jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Knox Automobile Company

Knox Automobile Company var en produsent av biler i Springfield, Massachusetts, USA mellom 1900 og 1914. Knox bygget også lastebiler og Landbrukstraktorer til 1924.


== Historie ==
Knox Automobile Company ble etablert i 1900 og bygget 15 biler det første året.Knox modell 1904 var en runabout med  chassis av vinkeljern og veide 839 Kg og hadde bladfjærer. Den hadde plass til to passasjerer.


=== 3 eller 4 hjul ===

I utgangspunktet var det kun tre-hjulinger som ble tilbudt. Firehjuls runabouts fulgte snart etter.


=== Sjåføren i baksetet ===
I noen modeller satt en passasjer over forakselen, mens sjåføren og en annen passasjer som satt bak, over motoren.


=== Den «Gamle Pinnsvin»nmotor ===

Den flatmonterte luft-avkjølte ensylindrede motor (noe som førte til at den noen ganger ble kalt «Gamle Pinnsvin» på grunn av de mange nagler som stakk ut fra sylinderen) . Motoren lå i bilens sentrum og produsert 8 Hk. Denne motoren ble også kalt et «pinnsvin».. Den hadde 2-trinns planetgir .


=== Konkurransedyktige priser ===
"Knoxmobile" ble solgt for 1 350 dollar I motsetning til  Ford Modell F som kostet 2 000 dollar, FAL 1 750 dollar, Cole 30 1 500 dollar og Colt Runabout, begge 1 500 dollar, Oakland 40 1 600, og Enger 40 2 000 dollar mens den kraftige Oldsmobile Runabout 650 dollar, Western's Gale Modell A, 500 dollar 0 og Brush Runabout kostet 485 dollar.En større Knox tonneau-modell var utstyrt med en 16 Hk ble også bygget, 2 000 dollar.


== Rac ==
Knox ble kjørt av Billy Bourque i 1909 i AAA-Championshp Car race på Indianapolis Motor Speedway.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Clymer, Floyd. Treasury of Early American  Automobiles, 1877-1925. New York: Bonanza Bøker, 1950.
Frank Leslie Popular Monthly (januar 1904)
Bernt Børretzen

Bernt Børretzen (født 1762, død 1817) var en norsk teolog og skribent. Mellom 1794 og 1797 utgav han tidsskriftet Den snaksomme Bergenser.
Børretzen ble født i Nordfjord, men flyttet til Bergen som barn fordi hans far fikk arbeid i byen. Her gikk Børretzen på fattigskole, men det viste seg at han hadde gode evner, og ble derfor hjulpet inn på latinskolen av sognepresten ved Korskirken, senere biskop Johan Nordahl Brun. I 1783 tok Børretzen eksamen derfra, og i 1787 ble han teologisk kandidat og deretter lærer ved fattigskolen Christi Krybbe.Lærerlønnen var dårlig, noe som bidro til at han i 1790-årene ble en svært produktiv leilighetsforfatter som snekret sammen taler og sanger til bryllup og begravelser. Det er bevart mer enn hundre trykte skrifter forfattet av ham.Ikke minst begynte han i 1794 Den snaksomme Bergenser, der han i første nummer kunngjorde at penger var «den fornemste, ja nesten eneste Hensigt i hvilken jeg skriver». I Bergens Beskrivelse nevner forfatterne et brev fra Bergen til et blad i København i 1797, der Den snaksomme Bergenser omtales. Børretzen beskrives da som «en Mand af naturligt godt Genie og bidende Vittighed, men mangler ganske den Erudition og Delikatesse, som vor Tids finere Smag fordrer af en god Moerskabsskribent».Men så betraktet jo heller ikke Børretzen seg som noen «morskapsskribent». Tvert om, i bladet kritiserte han sosial urettferdighet og andre lokale forhold i Bergen, helt til han ble stevnet for injurier av generalveimester Johannes Christopher Hammer. Børretzen hadde kritisert Hammer for å ødelegge bøndenes åkre under veiutbyggingen. Børretzen måtte betale en stor bot, og etter dette gikk tidsskriftet inn. «Min Fornuftskiste er snart tom,» skrev han da han var i ferd med å miste motet. Han måtte offentliggjøre en unnskyldning til Hammer i sitt blad og erklære sine påstander «fuldkommen giendrevne».


