til et avkom
Husfar, det motsatte av en husmor. Også kalt far i huset og familiefar og som oftest synonym med mannen i en husholdning
Morfar, far til mor - altså far til den kvinnelige forelderen og derav en av besteforeldrene til et avkom
Vassfar, en naturlig vei eller rute i landskapet der det strømmer vann, som i et bekkefar eller et elvefar.
Parisavtalen (1946)

Parisavtalen (1946) var en avtale om fordeling av kravene om krigserstatning fra Tyskland etter andre verdenskrig. Avtalen ble inngått 14. januar 1946 og underskrevet av 18 land, herunder de tre vestlige okkupasjonsmaktene, USA, Storbritannia og Frankrike. Et eget organ Interallierte erstatningsbyrå (IARA) ble opprettet for å fordele erstatningene. Byrået ble nedlagt i 1955.
Parisavtalen ble forberedt under en konferanse fra 9. november til 21. desember 1945, og avtalen undertegnet 14. januar 1946. Avtalen overlot vurderingen av størrelsen av erstatningene til senere.Prinsippene for krigserstatning ble fastsatt først under Jaltakonferansen, og deretter i Potsdamavtalen. Under konferansen i Paris ble erstatningene delt i to kategorier: 

Kategori A – alle erstatningsformer som ikke falt under kategori B. Dette gjaldt blant annet tysk utenlandsformue.Kategori B – industrielle og finansielle midler som skulle hentes ut fra Tyskland, samt skip.Det ble opprettet et eget kontor, Interallierte erstatningsbyrå (Inter-Allied Reparations Agency, IARA), for å fordele erstatningene.IARA som hadde hovedkontor i Brussel,  ble oppløst 1955. Kun 0,2 av de fremsatte krav ble fordelt, hvorav Norge mottok 14,2 millioner dollar (1938-verdi).


== Referanser ==
Årets friidrettsutøver i verden

Årets friidrettsutøver i verden (engelsk: IAAF World Athlete of the Year) er en årlig pris som tildeles verdens beste utøver innen friidrett, herunder også gateløp, kappgang og terrengløp. Tildelingen har vært organisert av det internasjonale friidrettsforbundet (IAAF) siden 1988.


== Vinnere ==


== Rising Star-vinnere ==


== Se også ==
Årets friidrettsutøver i Europa


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
IAAF Awards
Bernhard Crusell

Bernhard Henrik Crusell (1775–1838) var en finsk klarinettist og komponist.
Crusells musikerkarriere startet tidlig, allerede i tolv års alderen spilte han klarinett i Sveaborgs militærkapell. I 1793 ble han hoffmusiker i Stockholm og en periode fikk han undervisning av Franz Tausch i Berlin. Fra 1803 studerte han klarinett og komposisjon ved Conservatoire de Paris, blant andre hos Georg Joseph Vogler og François-Joseph Gossec. Etter at Crusell var returnert til hoffkapellet i Stockholm, ble han i 1818 musikkdirektør for første og andre livgrenadjärregementet i Linköping.
I tillegg til å være en utmerket klarinettsolist, skrev Crusell mange svært virtuose komposisjoner fulle av originale tematiske innfall. Crusells musikk, det meste skrevet for klarinett, blir fortsatt holdt høyt. Framfor alt gjelder det de tre klarinettkonsertene, men også klarinettkvartettene. Klanglig ligger musikken hans nær det tidligromantiske idealet, stilistisk er det likheter med Carl Maria von Webers stil.
Crusell skrev klarinettkonserter, en sinfonia concertante for klarinett, horn, fagott og orkester, kvartetter for klarinett med strykeinstrumenter, klarinettduoer, en kvintett for obo og strykekvartett, teatermusikk og sanger. Hans syngespill Lilla Slafvinnan, basert på Tusen og en natt, ble i årene 1824 til 1838 spilt 34 ganger på Kungliga Teatern, men forsvant deretter fra repertoaret.


== Referanser ==


== Kilder ==
Tobias Norlind: (sv) Bernhard Crusell i Svenskt biografiskt lexikon (1931)
Musik och musiker i Crusells Stockholm, hovkapellet.com,  5. november 2008
Bernhard Henrik Crusell (1775 –  1838, Vorwort, henle.de (versjoner på tysk, engelsk og fransk)


== Eksterne lenker ==
(en) Bernhard Henrik Crusell – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bernhard Henrik Crusell – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bernhard Crusell på Discogs 
(en) Bernhard Crusell på MusicBrainz 
(en) Bernhard Crusell på Spotify 
(en) Bernhard Crusell på AllMusic 
(de) Verk av og om Bernhard Crusell i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(en) Fritt tilgjengelige noter av Bernhard Crusell i International Music Score Library Project
Bernhard Henrik Crusell, naxos.com
Verdenscupen i alpint 2017/18 — Storslalåm kvinner — Killington

Det 2 verdenscuprennet i storslalåm for kvinner ble arrangert i Killington lørdag 25 november 2017. De 30 beste etter 1 omgang fikk starte i 2 omgang.


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell resultatliste
Nordisk Skytterregion

Nordisk Skytteregion (NSR), opprettet i 1921, er en union av noen av skytterorganisasjonene fra Danmark, Finland, Storbritannia, Norge og Sverige. NSR arrangerer nordiske mesterskap for noen ISSF-disipliner innen pistol, rifle, leirdue og viltmål, i tillegg til noen egne nordiske øvelser. Medlemsforbundene er:

Dansk Skytte Union
Finlands skytterforbund
British Shooting (tidligere Great Britain Target Shooting Federation)
Islands skytterforbund (Skotíþróttasamband Íslands)
Norges Skytterforbund
Svenska Skyttesportförbundet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nordic Shooting Region
Godless

Godless er en amerikansk nettfjernsynsserie skapt av Scott Frank og Steven Soderbergh for Netflix.Manuskriptet og regien er ved Scott Frank. Den er en miniserie på syv avsnitt. Produksjonen begynte i Santa Fe høsten 2016, og serien ble tilgjengeliggjort for strømming 22. november 2017.


== Handlingsreferat ==
I 1884 oppdager marskalk John Cook et tog-vrak i nærheten av Creede, Colorado, og oppdager at alle om bord er drept. Cook mener dette er gjort av Frank Griffin, en beryktet fredløs. Griffins sønn, Roy Goode, kommer frem til en ranch som tilhører Alice Fletcher utenfor La Belle, New Mexico. Alice skyter Roy, men pleier ham deretter tilbake til helse ved hjelp av Iyovi, hennes Paiute-svigermor - og Truckee, Alices sønn.
John Cook ankommer også La Belle, en by med hovedsakelig kvinner etter at nesten alle mennene fra området ble drept i en alvorlig gruve-ulykke. Sheriff Bill McNue reiser til Alices ranch, hvor han møter Roy som forklarer hendelsen. Roy stjal pengene Frank Griffin og gjengen hans tidligere hadde stjålet fra toget. Men Roy skyer av Franks venstre arm. Roy overgir seg til Bill, som tar ham i varetekt. Quicksilver Mining Company, ledet av J.J. Valentine og ledsaget av sikkerhetssjef Ed Logan ankommer La Belle for å diskutere fremtiden til gruve-driften i området.
Quicksilver foreslår en avtale for å få La Belle økonomisk på beina igjen. Men Mary Agnes McNue, Bills søster og enken etter byens ordfører, mener avtalen er alt for mistenkelig. Men Mary blir overstyrt, og byen aksepterer denne avtalen. Frank konfronterer A.T. Grigg, en avis-redaktør, og tvinger ham til å skrive en artikkel som skal forbedre Franks offentlige image. Bill begynner å lete etter Frank, og etterlater sin assisterende sheriff Whitey Winn som ansvarlig for Roy. 
Alice bryter imidlertid Roy ut av fengsel, og inngår en avtale med Roy. Grigg publiserer Franks historie, og erklærer at gjengen snart kommer til byen og ønsker å drepe Roy - og alle som forsøker å beskytte ham. Logan ankommer La Belle sammen med håndlangerne sine og erklærer at de skal håndheve i sheriffens fravær. Griffin-gjengen dreper også marskalk John Cook, og kroppen hans blir kort tid senere oppdaget av Bill.


