jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Vladipteridae

Vladipteridae er en utdødd gruppe (familie) av mygg (Nematocera).   


== Utseende ==
Nokså små mygg, vingene måler er ca. 4 millimeter lange og 1 millimeter brede.


== Fossiler ==
Gruppen er kjent fra fossiler fra trias (235-205 millioner år før nåtid) fra Kasakhstan og Kirgisistan.


== Systematisk inndeling ==

Orden tovinger (Diptera)
Gruppe mygg (Nematocera)
Infraorden Tipulomorpha
Familien Vladipteridae Shcherbakov, 1995
Slekten Vladiptera Shcherbakov, 1995
Vladiptera kovalevi Shcherbakov, 1995
Slekten Dilemmala Shcherbakov, 1995
Dilemmala specula Shcherbakov, 1995


== Kilder ==
Evenhuis, N.L. (1994 med senere revisjoner). Catalog of the fossil flies of the world [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Vladipteridae i Encyclopedia of Life 
(en) Vladipteridae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Vladipteridae hos Fossilworks
Filosofiåret 1910

Filosofiåret 1910 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1910.


== Hendelser ==


== Publiseringer ==
Lucien Lévy-Bruhl, How Natives Think (1910, utgitt på engelsk i 1926)
Bertrand Russell, Principia Mathematica (1910)


== Fødsler ==
7. februar - Max Bense, tysk filosof og forfatter (død 1990)
9. februar
Mikel Dufrenne, fransk filosof (død 1995)
Jacques Monod, fransk biolog og filosof (død 1976)
12. april - Gillo Dorfles, italiensk kunstkritiker, maler og filosof
16. mai - Giacomo Soleri, italiensk filosof og teolog (død 1963)
13. juli - Jeanne Hersch, sveitsisk filosof (død 2000)
11. august - Augusto Del Noce, italiensk statsviter, filosof og politiker (død 1989)
29. oktober - Alfred Jules Ayer, britisk filosof (død 1989)
6. november - Miguel Reale, brasiliansk jurist, filosof og politiker (død 2006)
25. november - Léon Poliakov, fransk historiker og filosof (død 1997)
28. november - Bernard Charbonneau, fransk filosof (død 1996)


== Dødsfall ==
26. august - William James, psykolog og filosof fra USA (født 1842)
17. oktober -
Kurd Laßwitz, tysk forfatter, vitenskapsmann og filosof (født 1848)
Carlo Michelstaedter, italiensk forfatter og filosof (født 1887)
20. november - Leo Tolstoj, russisk forfatter av romaner og essayer, han var dramatiker og filosof – så vel som pasifist, kristen anarkist og utdannelsesreformator (født 1828)
Robert Flint, skotsk teolog og filosof (født 1838)
		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==
Ifjord

Ifjord (nordsamisk: Idjavuotna) er ei bygd i Lebesby kommune i Finnmark. Den ligger i nedre del av Ifjordelvas dalføre og ut langs østsida av Ifjorden, en arm av Laksefjorden. Grunnkretsen Ifjord hadde 29 innbyggere pr. 1. januar 2017.Helt sør i bygda kommer fylkesvei 98 fra vest og fortsetter mot øst over Ifjordfjellet, mens fylkesvei 888 går ut fjorden til Lebesby og Nordkinnhalvøya.


== Referanser ==
Roussillon

Roussillon (katalansk: Rosselló) er et av de historiske grevskapene i det tidligere fyrstedømmet Catalonia.
Området utgjør i hovedsak dagens franske departementet Pyrénées-Orientales. Det blir også omtalt som Nord-Catalonia eller Fransk Catalonia. Befolkningen snakket hovedsakelig katalansk.Området var katalansk før det ble erobret av Frankrike under tredveårskrigen. Den franske overtakelsen av området ble formalisert gjennom Pyreneene-traktaten i 1659 etter at Frankrike gikk seirende ut av den fransk-spanske krigen (1635–1659).Som et område på grensen mellom Frankrike og Catalonia var det ofte utsatt for militære konflikter. Under den franske revolusjon ble provinsen Roussillon lagt ned og departementet Pyrénées-Orientales ble i stedet opprettet. Departementet samsvarer omtrent med det gamle Roussillon, i tillegg til Fenouillèdes i nordvest.Navnet levde videre i regionnavnet Languedoc-Roussillon.


== Se også ==
Catalonias historie


== Referanser ==
Tillyardipteridae

Tillyardipteridae er en utdødd gruppe (familie) av mygg (Nematocera).   


