jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Spenningsbygruva

Spenningsbygruva, eller Bergsgruva, er en gruve som ligger øst for Ravndalskollen i Romeriksåsene i Nittedal. Den var eid av et engelsk gruveselskap som i perioden 1912-1914 drev prøvedrift etter sinkblende på grensen til en hornfelsbergart. Forekomstene var ikke drivverdige og driften opphørte. 
Gruvegangene går horisontalt inn under Ravndalskollen og deler seg i en søndre og nordre gang. De har en samlet lengde på omtrent 160 meter. Utenfor gruveinngangen kan man fremdeles se rester av skinnegang samt malmhauger som ble tippet fra prøvedriften. Gruva kan besøkes på egen risiko dersom man har spesialutstyr.


== Referanser ==
Boksing under Sommer-OL 2004 – Lett fluevekt

Lett fluevekt for menn i boksing under Sommer-OL 2004 i Athen ble arrangert i august 2004 på Peristeri Olympic Boxing Hall.


== Resultater ==


== Referanser ==
Boksing under Sommer-OL 2004 – Fluevekt

Fluevekt for menn i boksing under Sommer-OL 2004 i Athen ble arrangert i august 2004 på Peristeri Olympic Boxing Hall.


== Resultater ==


== Referanser ==
Boksing under Sommer-OL 2004 – Bantamvekt

Bantamvekt for menn i boksing under Sommer-OL 2004 i Athen ble arrangert i august 2004 på Peristeri Olympic Boxing Hall.


== Resultater ==


== Referanser ==
Boksing under Sommer-OL 2004 – Fjærvekt

Fjærvekt for menn i boksing under Sommer-OL 2004 i Athen ble arrangert i august 2004 på Peristeri Olympic Boxing Hall.


== Resultater ==


== Referanser ==
Boksing under Sommer-OL 2004 – Lettvekt

Lettvekt for menn i boksing under Sommer-OL 2004 i Athen ble arrangert i august 2004 på Peristeri Olympic Boxing Hall.


== Resultater ==


== Referanser ==
Boksing under Sommer-OL 2004 – Super lettvekt

Super lettvekt for menn i boksing under Sommer-OL 2004 i Athen ble arrangert i august 2004 på Peristeri Olympic Boxing Hall.


== Resultater ==


== Referanser ==
Evjen holdeplass

Evjen holdeplass er en nedlagt holdeplass langs bergensbanen i Ringerike kommune i Buskerud. Den ble opprettet den 15. mai i 1930 og nedlagt 31. mai 1970.


== Litteratur ==
Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar/Oslo: Norsk Jernbaneklubb/Norsk Jernbanemuseum. s. 162. ISBN 82-90286-28-7. 
Aspenberg, Nils Carl (1999). Fra Roa til Bergen. Historien om Bergensbanen. Oslo: Baneforlaget. s. 80. ISBN 82-91448-28-0.
Boksing under Sommer-OL 2004 – Weltervekt

Weltervekt for menn i boksing under Sommer-OL 2004 i Athen ble arrangert i august 2004 på Peristeri Olympic Boxing Hall.


== Resultater ==


== Referanser ==
Boksing under Sommer-OL 2004 – Mellomvekt

Mellomvekt for menn i boksing under Sommer-OL 2004 i Athen ble arrangert i august 2004 på Peristeri Olympic Boxing Hall.


== Resultater ==


== Referanser ==
Boksing under Sommer-OL 2004 – Lett tungvekt

Lett tungvekt for menn i boksing under Sommer-OL 2004 i Athen ble arrangert i august 2004 på Peristeri Olympic Boxing Hall.


== Resultater ==


== Referanser ==
Boksing under Sommer-OL 2004 – Tungvekt

Tungvekt for menn i boksing under Sommer-OL 2004 i Athen ble arrangert i august 2004 på Peristeri Olympic Boxing Hall.


