jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Parahathlia

Parahathlia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, grå- eller brunaktige trebukker.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==
Slekten blir noen ganger slått sammen med Mycerinopsis.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Apomecynini J. Thomson, 1860
Slekten Parahathlia Breuning, 1961
Underslekten Linohathlia
Parahathlia lineella (Hope, 1842)
Underslekten Parahathlia
Parahathlia melanocephala (Hope, 1841)
Parahathlia rotundipennis Breuning, 1961


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog over slekter, Gamle verden


== Eksterne lenker ==
Bilde av Parahathlia rotundipennis Arkivert 9. august 2016 hos Wayback Machine.
(en) Parahathlia i Global Biodiversity Information Facility
Cleonaria

Cleonaria er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Små, ensfarget lyst brunlige trebukker. Kroppen er kledt med lys bestøvning. Kroppsformen er avlang.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Astathini J. Thomson, 1864
Slekten Cleonaria J. Thomson, 1864
Cleonaria bicolor Thomson, 1864
Cleonaria cingalensis Gahan, 1901
Cleonaria taiwana Hayashi, 1984


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 8. mai 2016 hos Wayback Machine.
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
(en) Cleonaria i Encyclopedia of Life 
(en) Cleonaria i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cleonaria hos NCBI 
(en) Kategori:Cleonaria – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cleonaria – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av artene Arkivert 9. august 2016 hos Wayback Machine.
Eumathes

Eumathes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, brunlige trebukker.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt fra Nicaragua i nord til det sørlige Brasil i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Calliini J. Thomson, 1864
Slekten Eumathes Pascoe, 1858
Eumathes amazonicus Bates, 1866
Eumathes canus (Germar, 1824)
Eumathes colombicus (Thomson, 1868)
Eumathes cuprascens Bates, 1874


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 9. august 2016 hos Wayback Machine.
(en) Eumathes i Encyclopedia of Life 
Eumathes – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bildegalleri over noen av artene
Østabø kraftverk

Østabø kraftverk er et vannkraftverk på Østabø i Suldal kommune i Rogaland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på ca 60 meter i Nordåna.
Installert effekt er 230 kW fra 3 peltonturbiner. Årsproduksjon er 0,8 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Gryte kraftverk

Gryte I kraftverk er et vannkraftverk ved Grytevatnet på Ropeid i Suldal kommune i Rogaland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 339 meter i Gryteelva. Gryte II kraftverk ligger ved inntaket.
Installert effekt er 960 kW fra en horisontal peltonturbin. Årsproduksjon er 3,8 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Citypalatset

Citypalatset, tidligere Sydbankshuset, er en bygning i kvarteret Packarhuset ved Hamngatan i det  sentrale Stockholm med adressa Norrmalmstorg 1-3. Bygningskomplekset opptar hele kvartalet og grenser i vest mot Norrlandsgatan og i nord mot Smålandsgatan. Her finnes blant annet hovedkontoret til Danske Bank i Sverige.


== Historikk ==

Citypalatset, som da ble kalt Sydbankshuset, ble oppført av Kreuger & Toll Byggnads AB i årene 1930–32 etter arkitekt Ivar Tengboms tegninger med Paul Toll som prosjekt- og byggeleder. Oppdragsgiver var bankmannen og aviseieren Torsten Kreuger. Huset skulle fungere som stockholmsfilial för Sydsvenska banken, og dessuten benyttes som kontor- og forretningsbygg samt hotell, hvor arealet på gatenivå  ble utleid til  butiker. 
Bygget ble oppført etter en arkitektkonkurranse hvor Ragnar Östberg, Albin Stark, Cyrillus Johansson og Ivar Tengbom deltok, hvoretter Kreuger ga oppdraget til Albin Stark og Cyrillus Johansson i samarbeid. Forslaget ble ikke realisert da Kreuger krevde at fasaden skulle kles med marmorplater, et materiale som Cyrillus Johansson vegret å befatte seg med. Citypalatset ble i stedet oppført av Ivar Tengbom i en funksjonalistisk byggestil med likedannede vindusrader uten noen innbyrdes gruppering. Den eneste variasjonen var det i de tre øverste etasjene, som er avtrappet og trukket innover. Fasadematerialet er påkostet og består av hvit marmor, rustfrie stålplater og glass.  
I den overbygde gårdsplassen hadde Sydsvenska banken sin store bankhall, med en stor utsmykning på den søndre veggen i intarsiamarmor av Ewald Dahlskog. Bygningens kubiske kropp opptar et helt kvartal og grenser med sin vestre side mot Norrlandsgatan. I sin stramme arkitektur minner Citypalatset om en annen av Tengboms bygninger i Stockholm, Esselte-huset på Vasagatan, bygget i 1928-34. Likesom på Esselte-huset ble også på Citypalatset reklameskiltene på forsiden en viktig detalj i husets modernistiske arkitektur.


