Emma Matthiasen

Emma Christine Matthiasen (født 2. november 1890 i Kristiania, død 8. mai 1975 i København) var en norsk-dansk billedhugger.

Hun tilbragte mye tid i Danmark, og var derfor påvirket av sin tids danske samtidskunst. Den danske innflytelsen ble fremhevet i samtidig omtale av hennes kunstneriske virke:«Det som utmerker Emma Matthiasens kunst er nettopp sansen for den strenge og klare form, som i forbindelse med en overmåte følsom og meget vakker overflatebehandling gir ganske delikate stoffvirkninger og en livfull karakteristikk.»


== Familie ==
Hun var datter av avdelingssjef Wictor Wiggo Matthiasen (1843–1915) og Caspara Louise Christophersen (1855–1932). Hun var gift med den danske pianisten Uno Browall.


== Kunstnerisk virksomhet ==
Hun var utdannet i ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole og Kunstakademiet i Kristiania. Deretter studerte hun videre i København under Einar Utzon Frank fra 1919 til 1927.  Utzon-Frank hadde i denne perioden to andre norske elever, henholdsvis Anne Grimdalen og Asbjørg Borgfelt.
Emma Matthiasen debuterte som kunstner i 1920 på Charlottenborg Forårsudstilling i København. I 1921 debuterte hun på den norske Høstutstillingen. I 1922 laget hun en portrettbyste av forfatteren Gunnar Larsen som ble innkjøpt av Nasjonalgalleriet i Oslo. I 1927 ble gutteportrettet Hans Jacob støpt i bronse; bysten ble innkjøpt av Nasjonalgalleriet samme år. To år senere laget hun et bronseportrett av Else Lorentzen som Nasjonalgalleriet kjøpte inn for midler fra Benneches legat. I verket Norsk kunsthistorie (Gyldendal, 1983) fremheves portrettet av Else Lorentzen:„«Else Lorentzen» (1929) er med sin utsøkte materialbehandling og detaljering et klassisk, for ikke å si klassistisk, toppstykke innenfor norsk portrettkunst.“I krigsårene 1940–45 oppholdt hun seg på nytt i Danmark. Hun foretok også kortere studiereiser til Italia og Hellas 1924, 1925 og 1926. I 1950 besøkte hun Paris. Hun var periodevis bosatt i Danmark frem til hun døde i 1975.Matthiasen ble en anerkjent kunstner som fikk en rekke offentlige og private utsmykningsoppdrag. Hun modellerte en bronsemedalje som markerte geologen Waldemar Christopher Brøggers 80-årsdag i 1931.  Hun var en av kunstnerne som ble utvalgt til utsmykningsoppdrag i det nye rådhuset i en konkurranse som ble gjennomført i 1937-1938. I 1945 ble Matthiasens byste av arkitekt Arnstein Arneberg avduket i Oslo rådhus. Senere fikk hun i oppdrag å utforme 17 små relieffer i bronse til himlingen på Rådhusets søndre balkong. Disse relieffene var på plass i 1950, og forestiller havfruer, havmenn, fugl og fisker. Da myntforskeren Hans Holst fylte 60 år i 1951 ble det laget en medalje i bronse med portrett modellert av Matthiasen, og gravert og preget av Øivind Hansen. Både medaljen som markerte Holsts jubileum og en medalje med portrett av professor Gunnar Rudberg fra 1930 ble innkjøpt av Nasjonalgalleriet i Oslo i 1951.Matthiasens byste av Elias Kræmmer (Anthon B.Nilsen) ble avduket i Svelvik i 1955 i forbindelse med hundreårsjubileet for hans fødsel.I 1955 ble Matthiasens portrett av politikeren Aldor Ingebrigtsen (1888-1952) avduket i Televerkets bygg i Tromsø. To år senere ble hennes monument over Ingebrigtsen reist på hans gravsted på Tromsø gravlund; dette arbeidet var et bestillingsverk for Nord-Troms Arbeiderparti. I 1960 ble hennes minnesmerke over ordfører Alfred Hansen avduket i Bruparken i Tromsdalen.I 1961 ble hennes skulptur Havfruen plassert på Slattum i Nittedal. I 1963 kjøpte Molde kommune inn skulpturen Mor med liten gutt, som ble plassert i Alexandria-parken. Pikeportrettet Duck ble modellert i 1942, men først støpt i bronse i 1967, etter at Nasjonalgalleriet hadde kjøpt det fra kunstneren i 1966.Bruvik kirke har et portalrelieff utformet av Matthiasen. Hun har utført flere utsmykningsarbeider i og ved norske kirker; et granittrelieff som forestiller erkeengelen Michael flankert av apostelen Johannes og profeten Moses finnes i Glemmen nye kirke i Fredrikstad. I 1966 ble hennes monument over Leiv Tveit, som var grunnlegger av og bestyrer for Bakkebø institusjon for psykisk utviklingshemmede barn og unge, avduket ved Bakkebø kirke i Egersund. En granittgruppe utført av Matthiasen finnes på Bragernes kirkegård i Drammen. Hun har også portrettert skuespillerinnen Tore Segelcke.Emma Matthiasen ble selv portrettert av billedhuggeren Hanna Jessen.


=== Leketøy og livredningsdukke ===
På 1950- og 1960-tallet ble Emma Matthiasen engasjert av Åsmund S. Lærdal til å modellere lekedukker for hans firma i Stavanger. Lærdal var kvalitetsbevisst og knyttet til seg flere andre fremstående kunstnere til å utforme ulike produkter for sin bedrift, som startet som et forlag, deretter ble leketøysprodusent for så å ende opp som utvikler og produsent av livredningsutstyr. Da livredningsdukken som senere fikk navnet Resusci Anne skulle få sitt visuelle uttrykk, besluttet Lærdal å basere dukkens ansikt på en kjent dødsmaske av en pike som druknet seg i Seinen i Paris på 1800-tallet. Han engasjerte da Matthiasen til å modellere dukkeansiktet med dødsmasken som utgangspunkt.


== Priser og utmerkelser ==
1917: Enkedronning Josephines legat
1924-1925: Houens legat
1927: Henrichsens legat
1928: Mohrs legat
1937: Benneches legat
1950: Røwdes legat
1952: Statens reisestipend
1952: stipend fra Fondet for dansk-norsk samarbeid
1955: stipend fra Statens kunstfond
1957: Statens reisestipend
1964: Oslo bys kulturstipend
1974 – : Statens stipend for eldre fortjente kunstnere


== Verv ==
Emma Matthiasen ble en rekke ganger på 1930-, 1940- og 1950-tallet innvalgt til Tilsynsrådet for Kunstnernes Hus i Oslo, som representant for billedhuggerne. I 1950 var hun medlem av kunstnerjuryen som valgte ut arbeider til «Den offisielle finske utstilling» i Oslo. Medlemmene av juryen og andre norske billedhuggere var også representert på denne utstillingen, og Matthiasen deltok med fem skulpturer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Emma Matthiasen i Norsk Kunstnerleksikon (1982-1986)
(da) Emma Matthiasen på Kunstindeks Danmark / Weilbachs Kunstnerleksikon