jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ingebrigt Gudbrandsen

Ingebrigt Gudbrandsen (født 19. november 1829 i Ringebu i Oppland, død 16. mars 1907 på Kolvereid i Nord-Trøndelag) var en norsk lærer, klokker og politiker (H). Han var Kolvereids ordfører fra 1890 til 1893.Han vokste opp i Gudbrandsdalen som sønn av Gudbrand Paulsen og Anne Iversdatter, men familien flyttet til Svinnstien på Foldereid i 1846. Det var også mange andre gudbrandsdøler som flyttet til Ytre Namdalen i 1840-årene.  De levde i trange kår, og både faren og den ene broren døde tidlig, så da gård og løsøre ble solgt, «var det så vidt dekning for gjeld». Familien flyttet til husmannsplassen Bergsvik. Året etter at de kom til Svinnstien, hogg Gudbrandsen seg i kneet under lauving og fikk varige men, så han kunne ikke bli bonde med den «krokfoten» han fikk. Gudbrandsen livnærte seg først som skredder, men etter juletider var det ofte mindre å gjøre, så han gikk til lærer og klokker Sivert Moe for å lære skriving og regning.Prost Johan Fredrik Lampe så for seg å opprette en ny skolekrets i Foldereid sogn og fikk øynene opp for Gudbrandsen, som av og til vikarierte for Moe. Blant bøndene i sognet hadde Gudbrandsen fått rykte på seg som et læreremne. Gudbrandsen fikk gå i skole hos prosten, men det var ikke penger til skolekretsen på Foldereid, så han ble omgangsskolelærer i Årsetfjorden og Gutvik. Høsten 1858 ble han lærer i Kolvereid hovedsogn med rodene Strømmen, Oppløyfjorden og Lund. Året etter giftet han seg og fikk barn, så han kunne ikke reise til lærerseminaret i Klæbu før 1867, da han hadde arbeidet og lånt penger i noen år. I 1868 fikk han sitt lærervitnemål med karakteren «meget dugelig». Fra 1868 og til han tok avskjed som lærer i 1897, bodde Gudbrandsen med familie på klokkergården Tømmervik. Sønnen Olav Gudbrandsen ble lærer og klokker etter ham.


== Referanser ==
Smådøla kraftverk

Smådøla kraftverk er et vannkraftverk i Nore og Uvdal kommune i Viken fylke.
Kraftverket ligger ved Rødberg, rett ved innkjøringsportalen til Uvdal II kraftverk
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 172 meter i Smådøla.
Installert effekt er 1,4 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 4,5 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Christian Wendelbo Strand

Christian Wendelbo Strand (født 3. oktober 1854 på Kolvereid i Nord-Trøndelag, død 1. oktober 1931 i Flatanger i Nord-Trøndelag) var en norsk handelsmann, gårdbruker og politiker. Han var Kolvereids ordfører fra 1899 til 1904, og representerte partiet Høyre.
Han var sønn av gårdbruker Christian Haldorsen Mehlum og hustru Marie Johnsdatter Horvereid på matrikkelgården Strand i Kolvereid herred. På farssiden var han oldebarn av stortingsmann og lensmann Ole Jacobsen Mehlum, som hadde en stor etterslekt i Namdalen. Wendelbo-navnet hadde han fra sin farmors slekt på Foldereid. Navnet ble først brukt av hans tippoldefar, og viser til Vendsyssel i Danmark. På Strand var det poststasjon; posten ble ført hit med båt fra Jøa og videre på landveien til Kolvereid. Omkring 1875 åpnet Christian Wendelbo Strand sin handelsvirksomhet i et sjøhus nedenfor gården, og han ble også poståpner.Strand var Kolvereids varaordfører i 1898, ordfører fra 1899 til 1904, og varaordfører igjen fra 1905 til 1907. I likhet med flere av sine forgjengere og sin etterfølger i ordførervervet, var Strand høyremann. Høyre var antageligvis organisert med en egen forening i herredet. Strand har blitt beskrevet som «en strengt konservativ mann som først og sist så til at kommunemidlene ble brukt uten sløseri». Han var valgmann for Kolvereid prestegjeld ved stortingsvalget i 1888, og stemte på handelsmann Johan Berg på Rørvik, amtmann Lars Otto Roll Grundt, prost Carl Theodor Rode og gårdbruker Martin Daniel Müller, som alle tapte for venstremenn. Strand var suppleant for valgmennene ved stortingsvalgene i 1894 og 1897.I 1910 ble han gårdbruker på Lauvsnes-Vangen i Flatanger herred, som hans bror, Hartvig Strand, tidligere hadde drevet. Christian Wendelbo Strand drev gården frem han døde av nyresykdom i 1931.Han giftet seg i 1878 med sin tremenning Laura Jacobsdatter Schrøder fra Øksninga like ved Strand. De fikk fire barn, som alle i sin tur var barnløse.


== Referanser ==
Victoria Hislop

Victoria Hislop (døpt Hamson; født 8. juni 1959) er en britisk forfatter av historiske romanser som konsentrerer seg særlig om Hellas. De fleste av hennes bøker har kommet ut på norsk, også utgitt som lydbok.


== Liv og virke ==


=== Privatliv ===
Hun er født i Bromley i Kent (i dag en del av London), og vokste opp i Tonbridge i Kent, hvor hun gikk på videregående.Hun studerte engelsk ved St Hilda's College ved University of Oxford, og arbeidet deretter i forlag og som journalist før hun utga sin første bok. Hun har bodd i London i over tyve år, men bor i dag i Sissinghurst.Hun giftet seg med Ian Hislop, redaktør av Private Eye, den 16. april 1988 i Oxford. De har to barn, Emily Helen (født 1990) og William David (født 1993).


=== Forfatterskap ===
Hennes roman The Island (2005), norsk utgivelse Øya (2007), som ble opphauset som «den nye Kaptein Corellis mandolin» av avisen Sunday Express, ble en bestselger i Storbritannia, og delvis hadde dens suksess sin årsak i at den ble utvalgt av Richard & Judy Book Club i 2006. Romanen vant prisen British Book Award i 2007. Romanen ble filmatisert som TV-serie av den greske TV-kanalen MEGA.
Den handler om en engelsk kvinne som ble født i en liten landsby på Kreta, men vokste opp i London. Da hun reiser tilbake til Kreta har hun med seg et brev som inneholder en hemmelighet. På Kreta oppdager hun at landsbyen ligger bare et steinkast fra Spinalonga - en liten, fraflyttet øy hvor det i mange år lå en koloni for spedalske.
I 2009 donerte hun en novelle, Aflame in Athens, til Oxfams litterære prosjekt «Ox-Tales», som var fire boksamlinger med britiske fortellinger, skrevet av 38 forfattere. Hennes fortelling ble utgitt samlingen Fire.Hun har utgitt en rekke romaner, men også et par novellesamlinger, foruten også en sakprosabok. Hun har en særskilt ømhet for Hellas, besøker landet ofte for undersøkelser og andre årsaker, og har sitt andre hjem på Kreta.


== Bibliografi ==
RomanerNot For Me, I'm Russian (2002)
The Island (2005), norsk utgivelse Øya (2007)
The Return (2008), norsk utgivelse Hjemkomsten (2009)
The Thread (2011), norsk utgivelse Tråden (2012)
The Sunrise (2014), norsk utgivelse Soloppgang (2014)NovellesamlingerOne Cretan Evening (2011), norsk utgivelse En aften på Kreta (2011)
The Last Dance and Other Stories (2012), norsk utgivelse Siste dans og andre fortellinger (2013)SakprosaSink or Swim: The Self-help Book for Men Who Never Read Them (2002) (sammen med Duncan Goodhew)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Victoria Hislop – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Victoria Hislop på Internet Movie Database 
(en) Victoria Hislop på MusicBrainz 
(en) Victoria Hislop på Songkick
Stein André Hagen