== Resultater ==


== Referanser ==
Bordtennis under Sommer-OL 2004 – Singel menn

Singel for menn i bordtennis under Sommer-OL 2004 i Athen ble arrangert i august 2004 på Galatsi Olympic Hall.


== Resultater ==


=== Innledende runde ===


=== Finalespill ===


== Referanser ==
Bordtennis under Sommer-OL 2004 – Singel kvinner

Singel for kvinner i bordtennis under Sommer-OL 2004 i Athen ble arrangert i august 2004 på Galatsi Olympic Hall.


== Resultater ==


=== Innledende runder ===


=== Finalespill ===


== Referanser ==
Bordtennis under Sommer-OL 2004 – Dobbel menn

Dobbel for menn i bordtennis under Sommer-OL 2004 i Athen ble arrangert i august 2004 på Galatsi Olympic Hall.


== Resultater ==


=== Innledende runder ===


=== Finalespill ===


== Referanser ==
Bordtennis under Sommer-OL 2004 – Dobbel kvinner

Dobbel for kvinner i bordtennis under Sommer-OL 2004 i Athen ble arrangert i august 2004 på Galatsi Olympic Hall.


== Resultater ==


=== Innledende runder ===


=== Finalespill ===


== Referanser ==
Det stjålne paradis

Det stjålne paradis, (originaltittel: Desire) er et amerikansk romantisk drama fra 1936 regissert av Frank Borzage og med Marlene Dietrich og Gary Cooper i hovedrollen. 


== Handling ==
I Paris ønsker både en gullsmed Aristide Duvalle og en psykiater Maurice Pauquet å gifte seg med Madeleine de Beaupre (spilt av Marlene Dietrich) ved å fortelle hver mann at hun er gift med den andre. Duvalle leverer en sett med perler verdt millioner av franc til Pauquet-kontoret, og forventer å bli betalt. Men Pauquet tror han er en ny pasient som har vrangforestillinger. Madeleine er der for å introdusere dem for hverandre, men reiser med perlene før de oppdager hva hun har gjort.
Hun kjører til grensen mot Spania møter hun Tom Bradley (spilt av Gary Cooper) en amerikaner på ferie i Europa. All bagasje skal undersøkes ved grensen av tollerne, så hun forsøker seg å skjule perlene i en jakke-lomme. Hun påstår at hun skal til San Sebastián, og Tom tilbyr å kjøre henne dit. Underveis griper hun anledningen til å stjele bilen hans, og la ham stå igjen. Hun krasjer deretter bilen når hun forsøker å unngå politiet. Madeleine og Tom reiser hver for seg til San Sebastián. Der møter "grevinne" de Beaupre sin medskyldige, visstnok hennes onkel, "prins" Carlos Margoli. 
Tom lokaliserer Madeleine ved hjelp av en politibetjent (spilt av Akim Tamiroff) som ikke kan forestille seg at en sjarmerende grevinne ønsker å stjele en bil, og han blir ikke engang værende å se om Tom identifiserer Madeleine som tyven. Carlos ønsker at Madeleine skal reise til Madrid for å selge perlene. Men hun har faktisk blitt forelsket i Tom, og vil i stedet forlate den kriminelle gjengen. Men Carlos og "tante" Olga (spilt av Zeffie Tilbury) et annet gjeng-medlem, ønsker å forhindre forlovelsen deres.


== Skuespillere ==
Marlene Dietrich som Madeleine de Beaupre.
Gary Cooper som Tom Bradley.
John Halliday som Carlos Margoli
William Frawley som Mr. Gibson
Ernest Cossart som Aristide Duvalle
Akim Tamiroff som Avilia. En politibetjent.
Alan Mowbray som Dr. Maurice Pauquet.
Zeffie Tilbury som "tante Olga"


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Det stjålne paradis på Internet Movie Database 
(fr) Det stjålne paradis på Allociné 
(nl) Det stjålne paradis på MovieMeter 
(en) Det stjålne paradis på AllMovie 
(en) Det stjålne paradis på Turner Classic Movies 
(en) Det stjålne paradis på Rotten Tomatoes
Charles Lang

Charles Bryant Lang, Jr. (født 27. mars 1902 i Bluff i Utah, død 3. april 1998 i Santa Monica i California) var en amerikansk filmfotograf. Han tilbrakte brorparten av sin karriere ansatt for Paramount Pictures hvor han fotograferte over 50 filmer.


== Filmografi (utvalg) ==
1932 – Farvel til våpnene
1933 – She Done Him Wrong
1936 – Det stjålne paradis
1947 – The Ghost and Mrs. Muir
1947 – Moralens vokter
1951 – To må man være
1953 – Jeg er loven
1954 – Sabrina
1955 – Mannen fra Laramie
1959 – Noen har det hett
1960 – De syv uovervinnelige
1962 – Vi vant ville Vesten
1963 – Charade – Hvem svindler hvem?
1964 – Når Paris bobler
1966 – Hvordan man stjeler en million
1967 – Alliert med mørket


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Charles Lang på Internet Movie Database 
(sv) Charles Lang i Svensk Filmdatabas 
(da) Charles Lang på Filmdatabasen 
(da) Charles Lang på Filmdatabasen 
(da) Charles Lang på Filmdatabasen 
(da) Charles Lang på Scope 
(fr) Charles Lang på Allociné 
(en) Charles Lang på AllMovie 
(en) Charles Lang hos The Movie Database
Näsbyholm

Näsbyholms säteri er en herregård i Härad sogn i Strängnäs kommune i Södermanlands län i Sverige, som historisk var en adelig setegård og stamhus.Eiendommen ble dannet i 1640-årene av Bengt Uggla og tilhørte senere adelsslektene Hierta og Taube. I 1758 ble Näsbyholm omdannet til et stamhus eid av adelsslekten af Billbergh. I 1809 ble Näsbyholm overtatt av adelsslekten Nauckhoff, som eide gården til 1900-tallet. I dag eies Näsbyholms säteri av Greger Paus, sønn av godseier Herman Paus til Herresta og grevinne Tatiana Tolstoy; Herresta ligger også i Strängnäs kommune, drøyt 20 kilometer fra Näsbyholm, og eies av Greger Paus' nevø Fredric Paus. Greger Paus' farfar var grosserer i Oslo Carl Ludvig Paus, sønn av skipsreder i Skien Christopher Blom Paus.
Per 1924 omfattet Näsbyholm 6 mantal med et areal på 1 165 hektar (11 650 dekar), hvorav 305 hektar (3050 dekar) dyrket mark, og ble taksert til 250 000 kroner. I 1938 ble eiendommen taksert til 306 000 kroner, og det var 15 hester, 60 voksne kyr og 40 ungdyr på gården.
Hovedbygningen er fra 1820-årene med sidebygninger fra 1600-tallet og driftsbygninger oppført 1870. Eiendommen omfatter også flere andre bygninger, herunder et nyere ridehus. Eierne har i senere år fokusert på hestehold, herunder oppdrett av araberhest, ridning og arrangering av konkurranser. Kong Carl XVI Gustaf besøkte Näsbyholm i 2011.


== Referanser ==
General Aircraft Hamilcar

General Aircraft GAL 49 Hamilcar var det største allierte glidefly brukt i andre verdenskrig. Det gjennomførte sin første flyvning i 1942. Det kunne frakte åtte tonn, for eksempel en stridsvogn som Tetrach, M22 Locust eller to Bren. Det var nesten utelukkende bygget av tre og ble vanligvis tauet av Short Stirling, Avro Lancaster, eller Handley Page Halifax bombefly med en maksimal hastighet på 240 km/t 
Det ble bygget i om lag 400 eksemplarer og brukt blant annet under D-dagen, Operasjon Market Garden og Operasjon Varsity (kryssing av Rhinen).
En motorisert utgave var GAL 58 Hamilcar X som ble utstyrt med  to Bristol Mercury 31 (709 kW) stjernemotorer, men flyet var nesten uendret.


