jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Stortingsvalget 1882

Stortingsvalget 1882 ble avholdt i Norge i 1882 som indirekte valg til det 32., 33. og 34. ordentlige storting. Stortinget ble konstituert 1. februar 1883Parlamentarismen var ikke innført, så statsrådet fungerte uten formell kontakt med stortinget.


== Valgordning ==
I hvert prestegjeld hadde sognepresten ansvar for å holde valgting som utpekte valgmenn. Valgmennene møttes til valgmannsting. På landet hadde hvert av de atten amtene valgmannsting, og utpekte 2-5 av 76 stortingsrepresentanter. Kjøpstedenes valgmannsting utpekte én, to eller fire av 38 stortingsrepresentanter.
Menn over 25 år med eiendom av en viss størrelse var kvalifisert for stemmerett. I tillegg kunne embedsmenn og rettighetsmenn i Finnmark stemme. For å være stemmeberettiget måtte de i tillegg avlegge ed til grunnloven ved innføring i manntall. Allmenn stemmerett for menn ble innført i 1898. Kvinner hadde ikke stemmerett. 145 700 menn var stemmerettskvalifisert, 99 501 hadde stemmerett. Av disse stemte 72 128.Valgtingene ble holdt i perioden juli 1882 til november 1882. 416 valgting i landdistriktene utpekte totalt 1 051 valgmenn. 39 valgting i byene utpekte totalt 367 valgmenn. Valgmannstingene ble holdt i perioden 5. august 1882 til 5. desember 1882. Det 32. ordentlige storting ble konstituert 1. februar 1883.


== Politikk ==
Valget regnes som det første partivalg i Norge. Statsrådssaken hadde i 1880 tilspisset seg slik at det ikke var mulig for stortingsrepresentantene å stille seg nøytral. Saken var avgjørende for dannelsen av de to partiene: Det radikale Venstre som krevde statsrådenes møteplikt, og det konservative Høyre som ønsket å beholde tidligere praksis med et statsråd som var uavhengig av Stortinget.


== Resultater ==
Valgmennene kunne stemme på hver enkelt stortingsplass i sitt valgmannsting. Kandidatene måtte tilhøre valgkretsen, og kunne ikke stemme på seg selv.


=== Kjøpstedene ===
██ gjenvalgt stortingsrepresentant
██ ny stortingsrepresentant


=== Amtene ===
██ gjenvalgt stortingsrepresentant
██ ny stortingsrepresentant


== Se også ==
Liste over stortingsrepresentanter 1883–1885


== Referanser ==
Inntrøndelag Idrettskrets

Inntrøndelag Idrettskrets er et tidligere organisasjonsledd i Norges Idrettsforbund.
Inntrøndelag Idrettskrets ble stiftet i 1945.
Inntrøndelag Idrettskrets og Namdal Idrettskrets ble slått sammen til Nord-Trøndelag Idrettskrets 25. mars 1979.


== Kretsens ledere ==
Reidar Strømsøe, Levanger (1945–1946)
Nils Edvard Bratberg, Beitstad (1946–1947)
Bjarne Berre, Skogn (1947–1948)
Alf Eriksen, Verdal (1948–1979)


== Kilder ==
Hans M. Nordberg (1994): Idrettens historie i Nord-Trøndelag : idrettskretsen 75 år. ISBN 8299314704.
Namdal Idrettskrets

Namdal Idrettskrets er et tidligere organisasjonsledd i Norges Idrettsforbund.
Namdal Idrettskrets ble stiftet i 1945.
Inntrøndelag Idrettskrets og Namdal Idrettskrets ble slått sammen til Nord-Trøndelag Idrettskrets 25. mars 1979.