== Referanser ==


== Kilder ==
Hultin, Olof; Österling, Ola; Perlmutter, Michael (2002) [1998]. Guide till Stockholms arkitektur (2:a upplagan). Stockholm: Arkitektur Förlag. Libris 8465772. ISBN 91 86050-58-3
Andersson, Henrik O.; Bedoire, Fredric (1977) [1973]. Stockholms byggnader: en bok om arkitektur och stadsbild i Stockholm (3). Stockholm: Prisma. Libris 7406664. ISBN 91-518-1125-1
Andersson, Henrik O.; Bedoire, Fredric (1981). Bankbyggande i Sverige. Stockholm: Liber Förlag. Sid. 444. Libris 7260267. ISBN 91-38-05745-X
Engelbrektskyrkan

Engelbrektskyrkan er en menighetskirke i Engelbrekts menighet  i Stockholms prestegjeld Den ligger ved det gamle Kvarnberget i Lärkstaden på Østermalm.


== Kirkebygget ==
Kirken som ble tegnet av arkitekt Ivar Tengbom i jugendstil og  nasjonalromantisk stil ble innviet i 1914. Stilistiskt kan den nærmest sammenlignes med Uppenbarelsekyrkan i Saltsjøbaden som stod klar året før. Wahlman er også ansvarlig for utformningen av inventaret, så som alteret, døpefonten, kirkesølvet og tekstiler. 
Olle Hjortzberg malte koret og dekorerte dåpskapellets vegger. Tore Strindberg gjorde stukksturelieff og Filip Månsson  kalkmalinger.
Hvelvet som er det høyeste i Skandinavia er 32 meter høyt og hviler på åtte søyler som har innskrifter fra  Bergprekenenens «åtte saligheter».
Kirken rommer ca. 1 400 personer.
For mindre gudstjenester benyttes et kapell på sørsiden.
Tårnet rager 99 meter over bakken  Avslutningen, en gyllen brudkrone som symboliserer Kristi brud.


== Inventar ==
Nord for koret står prekestolen på et granittfundament. Prekestolen med kurv og lydtak er utført i røket eik.
Bak alteret står syv store sølv spydmenn på et fundament. Midterste i et Kristusmotiv. Disse  er tegnet og laget av Olga Lanner.
I et dåpskapell syd for koret står en åttekantet døpefont av granitt. I fonten finnes en stor døpeskål av sølv, messing og edle  stener.


== Orgelet ==
Engelbrektskyrkans orgel omfatter 86 stemmer og er et av Sveriges største kirkeorgel. Der er orgelbyggerfirmaet Grönlunds Orgelbyggeris magnum opus og stod ferdig i 1964.
I korets søndre del finnes et kororgel av eik med 17 stemmer, bygget i 1961 av det danske firma Marcussen & Søn.


== Eksteriør ==

		
		
		


== Interiør ==

		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Engelbrektskyrkan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Engelbrektskyrkan – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Bebyggelseregistrets anläggningspresentation
Engelbrektskyrkan, Stockholm 2008, © Stockholms stift, Text: Suzanne Lindhagen
David Tod Roy

David Tod Roy (forenklet kinesisk: 芮效卫; tradisjonell kinesisk: 芮效衛; pinyin: Rui Xiaowei; født 1933 i Nanjing i Kina, død 31. mai 2016) var en amerikansk sinolog og fagmann for kinesisk litteratur som var professor for østasiatiske språk og sivilisasjoner ved University of Chicago fra 1967 til han pensjonerte seg i 2006. Han er kjent sin oversettelse av Jin Ping Mei, eller Plommeblomsten i gullvasen, en av Ming-dynastiets fire store klassiske romaner. Dette var den første fullstendige oversettelse til et vestlig språk.


== Viktigste publikasjoner ==
The Plum in the Golden Vase (Princeton, N.J.: Princeton University Press, 2006 5 vols.)
with Tsuen-hsuin Tsien, eds., Ancient China: Studies in Early Civilization  (Hong Kong: Chinese University Press,  1978).
Kuo Mo-Jo: The Early Years (Cambridge, Mass.,: Harvard University Press; Harvard East Asian Series,, 55, 1971)


== Bibliografi ==
«美国汉学家芮效卫辞世 曾用30年时间翻译». People's Daily (kinesisk). 1. juni 2016. 
Link, Perry (23. april 2015). «The Wonderfully Elusive Chinese Novel». The New York Review of Books. 
Nappi, Carla (desember 2013). «The Wonderfully Elusive Chinese Novel». New Books Network. 
Rong, Xiaoqing (30. mars 2014). «My Life: David Tod Roy». South China Morning Post. 
Schuessler, Jennifer (18. november 2013). «An Old Chinese Novel Is Racy Reading Still: David Tod Roy Completes His Translation of ‘Chin P’ing Mei’». The New York Times. 
Spence, Jonathan (23. juni 1994). «Remembrance of Ming's Past». The New York Review of Books. 
Station, Elizabeth (2013). «A Lifetime Fascination». Tableau. University of Chicago. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
"芮效卫" ved Baidu Baike.
Kwame Karikari

Kwame Amponsah Karikari (født 21. januar 1992 i Ho) er en ghanesisk fotballspiller som spiller for den hviterussiske klubben FC Dinamo Tbilisi.
Han debuterte for FK Haugesund borte mot Sarpsborg 08 i Tippeligaen den 13. mars 2016. Karikari ble byttet inn i andre omgang og scoret kampens eneste mål i det 82 minutt.


== Karrière ==


=== Sverige ===
Karikari ble hentet av AIK i 2011. Han spilte 18 kamper og scoret 2 mål i Allsvenskan i løpet av sinn første sesong. I første halvdel av 2012 ble han lånt ut til superettanklubben Degerfors IF. I august 2012 ble han kalt tilbake av AIK. Det året kvalifiserte AIK seg til Europaligaen. Karikari spilte 6 kamper og scoret 2 mål i Europaligaen det året. Målene hans kom mot PSV Eindhoven og CSKA Moskva.


=== Tyrkia ===
Sesongen 2013-2014 ble han lånt ut til tyrkiske Balıkesirspor i TFF 1. Lig (nest øverste divisjonen). Han spilte 23 kamper og scoret 11 mål, og var dermed medvirkende til klubbens opprykk til Süper Lig.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kwame Karikari – UEFA 
(en) Kwame Karikari – Transfermarkt 
(en) Kwame Karikari – WorldFootball.net 
(en) Kwame Karikari – FootballDatabase.eu 
(en) Kwame Karikari – Soccerway 
(tr) Kwame Karikari – Mackolik.com 
(en) Kwame Karikari – Tyrkias fotballforbund 
(en) Kwame Karikari – FBref 
(es) Kwame Karikari – as.com 
SvFF Profile
Fotbolltransfers Profile
TFF Profile
Kwame Karikari
Saglielva

Saglielva er ei elv i Nærøysund kommune i Trøndelag og Bindal kommune i Nordland. Den renner fra Saglivatnet til Sagbukta i Sørfjorden. Elva er 600 meter lang (12,3 kilometer medregnet tilløpselvene sør for Saglivatnet). Den har et nedbørfelt på 31,76 km², og middelvannføringen ved munningen er 1,71 m³/s.
Vassdraget har utspring i de skogdekte åsene mellom Storskardsfjellet i øst og Bogavatnet i vest, hvor flere mindre bekker renner sammen i Markavatnet (75 moh). Fra Markavatnet renner elva, som her kalles Svarvåa, mot nordøst ned til Saglivatnet. Selve Saglielva renner ut fra nordenden av Saglivatnet. Like før munningen danner elva den rundt 20 meter høye Saglifossen.
Størstedelen av nedbørfeltet over Saglivatnet omfattes av Simle naturreservat.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Saglifossen i 1916 (Norsk Skogmuseum)
Rimleksikon

Rimleksikon eller rimordbok er en ordliste ordnet etter hvilke ord som rimer på hverandre.


== Eksterne lenker ==
Cercurius lexikonlänkar Arkivert 24. juni 2016 hos Wayback Machine. Länkar till svenska rimlexikon och baklängesordböcker.
Haris Hajradinović

Haris Hajradinović (født 18. februar 1994) er en makedonskfødt bosnisk fotballspiller som spiller for den tyrkiske klubben Kasımpaşa SK.I desember 2014 signerte han en 4-årskontrakt med Gent. På grunn av lite spilletid ble han i januar 2016 sendt på lån til FK Haugesund.


== Meritter ==


=== Klubb ===
Gent

Jupiler Pro League: 2014-2015


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Haris Hajradinović – UEFA 
(en) Haris Hajradinović – Transfermarkt 
(en) Haris Hajradinović – national-football-teams.com 
(en) Haris Hajradinović – FootballDatabase.eu 
(en) Haris Hajradinović – Soccerway 
(en) Haris Hajradinović – EU-Football.info 
(en) Haris Hajradinović – Tyrkias fotballforbund 
(en) Haris Hajradinović – FBref 
AS Trenčín profile
Eurofotbal profile
Varietet (lingvistikk)

Varietet betegner innen lingvistikk en språkform som deles av en viss gruppe talere. Det er en paraplybetegnelse som innbefatter både språk og dialekt. Bruken av begrepet varietet unngår å skille mellom språk, dialekt, sosiolekt, etnolekt osv.. Motivasjonen for en slik paraplyterm, er at skillelinjene mellom disse termene, f.eks.  språk og dialekt kan være vanskelige å definere vitenskapelig.
Dette vil si at det som i dagligtalen kalles norsk språk, er en varietet. Det samme gjelder trøndske dialekter (eller geolekter), slik de tales i Trøndelag og omegn. Tradisjonelle sosiolekter som Oslo øst og Oslo vest, er også eksempler på varieteter. Andre eksempler på varieteter med lang eksistens i Norge er de forskjellige samiske språkene, for eksempel nordsamisk og sørsamisk. De er forskjellige varieteter, og de er også avstandsspråk (altså ikke gjensidig forståelige).


== Litteratur ==
Mæhlum, B., Sandøy, H., Røyneland, U., & Akselberg, G. (2008). Språkmøte: innføring i sosiolingvistikk. Cappelen Akademisk Forlag.
Variantenwörterbuch des Deutschen. Die Standardsprache in Österreich, der Schweiz und Deutschland sowie in Liechtenstein, Luxemburg, Ostbelgien und Südtirol. Berlin u. a.: Walter de Gruyter. 2004. 
Ulrich Ammon (1995). Die deutsche Sprache in Deutschland, Österreich und der Schweiz. Das Problem der nationalen Varietäten. Berlin u. a.: Walter de Gruyter. 
Snježana Kordić (2008). Nationale Varietäten der serbokroatischen Sprache. München: Sagner. s. 93–102. 
Varietäten. Theorie und Empirie. Frankfurt am Main u. a.: Peter Lang. 2005. «VarioLingua 23» 
Alexandra N. Lenz (2010). Emergence of Varieties through Restructuring and Reevaluation. Berlin u. a.: De Gruyter Mouton. s. 295–315.
Grönlunds Orgelbyggeri

Grönlunds Orgelbyggeri AB (egentlig Grönlunds Orgelbyggeri i Gammelstad Aktiebolag) ble grunnlagt i 1903 i Kåge og ligger nå i Gammelstad utenfor Luleå. Orgelbyggeriet bygger, renoverer og reparerer orgler. De har blant annet bygget orglene i Stockholms konserthus, Sibeliushuset i Lahtis, Mikaelskyrkan i Åbo og replika av et tysk orgel i Tyska kyrkan i Stockholm, samt orgelet i Norrfjärdens kyrka.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Grönlunds Orgelbyggeri AB:s webbplats
Otis Blackwell

Otis Blackwell (født 16. februar 1931 – død 6. mai 2002) var en innflytelsesrik og produktiv låtskriver av rock'n'roll-sanger i genrens barndom. Han sto bak over tusen låter som var med på å forme genren fra 1950-tallet. Blackwell opptrådte også og ga ut plater som sanger selv. Blackwells sanger ble innspilt av blant andre Elvis Presley, Jerry Lee Lewis og Peggy Lee.


== Oppvekst og karriere ==
Blackwell ble født i Brooklyn. Han spilte piano og begynte å skrive låter tidlig i tenårene. Karrieren begynte som sanger i bluesklubber inntil han fikk en avtale med RCA og ga ut slageren «Daddy Rollin' Stone» i 1952, men suksessen som låtskriver for andre fikk ham gradvis til å gå over til å virke hovedsakelig ved skrivebordet. Betydningen hans avtok da egenskrevet materiale begynte å bli forventet av band, men på slutten av 1970-tallet begynte han å spille inn materialet sitt selv og turnerte frem til han ble rammet av slag i 1990. De tidlige innspillingene hans er senere samlet i albumutgivelser.


== Bidrag til Elvis Presley ==
Elvis Presley hadde stor suksess med en serie låter fra Blackwell, deriblant «All Shook Up» og «Don't Be Cruel». Disse to hadde de lengste løpene som nummer en på salgslistene i Presleys karriere. Førstnevnte var særdeles betydningsfull for Presleys ferd mot å bli superstjerne i 1956 da den ble utgitt på sjutommer med dobbel A-side sammen med «Hound Dog» av Leiber/Stoller. Blackwell er også medforfatter av «Fever» under et pseudonym han ofte brukte for å høres ut som en hvit person, John Davenport (som også var navnet på hans stefar). Presley var dessuten en beundrer av Blackwells fremtoning og talemåter. Blackwell ble ansatt i rettighetsforvaltningsfirmaet Elvis Presley Music, men unngikk å møte Presley ansikt til ansikt basert på en kanskje overtroisk frykt for å forstyrre et suksessrikt samarbeid. Som ansatt låtskriver samarbeidet han ofte med Winfield Scott, for eksempel om «Return to Sender» «One Broken Heart for Sale» og «Such an Easy Question».


== Bidrag til andre artister ==
Jerry Lee Lewis hadde to av sine mest fremgangsrike innspillinger med låter av Blackwell, «Great Balls of Fire» og «Breathless».«Fever» kom ut både med Little Willie John og Peggy Lee for Presley spilte den inn.The Who gjorde en coverversjon av debutsingelen «Daddy Rollin' Stone».«Hey Little Girl» ble en hit for Dee Clark i 1959. «Handy Man» ble innspilt av Jimmy Jones, Del Shannon og James Taylor.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Otis Blackwell på Internet Movie Database 
(sv) Otis Blackwell i Svensk Filmdatabas 
(en) Otis Blackwell på AllMovie 
(en) Otis Blackwell hos Internet Broadway Database 
(en) Otis Blackwell på Discogs 
(en) Otis Blackwell på Discogs 
(en) Otis Blackwell på MusicBrainz 
(en) Otis Blackwell på MusicBrainz 
(en) Otis Blackwell på Genius — sangtekster 
(en) Otis Blackwell på AllMusic
Ye (Kina)

Ye (tradisjonell kinesisk: 鄴; pinyin: Yè) eller Yecheng (tradisjonell kinesisk: 鄴城; pinyin: Yèchéng) var en by i oldtidens Kina, i det som i dag er fylket Linzhang i byprefekturet Handan i provinsen Hebei, nær grensen til Anyang (provinsen Henan). Den geografisk velplasserte byen var hovedstad for det østlige Wei-dynasti og det nordlige Qi-dynasti og for flere krigsherreriker mor slutten av Han-dynastiet, deriblant for herskerne Yuan Shao og Cao Cao.
Utgravninger i moderne tid bekrefter godt gammel kinesisk historieskrivning.
Stedet ble i 1988 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner (3-213).  


== Eksterne lenker ==
Site of Yecheng City
Derrick Mensah

Derrick Mensah (født 28. mai 1995) er en ghanesisk fotballspiller som spiller for den slovenske klubben NK Aluminij. 
Han debuterte for FK Haugesund hjemme mot Aalesund den 19. mars 2016, en kamp de vant 3-0.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Derrick Mensah – Transfermarkt 
(en) Derrick Mensah – Soccerway 
(en) Derrick Mensah – FBref
Vargfors kraftverk

Vargfors kraftverk er en demning med et vannkraftverk i Norrland i Sverige. Den er anlagt i Skellefteälven. Byggingen av kraftverket og demningen var ferdig i 1961. Installert vannkrafteffekt er 122 MW. Årlig produksjon fra anlegget er 452 GWh elektrisk kraft. Operatør er Vattenfall.


== Se også ==
Liste over verdens største vannkraftverk


== Referanser ==
Radu Durbac

Dumitru Răducu Durbac, best kjent som Radu Durbac (født 23. august 1944, død 23. desember 1989), var en rumensk rugbyspiller (fullback) og -trener som spilte for Romanias landslag.
Durbac spilte for CSA Steaua, som han vant flere landsmesterskaper med. I 1974 ble han kåret til «Årets spiller» i Romania. Han var medlem av landslaget mellom 1968 og 1975), i en periode som lagkaptein. Etter at han la opp, fortsatte han som trener i Steaua.Som medlem av Steaua, militærets idrettsklubb, deltok han i den rumenske revolusjonen i 1989, og ble skutt ned og drept ved en feiltagelse av en soldat. Da han døde var han major. Etter det ble han forfremmet til oberstløytnant.


== Æresbevisninger ==
I București finnes det en gate som er oppnevnt etter hamSiden 2010 finner det årlig sted en rugbyturnering kalt «Memorialul Eroii Revoluției Răducu Durbac şi Florică Murariu»


== Referanser ==
Guangyun

Guangyun (Kuang-yun; forenklet kinesisk: 广韵; tradisjonell kinesisk: 廣韻; pinyin: Guǎngyùn; Wade–Giles: Kuang3-yün4; bokstavelig talt «Vide rim») er et kinesisk rimleksikon som ble kompilert fra 1007 til 1008 under keiser Zhenzong av Songs beskyttelse. Chen Pengnian (陳彭年, 961–1017) og Qiu Yong (邱雍) var verkets hovedredaktører.
Verket er en revisjon og utvidelse av det innflytelsesrike Qieyun fra 601, og Guanhyun ble i sin tid senere revidert som Jiyun. Frem til oppdagelsen i 1947 av en nesten fullstendig utgave fra tislig 700-tall av Qieyun, var Guangyun den mest nøyaktige tilgjengelige kilde for Qieyun fonolog9, og var meget benyttet for å rekonstruere middelalderkinesisk. Verket betraktes fortsatt som en verdifull kilde for dette formål.Guangyun er inndel på en måte som ligner på Qieyun:

Ordboken er oppdelt etter de fire toner i fem bind, to for middelalderkinesisk jevn tone (平聲) og ett hver for de tre øvrige toner, stigende (上聲), fallende (去聲) og inntredende (入聲).
Hver tone er delt inn i rim, med i alt 206 finalrim,  en økning fra 193 i Qieyun.
Hvert rim er inndelt i brupper med homofone skrifttegn, med uttalen angitt etter en fanqieformel.Leksikomnet har 26.194 tegnpresentasjoner, der hvert får en kort forklaring av betydningen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Guangyun – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Songben Guangyun, med dictionary lookup – Chinese Text Project
GuangYun Initials and Rhymes, Dylan W.H. Sung
Songben Guangyun in electronic form
Yonh Tenx Myangx 韻典網 (Rhyme Dictionary Website)
Jiyun

Jiyun (Chi-yun; forenklet kinesisk: 集韵; tradisjonell kinesisk: 集韻; pinyin: Jíyùn; Wade–Giles: Chi2-yün4; bokstavelig talt «Collected Rimes») er et kinesisk rimleksikon publisert i 1037 under Song-dynastiet. Hovedredaktør var Ding Du (丁度). Verket utvidet og reviderte Guangyun. 
Det er ifølge Teng and Biggerstaff (1971:147), at Sima Guang fullførte teksten i 1067. Jiyun har 53,525 karakterinnførsler (Teng & Biggerstaff, 1971: 147), om lag dobbelt så mange som Guangyun, og har 206 rimgrupper (som Guangyun).


== Litteratur ==
Teng, Ssu-yü and Biggerstaff, Knight. 1971. An Annotated Bibliography of Selected Chinese Reference Works, 3rd ed. Cambridge, Mass: Harvard University Press. ISBN 0-674-03851-7