jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Filosofiåret 1534

Filosofiåret 1534 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1534.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==
10. februar – Song Ik-pil, koreansk politiker, lærd og pedagog innen neokonfucianismen (død 1599)


== Dødsfall ==
9. august – Tommaso de Vio Cajetan (Gaetanus, Tommaso de Vio eller Thomas de Vio), italiensk filosof, teolog og kardinal (født 1469)
23. november – Beatriz Galindo, spansk forfatter og humanist (født 1465)
Michał Falkener, polsk skolastisk filosof (født ca. 1450 eller 1460)
Chaitanya Mahaprabhu (Vishvam Bharmishra Krishna Chaitanya Deva), asket innen bhaktiyoga, hinduisk munk; arbeidet en tid som sosialreformator i Bengal (født 1486)
Filosofiåret 1599

Filosofiåret 1599 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1599.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
8. august – Song Ik-pil, koreansk politiker, lærd og pedagog innen neokonfucianismen (født 1534)
Pedro da Fonseca, portugisisk filosof og teolog (født 1528)


== Referanser ==


== Se også ==
Filosofi på 1500-tallet
Midtre Bolærne

Midtre Bolærne, også kjent som Mellom Bolæren, er den største øya i øygruppa Bolærne øst for Nøtterøy i Færder kommune. Midtre Bolærne har et areal på 1,076 km². Det høyeste punktet på øya er Ravneberget på 39 meter over havet.Midtre Bolærne eies av Færder kommune. Den er den mest naturprega av øyene i øygruppa, og har blant annet frodig edelløvskog og karrig fjellfuruskog. Men øya har også mange viktige kulturminner, ett av dem er fredet.
Eldste dokumenterte bosetning er fra 1657. Rundt 1840 bygde grev Peder Anker Wedel Jarlsberg Grevestuen, ei av Norges eldste jakthytter. Øya ble ekspropriert av Forsvaret i 1916. Alle sivile måtte flytte. Under den militære perioden ble øya brukt som øvingsområde, blant annet med skytebane.  
På øyas sørøstside lå under andre verdenskrig en fangeleir for sovjetiske krigsfanger som arbeidet med å bygge Bolærne festning. Da arbeidet i 1944 var ferdig ble leiren en dødsleir for syke fanger som ble sendt til Bolærne for å dø.På Salåsen i øst, på Ravneberget i vest, samt på et sted nord for midten av øya er det gravrøyser fra bronsealderen/jernalderen.Ved Jensesundet i nordvest har Mellem-Bolærens venner restaurert to skjærgårdssmåbruk. Langs hele øya er det merka kyststi.
Midtre Bolærne ligger i Færder nasjonalpark.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Mellom Bolæren på nettsidene til Kulturarv i Vestfold fylkeskommune
Om krigsfangeleiren på nettsidene til Kulturarv i Vestfold fylkeskommune
Banco de América Central

Banco de América Central (BAC) er en bank med hovedsete i Managua i Nicaragua. Den ble grunnlagt i Managua i 1952, under navnet Banco de América, og er siden 2010 en del av konsernet BAC Credomatic, som i 2010 ble kjøpt opp av colombianske Grupo Aval.
På midten av 1980-tallet ekspanderte banken til utlandet, først til Costa Rica, hvor den kjøpte opp det som i dag er kjent som BAC San José. Den er i dag til stede også i Guatemala, El Salvador, Honduras, Panama, Caymanøyene og Bahamas.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Banco de América Central – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Poul Heegaard

Poul Heegaard ( født 2. november 1871 i København, død 7. februar 1948 i Oslo) var en dansk-norsk matematiker. 
Han tok doktorgraden i 1898 ved Københavns Universitet og var samme sted professor i geometri og mekanikk fra 1910 til 1917. Han var professor i geometri ved Universitetet i Oslo fra 1918 til 1941. Doktoravhandlingen hans Topologiske forstudier til en teori for de algebraiske fladers sammenhæng var et viktig arbeid i topologien. Han var en av stifterne av Norsk matematisk forening, redaktør for Norsk matematisk tidsskrift, og han gav ut fra 1922 til 1937 Sophus Lies samlede skrifter sammen med Friedrich Engel.
Han hadde en allsidig kulturell interesse som fant mange virkefelt utenfor matematikken. Han var en godt likt forelesar i Folkeakademiet, og de astronomiske foredragene hans ligger til grunn for bøkene Populær astronomi (1902) og Stjerneverdenen: verdensbilledet gjennem tidene (1921). Han engasjerte seg i studentvelferd, i kristelige studentaktiviteter, i personalhistorie og i psykisk forskning. Han var frimurer, var en tid sterkt opptatt av Oxford-bevegelsen og ble til slutt katolikk.