== Kretsens ledere ==
Oddmund Kjærstad (1945–1947)
Sverre Sundh (1948)
Fridthjof Fredriksen (1949)
Ragnar Randklev (1950–1951)
Hans Dahl (1952)
Rolf Andresen (1953–1954)
Alf Vibstad (1955–1956)
Magne Bjørlykke (1957–1959)
Henrik Støen (1960)
Gunnar Romuld (1961–1963)
Arne Skjelvan (1964)
Samuel Haklien (1965)
Jørgen Johs. Havig (1966–1968)
Samuel Haklien (1969)
Willy Knobloch (1969)
Anne Margrethe Sellæg (1970–1973)
Gunnar Hojem (1974–1979)


== Kilder ==
Thoralf Johnsen (1975): Namdal idrettskrets gjennom 30 år : 1945-1975.
Hans M. Nordberg (1994): Idrettens historie i Nord-Trøndelag : idrettskretsen 75 år. ISBN 8299314704.
Lohavngata (Oslo)

Lohavngata er en gate under anleggelse ved Bispevika i Oslo. Den skal gå parallelt med og vest for Kong Håkon 5.s gate, i forlengelsen av Rostockgata mot Kongshavnveien.


== Eksterne lenker ==
Oslo kommune: Fjordbyen
Aftenposten 23. april 2013: «Slik blir nye Bjørvika»
Statens vegvesen: E18 Bjørvika etappe 2: Byggeplan Arkivert 6. oktober 2014 hos Wayback Machine.
Bjørvika Utvikling: Bispekilen
Alle pikers bok

Alle pikers bok av Titt Fasmer Dahl utkom i 1943, og er preget av sin tid, 2. verdenskrig. Et av kapitlene heter "Alle pikers krisekokebok". Det er gøy å lage mat. "Det er i det hele lett nok å lage god mat når en har noe godt å laget av. Men enda mer spennende er det å få til noe som glir ned på høykant nå om dagen. Men også mer krevende. ... I dag er maten så verdifull at ingenting må gå til spille." 
Poteter var en viktig ingrediens i krisematen under andre verdenskrig. Alle pikers bok er derfor en interessant kilde til  krigshverdagen. Krisekokeboka har en rekke forslag til spennende oppskrifter: Potetsuppe med nesle eller meldestokk, klippfisk i kål, tørrfisklapskaus, fiskemelskaker, fiskemel i form, saus av potet - uten både smør og mel. Potetfyrstekake, potetbløtekake, vafler av bare poteter og til og med god marsipan. Marsipanen er kun laget av poteter, men litt sukker må du ha.
Klippfisk var et norsk produkt som var vanskelig å få fram til de tradisjonelle markedslandene ute i verden. En forsøkte derfor å markedsføre klippfisk på innenlandsmarkedet. Klippfisk-i-kål var inspirert av får-i-kål. Legg fisk og kål lagvis og slå på litt vann. Strø litt mel mellom lagene hvis du har. "Hel pepper skal helst koke med, men det har du sikkert ikke, så peppererstatning får greie seg."


== Kilder ==
Titt Fasmer Dahl: Alle pikers bok. 1943
Harry Sønsterød

Harry Olaf Sønsterød (født 27. oktober 1921, død 19. desember 2017 i Bærum) var en norsk motstandsmann under okkupasjonen. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han vokste opp i Heggedal, og var 19 år da krigen kom til Norge. 


=== Motstandsmann ===
Han deltok først i Milorg, og ble senere sentral i sabotasjeorganisasjonen kjent under navnet Osvald-gruppen, ledet av kommunisten Asbjørn Sunde. Sønsterød var 21 år da han sluttet seg til Sundes organisasjon.
Sønsterød hadde teknisk innsikt, og sto for opplæring av 30–40 menn i spesialsabotasje. Han var også ansvarlig for gruppens aksjon da de i 1944 sprengte arbeidskontoret i Tønsberg, da de saboterte jernbanen ved Fåberg og da de mot sluttet av krigen ranet banker for å finansiere motstandskampen.
Som mange i Osvald-gruppen måtte Sønsterød – og hans kjæreste kureren Else – gå under jorden og leve som illegale, med dekknavn og falske ID-papirer. I den kommunistledede motstandsgruppen passet man likevel formalitetene, og sørget for at det unge paret slapp å «leve i synden». De ble enkelt og greit «viet» av lederen Sunde selv.