== Tekniske Data ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
General Aircraft GAL49 Hamilcar
Cylindrocaulus

Cylindrocaulus er en slekt av store, tropiske, biller som lever i død ved. De tilhører gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore, langstrakte, jevnbrede biller, blant de mindre artene i Passalidae. På farge er de svarte eller mørkebrune med en blank overflate som kan ligne blankpussede sko, de blir derfor blant annet kalt "patent-leather beetles" (også "bess beetles") på engelsk. Hodet er stort og bredt med små, runde fasettøyne, med et spadeformet fremspring på hver side. Overleppen (labrum) og kjevene (mandiblene) er sterkt utviklet, de sistnevnte godt synlige ovenfra og fremstrakte, gjerne minst så langt som hornet i pannen. Antennene er 10-leddete, C-formede, men ikke knebøyde, de ytterste tre til fem leddene har bladlignende utskudd og danner en løs vifte som ikke kan lukkes. Brystskjoldet (pronotum) er firkantet sett ovenfra, bredere enn langt, blankt, med en lengdefure i midten. Det har framskytende forhjørner, og både for- og sidekantene er litt avsatte. Det er et tydelig, smalt skille mellom brystskjoldet og dekkvingene. Dekkvingene er ganske lange, parallellsidige, blanke, med dype lengdestriper. Undersiden av billen er ofte dekket med opprettstående, gulaktige børster. Beina er kraftige, særlig frambeina. Framleggene (tibiae) har pigger på utsiden, mellom- og bakleggene har to lengdelister. Larvene er hvitaktige, tynne og sylindriske, ikke C-formede slik som de fleste andre skarabider. Medlemmene i denne familien har et svært enhetlig utseende, det er bare størrelsen som varierer påfallende, slik at det er ganske vanskelig å bestemme dem på ytre utseende. Kjevenes form og eventuelle horn på hodet kan være til noe hjelp.


== Levevis ==
Voksne og larver lever sammen i råtnende ved, og danner en slags samfunn. Dette kalles subsosialitet og er uvanlig hos biller. De voksne billene tygger trefliser som de fôrer til larvene, og hjelper dermed fordøyelsen, disse artene lever trolig mest av sopp. Både voksne og larver spiser dessuten de voksne billenes avføring (såkalt koprofagi). Dette øker næringsutbyttet siden avføringen har blitt infisert med mikroflora (bakterier og andre mikroorganismer) som frigjør næringsstoffer fra treet. De voksne billene hjelper også larvene til å bygge et puppekammer der de kan forvandle seg til en puppe. Hos denne slekten har larver på det første stadiet en tendens til å drepe og ete hverandre, derfor har artene svært lavt larvetall og de voksne bruker mye krefter på å beskytte larvene 


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Kina (Sichuan) og Japan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
Familien Passalidae - totalt 70 slekter
Underfamilien Aulacocyclinae
Stammen Ceracupini
Slekten Cylindrocaulus Fairmaire, 1880
Cylindrocaulus bucerus Fairmaire, 1880 - Kina
Cylindrocaulus davidi Boucher & Castillo, 1996 - Sichuan
Cylindrocaulus patalis (Lewis, 1883) - Japan


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cylindrocaulus i Encyclopedia of Life 
(en) Cylindrocaulus hos NCBI 
(en) Kategori:Cylindrocaulus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Waco Aircraft Company

Waco Aircraft Company (WACO) var en flyprodusent i Troy i Ohio, USA. Mellom 1919 og 1947 bygde selskapet et bredt spekter av sivile biplan, men mest kjent er selskapet for et glidefly fra andre verdenskrig.
Selskapet startet opprinnelig under navnet Weaver Aircraft Company of Ohio, men endret navnet til Waco Aircraft Company i 1928/29.


== Andre verdenskrig ==
Under andre verdenskrig bygde Waco et stort antall militære glidefly for RAF og USAAF for luftbårne operasjoner, spesielt brukt under invasjonen i Normandie og Operasjon Market Garden. Waco CG-4A var det glidefly som ble bygget i flest eksemplarer under andre verdenskrig. Det ble også bygget ved 17 andre fabrikker. På samme tid bygde Waco over 600  skolefly for sivil og militær opplæring.


== Slutten på normal drift ==
Waco opphørte virksomheten i 1947, etter å ha lidd samme skjebne som en rekke general aviation-selskaper da en forventet boom i luftfarten uteble etter andre verdenskrig


== Referanser ==
Analaches

Analaches er en slekt av biller som lever i død ved. De tilhører gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore, langstrakte, jevnbrede biller. På farge er de svarte eller mørkebrune. Hodet er stort og bredt med små, runde fasettøyne. Midt i pannen sitter det et kort horn. Overleppen (labrum) og kjevene (mandiblene) er sterkt utviklet, de sistnevnte godt synlige ovenfra. Antennene er 10-leddete, C-formede, men ikke knebøyde, de ytterste fem leddene har bladlignende utskudd og danner en løs vifte som ikke kan lukkes. Brystskjoldet (pronotum) er avrundet firkantet sett ovenfra, bredere enn langt, blankt, med en lengdefure i midten. Det er et tydelig, smalt skille mellom brystskjoldet og dekkvingene. Dekkvingene er ganske lange, parallellsidige, blanke, med kraftige punktrader.


== Levevis ==
Voksne og larver lever sammen i råtnende ved, og danner en slags samfunn. Dette kalles subsosialitet og er uvanlig hos biller. De voksne billene tygger trefliser som de fôrer til larvene, og hjelper dermed fordøyelsen. Både voksne og larver spiser dessuten de voksne billenes avføring (såkalt koprofagi). Dette øker næringsutbyttet siden avføringen har blitt infisert med mikroflora (bakterier og andre mikroorganismer) som frigjør næringsstoffer fra treet. De voksne billene hjelper også larvene til å bygge et puppekammer der de kan forvandle seg til en puppe. Voksne og larver kommuniserer seg imellom med lyd, og minst 14 forskjellige lydytringer er identifisert. De voksne billene lager lyd bed å gni bakkroppen mot vingene, larvene ved å gni det bakre beinparet mot hoftene til det midtre beinparet.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Ny-Guinea og i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
Familien Passalidae - totalt 70 slekter
Underfamilien Macrolininae
Slekten Analaches Kuwert, 1891
Analaches australiensis (Stoliczka, 1873)
Analaches bicavis Zang, 1905
Analaches dubius Heller, 1910 - muligens et synonym for A. bicavis
Analaches puberilis (Kuwert, 1891)


== Eksterne lenker ==
Atlas of Living Australia - Analaches [1]
Oversikt over artene
(en) Analaches i Encyclopedia of Life 
(en) Analaches i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Analaches hos NCBI
Maren Bang

Maren Elisabeth Bang (1797–1884) var en norsk forfatter av kokebøker.Hun var datter av Hans Arnt Poulsen (1768–1809) og Sara Elisabeth Bergström (1770–1845). Faren var proprietær, og hun vokste opp i Kongsvinger.
Hennes bror Bastian Paulsen (1799–1866) ble rittmester og var far til Hans Arnt Hartvig Paulsen, også kjent som "Køla-Pålsen" og den som forsynte gamle Kristiania med kull og annen energi midt på 1800-tallet.
I 1817 giftet Maren Elisabeth seg med fogdesønn Christian Steen Bang (1794–1862) av Bang (slekt). Mannen ble kopist, men havnet i fengsel på grunn av underslag.  Imens utga Maren i 1831 landets første kokebok, Huusholdnings-Bog, indrettet efter den almindelige Brug i norske Huusholdninger. Flere bøker kom på 1840-tallet da hun hadde flyttet til Halden for å være nær mannen.  I 1849 flyttet de til Kristiansand og startet vertshus.  Etter mannens død i 1862, samme året som hun utga en bok om vin, flyttet hun til hovedstaden der hun døde i 1884.


== Utgivelser ==
Bang, Maren (1831). Huusholdnings-Bog: indrettet efter den almindelige Brug i norske Huusholdninger. Christiania: Trykt paa Davidsen Forlag hos Johan Krohn. 
Bang, Maren (1842). Huusholdningsbog: indeholdende Land- og Byhuusholdning, Brygning, Bagning af alle Slags, Syltning, Tillavning af Vine og Liqeurer, Slagtning, Farvning, Opbevaring af Havegrönt og Frugt m.m. : indrettet for norske Huusholdninger. Frederikshald: Trykt hos H. Larssen. 
Bang, Maren (1862). Vinbog indeholdende Anviisning med Hensyn til Tillavning af forskjellige Slags Punsch, Frugtvine, Liqueurer, Limonade, Rum m.m. Christiansand: Berge. Se "Bang,%20Maren%20Elisabeth" Nasjonalbibliotekets alle scannede bøker forfattet av Bang


== Referanser ==
Melkus RS 1000

Melkus RS 1000 er en sovjetisk sportsbil produsert av Melkus, som den gang hadde hovedkvarter i Den tyske demokratiske republikk. Det er en kompakt sportsbil drevet av en midtmontert 3-sylindret 2-takts 992 cm3 motor, som er en modifisert versjon av motoren brukt i Wartburg 353. Den har måkevingedører. 101 biler ble produsert totalt mellom 1969 og 1979 ved fabrikken i Dresden.


== Teknisk beskrivelse ==
Cockpiten i bilen er en tradisjonell ramme av metallrør, med veltebur integrert i frontruterammen og bak sjåføren. RS 1000 har uavhengig spiralfjering både foran og bak, i tillegg til stabilisatorstag og trommelbremser på alle fire hjul. Girkassen er en 5-trinns manuellkasse; clutchen er den samme som i minibussen Barkas B 1000. Motoren er en vannkjølt 992 cm3 3-sylindret AWE353/1. I motsetning til versjonen brukt hos Wartburg, har den tre forgassere i stedet for bare én, og bruker høyere kompresjon. Bilen produserer 51 kW ved 4500rpm og gir et maksimalt dreiemoment på 118 N·m ved 3500rpm. Bilens ytre paneler er laget av glassfiber. Toppfarten er ca. 165 km/t.


== Etter Wende ==
RS 1000 fikk aldri noen umiddelbar oppfølger. Derimot ble 15 nye RS 1000 modeller produsert i tide for 50-årsjubileumet til bilen. Den første bilen i denne serien ble presentert 26. November 2006. I 2009 begynte produksjon av en indirekte etterfølger, Melkus RS 2000. Produksjonen ble stoppet i 2012 når Melkus ble erklært konkurs.En Melkus RS 1000 blir brukt i musikkvideoen til ATCs sang Around The World (La La La La La).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Melkus hjemmeside
Petrejoides

Petrejoides er en slekt av store, tropiske, biller som lever i død ved. De tilhører familien Passalidae.


== Utseende ==
Nokså store, blanke, kraftige passalider. Hodet er blankt, mye bredere enn langt, med et kort horn i pannen og kraftige kjever. Pronotum er bredere enn langt med en skarp midtfure. Dekkvingene har fine punktstriper, mellomrommene mellom dem litt hvelvede. Forleggene har små tenner langs det meste av yttersiden.


== Levevis ==
Disse artene lever i tropisk skog, der de gnager i død ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
Familien Passalidae
Underfamilien Passalinae Leach, 1815
Stammen Proculini
Slekten Petrejoides Kuwert, 1891
Petrejoides caldasi Reyes-Castillo & Pardo, 1994
Petrejoides caralae Cano & Schuster, 1995
Petrejoides chiapasae Schuster, 1991
Petrejoides chocoensis Reyes-Castillo & Pardo-Locarno, 1996
Petrejoides guatemalae Schuster & Reyes-Castillo, 1981
Petrejoides haagi (Kaup, 1868)
Petrejoides hirsutus Luederwaldt, 1941
Petrejoides imbellis (Casey, 1897)
Petrejoides jalapensis (Bates, 1886)
Petrejoides klingelhoeferi (Kaup, 1869)
Petrejoides laticornis (Truqui, 1857)
Petrejoides mazatecus Castillo & Reyes-Castillo, 1984
Petrejoides michoacanae Schuster, 1991
Petrejoides nebulosus Castillo & Reyes-Castillo, 1984
Petrejoides olmecae Castillo & Reyes-Castillo, 1984
Petrejoides orizabae Kuwert, 1891
Petrejoides panamae Schuster, 1991
Petrejoides pokomchii Schuster, 1991
Petrejoides recticornis (Burmeister, 1847)
Petrejoides reyesi Schuster, 1988
Petrejoides salvadorae Schuster, 1989
Petrejoides silvaticus Castillo & Reyes-Castillo, 1984
Petrejoides subrecticornis (Kuwert, 1897)
Petrejoides tau (Kaup, 1869)
Petrejoides tenuis Kuwert, 1897
Petrejoides wagneri (Kaup, 1868)


== Eksterne lenker ==
J.C. Schuster (1991) Petrejoides (Col: Passalidae): Four New Species from Mesoamerica and Mexico with a Key to the Genus. The Florida Entomologist 74(3):422 [1]
(en) Petrejoides i Encyclopedia of Life 
(en) Petrejoides i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Petrejoides hos NCBI 
(en) Kategori:Petrejoides – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Petrejoides – detaljert informasjon på Wikispecies Generic Guide to New World Scarab Beetles(på engelsk):[2]

Sjekkliste over Passalidae fra Mexico
Oversikt over artene
Terpsiphoninae

Terpsiphoninae (paradismonarker og nære slektninger) er én av to underfamilier i monarkfamilien (Monarchidae). Gruppen inkluderer paradismonarkene og deres nærmeste slektninger. Den andre underfamilien er Monarchinae, som også langt er den mest tallrike av de to. Paradismonarkene inkluderer 25 arter fordelt i fire slekter.


== Inndeling ==
Inndelingen av monarker følger HBW Alive og er i henhold til Coates et al. (2017). Alle norske navn følger Norsk navnekomité for fugl (NNKF) og er i henhold til Syvertsen et al. (2008), med unntak for navn gitt i parentes. Disse har fortsatt ikke fått avklart sitt norske navn og må derfor kun betraktes som beskrivende uttrykk.

Passeriformes, spurvefugler
Passeri, sangfugler
Corvoidea
Monarchidae, monarkfamilien
Monarchinae, (monarker og nære slektninger)
Terpsiphoninae, (paradismonarker og nære slektning)
Trochocercus
T. bivittatus, (mangler norsk navn)
T. cyanomelas, hvitvingemonark
T. nitens, blåhodemonark
Hypothymis
H. azurea, svartnakkemonark
H. puella, fagermonark
H. helenae, toppmonark
H. coelestis, celestmonark
Eutrichomyias
E. rowleyi, asurmonark
Terpsiphone, (egentlige) paradismonarker
T. unirufa, (mangler norsk navn)
T. cinnamomea, kanelparadismonark
T. cyanescens, blåparadismonark
T. atrocaudata, japanparadismonark
T. corvina, svartparadismonark
T. bourbonnensis, maskareneparadismonark
T. paradisi, gallaparadismonark
T. incei, (mangler norsk navn)
T. affinis, (mangler norsk navn)
T. floris, (mangler norsk navn)
T. mutata, vekselparadismonark
T. atrochalybeia, stålparadismonark
T. viridis, strimmelparadismonark
T. rufocinerea, rustgumpparadismonark
T. batesi, kongoparadismonark
T. rufiventer, rødbukparadismonark
T. bedfordi, skiferparadismonark


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata