jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Næringskyst

Næringskyst er en kysttype som karakteriseres av bratte klipper (næringer) som ender rett i havet.  I Norge er kysttypen vanlig i Finnmark, men den finnes også på Senja i Troms og på Nordvestlandet. Den dannes på kyststrekninger som ligger åpent mot havet og hvor bølgene fritt kan bryte mot land. Berggrunnen på havnivå brytes ned av marin abrasjon, det overhengende fjellet raser ut og etterlater en bratt skrent. Det utraste materialet males opp og fjernes av bølgene og havbunnen utenfor næringen blir derfor relativt grunn. 


== Referanser ==
Elin Wedege

Elin Jebsen Wedege (født 13. mars 1921, død 7. april 2016) var en norsk organisasjonsarbeider som var leder av Norges Husmorforbund fra 1969 til 1977.Elin Wedege ble født i Berlin der faren, legen Lauritz Stoltenberg var volontærassistent ved Kaiserin Augusta Victoriahaus. Hun tok artium i 1939 og giftet seg i 1942 med Nils Petter Wedege. Hun engasjerte seg i husmorlaget og ble lagleder i Holmen Husmorlag 1962-67 og leder for Husmødrenes Barnehager 1968-69. Fra 1972 var hun også leder for Nordisk Husmorforbund.


== Referanser ==
Fjordelva (Loppa)

Fjordelva er ei elv i Loppa kommune i Finnmark. Den renner fra nordsida av Øksfjordjøkelen til Nuvsfjorden rundt tre kilometer sør for Nuvsvåg. Elva er 6,7 km lang og har et nedbørfelt på 18,48 km². Middelvannføringen ved munningen er 1,05 m³/s.Vassdraget ble vernet mot kraftutbygging i Verneplan IV for vassdrag i 1993.


== Referanser ==
Tvillinghjul

Tvillinghjul er to hjul som er montert tett sammen på samme aksling. Avstanden mellom senter av de to hjulenes berøringsflater med bakken  skal være maksimalt 460 mm for at de skal kalles tvillinghjul, i henhold til EUs bestemmelser. Felgenes design forhindrer at det blir kontakt mellom de to dekkene under belastning. Lastebiler og busser har ofte tvillinghjul på én eller flere bakaksler. Tilhengere på lastebiler har også ofte tvillinghjul. Traktorer og andre landbruksmaskiner kan ha tvillinghul. Racerbiler med tvillinghjul forekom på 1930-tallet.


== Fordeler med tvillinghjul ==
Med tvillinghjul fordeles kjøretøyets vekt over et større areal. Ved kjøring på vei vil dette forbedre kjøretøyets lasteevne, fordi ett enkelt hjul har fysiske begrensninger når det gjelder styrke, fleksibilitet og friksjon. Med tvillinghjul forbedres også framkommeligheten på glatte vinterveier. På traktorer og andre terrengående maskiner er formålet å fordele kjøretøyets masse over en større flate for at unngå jordpakking og at kjøretøyet synker ned under løse eller våte forhold. Med tvillinghjul kan man også lettere unngå å sette spor, det kan være spesielt ønskelig ved f.eks. gressklipping på idrettsanlegg, golfbaner og i parker. Traktorer og andre landbruksmaskiner kan til og med ha trillinghjul (tre dekk på hver side av hver aksling).
På traktorer er de ytterste dekkene ofte beregnet på å avmonteres når det ikke er bruk for dem.


== På racerbiler ==

Tvillinghjul ble brukt i motorsport i 1930-årene for å absorbere de økte sidekreftene. Eugen Bjørnstad var den første som kjørte med tvillinghjul i bilrace da han deltok med sin Alfa Romeo i Italias Grand Prix i 1937. Også  Auto Union og ERA prøvde tvillinghjul. I 1970-årene eksperimenterte Ferrari med tvillinghjul på sin 312T6.


== Fotnoter og referanser ==


== Litteratur ==
Kjell Mangerud (1989). Hjulutstyr for landbruksmaskiner. [Oslo]: Landbruksforlaget. ISBN 8252913342. 


== Eksterne lenker ==
(en) Twin tires – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Minowademningen

Minowademningen (japansk: 箕輪ダム) er en demning i prefekturet Nagano, Japan, som ble fullført i 1992.


== Referanser ==
Herman Wouk

Herman Wouk (født 27. mai 1915 i bydelen The Bronx i New York, død 17. mai 2019 i Palm Springs i California) var en amerikansk forfatter som er kjent for blant annet Mytteriet på Caine (The Caine Mutiny), samt de to trebinds romanverkene Krigens vinder (The Winds of War) og Krig og erindring (War and Remembrance). I 1952 mottok Wouk Pulitzerprisen for romanen Mytteriet på Caine, som siden ble filmatisert med Humphrey Bogart i hovedrollen. Han skrev også manus til tv-serien Krig og erindring fra 1988, som bygger på romansyklusen av samme navn.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Herman Wouk ble født i New York i en jødisk familie som hadde emigrert fra Russland. Etter barndom og ungdomsår i The Bronx og studier ved Townsend Harris High School, studerte han ved Columbia University fra 1934. 
Deretter arbeidet han ved radio i fem år. 


=== Forfatter ===
Hans første roman, The Man in the Trenchcoat, ble utgitt i 1941.  
Wouk tjenstegjorde i USAs flåte som offiser på to forskjellige minesveipere, USS «Zane» og USS «Southard».  
Han ble forfatter på heltid i 1946. Han hadde påbegynt sin andre roman, Aurora Dawn, på fritiden som oppstod ombord. Romanen ble utgitt i 1947. Hans tredje roman, City Boy, ble en kommersiell skuffelse da den ble utgitt i 1948.
Hans neste roman, The Caine Mutiny (1951), som vant Pulitzerprisen for skjønlitteratur i 1952 og ble en bestselger, behandler hans krigserfaringer ombord på minesveipere under andre verdenskrig. The Caine Mutiny ble omarbeidet til et Broadwayskuespill, The Caine Mutiny Court Martial, og ble filmatisert i 1954 med Humphrey Bogart som Lt. Commander Philip Francis Queeg, kaptein på den fiktiva DMS Caine.  
Han giftet seg med Betty Sarah Brown i 1945, og de fikk tre sønner. Hans førstefødte sønn, Abraham Isaac Wouk, døde i en ulykke som barn og Wouk dediserte romanen War and Remembrance (1978) til ham.
Hans romaner etter The Caine Mutiny er blant andre Marjorie Morningstar (1955), Youngblood Hawke (1962) og Don't Stop the Carnival (1965). Wouks første verk av ikkefiktiv natur This is My God ble utgitt i 1959 og er en beskrivelse av ortodoks jødedom.  
I 1970-årene utgav Wouk sine to mest ambisiøse romaner, The Winds of War (1971) og War and Remembrance (1978). Begge romaner ble filmatiserte som fremgangsrike miniserier. Begge serier ble regisserte av Dan Curtis og i begge spilte Robert Mitchum hovedrollen som Victor «Pug» Henry.
Wouk døde i sitt hjem i Palm Springs i California 17. mai 2019. Han ble 103 år gammel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Herman Wouk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Herman Wouk på Internet Movie Database 
(en) Herman Wouk hos The Movie Database 
(en) Herman Wouk hos Internet Broadway Database
Uruguayanske pass

Det uruguayanske passet (spansk: pasaporte uruguayo) utstedes til statsborgere av Uruguay. Passet kan brukes til utenlandsreiser og fungerer også som bevis på uruguayansk statsborgerskap. Passet er gyldig i ti år og er utformet på samme måte som de fleste av Mercosur-landenes pass.


== Fakta ==

Uruguays riksvåpen er trykket på framsiden henhold ordene «República Oriental del Uruguay» (spansk): «Republikken øst for Uruguay». Ordene «PASS» og «PASAPORTE» er trykket under landets navn. De nye uruguayanske, maskinlesbare passene har et biometri (e-pass) symbol nederst. 


=== Indentitetsinformasjon ===
Et uruguayansk pass inneholder følgende data:

Bilde av passets eier
Type (P)
Landskode (URU)
Passnummer
Etternavn
Fornavn
Nasjonalitet
Fødselsdato
Fødselsnummer
Kjønn
Fødselssted
Utstedende myndighet
Utstedelsesdato
Passets eiers signatur
Passets gyldighetstid


== Språk ==
Informasjonssiden er trykket på spansk, portugisisk og engelsk. 


== Referanser ==
Gedimino prospektas

Gedimino Prospektas er en hovedgate i Litauens hovedstad Vilnius. Gaten er oppkalt etter storhertug Gediminas går fra Katedralplassen og forbinder Gamlebyen i Vilnius med bydelen Žvėrynas med broen over Neris. 
Langs Gedimino prospektas ligger mange av de viktigste rikspolitiske institusjonene, som parlamentet, regjeringskontorer, forfatningsdomstolen, samt kulturinstitusjoner som nasjonalteateret, musikk- og teaterakademiet, og Litauens nasjonalbibliotek Martynas Mažvydas.
På 1800-tallet het gaten Šventoljo Jurgio («St. Georgsgaten»), da byen var under polsk kontroll (1920 - 1939) het den Ulica Mickiewicza (etter Adam Mickiewicz), under den tyske okkupasjonen under andre verdenskrig fikk gaten navnet Adolf-Hitler-Strasse. Under den sovjetiske okkupasjonen gaten først - Stalino prospektas og senere Lenino prospektas. Dagens navn ble tatt etter at Litauen ble selvstendig.

		
		
		


== Eksterne lenker ==
(en) Gediminas Avenue – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Louie Vito

Louis «Louie» Vito (født 20. mars 1988 i Columbus i Ohio) er en amerikansk snøbrettkjører som konkurrerer i halfpipe. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2010 i Vancouver, der han ble nummer 5.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Louie Vito – Olympics.com 
(en) Louie Vito – Olympedia 
(en) Louie Vito – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Louie Vito – USAs olympiske komité 
(en) Louie Vito – X Games 
(en) Louie Vito – FIS (snøbrett)
Sterling-ulykken i Teheran

Sterling-ulykken i Teheran inntraff 15. mars 1974 da Sterling Airways med Super Caravelle OY-STK kom i brann på Mehrabad internasjonale lufthavn i Teheran med tap av 15 passasjerer.
Flyet som kom fra Colombo på Sri Lanka hadde mellomlandet i Teheran for drivstoff og var klarert for avgang til Københavns lufthavn med 96 passasjerer og fire manns besetning. Under taxing brøt understellet på høyre side sammen, vingen knakk og flyet kom i brann. Evakuering ble iverksatt, 81 passasjerer og besetningen ble reddet gjennom nødutgangene på venstre side.
15 personer omkom i ulykken, mens 37 personer pådro seg skader under evakueringen.


== Se også ==
Sterling-ulykken i Dubai


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Informasjon om ulykken hos Aviation-safety.net
Østdalsveien (Oslo)

Østdalsveien (1, 2A–8) er en vei på Abildsø i bydel Østensjø i Oslo. Den går som blindvei sørover fra Abildsøveien.
Veien fikk navn etter den tidligere husmannsplassen Østdal (Lambertseterveien 74A) i 1928.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Østdalsveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 636. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (Ø)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Østreheimsveien (Oslo)

Østreheimsveien (1–29, 2–50) er en vei på Årvoll i bydel Bjerkei Oslo. Den begynner og slutter i Årvollveien, som den går dels parallelt med idet den krysser Kildeveien og Stølsvegen.
Veien fikk navn i 1932 etter kafeen Østreheim, som ble drevet av det lokale skytterlaget.
Ved krysset mellom Østreheimveien og Årvollveien står minnebautaer over Viggo Hansteen og Rolf Wickstrøm, som ble skutt av tyskerne på skytebanen her i 1941. Minnesmerkene ble utført av Nic Schiøll i 1946. Det er også gjort oldtidsfunn i området.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Østreheimsveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 640. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (Ø)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Østvangveien (Oslo)

Østvangveien (1A–29, 2A–26) er en vei på Årvoll i bydel Bjerke i Oslo. Den går som blindvei nordvestover fra Lofthusveien like ved dennes kryss med Årvollveien.
Veien fikk navn i 1951 etter eiendommen Østvang.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Østvangveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 640. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (Ø)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Øvre Ljanskoll vei (Oslo)

Øvre Ljanskoll vei (1–35B, 2–34) er en vei på Øvre Ljanskoll i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Kronveien til Storåsveien.
Navnet ble vedtatt i 1947.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Øvre Ljanskoll vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 640. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (Ø)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Øvre Myrhaugen (Oslo)

Øvre Myrhaugen (3–17, 6–14) er en vei på Røa i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går som blindvei sørvestover fra Ostadalsveien.
Veien ble tidligere regnet som en del av Myrhaugen og fikk sitt nåværende navn i 1981.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Øvre Myrhaugen». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 640. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (Ø)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Østre Holmensvingen (Oslo)

Østre Holmensvingen (1A–17, 2–22) er en vei på Østre Holmen i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går fra Helleveien til Tråkka.
Veien fikk navn i 1952 etter Østre Holmen gård. Den har villabebyggelse.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Østerdalsgata». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 640. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (Ø)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
There’ll Be Some Changes Made

«There'll Be Some Changes Made» er en sang skrevet av Benton Overstreet og William Blackstone som ble gitt ut i 1921.
Ann-Margret spilte inn sangen og ga den ut på albumet The Vivacious One i 1962.
Østerlisvingen (Oslo)

Østerlisvingen (1–9, 2–8) er en vei på Lambertseter i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Østerliveien til Gina Krogs vei.
Veien fikk navn i 1955 etter plassen Østli (under Abildsø). Den har blokkbebyggelse (ark. Byarkitektens kontor, fullført 1954–56) i Nylænde borettslag.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Østerlisvingen». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 638. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (Ø)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Østvollveien (Oslo)

Østvollveien (1A–21, 4A–20) er en vei på Nordstrand (bydel Nordstrand) i Oslo. Den går sørover fra Tungebråtveien og ender som blindvei sør for Bakketoppen.
Veien fikk navn i 1927 etter eiendommen Østvoll (i Tungebråtveien 1).


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Østvollveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 640. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (Ø)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Øverliveien (Oslo)

Øverliveien (1–89B, 2–88) er en vei på Klemetsrud i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Det er en blindvei på nordsiden fra Enebakkveien.
Navnet ble vedtatt i 1978 etter eiendommen Øverli, øverst i veien. Den var opprinnelig en husmannsplass kalt Gjerdsrudlia, men ble ombygget til villa og fikk nytt navn i 1890-årene.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Øverliveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 640. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (Ø)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Please Don’t Talk About Me When I’m Gone

«Please Don't Talk About Me When I'm Gone» er en sang skrevet av Sam H. Stept og Sidney Clare som ble gitt ut i 1930.
Ann-Margret spilte inn sangen og ga den ut på albumet The Vivacious One i 1962.


== Eksterne lenker ==
(en) Please Don't Talk About Me When I'm Gone på MusicBrainz
Øvre Lunden (Oslo)

Øvre Lunden (1–15, 2–10) er en vei på Linderudi bydel Bjerke i Oslo. Den går som blindvei sør- og østover fra nær enden av Økernveien.
Den har navn etter Lunden kloster (i nr. 3–5).


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Øvre Lunden». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 640. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (Ø)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
M6

M6 eller M-6 kan vise til:

BMW M6, en sportsbil basert på BMW 6-serien
M6 (Berlins sporvei), en sporveilinje i Berlin
M6 (Ungarn), en motorvei i Ungarn
M6 Linebacker,  et amerikansk selvdrevet luftvernsystem
Ingram M6, en amerikansk maskinpistol som ble produsert fra 1949 til 1952
M-6, kallenavn på M-621, en lastebil med flatkasse som var i bruk i det norske Forsvaret fra 1960-tallet til den ble utrangert på 1990-tallet
M6, skruer og muttere med metriske gjenger i dimensjonen 6 mm, se Gjenge#Standarder
M6, en metrolinje under bygging i Istanbul, se Istanbuls metro#M6
M6, IATA-flyselskapskode for det amerikanske flyselskapet Amerijet International
M6 (tv-kanal), en fransk tv-kanal
Festningens gymnastikksal

Festningens gymnastikksal er en bygning i det ytre festningsområde av Akershus festning, Oslo. Bygningen ble oppført i 1861 av arkitektene A.F.W. von Hanno og H.E. Schirmer. Den fikk et tilbygg i 1891 og ble ombygget i 1954 til 1955. Bygningen er i det vesentlige fredet.


== Møte- og konsertlokale ==
Gymnastikksalen ble på 1800-tallet også brukt som møte- og konsertlokale. C.J. Hambro forteller i en tale i Universitetets Aula i 1938, om et stort folkemøte i 1863 i og utenfor gymnastikksalen. Møtet vedtok en støtteresolusjon for Polen i landets kamp for løsrivelse fra Russland. Resolusjonen som ifølge Hambro «ble vedtatt med den mest bestemte tilslutning», lød slik: 

Det polske Folk er, uden at have krænket eller udfordret sine Naboer, ved deres Overmagt berøvet Uafhængigheden paa en retløs Maade, som truer enhver mindre Stat med de største Farer.
Under en konsert søndag den 3. november 1889 ble det holdt konsert i Festningens gymnastikksal til støtte for de streikende fyrstikkarbeiderne. Gymnastikksalen var stilt gratis til disposisjon av Akershus' kommandant. Under konserten opptrådte Agathe Backer Grøndahl, Gina Oselio og ekteparet Mally og Thorvald Lammers. Etter denne konserten ble 1000 kroner overlevert til streikekomiteen.  
Festningens gymnastikksal ble på 1880-tallet relativt ofte brukt som konsertlokale, blant annet av Musikforeningen og Cæciliaforeningen.


== Referanser ==
Østerliveien (Oslo)

Østerliveien (1–57B, 2–66B) er en vei på Brattlikollen og Lambertseter i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Sandstuveien til Lambertseterveien.
Navnet ble vedtatt i 1926.
I nr. 9A er Berg (gnr./bnr. 160/18), et småbruk som ble utskilt fra Abildsø i 1906. Lambertseter alders- og sykehjem er i nr. 42. I nr. 56 er en boligblokk som ble oppført i 1950–51 og går for å være landets første drabantbyblokk.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Østerliveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 638. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (Ø)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Våghalsen (Oslo)

Våghalsen (1–9, 2–14) er en vei på Ila i bydel Sagene i Oslo. Den går fra Maridalsveien til Sagveien.
Veien fikk navn i 1983 etter en eldre, men bortregulert gate som lå på omtrent samme sted. Denne igjen hadde navn etter fossen Våghalsen i Akerselva (nedenfor Beierbrua).
I nr. 2–12 er det trehusbebyggelse, for det meste vertikaldelte tomannsboliger, oppført i 1983–85, men tilpasset områdets gamle trehusbebyggelse.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Våghalsen». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 627. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Væringkleiva (Oslo)

Væringkleiva (1–3, 2–6) er en vei i bydel Gamle Oslo. Den går ned Ekebergskrenten mot Kværner, fra Ryenbergveien til Konows gate.
Veien fikk navn i 1914 etter væringene.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Væringskleiva». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 626. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommune – Bydelsoversikt
Von Øtkens vei (Oslo)

Von Øtkens vei (1–5B, 2–14) er en vei på Ljan i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Gladvollveien til Ljansbakken.
Veien fikk navn i 1917 etter generalmajor Johan Wilhelm von Øtken (1668–1733), som en periode var sjef for Nordenfjeldske Dragonregiment, og som eide Nedre Ljan i 1712–22.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Von Øtkens vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 625. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (V)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Volvat terrasse (Oslo)

Volvat terrasse (1–21, 2–20) er en vei på Volvat i bydel Ullern i Oslo. Den går som blindvei sørvestover fra Sørkedalsveien like øst for Vestre gravlund.
Navnet ble vedtatt i 1939. I nr. 10 er våningshuset på Store Frøen..


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2000). «Volvat terrasse». Oslo byleksikon (4. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 483. ISBN 978-82-573-0815-3. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (V)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Torgny Segerstedts vei (Oslo)

Torgny Segerstedts vei er en del av Ring 3 i Oslo. Navnet betegner stykket fra Holmenveien i vest til Sognsveien i øst. Det vil si nedenfor Rikshospitalet, Gaustad sykehus og Blindern videregående skole (tidligere Sogn videregående skole) og ovenfor Forskningsparken og Sogn hagekoloni. Den vestre fortsettelsen heter Viggo Hansteens vei og den østre Kaj Munks vei.
Veien fikk navn i 1945 etter Torgny Segerstedt, som gjorde en stor innsats for Norge under den andre verdenskrig.
Eneste veinummer i bruk er 11 (McDonald's).


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Torgny Segerstedts vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 572. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (T)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 26. oktober 2014. Besøkt 7. november 2015.
Abha

Abha  (arabisk: ‏أبها‎) er en by i det sørvestlige Saudi-Arabia, med et innbyggertall (pr. 2006) på cirka 451.000. Byen er hovedstad i landets Asir-provins. 


== Eksterne lenker ==
(en) Abha – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Euonymus verrucosus

Euonymus verrucosus er en løvfellende busk i spolebuskfamilien. 
Den blir opptil tre meter høy. Kvistene og stammen er grågrønne til gråbrune og tett dekket av vorter. Bladene er ovalt elliptiske eller avlangt elliptiske med bølgende rand. Blomstene er firetallige. Arten vokser i skog og skogsteppe fra Østerrike og Tsjekkia i nordvest sørover til Hellas, Tyrkia og Transkaukasia og østover til Kina, Korea og Japan.


== Galleri ==

		
		
		
		


== Kilder ==
«Euonymus verrucosus». Flora of China. Besøkt 24. januar 2015. 
«Euonymus verrucosus». Flora Europaea. Besøkt 24. januar 2015. 
«Euro-Siberian steppic woods with Quercus spp». EUNIS. Besøkt 24. januar 2015. 
«Pannonian karst white oak low woods». EUNIS. Besøkt 24. januar 2015. 


== Eksterne lenker ==
(en) Euonymus verrucosus i Encyclopedia of Life 
(en) Euonymus verrucosus i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Euonymus verrucosus hos Dyntaxa 
(en) Euonymus verrucosus hos NCBI 
(en) Euonymus verrucosus hos The International Plant Names Index 
(en) Euonymus verrucosus hos Tropicos 
(en) Kategori:Euonymus verrucosus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Euonymus verrucosus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Euonymus verrucosus – detaljert informasjon på Wikispecies
Serieanalyse

Serieanalyse er et sett av prosedyrer innen kjemiske analyser. De blir inndelt i kvalitativ analyse og kvantitativ analyse. I en kvalitativ analyse blir det undersøkt hvilke stoff som er tilstede, mens i en kvantitativ analyse blir det undersøkt om hvor mye en har av dette stoffet. En serieanalyse kan enten være kvalitativ eller kvantitativ. Hovedprinsippet går ut på at analysen skal skje ut i fra en prosedyre. Denne prosedyren bygger rundt ett spesifikt system, og ikke rundt flere systemer. Eksempler på dette kan være forskjellige titreringer.