=== Etterkrigstiden ===
Etter krigen arbeidet Sønsterød som ingeniør. Han ledet blant annet byggingen av Storebrand-bygget i Oslo og av Bærum rådhus. 
De som deltok i den kommunistledede delen av motstandsbevegelsen høstet lite ære under den kalde krigen. Veteranene fra Osvald-gruppen fikk først anerkjennelse fra det offisielle Norge i 2013, da forsvarsminister Anne-Grete Strøm-Erichsen møtte Sønsterød og syv andre aldrende Osvald-kjempere og takket på vegne av regjeringen.
I 2016 laget filmskaper Tore Severin Netland et dokudrama om Harry Sønsterød og Else, - filmen Sabotøren og kureren.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Lager film om krigssabotør Harry Sønsterød», «Fakta om Harry Sønsterød», budstikka.no 14. juli 2015
«Han er én av de glemte veteranene», dagsavisen.no 13. januar 2017
Vincent Courtois

Vincent Courtois (født 21. mars 1968 i Paris) er en fransk jazzcellist.


== Biografi ==
Courtois studerte klassisk cello ved Konservatoriet i Aubervilliers, først med Erwan Fauré, og deretter med Roland Pidoux og Frédéric Lodéon. Han har spilt i trio med Didier Levallet og Dominique Pifarély og siden 1988 med band ledet av Christian Escoudé og Didier Levallet ("Swing String System") i Paris. I tillegg startet han sin egen kvartett i 1990 med debutalbumet Pleine Lune (1991). 
Han spilte i duo med Martial Solal fra 1993, med Julien Lourau i "Pendulum Quartet", med Franck Tortiller i bandet "Tukish Blend" og trioen "Zebra 3", og i tillegg spilte han med Xavier Desandre Navarre. Han har også bidratt på albumet Marvellous (1994) med Michel Petrucciani, Tony Williams og Dave Holland.
I 1995 spilte Courtois sine første solokonserter, spilte i François Corneloups septett, og samarbeidet med Louis Sclavis for å lage film og teatermusikk. Han spilte også inn to album med kvintetten til Rabih Abou-Khalil, og i 1998 deltok han i et ensemble ledet av Pierre Favre, og en trio med Yves Robert. I 2000 var han med i tre triokonstellasjoner, i 2002 en kvintett som spilte på festivalen "Banlieues Bleues", og i en trio med Ellery Eskelin og Sylvie Courvoisier. 
I 2005 tok Courtois med Michele Rabbia og Marilyn Crispell for å spille i Bamako med sin egen trio. Han var involvert med Henri Texiers i opptak av musikken til filmen Holy Lola av Bertrand Tavernier. I 2006 initierte han en ny kvartett med Jeanne Lagt, Marc Baron og François Merville. I 2008 ga han ut albumet L'homme avion med Ze Jam Afane.


== Diskografi ==

Cello News med Pierre Christophe, Benoit Dunoyer de Segonzac, Serge Gacon, 1990
Pleine Lune , Pierre Christophe, Xavier Desandre, Benoît Dunoyer de Segonzac, Serge Gacon, Julien Loureau, 1991
Gilles Andrieux & Vincent Courtois tyrkisk Blanding med Benoît Dunoyer de Segonzac, Kakoli, Nicolas Krassik, Julien Lourau, Youval Micenmacher, Bojan Zulfikarpašić, 1994
Pendulum Quartet med Julien Lourau, Benoit Dunoyer de Segonzac, Daniel Garcia Bruno, 1995
Translucide med Noël Akchoté, Michel Godard, Yves Robert, 2000
The Fitting Room med Marc Ducret , Dominique Pifarély, 2001
Les Contes de Rose Manivelle, 2004
Trio Rouge med Lucilla Galeazzi og Michel Godard, 2005
L'homme Avion med Ze Jam Afane, 2008
Mediums, 2012
West, 2014Med Daniel Erdmann, Samuel Rohrer og Frank MöbusTen Songs About Real Utopia. 2015 kvartalsvise premier på tysk rekord kritikere.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Vincent Courtois – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Vincent Courtois på Internet Movie Database 
(da) Vincent Courtois på Filmdatabasen 
(fr) Vincent Courtois på Allociné 
(en) Vincent Courtois hos The Movie Database 
(en) Vincent Courtois på Apple Music 
(en) Vincent Courtois på Discogs 
(en) Vincent Courtois på MusicBrainz 
(en) Vincent Courtois på SoundCloud 
(en) Vincent Courtois på Spotify 
(en) Vincent Courtois på Songkick 
(en) Vincent Courtois på Last.fm 
(en) Vincent Courtois på AllMusic
Strategus oblongus

Strategus oblongus er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
En stor (35-59 millimeter), kraftig, men avlang, svært blank, brun til brunsvart hornbille.  Hannen har tre horn på pronotum, ett langt og krumt horn ved forkanten i midten og to kortere, kjegleformede på sidene. Pronotum er glatt og blankt. Hunnen mangler horn, men har en liten, rund uthuling med kraftig, nettmasket mikroskulptur foran på pronotum, en liten knøl midt på forkanten tilsvarer hannens fremre horn. Antennene er korte og vifteformede. Dekkvingene er blanke uten påfallende punktering. Undersiden er kledt med lange, gulrøde hår.


== Levevis ==
Larvene lever i jorden av røtter og råtnende plantedeler. Arten legger ganske store egg, rundt 3 * 4 millimeter. Hunnen legger egg mellom råtnende plantemateriale eller i død ved. Larvene kan gjøre noe skade på trerøtter. Utviklingen tar ett år. De voksne billene spiser gjerne frukt eller nektar fra blomster, de kan gjøre en del skade på sukkerrør. De flyr om natten og kommer gjerne til lys.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Hispaniola, Puerto Rico og Caymanøyene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Oryctini Mulsant, 1842
Slekten Strategus Hope, 1837
Strategus oblongus (Palisot de Beauvois, 1807)


== Kilder ==
Ratcliffe, B.C. (1976) A revision of the genus Strategus (Coleoptera, Scarabaeidae). Bulletin of the University of Nebraska State Museum 10: 93-204. [1]
Héctor Jaime Gasca-Álvarez & Brett C. Ratcliffe (2011) An annotated checklist of the oryctine rhinoceros beetles (Coleoptera: Scarabaeidae: Dynastinae: Oryctini) of the Neotropical and Nearctic realms. Zootaxa 3090: 21-40. [2]


== Eksterne lenker ==
Bilder av arten
(en) Strategus oblongus i Global Biodiversity Information Facility 
Strategus oblongus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Strategus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
La oss leve for hverandre

La oss leve for hverandre kan vise til:

La oss leve for hverandre (Gluntan-album), musikkalbum fra 1969
La oss leve for hverandre (De Syngende Husmødre-album), musikkalbum fra 1981
La oss leve for hverandre (samlealbum), album fra 1989 med diverse artister
Bråstad gruver