== Referanser ==


== Kilder ==
Mona Ringvej: Bernt Børretzen (1762-1817) og Birgitte Kuhle (1762-1832). I: Martin Eide (red.) Journalistikkens norske klassikere, Universitetsforlaget.
Politisk ytringsfrihet på 1700-tallet: Den snaksomme Bergenser, artikkel hos Norgeshistorie.no
Den snaksomme Bergenser, Avdeling for spesialsamlinger, Universitetsbiblioteket i Bergen
Elmore (bil)

Elmore Manufacturing Company var en produsent av biler og sykler (1893-97) med  hovedkontor i  Clyde, Ohio, fra 1893 til 1912. Selskapet tok sitt navn fra sitt opprinnelige produksjonssted, den nærliggende landsbyen, Elmore. Det ble grunnlagt av Harmon von Vechten Becker og hans to sønner, Jakob og Burton, Elmore brukte en to-takts motor, både én- eller tosylindrede versjoner. De produsert senere en 3-sylindret i tillegg.


== Historie ==
Den minste 1904 modellen var Elmore Convertible Runabout. Utstyrt med en tonneau hadde den  plass til fire passasjerer og ble solgt for bare 650 dollar, noe som gjorde den til en av de minst kostbare biler på markedet. Den flate en-sylindrede motor var plassert i sentrum av bilen og  produserte 6,5 Hk og hadde en 2-trinns girkasse.Bilen veide 476 Kg
Elmore Runabout var den neste som ble bygget. Den hadde plass til to passasjerer og ble solgt for 800 dollars. Den vertikalt monterte to-sylindrede motor lå  i sentrum av bilen og ytet 6 Hk. Bilen hadde 3-trinns girkasse og veide 635 Kg
Topp-modellen var Elmore Tonneau. Det hadde plass til fire passasjerer og kostet 1 400 dollar. Motoren var 2-sylindret og montert i bilens front. Den ytet 12 Hk. Bilen veide 680 Kg.


=== General Motors ===
I 1908 fanget Elmores tre-sylindrede to-takts motor oppmerksomheten til William C. Durant, grunnleggeren av General Motors. Han kjøpte selskapet året etter og Elmore ble en av General Motors' divisjoner. Etter Durant ble tvunget ut av General Motors i 1910 var Elmore merket ute av markedet, sammen med flere andre dårlige merker for å hjelpe General Motors til å oppnå finansiell stabilitet.


== Referanser ==
Eleothinus

Eleothinus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Nokså små, gråbrune trebukker. Antennene er betydelig lengre enn kroppen. Pronotum er nærmest klokkeformet sett ovenfra, med en skarp, bakoverrettet tann nær bakhjørnet. Dekkvingene er nesten jevnbrede, med at par lave, opphøyde lengderibber, disse har gjerne noen små, oppstående, svarte knøler.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Acanthocinini Thomson, 1860
Slekten  Eleothinus Bates, 1881
Eleothinus abstrusus Bates, 1881
Eleothinus longulus Bates, 1881
Eleothinus pygmaeus Bates, 1885


== Kilder ==
Liste over slektene
Liste over artene Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.
Bildegalleri Arkivert 20. desember 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Eleothinus i Encyclopedia of Life 
(en) Eleothinus i Global Biodiversity Information Facility 
Eleothinus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Acanthocinini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mimonicarete

Mimonicarete er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
Agapanthiini er langstrakte, middelsstore, brune eller grå trebukker med lange, tynne antenner. Pronotum er sylindrisk, dekkvingene gjerne litt avsmalnende bakover.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Agapanthiini Mulsant, 1839
Slekten Mimonicarete Breuning, 1957
Mimonicarete barbicornis Breuning, 1957


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 24. april 2016 hos Wayback Machine.
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
(en) Mimonicarete i Encyclopedia of Life 
(en) Mimonicarete i Global Biodiversity Information Facility 
Mimonicarete – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Agapanthiini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bildegalleri Arkivert 20. desember 2016 hos Wayback Machine.
Mimogmodera

Mimogmodera er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==


== Levevis ==
Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Kamerun, Kongo og Sør-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Apodasyini Lacordaire, 1872 eller Desmiphorini
Slekten Mimogmodera Breuning, 1953
Mimogmodera congoensis (Breuning, 1953)
Mimogmodera rufula Breuning, 1955
Mimogmodera truncatipennis Breuning, 1969


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 7. april 2014 hos Wayback Machine.
Referanseside for arten
Cermabycidae.org - Apodasyini


== Eksterne lenker ==
(en) Mimogmodera i Encyclopedia of Life 
(en) Mimogmodera i Global Biodiversity Information Facility 
Mimogmodera – detaljert informasjon på Wikispecies
Assinia

Assinia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
Nokså små, mørkt brunlige trebukker. Pronotum og dekkvingene er hvelvede hver for seg og kroppsformen kan minne overflatisk om små edderkopper (men de lange antennene viser tydelig at de er insekter). Antennene er ganske kraftige og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er mye lengre enn bredt uten tenner på sidene, dekkvingene nærmest pæreformede.


== Levevis ==
-->


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i sentrale deler av Afrika, til Ghana i vest, Kongo i sør og Kenya i øst.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Apomecynini J. Thomson, 1860
Slekten Assinia Lameere, 1893
Assinia affinis Téocchi & Sudre, 2002
Assinia alluaudi Lameere, 1893
Assinia inermis (Aurivillius, 1908)
Assinia pulchra Breuning, 1940
Assinia pumilio (Kolbe, 1893)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 20. desember 2016 hos Wayback Machine.
(en) Assinia i Encyclopedia of Life 
(en) Assinia i Global Biodiversity Information Facility 
Assinia – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Apomecynini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mimestola

Mimestola er en slekt av biller som tilhører den store underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
Middelsstore, brune trebukker, de3kkvingene med vage, litt lysere tverrbånd. Oversiden er matt og kraftig punktert, ikke påfallende hårete. Antennene er litt lengre enn kroppen. Pronotum har rundede sider uten tenner. Dekkvingene er jevnbrede, nokså kraftig punkterte.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Panama.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Desmiphorini J. Thomson, 1860
Slekten Mimestola Breuning, 1940
Mimestola imitatrix Breuning, 1940


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 20. desember 2016 hos Wayback Machine.
(en) Mimestola i Encyclopedia of Life 
(en) Mimestola i Global Biodiversity Information Facility 
Mimestola – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Desmiphorini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hilaroleopsis

Hilaroleopsis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, gjerne kontrastrikt fargede trebukker. Artene ligner overflatisk på bløtbiller (Cantharidae) og etterligner muligens disse. Kroppen kan være svart, rødlig, eller mer eller mindre gul, dekkvingene kan ha metallisk glans. Pronotum har rundede sider uten tenner, sidekanten er gjerne lys. Dekkvingene er nokså smale og jevnbrede.


== Utbredelse ==
Slekten er bare kjent fra Mellom-Amerika og det aller nordligste Sør-Amerika, fra Mexico i nord til Venezuela i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Hemilophini J. Thomson, 1868
Slekten Hilaroleopsis Lane, 1970
Hilaroleopsis bicarinata (Bates, 1885)
Hilaroleopsis coloratus Galileo & Martins, 2005
Hilaroleopsis dimidiata (Bates, 1881)
Hilaroleopsis globicollis (Bates, 1881)
Hilaroleopsis icuapira Martins & Galileo, 1992
Hilaroleopsis minor Martins & Galileo, 1997
Hilaroleopsis nigerrima Aurivillius, 1923
Hilaroleopsis obesa (Bates, 1881)
Hilaroleopsis pituna Galileo & Martins, 2006
Hilaroleopsis pluricostata (Bates, 1881)
Hilaroleopsis theurgus Martins & Galileo, 2004
Hilaroleopsis vogti Lane, 1970


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Hilaroleopsis i Encyclopedia of Life 
(en) Hilaroleopsis i Global Biodiversity Information Facility 
Hilaroleopsis – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Hemilophini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mimanancylus

Mimanancylus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
Mesosini er små til middelsstore, tettbygde, oftest brunspraglete trebukker.


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.


== Utbredelse ==
Slekten er bare kjent fra Borneo.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Mesosini Thomson, 1860
Slekten Mimanancylus Breuning, 1968
Mimanancylus borneensis Breuning, 1968


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 24. april 2016 hos Wayback Machine.
Liste over artene


== Eksterne lenker ==
Bilde av en av artene Arkivert 20. desember 2016 hos Wayback Machine.
(en) Mimanancylus i Encyclopedia of Life 
(en) Mimanancylus i Global Biodiversity Information Facility 
Mimanancylus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Mesosini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sead Hakšabanović

Sead Hakšabanović (født 4. mai 1999) er en svensk-montenegrinsk fotballspiller som har spilt for Djurgården, på lån fra den russiske klubben FK Rubin Kazan. Han spiller nå for den skotske klubben Celtic.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sead Hakšabanović – FIFA 
(en) Sead Hakšabanović – UEFA 
(fr) Sead Hakšabanović – LÉquipe 
(en) Sead Hakšabanović – Transfermarkt 
(en) Sead Hakšabanović – national-football-teams.com 
(en) Sead Hakšabanović – WorldFootball.net 
(en) Sead Hakšabanović – Soccerbase.com 
(en) Sead Hakšabanović – FootballDatabase.eu 
(en) Sead Hakšabanović – Soccerway 
(en) Sead Hakšabanović – EU-Football.info
Mehøi

Mehøi er navnet på to fjell i Lesja kommune i Oppland:

Mehøi (nord for Lesjaskog) (1 780 moh.) – 9 km nord for Lesjaskog
Mehøi (Reinheimen) (1 742 moh.) – i Reinheimen nasjonalpark, nord for Lordalen
Sulpitus

Sulpitus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En nokså stor, kraftig, lyst brunlig trebukk. Antennene er betydelig lengre enn kroppen. Pronotum er rektangulært og bredere enn langt. Dekkvingene har litt utstående "skuldre" og er jevnt avsmalnende bakover.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra det sørøstlige Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Onciderini J. Thomson, 1860
Slekten Sulpitus Dillon & Dillon, 1945
Sulpitus lilla Dillon & Dillon, 1945


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Sulpitus i Encyclopedia of Life 
(en) Sulpitus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Sulpitus hos NCBI 
Sulpitus – detaljert informasjon på Wikispecies
Neoplectrura

Neoplectrura er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor, hvelvet, litt knudrete, brun trebukk. Antennene er litt lengre enn kroppen. Pronotum er forholdsvis lite, bredere enn langt med en kraftig tann midt på hver sidekant. Dekkvingene er hvelvede, nærmest pæreformede, hver dekkvinge ender i en skarp spiss.


== Levevis ==
Ulikt de fleste andre trebukker lever disse artene på bakken, de voksne kan ikke fly. Larvene lever underjordisk på røtter.


== Utbredelse ==
Arten lever i Mexico.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Parmenini Latreille, 1825
Slekten Neoplectrura Chemsak & Linsley, 1983
Neoplectrura breedlovei Chemsak & Linsley, 1983


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bilder av artene Arkivert 20. desember 2016 hos Wayback Machine.
(en) Neoplectrura i Encyclopedia of Life 
(en) Neoplectrura i Global Biodiversity Information Facility 
Neoplectrura – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Parmenini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mehøi (nord for Lesjaskog)

Mehøi er et fjell i Lesja kommune i Innlandet. Det ligger rundt ni kilometer nord for Lesjaskog og har en høyde på 1 780 meter over havet.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell


== Referanser ==
Pseudonupserha

Pseudonupserha er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Levevis ==
Larvene lever vanligvis i stammene på storvokste urter.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sentral-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Phytoeciini eller Saperdini
Slekten Pseudonupserha Breuning, 1950
Pseudonupserha congoensis Breuning, 1950
Pseudonupserha flavipennis Breuning, 1967
Pseudonupserha mediovittata Breuning, 1950
Pseudonupserha neavei Aurivillius, 1914
Pseudonupserha wittei Breuning, 1953


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudonupserha i Encyclopedia of Life 
(en) Pseudonupserha i Global Biodiversity Information Facility 
Pseudonupserha – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Saperdini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Cameron Brannagan

Cameron Mark Thomas Brannagan (født 9. mai 1996) er en engelsk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Oxford United FC.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cameron Brannagan – Transfermarkt 
(en) Cameron Brannagan – WorldFootball.net 
(en) Cameron Brannagan – Soccerbase.com 
(en) Cameron Brannagan – Soccerway 
(en) Cameron Brannagan – FBref 
(es) Cameron Brannagan – as.com
Planetgir

Planetgir er et gir som har flere tannhjul utenpå hverandre. To eller flere (ofte tre, som i figur 1) planethjul er i inngrep med et sentralt plassert solhjul. På yttersiden er planethjulene i inngrep med en tannring. Planethjulene er opplagret i en brakett. Planethjulene har en episyklisk rotasjon og navnet episyklisk gir blir av og til brukt.
Et planetgir kan benyttes for å redusere eller øke turtalet, avhengig av hvilke hjul som kan rotere fritt. Om en låser den ytre tannringen og driver braketten med planethjulene vil solhjulet rotere med større turtal enn braketten. Om en derimot låser solhjulet og driver braketten vil den ytre tannkransen rotere med mindre turtal enn braketten. En kan også låse braketten med planethhjulene og drive enten solhjulet eller den ytre tannkransen. En fordel med planetgir er at kreftene blir balanserte. De kan derfor overføre stort dreiemoment uten at dimensjonene blir for store. 


== Eksempel ==
Figur 2 viser et planetgir benyttet for å redusere turtalet. Den ytre tannkransen (rosa) er låst i dette eksempelet og solhjulet (gult) blir drevet av inngående aksling (gult). Solhjulet driver planethjulene (blått), som så driver braketten (grønt), slik at den roterer i samme retning som solhjulet, men med redusert turtall. De røde merkene viser vinkelen til solhjulet og braketten i utgangspunktet (venstre) og etter at solhjulet har rotert litt under en halv omdreining, har braketten rotert 30° med klokken.


== Bruk ==
På grunn av at planetgir er kompakte og kan overføre store dreiemoment blir de ofte brukt som navreduksjon på lastebiler, anleggsmaskiner, skogsmaskiner og liknende. De blir også benyttet i automatgirkasser og i navgir på tråsykler. T-Forden var utstyrt med manuell girkasse som benyttet planetgir.
Tom Bombadil

Tom Bombadil er en figur i J.R.R. Tolkiens roman Ringenes herre. Han har også gitt navn til boken The Adventures of Tom Bombadil, selv om han bare er nevnt i to av de seksten tekstene i denne diktsamlingen.


== Referanser ==
Spilotragoides

Spilotragoides er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==


== Levevis ==
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Angola.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Tragocephalini J. Thomson, 1857
Slekten Spilotragoides Breuning, 1981
Spilotragoides griseomaculatus Breuning, 1981


== Kilder ==
Longicorn ID - Tragocephalini
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 8. august 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Spilotragoides i Encyclopedia of Life 
(en) Spilotragoides i Global Biodiversity Information Facility 
Spilotragoides – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Tragocephalini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons