Ruth Pfau

Ruth Katherina Martha Pfau (født 9. september 1929 i Leipzig i Tyskland, død 10. august 2017 i Karachi i Pakistan) var en katolosk ordenssøster (Filles du Cœur de Marie) og lepralege i Pakistan.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Pfau ble født i 1929 som den fjerde av fem døtre. Hun forlot i 1949 sitt hjemsted Leipzig og fulfte sin far til den såkalte Trizonen, som samme år ble forent til Forbundsrepublikken Tyskland. Etter bestått abitur begynte hun som 19-årig på medisinstudiet i Mainz, og fullført det ved Philipps-Universität Marburg med dr.med.-grad. Under studieårene ble hun kristen. Under innflytelse fra filosofen Josef Pieper lot hun seg døpe i 1951 og ble medlem av den lutherske kirke. Hun konverterte imidlertid allerede i 1953 til katolisismen.
Etter den medisinske statseksamen tjente hun under praksisåret i sykehuset i Winterberg (Sauerland).


=== Nonne ===
I 1957 dro hun til Paris og trådte der inn i Filles du Cœur de Marie (Maria Hjerte-døtrenes kongregasjon). Etter videreførende medisinske studier – i 1958 internmedisin i Köln ved Hildegardis-sykehuset, i 1959 gynekologi i Bonn ved Elisabeth-sykehuset Bonn – ble hun i 1960 sendt av sin orden til India for der å virke som gynekolog. På grunn av et visumproblem måtte hun imislertid stanse i Karachi (Vest-Pakistan) på veien. Der forble så Pfau, for hennes møte med de leprasyke i slumområdene i storbyen ble bestemmende for hennes videre livsløp. Hun bestemte seg for å etablere et sykehus der for leprabekjempelse. Marie Adelaide Leprosy Centre (MALC) ble en nasjonalt anerkjent institusjon. Hun ledet den til 2013.
I 1980 ble Pfau utnevnt til nasjonal rådgiver med statssekretærs rang for den pakistanske regjerings kontrollprogram for lepra- og tuberkulose. I 1996 ble det ansett at lepraen endelig var under kontroll i Pakistan.
Under et fengselsbesøk fastlo hun at mange av de innsatte der var på det nærmeste blinde, og satte i gang et program for bekjempelse av unødvengig utvikling av svaksyn og blindhet.
Pfau døde den 10. august 2017.


== Skrifter ==
Und hätte die Liebe nicht. 50 Jahre in Pakistan. 2010, ISBN 978-3-451-30297-8.
Liebe und tu, was du willst. Wege meines Lebens. 2006, ISBN 3-451-05617-8.
Das Herz hat seine Gründe. Mein Weg. 2003, ISBN 3-451-28221-6.
Wer keine Tränen hat… Was mein Leben trägt. 1999, ISBN 3-451-04924-4.
Das letzte Wort wird Liebe sein. Ein Leben gegen die Gleichgültigkeit. 1996, ISBN 3-451-05172-9.
Verrückter kann man gar nicht leben. Ärztin, Nonne, Powerfrau. 1995, ISBN 3-451-04913-9.
Wohin die Liebe führt. Afghanisches Abenteuer. 1990, ISBN 3-451-21599-3.
Wenn du deine große Liebe triffst. Das Geheimnis meines Lebens. 1985, ISBN 3-451-20259-X.


== Litteratur ==
Michael Albus: Ruth Pfau. Ein Leben gegen den Aussatz. Patmos, Düsseldorf 1984, ISBN 3-491-79237-1.
Irma Hildebrandt: Das Abenteuer Leipzig – Karachi. Ruth Pfau (* 1929). I: Irma Hildebrandt: Große Frauen. Porträts aus fünf Jahrhunderten. Hugendubel, Kreuzlingen 2008, ISBN 978-3-7205-3049-1, S. 469–484
Bengt Pflughaupt: Mit den Augen der Liebe. Mit den Augen der Liebe. Als Reporter unterwegs mit einer ungewöhnlichen Frau im wilden Pakistan. Herder, Freiburg im Breisgau 2005, ISBN 3-451-28542-8.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografische Daten über Ruth Pfau.
(de) Verk av og om Ruth Pfau i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Ruth-Pfau-Stiftung
ORF Religion 2003: Ruth Pfau Arkivert 22. mars 2006 hos Wayback Machine.
Marie Adelaide Leprosy Center in Pakistan