== Rollebesetning ==
Roy Goode … Jack O'Connell
Alice Fletcher … Michelle Dockery
sheriff Bill McNue … Scoot McNairy
Mary Agnes … Merritt Wever
Whitey Winn … Thomas Brodie-Sangster
John Cook … Sam Waterston
Frank Griffin … Jeff Daniels
Ed Logan … Kim Coates


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Godless på Internet Movie Database 
(en) Godless på Rotten Tomatoes 
(en) Godless på Metacritic
Victoria Falls (Zimbabwe)

Victoria Falls er en grenseby vest i Zimbabwe. Den ligger i provinsen Matabeleland North ca 1200 meter over havet.
Victoria Falls ligger på søndre bredd av Zambesi i nærheten av Victoriafallene. På nordre bredd, som tilhører Zambia, ligger byen Livingstone. Byene er sammenknyttet av en vei- og jernbanebro som fører over den mer enn hundre meter dype slukten med elven øst for Victoriafallene og dermed grensen mellom Zimbabwe og Zambia.
Indirekte kan byen takke den skotske misjonæren David Livingstone for sin grunnleggelse. Først med Cecil Rhodes' jernbaneprosjekt utviklet bebyggelsen Victoria Falls seg, tidlig på 1900-tallet. Det første Victoria Falls Hotel ble åpnet i 1904; det ble senere utbygd til luksushotell.


== Litteratur ==
Paul Murray: Zimbabwe - the Bradt Travel Guide. With a foreword by Sir Ranulph Fiennes OBE. utgitt av Travel Guide Ltd., UK, og The Globe Prequot Press Inc., USA. 2010, ISBN 978-1-84162-295-8
Agnes M. Schou

Agnes Mowbray Schou (født 6. oktober 1941 i Glasgow) er en skotsk-norsk dukkemaker og dukkespiller.
Sammen med Knut Alfsen driver hun frigruppen Levende Dukker, et figurteaterkompani som de startet sammen i 1987.


== Utdannelse ==
Schou er utdannet ved Glasgow School of Art. Under utdanningen spesialiserte hun seg innen figurteater.


== Kunstnerisk virke ==
Hun flyttet til Norge i 1963.I 1983 etablerte Schou gruppen Asker Puppets, som anvendte en rekke ulike figurteaterteknikker i sine oppsetninger, som hånddukker, skyggeteater, marionetter, balldukker og gående dukker. Per 1986 hadde Asker Puppets fem ulike produksjoner på repertoaret, som alle tok utgangspunkt i eventyr. Asker Puppets holdt også kurs og workshops.I 1987 stiftet Agnes M. Schou og Knut Alfsen frigruppen Levende Dukker, etter å ha samarbeidet noen år om ulike selvstendige figurteaterproduksjoner. Schou har laget de fleste av dukkene som benyttes i forestillingene til kompaniet Levende Dukker. Hun har også tilvirket en del dukker for salg gjennom husflidsforretningen i Asker.Schou har også samarbeidet med andre figurteatre. Blant annet var hun dukkemaker og scenograf for Dårekisten Teaters produksjon Verdens Beste Lille Blå (2015).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Agnes M. Schou på nettstedet Levende Dukker – besøkt 25. november 2017
Deutsches Reich

Deutsches Reich (norsk: Det tyske rike) var den offisielle betegnelse på Tyskland fra 1871 til 1945, både under Det tyske keiserrike (1871-1918), Weimarrepublikken (1918-1933) og under det nasjonalsosialistiske diktaturet fra 1933 til 1945, ofte kalt Det tredje rike.
Etter innlemmelsen av Østerrike i Det tyske riket i 1938 (Anschluss), ble også betegnelsen Großdeutsches Reich (Det stortyske rike), eller i dagligtale Großdeutschland (Stortyskland) tatt i bruk. Fra 1943 forekom navnet i offisielle sammenhenger, som for eksempel på frimerker. Bruken av disse uttrykkene var ment å understreke at man hadde oppnådd den stortyske samling, som for enkelte hadde vært et mål ved opprettelsen av Frankfurtparlamentet i 1848.
		


== Referanser ==
Aegus (Micraegus) hopei

Aegus (Micraegus) hopei er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En nokså liten (ca. 10 millimeter), avlang, svart hjortebille. Hannens hode er bredt og flatt, kjevene (mandiblene) forholdsvis korte (rundt halvparten av hodets bredde), sigdformede med en kraftig, innoverrettet tann nær roten. Pannen er bredt og ganske dypt, U-formet innbuktet foran i midten. Antennene er kraftige med en tre-leddet klubbe. Hodet er nokså matt, nokså kraftig og spredt punktert. Pronotum er avrundet rektangulært, innsnevret ved roten, ganske blankt, betydelig grovere punktert enn dekkvingene, som er jevnbrede, noe flate, med markerte punktstriper. Ytterkanten av pronotum og dekkvinger er kledt med korte, gulbrune hår. Beina er brunlige. Hunnen ligner hannen bortsett fra at hode og kjever ikke er forstørrede, hodet er ganske blanbkt og like grovt punktert som pronotum, som er puteformet (ikke bredere forover). Dekkvingene har rader av korte, oppstående hår som følger punktradene.


== Levevis ==
Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på Sumatra.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Aegini - omfatter bare én slekt:
Slekten Aegus MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
Underslekten Micraegus Maes, 1992
Aegus (Micraegus) hopei Boileau, 1901


== Eksterne lenker ==
Oversikt over artene
Lucanidae du Monde, nettside om arten
(en) Aegus (Micraegus) hopei i Global Biodiversity Information Facility
Aegus (Paraegus) lansbergei

Aegus (Paraegus) lansbergei er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En nokså liten, avlang og litt flat, halvblankt mørkbrun til svart hjortebille. Oversiden er tett og kraftig punktert hos begge kjønn. Hannens kjever er kraftige, men ikke særlig lange, med en tann nær roten og en kort tann i den ytre delen. Pannen er ganske lite innbuktet i midten, hodet er utvidet bak fasettøynene med en kort, utstående tverrkjøl. Pornotum er avrundet rektangulært. Dekkvingene er jevnbrede med kraftig punktstriper, ganske tett og nokså kraftig punkterte ved roten, langs ytterkanten og sømmen, mens de tre-ffire stripemellomrommene i midten har ganske få punkter hos hannen, hos hunnen er hele overflaten av dekkvingene tett punktert. Hunnen ligner hannen bortsett fra at hode og kjever er mindre, pronotum mer rundet, og oversiden tettere punktert.


== Levevis ==
Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på de små Sundaøyene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Aegini - omfatter bare én slekt:
Slekten Aegus MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
Underslekten Paraegus Gahan, 1888
Aegus (Paraegus) lansbergei Boileau, 1902
Aegus (Paraegus) lansbergei lansbergei Boileau, 1902
Aegus (Paraegus) lansbergei rotundatus Boileau, 1902


== Eksterne lenker ==
Oversikt over artene
(en) Aegus (Paraegus) lansbergei i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Aegus lansbergei – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Dårekisten Teater

Dårekisten Teater er et norsk figurteaterkompani med base i Enebakk. Kompaniet ble etablert i 1981, og het Ballongteateret frem til 1996.I 1983 viste NRK Barne-tv opptak av teatrets forestillinger om det lille skogtrollet Lille Blå. Denne figuren har forblitt den sentrale skikkelsen i flere av teatrets oppsetninger.I begynnelsen produserte teateret utelukkende figurteaterforestillinger. Et stykke ut på 2000-tallet begynte kompaniet imidlertid å kombinere figurteater, maskespill og skuespillerteater, i produksjoner som Rødhette og ulven (basert på Brødrene Grimms eventyr med samme tittel) og Prinsessen på erten (basert på H.C. Andersens eventyr med samme tittel).Den bærende kraften i Dårekisten Teater er Kjell Matheussen. Han har i de fleste oppsetningene vært eneste aktør på scenen, og skrevet manus til de fleste forestillingene. Imidlertid har teateret samarbeidet med sentrale figurteaterkunstnere som Camilla Tostrup, Ragnhild Wang, Grete Larsen, Lisbeth Narud, Brit Hovland og Agnes M. Schou om å realisere de ulike oppsetningene på spilleplanen.