Bråstad gruver ligger om lag 4 km nordvest for Arendal sentrum, nær handelssenteret Stoa; området lå før 1993 i Øyestad kommune. Gruvene har navn etter gården Bråstad som lenge ble drevet sammen med gruvene som en såkalt «gruvegård». 
Bråstad gruver var den jerngruve i Arendalsfeltet med lengst drift. De ble opprettet på 1600-tallet, og hadde stor drift omkring år 1800, men ble stengt i 1870-årene. Da var de flest norske jernverkene allerede nedlagt. 
Med stigende malmpriser sikret Ulrik Fredrik Gyldenløve seg eiendomsretten til Bråstad gård og gruvene der. I 1693 fikk han også oppnevnt en kommisjon som avgjorde at gruveeiere rundt Arendal skulle avstå sine gruver til ham, og de som fikk drifte gruvene videre, hadde forbud mot å selge malm til noen før Fritzøe jernverk (som ble kontrollert av Gyldenløve) hadde fått dekket sitt behov. I realiteten dikterte Gyldenløve kommisjonens arbeid.Sommeren 1798 besøkte bergmestrene Christian Ancher Collett og Peter Petersen Arendalsfeltet på vegne av Rentekammeret i København for å inspisere Sør-Norges jernverk og gruvedrift: «Det falder os tungt at beskrive den slette Tilstand i hvilken samtlige disse Gruver befandtes», drevet på «en høist enfoldig og for Vedkommende Ejere skadelig Maade». Bråstad gruver brøt malm av høy kvalitet, men det ble drevet rovdrift på ressursene av lokale bønder som var ukjent med gruvedrift og sikkerhetsmessige foranstaltninger. Straks gruven hadde nådd en viss dybde, styrtet den sammen. Dette var hendt med 18 av gruveåpningene på Bråstad, og for Petersen som var bestyrer for Fritzøe verk, var dette et sviende tap.Hovedgruvene på Bråstad heter Gyldenløve og Antoinette og ligger vest for jernbanen. De andre gruvene ligger øst for jernbanen og ble nedlagt seinest i 1840-årene. Flere hestevandringer er bevart ved gruvene. Noen av gruvene er fylt med betongavfall, andre er fylt med søppel.Den første driftsperioden var i 1650-1882 for Fritzøe jernverk. I 1906-07 var det prøvedrift i Gyldenløve-Antoinette gruver for A/S Malmexport. I 1916-21 var der drift i Gyldenløve og Antoinette gruver for A/S Braastad Jerngruber. I 1941 var der tilfeldig drift. I 1952-75 var der drift for Christiania Spigerverk.


== Referanser ==


== Litteratur ==
J.H.L. Vogt, Norges Jernmalmforekomster, Christiania 1908 Norges geologiske undersøkelse, 51
J.H.L. Vogt, De gamle norske jernverk, Christiania 1908 Norges geologiske undersøkelse, 46
Molden Gunnar, Simonsen, Jan Henrik: Jerngruvedrift i Arendalsfeltet, Økomuseum Skagerak 1994 ISBN 8291342040


== Eksterne lenker ==
Bråstad gruver på Kulturminnesøk
Gabriel Mercado

Gabriel Iván Mercado (født 18. mars 1987) er en argentinsk fotballspiller som spiller for den qatarske klubben Al-Rayyan SC.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Argentinas tropp til VM i fotball 2018 i Russland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gabriel Mercado – FIFA 
(fr) Gabriel Mercado – LÉquipe 
(en) Gabriel Mercado – Transfermarkt 
(en) Gabriel Mercado – national-football-teams.com 
(en) Gabriel Mercado – WorldFootball.net 
(en) Gabriel Mercado – Soccerbase.com 
(en) Gabriel Mercado – FootballDatabase.eu 
(en) Gabriel Mercado – Soccerway 
(en) Gabriel Mercado – FBref 
(es) Gabriel Mercado – as.com
Víctor Manuel Fernández

Víctor Manuel Fernández (født 18. juli 1962 i Alcira Gigena i Argentina) er en argentinsk katolsk beistlig som i 2011 ble rektor for Det pavelige katolske universitet i Argentina og i 2013 titularerkebiskop.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Víctor Manuel Fernández ble diakonviet 21. desember 1985 og presteviet 15. august 1986.


=== Erkebiskop ===
Pave Frans utnevnte ham den 13. mai 2013 til titularerkebiskop av Tiburnia. Han ble ordinert av erkebiskopen av Buenos Aires, Mario Aurelio Poli, den 15. juni samme år. 
Fernández anses som «en av pavens nærmeste fortrolige». Den 17. desember 2016 utnevnte pave Frans ham til konsultor til Kongregasjonen for det katolske utdannelsesvesen.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *1872
Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1887
Kardinal Antonio Vico (1847-1829) *1898
Erkebiskop Filippo Cortesi (1876-1947) *1921
Erkebiskop Zenobio Lorenzo Guilland (1890-1962) *1935
Biskop Anunciado Serafini (1898-1963) *1935
Kardinal Antonio Quarracino (1923-1998) *1962
Pave Frans (1936- ) *1992
Kardinal Mario Aurelio Poli (1947- ) *2002
Erkebiskop Víctor Manuel Fernández (1962- ) *2013


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Oppføring på uca.edu.ar
Federico Fazio

Federico Julián Fazio (født 17. mars 1987) er en argentinsk fotballspiller som spiller for den italienske klubben Salernitana.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Argentinas tropp til VM i fotball 2018 i Russland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Federico Fazio – Olympedia 
(en) Federico Fazio – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Federico Fazio – FIFA 
(en) Federico Fazio – UEFA 
(fr) Federico Fazio – LÉquipe 
(en) Federico Fazio – Transfermarkt 
(en) Federico Fazio – national-football-teams.com 
(en) Federico Fazio – WorldFootball.net 
(en) Federico Fazio – Soccerbase.com 
(en) Federico Fazio – FootballDatabase.eu
Germán Pezzella

Germán Alejo Pezzella (født 27. juni 1991) er en argentinsk fotballspiller som spiller for den spanske klubben Real Betis.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Argentinas tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Meritter ==
River PlatePrimera División (1): 2013/2014
Copa Libertadores (1): 2015
Copa Sudamericana (1): 2014
Recopa Sudamericana (1): 2015
Copa Campeonato (1): 2013/2014
Primera B Nacional (1): 2011/2012Real BetisCopa del Rey (1): 2021/2022ArgentinaVM i fotball (1): 2022
Copa América (1): 2021


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Germán Pezzella – Transfermarkt 
(en) Germán Pezzella – national-football-teams.com 
(en) Germán Pezzella – WorldFootball.net 
(en) Germán Pezzella – Soccerbase.com 
(en) Germán Pezzella – FootballDatabase.eu 
(en) Germán Pezzella – Soccerway 
(en) Germán Pezzella – FBref
Valborgland

Valborgland eller Valbeland er et gårdsbruk 2 mil fra Grimstad.
I 1956 var gårdsbruket på 30 mål dyrket mark og 1400 mål produktiv skog.Den første kjente driveren av gården var Anond Walboriglandt som ble nevnt som ødegårdsmann i 1610-1620.
Ætta hans satt på Valborgland fram til 1777.


== Etymologi ==
Valbeland finnes ifølge Rygh i skriftlige kilder som Wolbergland, Walborgland, Woldborrigland Walborgland og kommer av en sammensetning med kvinnenavnet Valborg (Valborgarland), men Rygh mener at det også kan formelt utledes av mannsnavnet Valbjørn.


== Referanser ==
Nahuel Guzmán

Nahuel Ignacio Guzmán Palomeque (født 10. februar 1986) er en argentinsk fotballspiller som spiller for den meksikanske klubben Tigres de la UANL.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Argentinas tropp til VM i fotball 2018 i Russland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Nahuel Guzmán – LÉquipe 
(en) Nahuel Guzmán – Transfermarkt 
(en) Nahuel Guzmán – national-football-teams.com 
(en) Nahuel Guzmán – FootballDatabase.eu 
(en) Nahuel Guzmán – Soccerway 
(en) Nahuel Guzmán – FBref 
(es) Nahuel Guzmán – as.com
Naturtrompet

Naturtrompet er en trompet uten ventiler eller klaffer som bare kan produsere toner fra naturtonerekka.
Naturtrompeter er kjent hos flere antikke folk, eksempelvis egyptere, grekere, etruskere, romere, keltere og germanere. Lignende instrumenter ble også brukt i Asia, blant annet i India, Kina og Tibet. I antikken ble trompetene vanligvis brukt i liturgiske og militære sammenhenger.
Naturhornet og naturtrompeten er nært beslektete instrumenter. Lyden produseres på samme måte og det er vanskelig å finne en klar avgrensing mellom dem, men sylinderformede instrumenter kalles gjerne for trompet og mer konisk formede for horn.
I seinmiddelalderen var busine i sin langstrakte og rette variant vanlig i militæret og ved hoffene. Etter at kunsten å bøye metallrør ble gjenoppdaget rundt 1400, har naturtrompetene vanligvis vært formet i en «kveil».


== Litteratur ==
Edward H. Tarr: Die Trompete. Hallwag, Bern 1977
Friedel Keim: Das Trompeter-Taschenbuch. Schott Musik International, Mainz 1999
Curt Sachs: Reallexicon der Musikinstrumente. Berlin 1913, s. 189
Marcos Acuña

Marcos Javier Acuña (født 28. oktober 1991) er en argentinsk fotballspiller som spiller for den spanske klubben Sevilla FC.


== Landslaget ==
Han ble tatt ut i Argentinas tropp til VM i fotball 2018 i Russland.Han ble tatt ut i Argentinas tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Meritter ==
Racing ClubPrimera División (1): 2014Sporting CPTaça de Portugal (1): 2018/2019
Taça de Liga (2): 2017/2018, 2018/2019ArgentinaVM i fotball (1): 2022
Copa América (1): 2021


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marcos Acuña – FIFA 
(en) Marcos Acuña – UEFA 
(fr) Marcos Acuña – LÉquipe 
(en) Marcos Acuña – Transfermarkt 
(en) Marcos Acuña – national-football-teams.com 
(en) Marcos Acuña – WorldFootball.net 
(en) Marcos Acuña – FootballDatabase.eu 
(en) Marcos Acuña – Soccerway 
(en) Marcos Acuña – FBref 
(es) Marcos Acuña – as.com
Sveriges vestkyst

Sveriges vestkyst, på svensk ofte bare kalt Västkusten, er Bohusläns, Västergötlands og Hallands kyst mot Skagerrak og Kattegat og mot Bjärehalvön (Bjerrehalvøen) i det nordvestre Skåne der Öresund tar over på grensa mot Danmark. Mot nord ender vestkysten i Svinesund ved grensa til Norge.
Innen reiseliv og folkeminne  brukes Västkusten som betegnelse på skjærgårdskysten langs Bohuslän (Bohuskysten) og Göteborgs skjærgård medregnet Onsalahalvön 30 km sør for Göteborg.
I det svenske lovverket som regulerer fiske og fangst, regnes Västkusten nordover fra en linje fra Gilbjerg Hoved, det nordligste punktet på øya Sjælland i Danmark, til Kullens fyr i det nordvestlige Skåne.
Svenske kommuner som ligger ved havområdene Skagerrak og Kattegat er, regnet fra nord:


== Se også ==
Bohuskysten


== Referanser ==
Emiliano Rigoni

Emiliano Ariel Rigoni (født 4. februar 1993) er en argentinsk fotballspiller som spiller for den brasilianske klubben São Paulo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Emiliano Rigoni – Major League Soccer 
(fr) Emiliano Rigoni – LÉquipe 
(en) Emiliano Rigoni – Transfermarkt 
(en) Emiliano Rigoni – national-football-teams.com 
(en) Emiliano Rigoni – WorldFootball.net 
(en) Emiliano Rigoni – FootballDatabase.eu 
(en) Emiliano Rigoni – Soccerway 
(en) Emiliano Rigoni – FBref 
BDFutbol