Stein André Økelsrud Hagen (født 30. september 1997 på Hamar) er en norsk ishockeyspiller. Han spiller for Lillehammer. Høsten 2013 ble han tatt opp i A-laget til Storhamar på GET-nivå i en alder av 15 år. Posisjonen hans er back.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stein André Hagen – Eurohockey.com 
(en) Stein André Hagen – Eliteprospects.com
Hæra naturreservat

Hæra naturreservat i Trøgstad i Indre Østfold kommune omfatter Hæravassdraget fra Kallaksjøen til Skottasjøen med tilgrensende arealer. Området har stor spennvidde i naturtyper, og favner foruten elva selv både fuktenger, myr, bar- og løvskog samt brakkmark. Dette gir stor artsrikdom. Det er blant annet registrert 68 ulike våtmarksfuglearter, og stedet er den viktigste rasteplass for traner i Østfold.


== Referanser ==
Strønes naturreservat

Strønes naturreservat ligger i et ravinelandskap ved Mønstervika i sørenden av Øyeren. Området domineres av rik løvskog/edelløvskog, med gråor-heggeskog, gråor-askeskog og alm-lindeskog. Dette er det største sammehengende området i fylket med slik edelløvskog.


== Referanser ==
Theodor Haecker

Theodor Haecker (født 4. juni 1879 i Eberbach i kongedømmet Württemberg i keiserdømmet Tyskland, død 9. april 1945 i Ustersbach) var en tysk forfatter, kulturkritiker og oversetter.
Theodor Haecker vokste opp i Esslingen am Neckar, hvor han fikk arbeid ved forlaget Schreiber-Verlag. I 1905 dro han til München for å studere, og ble boende i byen til 1944. Han ble kjent for offentligheten først og fremst som oversetter av Søren Kierkegaards dagbøker, Vergils ekloger og den engelske kardinalen John Henry Newman. Under innflytelse av Newman konverterte han i 1921 til katolisismen og offentliggjorde siden kulturkritiske essays i tidsskriftene Der Brenner og Hochland. På grunn av hans avvisende holdning til nazismen fikk han i 1936 tale- og publikasjonsforbud. De private dagbøkene hans fra den følgende tiden ble offentliggjort posthumt i 1947 som Tag- und Nachtbücher, og regnes som ett av de betydeligste verkene fra de tyske intellektuelles indre emigrasjon. Etter at boligen hans i München var blitt ødelagt ved et bombeangrep, flyttet han til Ustersbach, hvor han døde av manglende insulin 9. april 1945.
Haecker var mentor for Hans og Sophie Scholl, medlemmer av motstandskretsen Den hvite rose. I 1995 stiftet byen Esslingen am Neckar Theodor-Haecker-prisen til hans minne.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Eugen Blessing: Theodor Haecker. Gestalt und Werk. Glock & Lutz, Nürnberg 1959
(de) Eugen Blessing: «Haecker, Theodor.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 7, Duncker & Humblot, Berlin 1966, ISBN 3-428-00188-5, s. 425–427 (digitalisering).
Karin Masser: Theodor Haecker. Literatur in theologischer Fragestellung. Peter Lang, Frankfurt 1986 ISBN 3-8204-8747-6
Hinrich Siefken (Hg.): Theodor Haecker 1879–1945. Marbacher Magazin # 49, 1989. Mit Haecker-Bibliographie von Eva Dambacher
Michael Langer: Theodor Haecker 1879–1945. in: Emerich Coreth u.a. (Hgg.): Christliche Philosophie im katholischen Denken des 19. und 20. Jahrhunderts. Bd. 3, Graz 1990, S. 216-225
(de) Friedrich Wilhelm Bautz: «Theodor Haecker» i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Bind 2, Hamm 1990, ISBN 3-88309-032-8, sp. 433–434.
Stadtarchiv Esslingen Hg. und Verlag: Theodor Haecker. Leben und Werk. Texte, Briefe, Erinnerungen, Würdigungen. 1995
Jürgen Klöckler: Abendland – Alpenland – Alemannien, Oldenbourg Wissenschaftsverlag, München 1998, S. 129
Gebhard Fürst (Hg.): Theodor Haecker 1879–1945. Verteidigung des Bildes vom Menschen. Akademie der Diözese Rottenburg. Stuttgart 2001 ISBN 3-926297-82-4
Walter Bauer