== Produksjoner ==
Verdens Beste Lille Blå (2015-)
Buster og Pjoter lager fest Omarbeidet versjon av Hurra for Grunnloven. I desember og januar måned spiller Dårekisten Teater en juleversjon av forestillingen; juleversjonen kalles Juleforviklinger
Hurra for Grunnloven (2014) Produsert til Grunnlovsjubileet i 2014
Lille Blå og spilledåsen
Lille Blå og bløtkaka – Forestillingen oppføres også i en juleversjon under tittelen Lille Blå og det store juleselskapet 
Rødhette og ulven
Prinsessen på erten
Og det skjedde i de dage (1996) – samproduksjon med Nordland Dukketeaterverksted
Hr. Fuglesang og Himmelkua 
Angelos hage 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Dårekisten Teater Arkivert 1. desember 2017 hos Wayback Machine.
Kassasjon (musikk)

Kassasjon er et musikalsk sjangerbegrep for et muntert verk for flere instrumenter, oftest solistiske, og vanligvis beregnet på utendørs oppføring. En typisk kassasjon består av ganske mange korte satser. Sjangeren er beslektet med divertimento, serenade og nokturne.
Betegnelsen stammer sannsynligvis fra det italienske cassazione, som her skal forstås omtrent som «avskjedsmusikk». En annen mulighet er at ordet er avledet av gassatim, en spøkefull latinisering fra det tyske «in der Gasse», dvs «i smuget/gata». Østerrikske 1700-talls musikere kalte det å framføre musikk utendørs for gassatim gehen.
Sjangeren blomstret på 1700-tallet. Eksempler på komponister som skrev kassasjoner er Joseph Haydn, Michael Haydn, Wolfgang Amadeus Mozart, Carl Ditters von Dittersdorf og Antonio Salieri.


== Kilder ==
Dagmar Glüxam: «Serenade» i Oesterreichisches Musiklexikon. Onlineutgaven, Wien 2002 ff., ISBN 3-7001-3077-5.
«Cassation», Encyclopædia Britannica
Skritt i tåken

Skritt i tåken (britisk tittel: Footsteps in the Fog) er en britisk kriminalfilm fra 1955 i regi av amerikanske Arthur Lubin. Norskfødte Arthur Pierson adapterte W.W. Jacobs' novelle The Interruption fra 1925, mens Dorothy Davenport og Lenore J. Coffee skrev filmmanuset. Hovedrollene blir spilt av Stewart Granger og Jean Simmons.


== Fakta om filmen ==
Arbeidstitlene til filmen var Interruption, Rebound og Deadlock.Flere personer var interessert i filmrettighetene til novellen. Rettighetshaverne solgte dem til Lubin, fordi de likte arbeidet han hadde gjort med Warwck Deepings roman Two Black Sheep i filmen Two Sinners fra 1935.Patricia Medina ble vurdert til å spille rollen som Lily Watkins, og det var meningen at Robert Goldstein skulle produsere filmen.Stewart Granger ble lånt ut av Metro-Goldwyn-Mayer for å spille mot hustruen Jean Simmons. De hadde senest spilt sammen i filmen Henrik VIII's datter fra 1953. Ekteparet ville gjerne gjøre en film i England og gikk med på å spille hovedrollene, dersom manuset ble omskrevet.  Under de daglige utfluktene til Shepperton Studios omskrev Granger og Lenore Coffee manuset.Granger og Simmons holdt på å takke nei til å medvirke i filmen, da de fikk vite at Arthur Lubin skulle regissere den. Han var mest kjent for sine komedier med Abbott og Costello og det talende muldyret Francis.


== Rolleliste ==
Stewart Granger - Stephen Lowry
Jean Simmons - Lily Watkins
Bill Travers - David MacDonald
Finlay Currie - Inspektør Peters
Ronald Squire - Alfred Travers
Belinda Lee - Elizabeth Travers
William Hartnell - Herbert Moresby
Frederick Leister - Dr. Simpson
Percy Marmont - Magistrat
Marjorie Rhodes - Mrs. Park
Peter Bull - Brasher
Barry Keegan - Konstabel Burke
Sheila Manahan - Rose Moresby
Norman Macowan - Grimes
Cameron Hall - Corcoran
Victor Maddern - Jones
Peter Williams - Konstabel Farrow
Arthur Howard - Sogneprest
Peter Williams - Konstabel Farrow


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Skritt i tåken på Internet Movie Database 
(sv) Skritt i tåken i Svensk Filmdatabas 
(fr) Skritt i tåken på Allociné 
(nl) Skritt i tåken på MovieMeter 
(en) Skritt i tåken på AllMovie 
(en) Skritt i tåken på Turner Classic Movies 
(en) Skritt i tåken på Rotten Tomatoes
Ralph Neville-Grenville

Ralph Neville-Grenville, født Ralph Neville, (født 27. februar 1817, død 20. august 1886) var en britisk politiker som tilhørte det konservative partiet. Han var innvalgt i det britiske underhuset som representant fra valgkretsen Windsor fra 1841 til 1847.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ralph Neville-Grenville hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) Ralph Neville-Grenville hos The Peerage
Verdenscupen i alpint 2017/18 — Utfor menn — Lake Louise

Det fartsrennet for menn var utfor i canadiske Lake Louise lørdag 25 november 2017.


