jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kvambrua

Kvambrua (Nye Kvam bru) eller Lågen bru er en spennbetongbro (skråkabelbro) på E6 i Nord-Fron i Gudbrandsdalen. Den ble bygget som en del av strekningen Frya-Sjoa, som inngår i E6 Biri-Otta-prosjektet. Broen krysser Lågen ved den nordlige åpningen av Teigkamptunnelen ved Kvam og er 273 m lang. Broen åpnet desember 2016 og er en såkalt skråkabelbro. Broen har to kjørefelt og største bredde 18 meter. Tårnene har en største høyde på 60 meter og de går 50 meter over brudekket. Byggekostnadene ble anslått til 190 millioner kroner.

Den ble i forbindelse med anlegget omtalt som Lågen bru.


== Se også ==
Kvambrua (gamle)
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde


== Referanser ==
Firmaturen

Firmaturen (originaltittel Cedar Rapids) er en amerikansk filmkomedie fra 2011, regissert av Miguel Arteta. Filmen hadde premiere på Sundance Film Festival, og har Ed Helms, John C. Reilly, Anne Heche, Isiah Whitlock Jr. og Sigourney Weaver i rollene. Firmaturen handler om den mislykkede forsikringselgeren Tim Lippe (Helms), som i en alder av 34 fortsatt har samme jobb og samme dame – sin gamle barneskolelærer fra 7. klasse (Weaver). Filmen tar for seg hva som skjer da Tim får sitt livs sjanse til å vise hva han er god for på den årlige firmafesten.


== Medvirkende ==
Ed Helms som Tim Lippe
John C. Reilly som Dean Ziegler
Anne Heche som Joan Ostrowski-Fox
Isiah Whitlock Jr. som Ronald Wilkes
Stephen Root som Bill Krogstad
Kurtwood Smith som Orin Helgesson
Alia Shawkat som Bree
Rob Corddry som Gary
Mike O'Malley som Mike Pyle
Sigourney Weaver som Macy Vanderhei
Thomas Lennon som Roger Lemke
Inga R. Wilson som Gwen Lemke
Welker White som Diane Krogstad
Steve Blackwood som Lindy
Lise Lacasse som Lila
Mike Birbiglia som Trent


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Firmaturen på Internet Movie Database 
(no) Firmaturen hos Filmfront 
(fr) Firmaturen på Allociné 
(nl) Firmaturen på MovieMeter 
(en) Firmaturen på AllMovie 
(en) Firmaturen på Rotten Tomatoes 
(en) Firmaturen på Metacritic 
(en) Firmaturen på Box Office Mojo 
(en)  Offisielt nettsted
Det brukne geværs politikk

Det brukne geværs politikk er navnet på det norske Arbeiderpartiet sin antimilitaristiske førkrigspolitikk som gikk ut på å bygge ned Forsvaret i den tro at opprustning og militarisering ville være konfliktskapende overfor den politiske klimaet i Europa. Uttrykket brukes fortsatt i dag om anti-militaristisk politikk.


== Bruk som symbol ==
Jakkemerker med brukne gevær har historisk sett blitt båret for å markere politisk ikkevold, både i internasjonal sammenheng og helt ned på lokalnivå.
I jubileumsåret for den norske grunnloven var det spent i Europa og samtidig en stor debatt i Norge om forsvaret burde bygges ned eller opp. Norges Kommunistiske Ungdomsforbund (NKU) annonserte i Klassekampen den 4. mars 1914 et brevmerke med et brukket gevær. Etter en stortingsdebatt fikk Norges postreglement et tillegg som sa at det ikke skulle sendes «noget, hvorved landets forsvar haanes eller søkes skadet». Posten nektet å distribuere brev med merket påklistret, noe som førte til at NKU erstattet gevær-tegningen med teksten «censur».


== Før andre verdenskrig ==
Johan Nygaardsvold (Ap, statsminister 1935–1945) og Halvdan Koht (Ap, utenriksminister fra 1935 til 1940, formelt til 1941) har blitt kritisert for den manglende forsvarspolitikken og beredskapen, feilslått nøytralitetspolitikk, samt selve håndteringen av Tysklands invasjon av Norge i 1940. Særlig Koht ble gjort til syndebukk, men nyere forskning har moderert dette bildet. Undersøkelseskommisjonen av 1945 konkluderte i sin rapport til Stortinget at selv om man ikke kunne frita Nygaardsvold for en del av ansvaret for den manglende beredskapen før og ved krigsutbruddet, så måtte han også berømmes for sitt arbeid i Storbritannia i krigsårene.


== Se også ==
War Resisters' International
Folkereisning mot krig


== Referanser ==
Clitopa

Clitopa er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore (13–18 millimeter), lyst brunlige oldenborrer. Forkroppen er tett hårete. Også de blanke dekkvingene er hårete, men mindre tett. Antennene er 10-leddete med en avlang, tre-leddet klubbe.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Afrika, Zimbabwe og Botswana.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
Slekten Clitopa Erichson, 1848
Clitopa bechuanensis Moser, 1919
Clitopa bohemani Blanchard, 1851
Clitopa capra Arrow, 1902
Clitopa debilis Péringuey, 1908
Clitopa rufiventris (Boheman, 1857)
Clitopa zambesiensis Péringuey, 1904


== Kilder ==
hannetons.fr - beskrivelse av slekten (på fransk)


== Eksterne lenker ==
(en) Clitopa i Global Biodiversity Information Facility 
Clitopa – detaljert informasjon på Wikispecies
Company Man

Company Man er en fransk-amerikansk-britisk filmkomedie fra 2000, skrevet og regissert av Peter Askin og Douglas McGrath. McGrath, Sigourney Weaver, John Turturro, Ryan Phillippe, Alan Cumming, Anthony LaPaglia, Woody Allen, og Denis Leary spiller hovedrollene, mens Bill Murray hadde en cameoopptreden i filmen som ble fjernet før utgivelsen. Company Man handler om en videregående-lærer (McGrath) på 1960-tallet som ved en tilfeldighet blir en internasjonal spion, og innblandet i et komplott som har som mål å styrte Cubas president Fidel Castro (LaPaglia).


== Medvirkende ==
Alan Cumming som general Fulgencio Batista
Anthony LaPaglia som Fidel Castro
Denis Leary som offiser Fry
Douglas McGrath som Alan Quimp
John Turturro som Crocker Johnson
Sigourney Weaver som Daisy Quimp
Ryan Phillippe som Rudolph Petrov
Jeffrey Jones som senator Biggs
Paul Guilfoyle som offiser Hickle
Heather Matarazzo som Nora
Meredith Patterson som Marilyn Monroe
Tuck Milligan som John F. Kennedy
Woody Allen (ukredditert) som Lowther
Jason Antoon (ukredditert) som Croupier
Bill Murray (cameo, bortklipt scene)


== Eksterne lenker ==
(en) Company Man på Internet Movie Database 
(fr) Company Man på Allociné 
(nl) Company Man på MovieMeter 
(en) Company Man på AllMovie 
(en) Company Man på Turner Classic Movies 
(en) Company Man på Rotten Tomatoes 
(en) Company Man på Metacritic 
(en) Company Man på Box Office Mojo
Onochaeta

Onochaeta er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor (14–20 millimeter), sterkt hårete, svartbrun oldenborre. "Snuten" (clypeus) er ovalt framskutt. Dekkvingene har tre opphøyde lengdelister.


== Utbredelse ==
Arten lever i Sør-Afrika (Kapp-provinsen, Natal).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
Slekten Onochaeta Erichson, 1848
Onochaeta porcata (Swartz in Schönherr, 1817)


== Kilder ==
hannetons.fr - beskrivelse av slekten (på fransk)


== Eksterne lenker ==
(en) Onochaeta i Global Biodiversity Information Facility 
Onochaeta porcata – detaljert informasjon på Wikispecies
Lachnodera

Lachnodera er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor (19–21 millimeter), oval, mørkt rødbrun oldenborre. Forkroppen er tett kledt med lange, gulaktige hår. Dekkvingene er blanke og spredt punktert.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Madagaskar. Arten er bare kjent fra noen få eksemplarer, alle hanner.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
Stammen Tanyproctini Erichson, 1847 (eventuelt Pachydeminae)
Slekten Lachnodera Erichson, 1848
Lachnodera rufojubata Fairmaire, 1884


== Kilder ==
hannetons.fr - beskrivelse av slekten (på fransk)


== Eksterne lenker ==
(en) Lachnodera i Global Biodiversity Information Facility 
Lachnodera rufojubata – detaljert informasjon på Wikispecies
Pachycolus

Pachycolus er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En liten til middelsstor (9–12 millimeter), bred, blank, brunsvart oldenborre. I motsetning til mange andre Pachydeminae er den ikke påfallende hårete på oversiden, som er fint og spredt punktert. Det er en brem av gule hår langs ytterkanten.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på Madagaskar, der den er funnet over store deler av øya.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
Stammen Tanyproctini Erichson, 1847 (eventuelt Pachydeminae)
Slekten Pachycolus Erichson, 1848
Pachycolus madagascariensis Blanchard, 1851


== Kilder ==
hannetons.fr - beskrivelse av slekten (på fransk)


== Eksterne lenker ==
(en) Pachycolus i Encyclopedia of Life 
(en) Pachycolus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Pachycolus i Global Biodiversity Information Facility 
Pachycolus madagascariensis – detaljert informasjon på Wikispecies
Diaphylla

Diaphylla er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 10 millimeter), matte, sterkt hårete, brune oldenborrer.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Peru, Argentina og Chile.


== Systematisk inndeling ==
Slektens systematiske plassering er uavklart, den hører trolig til enten i Macrodactylini eller i Pachydeminae.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
Stammen Tanyproctini Erichson, 1847 (eventuelt Pachydeminae eller Macrodactylini)
Slekten Diaphylla Erichson, 1847
Diaphylla granulata Philippi, 1864
Diaphylla hispida Erichson, 1847
Diaphylla lampropyga Philippi, 1864
Diaphylla luctuosa Philippi & Philippi, 1864
Diaphylla ornata Philippi, 1864


== Kilder ==
Evans, A.V. og Smith, A.B.T. (2007) An electronic checklist of the New World Chafers (Coleoptera: Scarabaeidae: Melolonthinae). Version 2. [1]
Ruiz-Manzanos, E. (2006) Redescription and first record of Diaphylla granulata for Argentina (Coleoptera: Scarabaeidae: Melolonthinae). Rev. Soc. Entomol. Argent. 65 (3-4): 79-86. [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Diaphylla i Global Biodiversity Information Facility 
Diaphylla – detaljert informasjon på Wikispecies
Leuretra

Leuretra er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 15 millimeter), blank, brun oldenborre. "Snuten" (clypeus) er halvsirkelformet. Antennene består av 9 korte ledd med en tre-leddet klubbe.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Peru.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
Stammen Tanyproctini Erichson, 1847 (eller underfamilien Pachydeminae)
Slekten Leuretra Erichson, 1847 - ofte ført til stammen Pachydemini
Leuretra pectoralis Erichson, 1847


== Kilder ==
Lacroix, M. Pachydeminae - hannetons.fr. Med beskrivelse av slekten [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Leuretra i Global Biodiversity Information Facility 
Leuretra pectoralis – detaljert informasjon på Wikispecies
Katedralen i Antibes

Katedralen i Antibes sies å være bygd på grunnmuren av et hedensk tempel på 400-tallet. Det er nærliggende å tro at tempelet kan ha vær viet til Diana eller Minerva. Det fortelles også at Paulus skal ha blitt arrestert her under en reise til Spania i året 63.
Fra der 5. til det 13. århundre var Antibes sete for biskopen og kirken derfor en katedral. 40 bisper har hatt stolen sin her til 1236. Den første biskopen het Sant Armentarius (442).
Kirka har vært ødelagt en rekke ganger. I 1124 av barbarer, i 1608 og 1746 i kriger med Østerrike. Den siste ødeleggelsen var et resultat av en langvarig beleiring og bombardement med brannbomber. Det var under Ludvik den 15. at fasaden og skipet ble gjenoppbygget etter den siste ødeleggelsen, 
I 1991 ble fasaden restaurert på nytt etter at den ble klassifisert som historisk monument 16. oktober 1945. Man så det som usannsynlig å gjenskape den gamle romanske fasaden. Man konsentrerte seg om å reparere det som var. Fargene på den flate fronten er av fundamental betydning for presentasjonen av monumentet som ligger på for enden av en gate som stiger opp mot kirka. Fargene som er brukt er  de varme naturfargene rød og gul oker lagt på  i freskoteknikk.
Kirka er en tre-skipet basilika. Fasaden er av skjermtypen med joniske pilastre i italiensk stil. Inne i kirka finner vi noen mesterverk fra rennesansen og mer moderne tid. Et krusifiks eller statue av Kristus fra midten av det 15 århundre. Et kapell i transeptet er malt i det 16. århundre av maleren Louis Brea fra Provence. Det framstiller Maria med Rosenkrans. Du kan også beundre portal med relieffer av Jacques Dole fra begynnelsen av det 18. århundre.


== Eksterne lenker ==
(en) Cathédrale Notre-Dame-de-la-Platea d'Antibes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Antibes Tourist Information page
Mirandornithes

Mirandornithes er en klade som inkluderer Phoenicopteriformes (flamingofugler) og Podicipediformes (dykkerfugler). Disse har tidligere hatt en problematisk plassering. Flamingofuglene var tidligere plassert i ulike grupper under Neognathae, blant annet med storker og ender, og dykkerfuglene var tidligere plassert med lommer (Gaviiformes). Det er imidlertid nå bekreftet at Phoenicopteriformes og Podicipediformes danner ei selvstendig monofyletisk gruppe og er søstergrupper.


== Taksonomi ==
Til tross for at flamingoer og lappedykkere er svært forskjellige å se på, så deler de også noen svært karakteristiske særtrekk, som et uvanlig høyt antall primærfjær på vingene, neglelignende klør på føttene, og et kalkholdig lag på eggeskallet. Jarvis et al. (2014) plasserer Mirandornithes nær basen av gruppen moderne fugler (Neoaves), mens Prum et al. (2015) foreslår Mirandornithes som søstergruppen til vade-, måse- og alkefugler (Charadriiformes). Dette viser at spørsmålet om hvor denne gruppen skal plasseres på stamtreet ikke er endelig avklart.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Mayr (2016).

Mirandornithes
Podicipediformes, dykkerfugler
Podicipedidae, dykkerfamilien
Phoenicopteriformes, flamingofugler
Phoenicopteridae, flamingofamilien
Palaelodidae, prehistoriske flamingofugler (†)


== Etterkommertre ==
Neoaves er en klade som består av alle moderne fugler. Kladogrammet er i henhold til Jarvis et al. (2014), med noen justeringer etter Yury et al. (2013). Navn i parentes er ikke nødvendigvis offisielle norske gruppenavn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mirandornithes i Encyclopedia of Life 
Mirandornithes – detaljert informasjon på Wikispecies
Columbimorphae

Columbimorphae er en klade som ifølge nye analyser med genom inkluderer Columbiformes (duefugler), Pteroclidiformes (sandhøns) og Mesitornithiformes (mesitter).Også tidligere forskning har bekreftet denne gruppen med fugler, men den har hatt en litt annen sammensetning. Den nye studien antyder at mesitter og sandhøns er søstergrupper.


== Fylogeni ==
Neoaves er en klade som består av alle moderne fugler. Kladogrammet er i henhold til Jarvis et al. (2014), med noen justeringer etter Yury et al. (2013). Navn i parentes er ikke nødvendigvis offisielle norske gruppenavn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Columbimorphae hos Fauna Europaea 
Columbimorphae – detaljert informasjon på Wikispecies
Trichiodera

Trichiodera er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En liten (ca. 10 millimeter), oval, oransjebrun, kraftig hårete oldenborre. "Snuten" (clypeus) er oval, antennene ni-leddete med en tre-leddet klubbe som består av ganske lange antenneblader hos hannen. Bare hannen er kjent.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Sør-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
Underfamilien Pachydeminae
Stammen Tanyproctini Erichson, 1847 eller Pachydemini
Slekten Trichiodera Burmeister, 1855
Trichiodera bicarinata (Gyllenhal, 1817)


== Kilder ==
hannetons.fr - beskrivelse av slekten (på fransk)


== Eksterne lenker ==
(en) Trichiodera i Encyclopedia of Life 
(en) Trichiodera i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Trichiodera i Global Biodiversity Information Facility 
Trichiodera bicarinita – detaljert informasjon på Wikispecies
Cyclomera

Cyclomera er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore (14–30 millimeter), kraftige, matte, rødbrune til brunsvarte oldenborrer. Forkroppen er tett hårete. "Snuten" (clypeus) har avsatte forhjørner og er krummet mellom disse.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mosambik og Natal-provinsen i Sør-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
Underfamilien Pachydeminae
Stammen Tanyproctini Erichson, 1847 eller Pachydemini
Slekten Cyclomera Klug, 1855
Cyclomera dispar Klug, 1855
Cyclomera natalensis (Boheman, 1857)


== Kilder ==
hannetons.fr - beskrivelse av slekten (på fransk)


== Eksterne lenker ==
(en) Cyclomera i Global Biodiversity Information Facility 
Cyclomera – detaljert informasjon på Wikispecies
Ptyophis

Ptyophis er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor (9–14 millimeter), avlang, rødlig brun oldenborre. Oversiden er fint hårete, beina nokså lange.


== Utbredelse ==
Artene er bare kjent fra Chile.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
Stammen Tanyproctini Erichson, 1847 eller Pachydemini eller Macrodactylini
Slekten Ptyophis Redtenbacher, 1868</small
Ptyophis eiderae Mondaca & Ocampo, 2012
Ptyophis paulseni (Philippi, 1864)


== KilderMondaca, J. og Ocampo, F. (2012) Revision of the Chilean genus Ptyophis (Scarabaeidae: Melolonthinae: Macrodactylini). Rev. Chilena Ent.37: 47-60. [1] ==
hannetons.fr - beskrivelse av slekten (på fransk)


== Eksterne lenker(en) Ptyophis i Encyclopedia of Life ==
(en) Ptyophis i Global Biodiversity Information Facility 
Ptyophis paulseni – detaljert informasjon på Wikispecies
Passerea

Passerea er en av to hovedklader i Neoaves (moderne fugler) og søstergruppen til Columbea. Norske navnene i parentes er ikke nødvendigvis offisielle norske navn.


== Inndeling ==
Passerea spitter til fire nye klader, men det knytter seg usikkerhet til tre av dem. Kun Telluraves synes solid.

Passerea
Otidae
N.N.
Gruae
N.N.
Ardeae
Telluraves


== Etterkommertre ==
Neoaves er en klade som består av alle moderne fugler. Kladogrammet er i henhold til Jarvis et al. (2014), med noen justeringer etter Yury et al. (2013). Navn i parentes er ikke nødvendigvis offisielle norske gruppenavn.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Josep del Hoyo and Nigel J. Collar et al. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Lynx Edicions, 2014, ISBN 978-84-96553-94-1


== Eksterne lenker ==
(en) Passerea i Encyclopedia of Life 
Passerea – detaljert informasjon på Wikispecies
Liste over urnordiske navn

Dette er en liste over urnordiske navn, det vil si navn som er kjent fra urnordisk tid, ca. år 200 til 500. Navnene kjenner vi fra runeinnskrifter i den eldre futharken, og fra latiniserte former i romerske kilder. Fordi mange runeinnskrifter er knappe eller vanskelig tolkbare er runologene noen ganger i tvil om det som leses er et navn eller ei. 
Navnene i første kolonne har blitt transkribert til latinske bokstaver og normert: 

Det skilles ikke mellom store og små bokstaver i runeinnskriftene, men her er personnavn gjengitt med stor forbokstav.
På urnordisk ble personnavn bøyd i kasus, og de opptrer ofte i genitiv eller akkusativ i runeinnskriftene. Under har de blitt presentert slik de ville vært i nominativ.
I runeinnskriftene hendte det at bokstaver ble utelatt etter visse regler, eller bindevokaler ble satt inn. Eksempelvis kan vi bokstavrett lese agilamudon (genitiv) på Rosselandsteinen. Dette leser Gerd Høst med utelatt n foran d, slik at det i første kolonne her er gjengitt som Agilamundo (nominativ - merk at den utelatte n-en ikke har noe med kasusmarkeringen å gjøre).
Vanligvis markeres slike rekonstruksjoner med asterisk (*), men det er ikke gjennomført i første kolonne her.
Vokallengde (kort - lang) markeres ikke i runeinnskriftene, men i lista under har lange vokaler noen ganger blitt markert (med strek, f. eks. ō).Om navnet har vært i bruk av menn eller kvinner tolkes ut fra ordets grammatiske kjønn.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Høst, Gerd (1976). Runer: våre eldste norske runeinnskrifter. Aschehoug. ISBN 8203080685. 
Grønvik, Ottar (1981). Runene på Tunesteinen. Universitetsforlaget. ISBN 8200056562. 
Grønvik, Ottar (1987). Fra Ågedal til Setre: sentrale runeinnskrifter fra det 6. århundre. Universitetsforlaget. ISBN 8200184366. 
Grønvik, Ottar (1996). Fra Vimose til Ødemotland. Universitetsforl. ISBN 8200227014. 
Grønvik, Ottar (2005). «Runebrakteater fra folkevandringstida med lesbare og tydbare urnordiske ord». Arkiv för Nordisk Filologi (120): 5–22. 
Lindquist, Ivar (1948). Översikt över de äldsta Skandinaviska personnamnen, med huvudvikten på de urnordiska. Nordisk kultur - samlingsverk. 7: Personnavn (svensk). Stockholm: Bonnier. s. 5–21. 
Nesse, Agnete, red. (2018). Norsk språkhistorie IV: Tidslinjer. Oslo: Novus Forlag. ISBN 9788270998500.
Europtron

Europtron er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Små (5–7 millimeter), avlange, skinnende brune til svarte oldenborrer. Pronotum er nærmest ovalt, klart skilt fra dekkvingene. Oversiden er fint hårete. Beina har lange, tynne føtter (tarser).


== Levevis ==
Artene er knyttet til sanddyner, enten inne i ørkenen eller ved kysten.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Sahara i Marokko og Algerie. Type-eksemplaret for en av artene ble angitt å stamme fra Spania, men dette er etter alt å dømme feil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
Tanyproctini 
Slekten Europtron Marseul, 1867
Europtron atlanticum Bezděk, Král, Keith & Lacroix, 1999
Europtron confusum Marseul, 1878
Europtron gracile Marseul, 1867


== Kilder ==
hannetons.fr - beskrivelse av slekten (på fransk)


== Eksterne lenker ==
(en) Europtron i Global Biodiversity Information Facility 
Europtron – detaljert informasjon på Wikispecies