Walter Bauer (født 8. august 1877 i Königsberg, død 17. november 1960 i Göttingen) var en tysk teolog som først og fremst studerte oldkirken. Han utga også en ordbok over nytestamentlig gresk, som regnes som et standardverk og er blitt oversatt til flere språk.
Walter Bauer var elev ved Gymnasium Philippinum i Marburg og studerte teologi ved Universitetet i Marburg. Senere fortsatte han studiene i Berlin og Straßburg (Strasbourg). Han tok habilitasjonen i Marburg i 1903 og var fra 1913 professor ved Universitetet i Breslau. I 1916 flyttet han til Universitetet i Göttingen, hvor han ble værende til han gikk av i 1946.
Bauer studerte den tidligste kristendommen. Det mest kjente verket hans er Rechtgläubigkeit und Ketzerei im ältesten Christentum («Rettroenhet og kjetteri i den tidligste kristendommen», 1934), hvor han forsøkte å vise at den ortodokse retningen i den tidlige kirken ikke var den eldste. I de oldkirkelige samfunnene hadde det også eksistert gnostiske retninger, som senere ble ansett som kjetterske av den retningen som ble regnet som ortodoks. Bauers Griechisch-deutsche Wörterbuch zu den Schriften des Neuen Testaments und der übrigen urchristlichen Literatur («Gresk-tysk ordbok over skriftene i Det nye testamente og den øvrige urkristne litteraturen») er i dag et standardverk for nytestamentlig forskning innenfor alle kristne kirkesamfunn.


== Referanser ==


== Litteratur ==
(de) Friedrich Wilhelm Bautz: «BAUER, Walter» i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Bind 1, Hamm 1975, sp. 419.
Georg Strecker: Artikel Bauer, Walter. In: Theologische Realenzyklopädie Bd. 5, 1980, S. 317–319.
Phoenix Award

Phoenix Award er en litteraturpris som utdeles av Children's Literature Association i USA til en engelskspråklig barne- eller ungdomsbok som ikke fikk tilstrekkelig oppmerksomhet da den ble utgitt 20 år tidligere. 
Prisen ble første gang utdelt i 1985; den består av en messingstatuett. Siden 1989 har også en eller to bøker blitt tildelt en supplerende utmerkelse som «Honor Book». Prisen utdeles av en jury med fem medlemmer, etter forslag fra CLAs medlemmer. 


