jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Tennålsgevær

Tennålsgeværet (tysk: Zündnadelsgewehr) var en type bakladet rifle, kjent for å være det fremste mest moderne infanterivåpenet da det ble introdusert i den i Den prøyssiske armé. Våpenet ble utviklet av Johann Nikolaus von Dreyse, og prøysserne tok det inn i tjeneste som «leichtes Perkussionsgewehr Model 1841» i 1841.


== Utvikling ==
Navnet var for å skjule den innovative nye mekanikken våpenet brukte. Navnet tennålsgevær kommer fra det nåleliknende tennstemplet som blir drevet gjennom papirhylsen av slagfjæren for å antenne tennhetten bak prosjektilet. Selve patronen var av papir satt inn med salpeter, som brant opp i kammeret, og er et tidlig eksempel på hylseløs ammunisjon. Fenghetta satt ved basis av prosjektilet og fulgte med dette ut når skuddet gikk av, slik at kammeret var tomt etter avfyring.Riflen var våpensmeden Johann Nikolaus von Dreyses (1787–1867) oppfinnelse og han begynte i 1824 å utføre flere eksperimenter som kulminerte i det endelige geværet i 1836. Dreyse ble adlet i 1864.


== Tennålgeværet i bruk ==
Dreyses design var den første bakladete riflen som brukte sylinderlås for å åpne og lukke kammeret, og ble gjort ved å snu og dra hevarmen. Bakladere har en taktisk fordel på slagmarken mot fiender som brukte forladere. Skuddtakten til tennålgeværet var høyere, og fienden måtte måtte stå mens de ladet. Mekanismen tillot (som andre bakladermekanismer) de prøyssiske soldatene å ligge mens de ladet. Dette var en av flere momenter som bidro til prøyssisk seier i den andre slesvigske krig mot Danmark i 1864. 
Etter hvert som bakladere ble vanligere i Europas hærer på 1860- og 70-tallet viste Dreyses konstruksjon sine svakheter. Kalliberet var stort og gav geværet en kraftig rekyl og begrenset rekkevidde. Selv om mekanismen var godt konstruert, gjorde mangelen på en fast patronhylse at det ikke var noe gasstett segl mellom kammer og sluttstykke, slik at kruttgass slapp ut rett foran fjeset til skytteren i avfyringsøyeblikket. Særlig i den fransk-prøyssiske krig (1870-1871) viste tennålgeværet seg underlegne det tilsvarende franske Chassepot-geværet. Dette var en 11 mm sylinderlåsrifle med tennålmekanisme, men med forbedringer som gjorde at prøysserne faset ut sine gamle geværer for godt. I 1871 ble Dreyses mekanisme erstattet av Gewehr 71, en enkeltskudds sylinderlåsrifle med konvensjonelle patroner i 11 mm kaliber.


== Referanser ==
Gymnogaster

Gymnogaster er en slekt av biller som hører til gruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, gulbrun oldenborre, ikke påfallende hårete.


== Utbredelse ==
Arten lever på øya Réunion i Det indiske hav.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Rhizotrogini Burmeister, 1855
Slekten Gymnogaster Blanchard, 1851
Gymnogaster buphthalma Blanchard, 1851


== Eksterne lenker ==
(en) Gymnogaster i Encyclopedia of Life 
(en) Gymnogaster i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Gymnogaster hos Index Fungorum 
(en) Gymnogaster hos ITIS 
(en) Gymnogaster hos MycoBank 
(en) Gymnogaster hos NCBI 
(en) Kategori:Gymnogaster boletoides – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gymnogaster (Boletaceae) – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tegning av arten
Sverre Ruud

Sverre Ruud (1908–1986) var en norsk skihopper. 
Sverre var den mellomste av tre brødre Ruud i Strømmen: Henrik f. 1906, Sverre f. 1908 og Asbjørn f. 1915. Faren hadde lenge et verksted i Lerdalsgaten 20 hvor han produserte møbler og annet. Før krigen jobbet alle brødrene på Splitkeinfabrikken i Oslo, og i 1940 gikk de sammen om å produsere ski i farens verksted i Lerdalsgaten.
Sverre var en meget uredd hoppertype, han satte utfor uten tanke på at noe kunne være farlig. I Holmenkollens spesialhopprenn i 1933 ledet han etter første omgang, men endte til slutt på tredjeplass. Året etter slo han hele Kongsbergeliten da han vant et landsrenn i Hannibalbakken.


== Referanser ==
Pseudotrematodes

Pseudotrematodes er en slekt av biller som hører til gruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En karakteristisk utseende oldenborre, ca. 15 millimeter lang. Hele insektet er matt svart, kan overflatisk minne om enkelte skyggebiller (Tenebrionidae), men har helt annerledes antenner. Kroppen er høyt hvelvet, beina forholdsvis korte. Hodet og pronotum er tett og kraftig punktert. Antennene er ganske korte med en tre-leddet klubbe av ganske korte lameller (blader). Undersiden er kledt med nokså korte hår.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i dte sørlige og østlige Balkan: Hellas, Makedonia, Bulgaria og den europeiske delen av Tyrkia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Rhizotrogini Burmeister, 1855
Slekten Pseudotrematodes Jacquelin du Val, 1860
Pseudotrematodes frivaldszkyi (Ménétriés, 1836)


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudotrematodes i Encyclopedia of Life 
(en) Pseudotrematodes i Global Biodiversity Information Facility 
Pseudotrematodes – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av arten
Bilde av arten
Philippine Airlines Flight 137

Philippine Airlines Flight 137 (PR137/PAL137) var en innenriksflyvning som ble operert av Philippine Airlines, det nasjonale flyselskapet på Filippinene, mellom Ninoy Aquino internasjonale lufthavn i Manila og Bacolod lufthavn i Bacolod. Den 22. mars 1998 kl. 19.41 lokal tid inntraff en ulykke da flyet som ble benyttet på ruten, et Airbus A320-214, kjørte av rullebanen, gjennom et sikkerhetsgjerde og over en liten elv under landing i Bacolod. Ingen av de 130 personene om bord i flyet omkom i ulykken, men tre mennesker på bakken ble drept da flyet pløyde inn i et boligområde ved flyplassen. Dette var det sjette Airbus A320-flyet som gikk tapt på mindre enn ti år. 
Flyet, en Airbus A320-214-maskin med registreringsnummer RP-C3222, tok ikke fyr, men ble påført store skader og måtte avskrives. Det hadde hatt sin første prøveflyvning i 1997 og vært i tjeneste for Philippine Airlines i knapt tre måneder før ulykken. Flymaskinen hadde fullført 1 224 timer fordelt på 1 072 sykluser av avganger og landinger.Ulykkesårsaken ble funnet å være pilotfeil. Pilotene gjorde feil ved valg av en innstilling på flyets datamaskiner, noe som forhindret motorkraft fra å bli redusert til tomgang ved landing. Videre hindret dette valget reversering av motorene og spoilere fra å bli brukt. Pilotene skrudde til slutt av den motoren dette gjaldt og satte på bremsene, men hard oppbremsing var ikke nok til å hindre at flyet gikk tom for rullebane å stoppe på.


== Se også ==
TAM Airlines Flight 3054


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Endelig ulykkesrapport() (engelsk)
Beskrivelse av ulykken – Aviation Safety Network (engelsk)
Lachnota

Lachnota er en slekt av biller som hører til gruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor, gulbrun oldenborre med forholdsvis kraftige bein.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Sibir og Mongolia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Rhizotrogini Burmeister, 1855
Slekten Lachnota Reitter, 1889
Lachnota henningi (Fischer von Waldheim, 1823)


== Eksterne lenker ==
(en) Lachnota i Encyclopedia of Life 
(en) Lachnota i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Lachnota – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lachnota – detaljert informasjon på Wikispecies
Amphitrichia

Amphitrichia er en slekt av biller som hører til gruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utbredelse ==
Arten lever bare på øya Amboina i Molukkene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Rhizotrogini Burmeister, 1855
Slekten Amphitrichia Brenske, 1894
Amphitrichia amboinae Brenske, 1894


== Eksterne lenker ==
(en) Amphitrichia i Global Biodiversity Information Facility 
Amphitrichia amboinae – detaljert informasjon på Wikispecies
Holocnemus

Holocnemus er en slekt av edderkopper som hører til gruppen langbeinedderkopper i den store gruppen Araneomorphae. Slekten omfatter 4 arter: H. caudatus, H. hispanicus, H. pluchei og H. aurouxi


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Europa og Afrika.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Holocnemus i Encyclopedia of Life 
(en) Holocnemus i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Holocnemus hos Dyntaxa 
(en) Holocnemus hos Fauna Europaea 
(en) Holocnemus hos ITIS 
(en) Holocnemus hos NCBI 
(en) Kategori:Holocnemus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Holocnemus (Simon) – detaljert informasjon på Wikispecies
Holopycnia

Holopycnia er en slekt av biller som hører til gruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utbredelse ==
Slekten finnes bare på Sulawesi.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Rhizotrogini Burmeister, 1855
Slekten Holopycnia Brenske, 1896
Holopycnia celebesiaca Brenske, 1896
Holopycnia telnovi Keith, 2011


== Eksterne lenker ==
(en) Holopycnia i Global Biodiversity Information Facility 
Holopycnia – detaljert informasjon på Wikispecies
Solformørkelsen 8. april 2005

En total solformørkelse fant sted 8. april 2005. En solformørkelse oppstår når månen passerer mellom jorda og sola, og dermed totalt eller delvis skygger for bildet av sola. En total solformørkelse oppstår når månens tilsynelatende diameter er større enn solas, og månen blokkerer alt direkte sollys, og gjør dagen til mørke. Totaliteten oppstår i et smalt bånd langs jordas overflate, med den partielle (delvise) solformørkelsen synlig over et omliggende område, tusenvis av kilometer bredt. 
Denne formørkelsen er en hybridformørkelse, en smal total formørkelse, og som begynner og slutter som en ringformet formørkelse.
Den var synlig innenfor en smal korridor i Stillehavet. 
Formørkelsens sti startet sør for New Zealand og krysset Stillehavet i en diagonal sti og sluttet i den ytterste nordvestre delen av Sør-Amerika.


== Bilder ==
Animert sti


== Eksterne lenker ==
(en) Solar eclipse of 2005 April 8 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Hybridsolformørkelsen 8. april 2005 (NASA.gov)
Google-kart
Synlighetskart og formørkelsesstatistikk Formørkelsesprediksjoner av Fred Espenak, NASA/GSFC
Interaktivt Google-kartFotografier:

Prof. Druckmüllers nettsted med fotografier av formørkelser. South Pacific (MV Discovery)
Prof. Druckmüllers nettsted med fotografier av formørkelser. Pacific (MV Galapagos Legend)
Spaceweather.com formørkelsesgalleri
APOD 4/11/2005, Clouds, Plane, Sun, Eclipse, North Carolina, USA
Coniotrogus

Coniotrogus er en slekt av biller som hører til gruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utbredelse ==
Arten lever i Tibet.


== Systematisk inndeling ==
Arten blir ofte plassert i slekten Brahmina.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Rhizotrogini Burmeister, 1855
Slekten Coniotrogus Brenske, 1903
Coniotrogus abdominalis Brenske, 1903


== Eksterne lenker ==
(en) Coniotrogus i Global Biodiversity Information Facility 
Coniotrogus – detaljert informasjon på Wikispecies
Måneformørkelsen 24. april 2005

En penumbral måneformørkelse fant sted 24. april 2005, den første av to måneformørkelser i 2005.


== Synlighet ==


== Relaterte formørkelser ==


=== Måneformørkelse 2002-2005 ===
Den er den siste av fire måneårssykluser, som gjentas hver 354. dag.


=== Metons syklus ===
Denne formørkelsen er den siste av fire måneformørkelser i Metons syklus på den samme datoen, 23.-24. april, hver atskilt av 19 år.


== Se også ==
Liste over måneformørkelser og Liste over måneformørkelser i det 21. århundre
Måneformørkelsen i mai 2003
Måneformørkelsen i november 2003
Måneformørkelsen i mai 2004
File:2005-04-24 Lunar Eclipse Sketch.gif Kart


== Eksterne lenker ==
Sarossyklus 141
2005 Apr 24 chart: Formørkelsesprediksjoner av Fred Espenak, NASA/GSFC
Foto
Lasiotropus

Lasiotropus er en slekt av biller som hører til gruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor, rødbrun oldenborre. Oversiden er kledt med ganske lange, fine, lyse hår.


== Utbredelse ==
Arten lever i Tibet.


== Systematisk inndeling ==
Arten blir noen ganger plassert i slekten Brahmina.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Rhizotrogini Burmeister, 1855
Slekten Lasiotropus Reitter, 1913
Lasiotropus poonensis Reitter, 1913


== Eksterne lenker ==
(en) Lasiotropus i Global Biodiversity Information Facility 
Lasiotropus poonensis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av arten
Robert Greiner

Robert Greiner (født 16. november 1971) er tidligere journalist i NRK og forfatter.
I 2014 ga han ut boka Nordnorske vinnerskaller - slik tok de verden, som handler om nordlendinger som har gjort karrière i utlandet. Han har også vært politisk rådgiver for Arbeiderpartiet.I 2017 skrev han nyttårstalen til daværende sametingspresident Vibeke Larsen. Talen var samme år blant temaene i norskeksamen for avgangselever i videregående skole. 
Greiner er opprinnelig fra Bevkop i Porsanger kommune.


== Bibliografi ==
2014 Nordnorske vinnerskaller - slik tok de verden ISBN 9788230327470


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
iFinnmark - Vinnerskaller respekterer flerkulturellhet
NRK Sápmi - Vi utnytter ikke potensialet i Disney-klassikeren Frozen
Sjøuhyre

Sjøuhyre og havmonster brukes i mytologi, folketro og litteratur om ulike typer oppdiktede, farlige skapninger som lever i havet. Det finnes fortellinger fra store deler av verden om overnaturlige monstre og fabeldyr i sjøen. Sjøuhyrer beskrives ofte som enormt store. I norsk tradisjon er det blant annet forestillinger om sjøormer. 


== Eksempler ==


=== I mytologi og folketro ===
Hafgufa, kjempestort sjøuhyre eller gigantisk hval («kjempefisk») omtalt i norrøn litteratur
Hydra («Uhyret fra Lerna»), kjempestort sjøuhyre med ni hoder i gresk mytologi
Iku-Turso, sjøuhyre i finsk mytologi, i form av en kolossal blekksprut eller hvalross
Kharybdis, sjøuhyre i gresk mytologi som skaper en livsfarlig malstrøm
Krake, stort sjøuhyre («trollhval») i nordisk tradisjon, i blant tolket som en enorm hval eller blekksprut
Leviatan, ondt sjøuhyre som i jødisk mytologi og diktning blir tuktet av Gud
Margyge, kvinnelig havuhyre i norrøn mytologi
Midgardsormen (Jørmungandr), et fryktelig sjøuhyre i nordisk mytologi som ligger på bunnen av verdenshavet i en ring omkring alle land
Ryujin, havgud som forbindes med tidevann og uvær i japansk mytologi
Sjøhest (havhest, hippokamp)
Sjøorm, kjempeslange eller orm som ifølge gamle sagn lever i innsjøer eller i havet
Skylla, sekshodet sjøuhyre i gresk mytologi
Tiamat, kvinnelig saltvannsmonster i mesopotamisk mytologi
Umibōzu, havånd som kantrer båter i japansk mytologi


=== I fortellinger, populærkultur og kryptozoologi ===

Sjøuhyrer blir også beskrevet i eventyr, fortellinger, populærkultur og kryptozoologi. Blant annet har den svenske biskopen Olaus Magnus flere fantasifulle skildringer av nordiske havmonstre i Carta Marina fra 1539, et illustrert kart over Norden og havområdene omkring, og De nordiske folkenes historie fra 1555. I nyere tid kan sjøuhyre omfatte alt fra den hvite hvalen i Herman Melvilles roman Moby Dick fra 1851 til gigantiske dragemonstre i fantasiuniverset rundt filmene om Godzilla fra 1954 og framover.

		
		
		


== Se også ==
Havvette,  overnaturlig vesen (vette) som lever i havet
Vannguddommer
Monster
Overnaturlig vesen
Greske havguder


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sea monsters – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Digital blakopi av Mystiske skapninger (Gyldendal, 1992)
Korpåsen

Korpåsen er en liten ås ved Gullhella i Asker, øst for den sørlige enden av Bondivann. Korp er et gammelt nordisk ord for ravn. Tidligere skal det ha hekket ravn i den bratte vestsiden av åsen, og også i de siste årene er denne store kråkefuglen sett på Korpåsen. Fra gammelt av lå Korpåsen under Blakstad hovedgård, som skogsterreng som ble brukt til beite, sanking, jakt og tømmerhogst. 
Korpåsen er om lag 152 meter over havet på det høyeste, og om lag 53 meter høyere enn Bondivann. Fra toppen av åsen er det utsikt til Borgen, Asker, Skaugum og Oslo i nord, fjorden og Nesoddlandet i øst og Gullhellaåsen og Vardåsen i sør og vest. Korpåsen består av sedimentære bergarter, i motsetning til Vardåsen som for en stor del består av vulkansk fjell. 
Den første Røykenveien gikk langs østsiden av åsen, fra Bondibru mot Eid gård og videre til Heggedal. Fra 1872 har en toglinje passert Korpåsen på vestsiden, opprinnelig som Drammensbanen. Etter at Lieråsen tunnel åpnet i 1973 ble denne linjen Spikkestadbanen, en lokalbane mellom Spikkestad og Asker. Mens Gullhellaåsen gradvis ble bebygget i årene etter at Gullhella stasjon åpnet i 1937, ble det ikke bygget på Korpåsen før etter år 2000. Da ble Nordre Gullhella boligfelt etablert, med sameiene Korpefaret, Korpåsen, Korpeplassen og Norddalplassen. 
De delene av åsen som fremdeles er ubebygde er kledt med skog, med mye furu, gran, eik og hassel. Skogen på åsen var helt siden middelalderen av stor verdi for Blakstad hovedgård, og skogen ble drevet hardt. Fra middelalderen ble ved fra skogen brukt til saltbrenning og kalkbrenning. Tømmer ble bragt ned til fjorden og solgt til norske og utenlandske handelsmenn. Etter at gården etablerte en oppgangssag nede i Blakstadelva på 1500-tallet, solgte gården også trelast. På 1700-tallet, da Korpåsen lå inn under sirkumferensen til Dikemark jernverk, ble det produsert trekull i kullmiler på åsen. Men etter at Blakstad hovedgård ble kjøpt av Akershus amt til etablering av Blakstad sykehus i 1904, har skogen etterhvert fått stå ganske urørt. Derfor står den nå høyere enn den har gjort på mange hundre år. 


== Litteratur ==
Tor Chr. Bakken (red): Budstikkas store Asker og Bærum-leksikon, Kunnskapsforlaget 2008, ISBN 978-82-573-1534-4.
Sigurd Engelstad: Blakstad i Asker. Gården og slekten, Oslo 1958
Hans Chr. Mamen: Et steg videre - Blakstad sykehus historie gjennom et hundreår, Blakstad sykehus 1999, ISBN 82-92106-00-6
Lars Thue: Asker 1840-1980, Universitetsforlaget 1984, ISBN 82-00-06345-3
Halvard Torgersen: Asker - Bidrag til bygdas gårdshistorie, 2. utg., Grøndahl & Søn, Oslo 1941
Ulf Mårtensson

Ulf Mårtensson er en svensk tidligere fotballspiller. Mårtensson, som var spiss, spilte to kamper for Malmö FF i Allsvenskan i 1979.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alsiö, Martin (2011). 100 år med Allsvensk fotboll (svensk). Idrottsförlaget. ISBN 978-91-977326-7-3.
Anders Lewicki

Anders Lewicki er en svensk tidligere fotballspiller. Lewicki, som var spiss, spilte to kamper for Malmö FF i Allsvenskan i 1987.


== Privat ==
Lewickis sønn, Oscar Lewicki, spiller for Malmö FF i Allsvenskan, mens nevøen Tobias Lewicki spiller for IF Limhamn Bunkeflo. Flere av Lewickis familiemedlemmer er tidligere eller nåværende fotballspillere for Malmö FF og IF Limhamn Bunkeflo.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alsiö, Martin (2011). 100 år med Allsvensk fotboll (svensk). Idrottsförlaget. ISBN 978-91-977326-7-3.
Rasmus Svensson

Rasmus Svensson (født 5. september 1971) er en svensk tidligere fotballspiller. Svensson, som var forsvarsspiller, spilte to kamper for Malmö FF i Allsvenskan i 1991.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alsiö, Martin (2011). 100 år med Allsvensk fotboll (svensk). Idrottsförlaget. ISBN 978-91-977326-7-3. 


== Eksterne lenker ==
(en) Rasmus Svensson – FIFA 
(en) Rasmus Svensson – Transfermarkt 
(en) Rasmus Svensson – FBref
Johan Laursen

Johan Laursen (født 30. juni 1980) er en svensk tidligere fotballspiller. Laursen, som var midtbanespiller, spilte 17 kamper for Trelleborgs FF i Allsvenskan i 2004. Laursen har også spilt for både Trelleborgs FF og Malmö FF i Superettan.Laursen la opp i 2005 for å satse på en karriere som pilot.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alsiö, Martin (2011). 100 år med Allsvensk fotboll (svensk). Idrottsförlaget. ISBN 978-91-977326-7-3. 


== Eksterne lenker ==
«Johan Laursen», profil på SvFFs hjemmeside (sv)
Cocktailbær

Cocktailbær eller marachinobær er hermetiserte kirsebær. Navnet marachinobær kommer fra «Marasco-kirsebær», en art kirsebær kjent fra Dalmatia i dagens Kroatia. Maraschinobær brukes blant annet i cocktaildrikker og til kakepynt.

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Maraschino cherries – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Muamet Asanovski

Muamet Asanovski (tyrkisk: Muhammed Hasanoğlu), (født 14. juli 1991 i Malmö) er en svensk fotballspiller. Asanovski er kantspiller eller offensiv midtbanespiller for Landskrona BoIS i Division 1. Asanovski spilte to kamper for Malmö FF i Allsvenskan fra 2009 til 2010.


== Klubbkarrière ==
Asanovski er en etnisk tyrker fra Makedonia. Er startet karrieren som ung spiller i Malmö FF, hvor han også fikk sin profesjonelle debut. Det ble 17. februar 2011 kjent at Asanovski hadde signert for danske Akademisk Boldklub.Ängelholms FF kunne 31. august 2012 meddele på sine hjemmesider at Asanovski hadde signert for klubben. Han forlenget i desember samme år kontrakten til etter 2014-sesongen. Asanovski var 23. desember 2014 klar for Landskrona BoIS, som nettopp hadde rykket ned fra Superettan.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alsiö, Martin (2011). 100 år med Allsvensk fotboll (svensk). Idrottsförlaget. ISBN 978-91-977326-7-3. 


== Eksterne lenker ==
(en) Muamet Asanovski – Transfermarkt 
(en) Muamet Asanovski – FootballDatabase.eu 
(en) Muamet Asanovski – Soccerway 
(sv) Muamet Asanovski – Sveriges fotballforbund 
(en) Muamet Asanovski – FBref 
«Muamet Asanovski», profil på Landskrona BoIS' hjemmeside (sv)
Kjell Persson

Kjell Persson er en svensk tidligere fotballspiller. Persson, som var spiss, spilte en kamp og scoret to mål for Malmö FF i 1949/50-sesongen av Allsvenskan.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alsiö, Martin (2011). 100 år med Allsvensk fotboll (svensk). Idrottsförlaget. ISBN 978-91-977326-7-3.
Inge Blomberg

Inge Blomberg (født 5. oktober 1929, død 24. desember 2007) var en svensk fotballspiller. Blomberg, som var spiss, spilte en kamp og scoret to mål for Malmö FF i Allsvenskan i 1951. Blomberg spilte sammenlagt seks kamper for A-laget. Etter spillerkarrieren ble Blomberg talentspeider for klubben.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alsiö, Martin (2011). 100 år med Allsvensk fotboll (svensk). Idrottsförlaget. ISBN 978-91-977326-7-3.