== Utseende ==
Middelsstore (vingelengde 6-10 millimeter), smalvingede mygg.


== Fossiler ==
Familien er kjent fra trias (235-201 millioner år før nåtid) fra Australia og Storbritannia.


== Systematisk inndeling ==

Orden [[[tovinger]] (Diptera)
Mygg (Nematocera)
Infraorden foreløpig uten navn
Familien Tillyardipteridae Lukashevich & Shcherbakov, 1999
Slekten Rhaetania Krzeminski & Krzeminska, 2002
Rhaetania dianae Krzeminski & Krzeminska, 2002
Slekten Tillyardiptera Lukashevich & Shcherbakov, 1999
Tillyardiptera prima Lukashevich & Shcherbakov, 1999


== Kilder ==
Evenhuis, N.L. (1994 med senere revisjoner). Catalog of the fossil flies of the world [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Tillyardipteridae i Encyclopedia of Life 
(en) Tillyardipteridae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Tillyardipteridae hos Fossilworks
Thomas Robinson (komponist)

Thomas Robinson (ca. 1560 – etter 1609) var en engelsk renessanse-komponist og musikklærer som underviste i og komponerte for lutt, cister, orpharion, pandora, gambe og sang.


== Liv ==
Det lille en vet om Robinsons liv er utledet av innledningene til bøkene hans. Faren var sannsynligvis i tjeneste hos Robert Cecil, 1. jarl av Salisbury og den unge Thomas var i tjeneste hos broren, Thomas Cecil, 1. jarl av Exeter. Cecils familie var meséner for kunstnere, hovedsakelig musikere, deriblant kjente størrelser som William Byrd og Orlando Gibbons. 
En gang før 1589 ble Thomas Robinson musikklærer i Helsingør for kong Frederik IIs datter, prinsesse Anna av Danmark. Ved danskekongens hoff var det ansatt en rekke musikere fra  England, Frankrike, Tyskland og Nederlandene, deriblant den mest kjente luttkomponisten fra den engelske renessansen, John Dowland.
I 1603 publiserte Thomas Robinson Medulla Musicke, den regnes i dag som tapt. Hans mest kjente verk er læreboka The Schoole of Musicke (1603), den  tok hovedsakelig for seg lutt, men inneholder også stoff for pandora, orpharion, gambe og sang. Boka ble åpenbart regnet som det mest betydelige læreverket for lutt i sin tid. 
I 1609 kom New Citharen Lessons, en lærebok for cister beregnet på begynnere og viderekomne.
Robinsons verk er til dels egne komposisjoner, dels arrangementer, enkelte av disse er kjente stykker av John Dowland, som «My Lord Willoughby's Welcome Home» i The Schoole of Musicke og «Can She Excuse My Wrongs?» i New Citharen Lessons.
Etter 1609 finnes ingen informasjon om Thomas Robinsons liv.


== Verk ==
The Schoole of Musicke (Tho. Este, London 1603)
New Citharen Lessons (London 1609)
Medulla Musicke (The Stationer's Company, London 1609) (tapt)
Enkelte komposisjoner og arrangementer av Thomas Robinsons finnes i forskjellige manuskripter:
Spanish Pavan (i Add. MS 3056 (Cozens Lute Book), ca. 1595, Cambridge universitetsbibliotek) – en dur-versjon
Hay (i Dd. 9.33, 1600, Cambridge universitetsbibliotek)
Pipers Galliard Jo Dowland. Tho. Robinson (i Ms. Dd. 4.23, Cambridge universitetsbibliotek)
Galliard T. R. (i Ms. Dd. 4.23, Cambridge universitetsbibliotek)
[The Hunt's Up] T: R. (i Ms. Dd. 4.23, Cambridge universitetsbibliotek)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lumsden, David (red.) Thomas Robinson: The Schoole of Musicke. Paris, Editions du Centre National de la Recherche Scientifique, 1971, ISBN 2-222-01343-7
William Casey (Hrsg.), Alfredo Colman (red.), Thomas Robinson: New Citharen Lessons (1609), 1997 Baylor University Press, Waco, Texas, ISBN 0-918954-65-7
John M. Ward, Sprightly and Cheerful Musick [!]: Notes on the Cittern, Gittern & Guitar in 16th- & 17th-Century England i The Lute Society Journal 21 (1979–1981): 69-70


== Eksterne lenker ==
Fritt tilgjengelige verk av Thomas Robinson i tabulatur og MIDI fra Dartmouth College, New Hampshire, USA)
Tekstutdrag fra The Schoole of Musicke om håndstillinger under luttspill
Normannsgata (Oslo)

Normannsgata (5-75, 2-68) er en gate på Kampen i bydel Gamle Oslo. Den går fra Åkebergveien til Sons gate. Mellom  Skedsmogata / Telemarksvingen og Trysilgata er det gatetun.
Veien fikk navn i 1894 etter Normannsløkka.


== Bebyggelse ==
Nr. 5: Fem etasjers bygård fra 1800-tallet der Einar Rose og Thorbjørn Egner ble født
Nr. 17B: Hus fra 1870-årene, tildelt Arkitekturvernprisen 1992 for rehabilitering
Nr. 26: Tømmerhus fra 1861
Nr. 32-26: OBOS-borettslaget Normannsgata fra 1989 (5 nyeste hus, to er eldre)
Nr. 43: Hus fra ca. 1860
Nr. 44: Lav bygård på hjørnet ved Bøgata, oppført ca. 1870; huset 1878–1904 Kampen politivakt, fra 2005 Galleri Bastian og senere Kampen kunstbarnehage. Per 2017 diskuteres ny bruk av huset.
Nr. 47: Tidligere fabrikklokaler oppført 1875, senere utvidet, ominnredet til boliger 1998 for Tyrili Kampen
Nr. 48: Panelt tømmerhus fra 1862, foreslått fredet
Nr. 55: Kampen menighetshus
Nr. 57: Kampen skole


== Referanser og fotnoter ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Normannsgata». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 397. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (N)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Åsbakken (Oslo)

Åsbakken (1–7, 2–4) er en vei på Ullernåsen i Oslo. Den går mellom Øvre Ullern terrasse og Hoffsjef Løvenskiolds vei.
Veinavnet ble vedtatt i 1936.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Årrundveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 644. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (Å)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Ugleveien (Oslo)

Ugleveien (1-11, 2-12) er en gate på Tåsen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går mellom Jutulveien og Tåsen allé.
Veinavnet ble vedtatt i 1926.
Veien har områdets karakteristiske småhusbebyggelse.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Ugleveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 590. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (U)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Åsdalsveien (Oslo)

Åsdalsveien (1–55, 4–64) er en vei på Nordstrand (bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Nordstrandveien til Ingiers vei.
Veinavnet ble vedtatt i 1919. Det henspiller på beliggenheten i dalsøkket mellom Mdtåsen og Åsryggen. Veien har villabebyggelse.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Åsdalsveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 644. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (Å)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Alfaset 1. industrivei (Oslo)

Alfaset 1. industrivei (1–7, 4–8) er en vei på Alfaset i bydel Alna i Oslo. Den går som blindvei nordøstover fra Arvesetveien. Navnet ble vedtatt i 1959.
Veien ligger i et tidligere industriområde som i dag er preget av varelagre.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Statens kartverk – Faktaark
Alfaset 3. industrivei (Oslo)

Alfaset 3. industrivei (1-27, 4-8) er en vei på Alfaset i bydel Alna i Oslo. Den går som blindvei nordøstover og deretter sørøstover fra Terminalveien.
Navnet ble vedtatt i 1959. Veien ligger i et tidligere industriområde som i dag er preget av varelagre.


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Statens kartverk – Faktaark
Filosofiåret 1911

Filosofiåret 1911 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1911.


== Hendelser ==
16. november: Filosofene Bertrand Russell og Ludwig Wittgenstein møtes for første gang i Cambridge, noe som raskt fører til et intenst samarbeid.


== Publiseringer ==
Nikolaj Berdjajev : Frihetens filosofi (La Philosophie de la Liberté).


== Fødsler ==
20. februar - Luciano Anceschi, italiensk filosof, litteraturkritiker og essayist (død 1995)
11. mars - Paolo Filiasi Carcano, italiensk filosof (død 1977)
26. mars - John Langshaw Austin, engelsk filosof og lingvist (død 1960)
27. mars – Erich Heller, britisk filosof (død 1990)
8. april - Emil Cioran, rumensk filosof, essayist og aforismemaker (død 1995)
16. mai - Walter Hollitscher, østerriksk filosof, marxist og psykoanalytiker (død 1988)
29. mai - Giorgio Punzo, italiensk naturalist, adferdsbiolog og filosof (død 2005)
11. juni - Norman Malcolm, filosof fra USA (død 1990)
25. juli - Carlo Bianco, italiensk advokat, filosof og forfatter (død 2010)
16. august - Ernst Friedrich Schumacher, tysk økonom, filosof og forfatter (død 1977)
24. august - Cornelio Fabro, italiensk presbyter, teolog og filosof (død 1995)
9. september - Paul Goodman, sosialfilosof og poet fra USA (død 1972)
18. september - Enzo Paci, italiensk filosof (død 1976)
9. oktober - Giulio Preti, italiensk filosof (død 1972)
12. oktober - Bruno Liebrucks, tysk filosof (død 1986)
Mori Arimasa, japansk filosof (død 1976)


== Dødsfall ==
12. januar - Georg Jellinek, østerriksk filosof og jurist (født 1851)
30. april - Stanislaw Brzozowski, polsk filosof og forfatter (født 1878)
13. mai - Francesco Bonatelli, italiensk filosof (født 1830)
6. juni - Felice Tocco, italiensk filosof (født 1845)
1. oktober - Wilhelm Dilthey, tysk filosof, pedogog og psykolog (født 1833)
Aleksandr Alekseevitsj Kirejev, russisk filosof (født 1833)
		
		
		
		


== Referanser ==
Hedmarksgata (Oslo)

Hedmarksgata (1-23, 2-14) er en gate på Vålerenga og Kampen i bydel Gamle Oslo. Den går fra Strømsveien på Vålerenga og til Normannsgata bak Kampen kirke. Mellom Rolf Hofmos gate og Elverumgata er det anlagt parkområde med gangvei omkring, slik at det ikke er biltrafikk langs denne delen av gateløpet.
Før byutvidelsen lå området i Aker, og denne gaten het Søndre Østerdalsgade. I 1879 fikk den og mange andre gater i området navn etter steder på Østlandet. Tidligere gikk det trikk inn fra Strømsveien til der det nå er hus i Jordal terrasse (tidligere Hedmarksgata 29).
I nr. 1 (ved Strømsveien) er Vålerenga vertshus, tilholdssted for Klanen. Nr. 4 er en leiegård i sveitserstil fra 1878 som ble rehabilitert i 1980-årene. Leiegården i nr. 6 ble tegnet av den svenske arkitekten Carl Aamanog oppført i 1894. I nr. 13 er en industribygning som tidligere tilhørte Møller & Larsen mekaniske verksted. Ved Jordal terrasse er det blokker (nr. 17-21) som inngår i sameiet Jordal Terrasse. Enden mot Kampen kirke er igjen preget av trehusbebyggelse.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Hedmarksgata». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 237. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 6. oktober 2014. Besøkt 30. oktober 2015.
Georg Kajanus

Georg Johan Tjegodiev Sakonskij Kajanus (født 9. februar 1946 i Trondheim) er en norsk komponist og popmusiker, best kjent som sanger og låtskriver i det  britiske popbandet Sailor.


== Familie ==
Han er sønn av den russiske adelsmannen og filologen Paul Vernstad (født Pavel Aleksevitsj Tjegodiev Sakonskij). Farens familie måtte flykte fra sitt gods i Kazan etter den russiske revolusjon, og kom i 1920 til Serbia. Faren hadde det meste av sin oppvekst i Nice, og kom i 1938 til Norge, kort tid etter vielsen med den fransk-finskættede skulptøren Johanne Kajanus. Også hun kom fra en bemidlet familie; hennes far var musikeren Johannes Kajanus, bosatt på Bakke gård i Trondheim, og hennes farfar var den finske komponisten og dirigenten Robert Kajanus (gift med Johanna Müller fra Trondheim). Paul og Johanne Kajanus fikk datteren Eva, som ble filmskaper og skuespiller, og sønnen Georg. Georg Kajanus vokste opp på Bakke gård i Trondheim. Han flyttet med moren og søsteren til Paris som tolvåring, og i 1959 til Montréal. Den meksikanske teater- og filmskuespilleren Nailea Norvind er datter av Georg Kajanus’ nå avdøde søster, Eva.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Georg Kajanus på Internet Movie Database
Jietanasdievval

Jietanasdievval er et samisk helligsted i Tromsø kommune. Det befinner seg i ei ur på den bratte østsida av fjellet Sieidi innerst i Sørfjorden, og består av en kilde som ligger om lag 200 meter nedafor en 5–9 meter høy, utstikkende steinblokk (sieidi). Kilden holder 2 grader hele året og betraktes som helbredende. Det er knytta flere sagn og tradisjoner til kilden og sieidien.


== Eksterne lenker ==
«Jietanasdievval». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Rune Sørlie

Rune Sørlie (født 1957 i Stavern) er lokalhistorieforfatter. Han arbeider som fotoarkivar på Slottsfjellsmuseet og har vært redaktør av Værfts Magasinet, utgitt av Fredriksvern Verfts Venner de første åtte årgangene fram til 2011. Han har også regissert filmer.


== Bibliografi ==
1984: Vestfold under krig og okkupasjon 1940-45. Krigsårene skildret i tekst og bilder, med Tore Dyrhaug
1989: Vestfoldminner: fotoglimt fra Vestfold, redaktør med Per Thoresen og Endre Pedersen
1990: Tyske foto fra Norge, med Tore Dyrhaug
1995: Festung Tjøme: Tjøme under tysk okkupasjon
1995: Fotograf-familien Larsen
1995: Krigen og freden på Nøtterøy 1940-45
1996: Barneminner: Barn under Slottsfjellet 1860-1990
1996: Tønsbergsminner
1998: Utenlandske krigsfanger i Vestfold 1941-45: Stipendoppgave for Statsministerens kontor
2000: Tønsberg 50 år i fokus (Fotograf Peder L. Stangebye), med Svein Døvle Larssen
2001: I hundre bak rattet: Skråblikk på norsk bilhistorie
2003: Flere Stavernsminner
2003: Stavernsminner: - folks egne foto
2004: Enda flere Stavernsminner
2004: Muntre sprell og viltre kast (Avsnittet Født på kjøkkenbordet)
2006: Fotograf Th. Larsen 1856-1965
2007: Værftsminner
2010: Festung Tjøme: Utvidet og revidert utgave
2013: Fotograf Th. Larsen 1856-1965 (revidert utgave)
2015: Stavernsminner 5
2016: Festung Vestfold 1940-45 (sammen med Per Erik Olsen)


== Filmografi (utvalg) ==
2004: Jakten på Den grå dame, barnefilm med lokale aktører
2007: Mysteriet den grå dame , barnegrøsser
2012: Ingvild og den russiske krigsfangen, helaftens familiefilm


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Rune Sørlie i BIBSYS
Presentasjon på lokalhistoriewiki
Bibliotekpark

En bibliotekpark (spansk: parque biblioteca) er et begrep som benyttes i den colombianske byen Medellín om urbane komplekser som består av et høyteknologibibliotek omgitt av store, offentlige rom med parker, gangstier og skulpturer. Bibliotekparkene er strategisk plassert i byens forsteder. De er oppført i moderne arketektoniske stiler, og flere verdenskjente arkitekter har vært med på å utforme dem, blant annet Giancarlo Mazzanti,  Ricardo La Rotta Caballero og Hiroshi Naito. Prosjektplanen for bibliotekparkene ble utvikla i perioden 2003–2004.


== Liste over bibliotekparker ==
I perioden 2005–2008 ble det planlagt og bygd fem bibliotekparker:

Parque Biblioteca España
Parque Biblioteca León de Greiff
Parque Biblioteca San Javier
Parque Biblioteca Belén
Parque Biblioteca La QuintanaFra 2009 til 2011 ble det oppført ytterligere fem:

Parque Biblioteca Doce de Octubre
Parque Biblioteca Las Estancias
Parque Biblioteca Guayabal
Parque Biblioteca San Cristóbal
Parque Biblioteca San Antonio de Prado


== Eksterne lenker ==
Det offentlige biblioteknettverket i Medellín Arkivert 27. januar 2021 hos Wayback Machine.
«Parques Biblioteca», Cátedra Medellín–Barcelona
Tone Anne Alvestad Seland

Tone Anne Alvestad Seland (født 26. februar 1967) er en norsk tidligere håndballspiller.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tone Anne Alvestad Seland – Norges Håndballforbund 
Profil med f.dato på Altomfotball.no
Shar-e Kord

Shar-e Kord (alternative romaniseringer Shahr-e-Kord, Shahrekord, persisk شهركرد) er en by i Iran. Byen er administrativ hovedstad for provinsen Chahar Mahaal og Bakhtiari og hadde 159 775 innbyggere ved folketellingen i 2011.Mynter er funnet i Shahr-e Kord som dateres tilbake til Sassanian og Parthian-tiden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Shahr-e Kord – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Fereydun

Fereydūn, eller Faridun, Feridun, Afridun, Fereydoon eller Feraidun (فریدون}, er en skikkelse i persisk mytologi. Han er den sjette mytiske urkonge og nevnes i sjette bok av Shahname, den persiske kongebok av den persiske dikter Firdausi (940/41–1020). 


== Fereydūn i zoroastrisk litteratur ==
I Avesta nevnes han med navneformen Θraētaona, som sønn av Āθβiya, og kalles derfor Āθβiyāni (det vil si av huset Āθβiyas. Θraētaona drepte dragen Aži Dahāka, mens han i yngre legender lenket Aži Dahāka / Zuhhāk til et fjell.


== Fereydūn i Schāhnāme - Saga VI ==

Med hjelp av smeden Kaveh, som benyttet sitt smiesjørt som opprørsfane, beseiret den femte urkongen Zahak og ble hans etterfølger som verdens hersker og konge. Denne kamp mellom Fereydun og Zahak beskrives utførlig i saga V.Deretter begynner Ferdosi med saga VI å skildre Fereyduns og hans sønners liv. Først skildres Fereyduns kroning som finner sted under stor festivitas den første dag av måneden Mehr. Til kroningens ære innstifter Fereydun festen Mehrgan, som fortsatt feires i Iran. Under Fereydun blir Iran atter et paradis.
Fereydun får tre sønner. Når de blir voksne søker han ektefeller for dem. Til slutt lykkes han hos sjahen av Jemen, som har tre døtre. Etter bryllupet deler Fereydun verden mellom de tre, Salm, Tur og Iradsj. Iradsj, den yngste, får med Iran rikets hjerte. Selm får vesten, med Lilleasia. Tur får landet hinsides Oxus (i dag Amudarja),som så får navnet Turan. At Iradsj, den yngste, får det iranske kjerneområdet, klarer ikke de to andre brødrene å leve med. De gjør krav på dette arvestykket. Iradsj er beredt til å frasi seg arven for fredens skyld. Men dette nytter ham lite. Han blir drept av en av brødrene.  
Med dette brodermord utløses et hevntokt anført av Manutsjer, Iradsj' sønn, som ender med Selms og Turs død. Fereydūn utpeker så sitt barnebarn Manutsjer, Iradsj' sønn, til sin etterfølger og Irans nye hersker. Fereydūn, som fremstår som symbolet for godhet, rettferd og generøstitet, dør forbtrret over sine sønners tidlige død. Han skjønner at den misunnelse og hevtørst som førte til deres død bare kan gagne hans fiender. 


== Referanser ==
Hilde Bruch

Hilde Bruch (født 11. mars 1904, død 15. desember 1984) var en tysk-amerikansk psykoanalytiker, mest kjent for sitt arbeid med spiseforstyrrelser og fedme. Bruch emigrerte til USA i 1934. Hun jobbet og studerte ved ulike medisinske fasiliteter i New York og Baltimore før hun ble professor i psykiatri ved Baylor College of Medicine i Houston i 1964. I 1973 publiserte hun sitt banebrytende arbeid Eating Disorders: Obesity, Anorexia Nervosa, and the Person Within. Denne boken var basert på observasjoner og behandling av spiseforstyrrelser, som anoreksia nervosa, over flere tiår. I 1978 publiserte hun The Golden Cage: Enigma of Anorexia Nervosa, en forståelse av spiseforstyrrelser som en selvforstyrrelse. Hennes andre arbeider inkluderer Do not Be Afraid of Your Child (1952), The Importance of Overweight (1957) og Learning Psychotherapy: Rationale and Ground Rules (1974), som ble utgitt posthumt.
På tross av at dette kom ut i etterkrigstiden er dette viten som er høyst aktuell for å forstå spiseforstyrrelser den dag i dag. Hennes viktige bidrag har vært å møte spiseforstyrrelse fra et «ikke vitende perspektiv». Bruchs teoretiske perspektiv har vært å tenke på spiseforstyrrelser som en selvforstyrrelse, hvor hennes fokus var på mangler i pasientens psykologiske utvikling av sitt selv (Skårderud, 2009). I mangel på å kjenne seg selv innenifra, blir en person med en spiseforstyrrelse opptatt av å kjenne seg seg selv utenfra, hvor konturer av bein og muskler blir viktige for å definere seg selv (Minde, 2000). 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Minde, Å. (2000) Kunsten som sjelens arkitekt. Kunst, galskap og terapi. Oslo: Gyldendal Akademisk
Skårderud, . (2009)F Eur. Eat. Disorders Rev. 17 (2009) 83–88 "Bruch Revisited and Revised" John Wiley & Sons, Ltd and Eating Disorders Association.