== Prisvinnere ==
1985: Rosemary Sutcliff, The Mark of the Horse Lord
1986: Robert Burch, Queenie Peavy
1987: Leon Garfield, Smith
1988: Erik Christian Haugaard, The Rider and his Horse
1989: Helen Cresswell, The Night-Watchmen
Honor Book: Milton Meltzer, Brother Can You Spare a Dime?
Honor Book: Adrienne Richard, Pistol
1990: Sylvia Engdahl, Enchantress from the Stars
Honor Book: William Mayne, Ravensgill
Honor Book: Scott O’Dell, Sing Down the Moon
1991: Jane Gardam, A Long Way from Verona
Honor Book: William Mayne, A Game of Dark
Honor Book: Ursula K. Le Guin, The Tombs of Atuan (Jordsjø)
1992: Mollie Hunter, A Sound of Chariots
1993: Nina Bawden, Carrie's War
Honor Book: E. L. Konigsburg, A Proud Taste for Scarlet and Miniver
1994: Katherine Paterson, Of Nightingales that Weep
Honor Book: James Lincoln Collier og Christopher Collier, My Brother Sam is Dead
Honor Book: Sharon Bell Mathis, Listen for the Fig Tree
1995: Laurence Yep, Dragonwings
Honor Book: Natalie Babbitt, Tuck Everlasting
1996: Alan Garner, The Stone Book
Honor Book: William Steig, Abel's Island
1997: Robert Cormier, I Am the Cheese
1998: Jill Paton Walsh, A Chance Child
Honor Book: Robin McKinley, Beauty
Honor Book: Doris Orgel, The Devil in Vienna
1999: E. L. Konigsburg, Throwing Shadows
2000: Monica Hughes, Keeper of the Isis Light
Honor Book: Jane Langton, The Fledgling
2001: Peter Dickinson, The Seventh Raven
Honor Book: Kathryn Lasky, The Night Journey
2002: Zibby Oneal, A Formal Feeling
Honor Book: Clayton Bess, Story for a Black Night
2003: Ivan Southall, The Long Night Watch
Honor Book: Cynthia Voigt, A Solitary Blue
2004: Berlie Doherty, White Peak Farm
Honor Book: Brian Doyle, Angel Square
2005: Margaret Mahy, The Catalogue of the Universe
2006: Diana Wynne Jones, Howl's Moving Castle (
Honor Book: Margaret Mahy, The Tricksters
Honor Book: Philip Pullman, The Shadow in the North / The Shadow in the Plate (Nordlys)
2007 Margaret Mahy, Memory
Honor Book: Sheila Gordon, Waiting for the Rain
2008: Peter Dickinson, Eva (
Honor Book: Jane Yolen, The Devil's Arithmetic
2009: Francesca Lia Block, Weetzie Bat
Honor Book: Sylvia Cassedy, Lucie Babbidge’s House
2010: Rosemary Sutcliff, The Shining Company
2011: Virginia Euwer Wolff, The Mozart Season
Honor Book: Mary Downing Hahn, Stepping on the Cracks
Honor Book: Eloise McGraw, The Striped Ships
2012: Karen Hesse, Letters from Rifka
Honor Book: Michael Dorris, Morning Girl
Honor Book: Frances Temple, Taste of Salt: A Story of Modern Haiti


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Hamoir

Hamoir er en kommune i provinsen Liège i Belgia. Kommunen består av tre delkommuner: Hamoir, Comblain-Fairon og Filot. Elva Ourthe renner gjennom kommunen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Hamoir – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Hamoir
Byer og kommuner i Belgia
Héron (Belgia)

Héron er en kommune i provinsen Liège i Belgia. Kommunen består av fire delkommuner: Héron, Lavoir, Waret-l'Évêque og Couthuin. Elva Mehaigne, ei sideelv til Meuse (Maas) renner gjennom kommunen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Héron (Belgium) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Byer og kommuner i Belgia
Grand Prix Cycliste de Québec 2013

Grand Prix Cycliste de Québec 2013 var den 4. utgaven av sykkelrittet Grand Prix Cycliste de Québec. Rittet gikk over 201,6 km den 13. september 2013. Det er det 25. arrangementet på UCI WorldTour 2013. 


== Lag ==
I tillegg til de 19 WorldTourlagene ble 2 andre lag invitert til å delta:


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Grand Prix Cycliste de Québec 2013 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ferrières (Belgia)

Ferrières er en kommune i provinsen Liège i Belgia. Kommunen består av fem delkommuner: Ferrières, My, Vieuxville, Werbomont og Xhoris. Elva Ourthe renner gjennom kommunen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ferrières – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Ferrières
Byer og kommuner i Belgia
Wilhelm Wettergreen

Wilhelm Ove Malling Wettergreen (født 3. april 1881 i Stavanger, død 18. november 1925 i Bergen) var en norsk fotballspiller. Han spilte på Grane fra Nordstrand og var også premiert i skirenn. I 1897 var han med på det kombinerte Grane/Spring-laget som slo Örgryte i Göteborg i den første kampen et norsk lag spilte utenlands. I 1902 spilte Wettergreen senterhalf på Granes vinnerlag i turneringen som senere er blitt kjent som det første norgesmesterskapet i fotball. Broren Emil var også med på laget. I den tilsvarende turneringen i 1903 tapte Wettergreen og Grane finalen mot Odd.
I likhet med flere andre Grane-medlemmer gikk Wettergreen over til Mercantile, og i 1907 var han formann i sin nye klubb.


== Familie ==
Han var gift med den i Hamburg fødte Sigrid Fernanda Clara Buck (født 1883), som var etterkommer av eidsvollsmannen Jens Stub.  De fikk sønnene Reidar Emil (født 1907) og Wilhelm (født 1911). I 1917 giftet han seg med Sara Schreuder (1892–1978).  Wilhelm døde i Bergen i 1925.


== Referanser ==
Engis

Engis er en kommune i provinsen Liège i Belgia. Kommunen består av fire delkommuner: Engis, Clermont-sous-Huy, Hermalle-sous-Huy og Éhein-Bas. Elva Meuse (Maas) renner gjennom kommunen. I 1829 ble det funnet benrester av neandertalere i ei grotte i Engis, dette 25 år før det offisielt første funnet i Neandertal i dagens Tyskland.


== Kjente personer fra Engis ==
Jean-Pierre Dardenne,  filmregissør.
Armand Putzeys, landeveissyklist.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Engis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Engis
Byer og kommuner i Belgia
Fox on the Run

«Fox on the Run» (norsk: rev på rømmen) er en sang av det britiske glam-rock-bandet Sweet, skrevet av Andy Scott, Brian Connolly, Mick Tucker og Steve Priest, som ble utgitt på singel i mars 1975. Sangen ble opprinnelig utgitt på albumet Desolation Boulevard i november 1974 i en mer gitardominert versjon, men det ble spilt inn en annen versjon som også omfattet synthesizere for singelen. Det er singelversjonen som er den mest kjente versjonen av sangen.
Tittelen er avledet 1970-talls slang, hvor sexy kvinner ble kalt «foxes» (rever). Sangen handler om groupies, og deres betydning for artistlivet på 1970-tallet. 
«Fox on the Run» er en av Sweets mest kjente sanger. Som mange av bandets selvskrevne sanger (som ikke er skrevet av Nicky Chinn og Mike Chapman) er sangen kreditert alle bandets medlemmer. «Fox on the Run» var Sweets første selvskrevne hit. Det britiske bandet Manfred Mann ga ut en sang i 1969 som også heter «Fox on the Run», men det er ingen forbindelse mellom sangen til Manfred Mann og sangen Sweet ga ut seks år senere.
Scorpions under bandnavnet The Hunters ga ut en tyskspråklig versjon av sangen som sjutommer i 1975 på Electrola (Colorit 006-41 102) med tittelen «Fuchs geh’ voran», og med en cover av Sweet-låten «Action» på tysk som «Wenn es richtig losgeht» på B-siden.


== Medvirkende ==
Brian Connolly - ledende vokal, låtskriver
Andy Scott - gitar, bakgrunnsvokal, låtskriver
Steve Priest - bass, bakgrunnsvokal, låtskriver
Mick Tucker - trommer, bakgrunnsvokal, låtskriver


== Sangtekst ==
I don't wanna know your name
Cause you don't look the same
The way you did before
OK you think you got a pretty face
But the rest of you is out of place
You looked all right beforeRefreng:
Fox on the run,
You screamed and everybody comes
a-running
Take a run and hide
yourself away
Foxy on the run
F-foxy, fox on the run, and hideawayYou-you talk about just every band
But the names you drop are second hand
I've heard it all before
I don't wanna know your name
Cause you don't look the same
The way you did beforeRefreng:
Fox on the run,
You screamed and everybody comes
a-running
Take a run and hide
yourself away
Foxy on the run
F-foxy, fox on the run, and hideaway(gitarsolo)Refreng:
F-foxy fox on the run,
You screamed and everybody comes
a-running
Take a run and hide
yourself away
Foxy on the run
F-foxy, fox on the run, and hideawayFox on the run,
Fox on the run,
Fox on the run,
Fox on the run


== Referanser ==
Burmalerke

Burmalerke (Mirafra microptera) er en fugl i slekten Mirafra i lerkefamilien.


== Utbredelse ==
Den er endemisk til det sentrale Myanmar.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) burmalerke i Global Biodiversity Information Facility 
(no) burmalerke hos Artsdatabanken 
(en) burmalerke hos ITIS 
(en) burmalerke hos NCBI 
(en) Kategori:Mirafra microptera – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Mirafra microptera (ID CA5526E1C6747CFE). Avibase. Hentet ut 14. september 2013.
Mirafra microptera (TSN 561146). Integrated Taxonomic Information System. Hentet ut 14. september 2013.
Birdlife Species Factsheet: Mirafra microptera. Hentet ut 14. september 2013.
IBC - The Internet Bird Collection: Mirafra microptera. Hentet ut 14. september 2013.
Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, B.L. Sullivan, C. L. Wood, and D. Roberson. 2013. The Clements checklist of birds of the world: Version 6.8.. Hentet ut 14. september 2013.
Lotusfrøpasta

Lian rong eller lotusfrøpasta (tradisjonell kinesisk: 蓮蓉, forenklet kinesisk: 莲蓉, pinyin: lían róng) er en kostbar kinesisk dessertingrediens laget av tørkede lotusfrø.
Lotuspasta benyttes i det kinesiske kjøkken særlig som fyll i månekake, baozi og annet søtt bakverk. Den benyttes også i lotusfrøboller, en utbredt dim sum-smårett.
Padderudvannet

Padderudvannet er et vann i Asker kommune i Viken. Det ligger rett sør for E18 helt vest i Asker kommune. Vannet får tilsig via små bekker fra nord, og har avløp i sørvest mot Ulvenvannet. Vannet ligger i et område med kalkrike kambrosilurbergarter, og har pH = 8. Det er meromiktiske forhold. Ved undersøkelse i 2012 var det syv meters siktedyp.Vannet huser flere rødlistede plantearter, blant annet blanktjønnaks. Av fisk finnes abbor, gjedde, mort, sørv, ørekyt, ørret og ål. Sistnevnte er rødlistet som kritisk truet (CR) både nasjonalt og globalt, og er derfor fredet.


== Referanser ==
Valget i Bayern 2013

Valget i Bayern 2013 var det 16. valget av minimum 180 representanter til den bayerske landdagen og ble avholdt 15. september 2013. Det fantes ca. 9,4 millioner stemmeberettigete ved valget og valgdeltakelsen var 63,9 %.Etter valget i 2008 var regjeringen i Bayern utgått fra en koalisjon bestående av CSU og FDP. Valget i 2013 medførte at CDU fikk tilbake sitt flertall i parlamentet. FDP falt ut av landdagen da partiet ikke nådde sperregrensen.


== Referanser ==
«Carmanian»

«Carmanian» var et seilskip (bark) bygget 1897 av R. Williamson & Son, Workington i Storbritannia. Skipet ble kjøpt til Norge i 1910 av Kornelius Olsen. Senket av en tysk ubåt i 1916.


== «Carmanian» ==
1897: mai: Levert som «Carmanian» til R.Williamson & Son, Workington, Storbritannia.
1897: 8. juli: La i fra land i Liverpool på første tur til Melbourne, Australia.
1903: E.F. & W. Roberts, Workington, Storbritannia.
1910: august: A/S Bark Carmanian ved Kornelius Olsen, Stavanger.
1916: 19. februar: Avgikk Buenos Aires.
1916: 25. april: Senket utenfor kysten av Dinglehalvøya, Irland av den tyske ubåten «U-19», på reise fra Buenos Aires til Queenstown, Irland meg hvete. Mannskapet fikk gå i livbåtene før skipet ble senket av kanonild. Den ene livbåten kantret på vei mot land og 2 av mannskapet drukner.


== Kilder ==
«Carmanian» www.sjohistorie.no