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell resultatliste
Hans-Joachim Mack

Hans-Joachim Mack (født 30. mars 1928 i Bischofsburg i Øst-Preussen, død 6. april 2008 i Barsinghausen i Niedersachsen) var en tysk general som var NATOs stedfortredende øverstkommanderende for Europa (Deputy Supreme Allied Commander Europe) fra 1984 til 1987.
Mack begynte i Bundesgrenzschutz (en forløper til det føderale politiet Bundespolizei) i 1952 og ble offiserskadett i Bundeswehr i 1956. Han ble utdannet generalstabsoffiser fra 1962 til 1964 og tjenestegjorde i pansertroppene. Han ble oberst og kommandant for panserbrigade 14 i 1972. I 1975 ble han brigadegeneral og sjef for Pansertroppenes utdanningssenter. I 1978 ble han generalmajor og kommandant for 6. pansergrenaderdivisjon. Han var stabssjef i Hærstaben fra 1979 til 1981.
Fra 1981 til 1983 var han nestleder for planlegging ved NATOs hovedkvarter, Supreme Headquarters Allied Powers Europe. Han ble så forfremmet til generalløytnant og var kommanderende general for 3. korps fra 1983 til 1984. 1. april 1984 ble han full general og utnevnt til stedfortredende øverstkommanderende for Europa i NATO. Han gikk av 1. oktober 1987 og ble etterfulgt av landsmannen Eberhard Eimler.


== Referanser ==
Joachim Spiering

Joachim Spiering (født 7. oktober 1940 i Braunschweig) er en tysk general. Han var NATOs øverstkommanderende for Nord-Europa fra 1998 til 2001, med hovedkvarter i Brunssum i Nederland.
Spiering startet sin karriere som offiserskadett i Bundeswehr i 1960. Han ble utdannet generalstabsoffiser fra 1972 til 1974 og studerte deretter ved den britiske hærens Staff College, Camberley. Fra 1976 tjenestegjorde han i NATO i forskjellige stillinger. Han var militærattaché ved Vest-Tysklands ambassade i Washington, D.C. fra 1984 til 1987. Deretter hadde han forskjellige kommandoer i Tyskland, før han ble avdelingsdirektør for planlegging og organisasjon i hærstaben i Forsvarsdepartementet. I 1993 ble han kommandant for 10. panserdivisjon, og kort etter ble han forfremmet til generalmajor.
I 1994 ble han generalløytnant og kommandant for 4. korps. I 1998 ble han forfremmet til full general og ble utnevnt til NATOs øverstkommanderende for Nord-Europa. Han ble etterfulgt av den britiske generalen Jack Deverell i 2001.
Etter at han gikk av med pensjon har han bl.a. undervist ved Baltic Defence College i Tartu i Estland.


== Referanser ==
Nedre Vats

Nedre Vats er et tettsted i Vindafjord kommune, Rogaland fylke. Nedre Vats var også hovedsetet i den tidligere kommunen Vats, som ble sammenslått med Vindafjord i kommunereformen 1. januar 1965. Nedre Vats ligger mellom Vatsvatnet og Vatsfjorden. Her er også Vats kirke og før det Vats stavkirke. I Nedre Vats ligger også hovedkontorene til AutoStore AS og Hatteland Group, samt rigg-verftet AF Miljøbase Vats. 
Nedre Vats omtales gjerne som gründerbygda på grunn av de mange virksomhetene som har grodd fram etter at it-gründer Jakob Hatteland midt på 1970-tallet begynte med salg av datakomponenter.  


== Referanser ==
Brit Hovland

Brit Hovland er en norsk dukkemaker og scenograf.
Hun har blant annet laget dukkene og scenografien til Dårekisten Teaters oppsetning Prinsessen på erten, som hadde premiere i 2003.


== Referanser ==