== Referanser ==


== Kilder ==
(no) Poul Heegaard i Store norske leksikon
Mira Fornay

Mira Fornay eller Mira Fornayová (født 8. mai 1977 i Bratislava i Tsjekkoslovakia) er en slovakisk filmregissør og manusforfatter. Mira Fornay studerte ved filmskolen i Praha (FAMU) og National Film and Television School (NFTS) i Beaconsfield. Filmen My Dog Killer vant Hivos Tiger Award i International Film Festival i Rotterdam (IFFR) og er valgt ut som slovakisk oscarkandidat i kategorien Oscar for beste fremmedspråklige film 2013.


== Utvalgt filmografi ==
Záhradníci (2016) (Gardeners)
Môj pes Killer (2013) (My Dog Killer)
Líštičky (2009) (Little Foxes)
Alzbeta (short) (2004)
Malá nesdělení  (short) (2002) (Small Untold Things)
Ex-pozice (2001)
Hrám, ktoré sa hrávam (short) (1999)
Prach (short) (1999)
A ja tancujem... (short)(1998)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mira Fornay på Internet Movie Database 
(da) Mira Fornay på Filmdatabasen 
(fr) Mira Fornay på Allociné 
(en) Mira Fornay på AllMovie 
(en) Mira Fornay hos The Movie Database 
(en) cineuropa.org
Filosofiåret 1561

Filosofiåret 1561 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1561.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==
22. januar – Francis Bacon, engelsk filosof, statsmann, jurist, advokat, forfatter og en pioner av den vitenskapelige metode (død 1626)
8. februar – Fujiwara Seika, japansk neokonfucianistisk filosof fra Edoperioden (død 1619)
Jacob Lorhard (Jacobus Lorhardus), tysk filosof og pedagog (død 1609)


== Dødsfall ==
10. desember – Kaspar Schwenckfeld, tysk filosof (født 1489)
Duanhua

Duanhua (tradisjonell  kinesisk: 端華, forenklet kinesisk: 端华, pinyin: Duānhuá, mandsjuisk: ᡩᡠᠸᠠᠨᡥᡡᠸᠠ, Duwanhūwa; født 1807, død 1861), eller prins Zheng av første rang (鄭親王), var en mandsjuisk prins og en kort stund medregent av Qing-dynastiet.


== Bakgrunn og virke ==
Duanhua tilhørte den mandsjuiske Aisin Gioro-klanen som, tredje sønn av Ulgungga (烏爾恭阿), en etterfølger av Jirgalang (som var nevø av Qing-dynastiets grunnlegger Nurhaci). Han tilhørte de såkalte jernhattene, og i 1846 arvet han tittelen prins Zheng av første rang (鄭親王) fra sine forfedre. Han var bannermann av det innrammede blå banner.
Duanhua kom til høye posisjoner under Xianfeng-keiserens tid. I kjølvannet av en skandale som rammet Storrådgiver Mujangga, vant Duanhua keiserens tillit som lojal betrodd, og ble en av hans nærmeste rådgivere. Duanhua anbefalte også sin bror Sushun til tjeneste i Qing-hoffet. Under Annen opiumskrig ledsaget Duanhua den syke keiseren til Rehe for å unnslippe fremmedmaktenes invasjonsstyrker.
I 1861, utnevnte Xianfeng-keiseren på sitt sykeleie åtte regenter som skulle assistere hans etterfølger, den mindreårige Tongzhi-keiseren. Duanhua og Sushun var blant de åtte. Senere samme år ble Duanhua og de øvrige syn styrtet fra sin maktposisjon under Xinyoukuppet (辛酉政變) satt i scene av prins Gong og fremfor alt enkekeiserinne Cixi. Duanhua ble arrestert og fengslet, og så tvunget til å begå selvmord.


== Litteratur ==
Zhao, Erxun (1928). Draft History of Qing (Qing Shi Gao). 215. China.
Filosofiåret 1578

Filosofiåret 1578 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1578.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==
Liu Zongzhou (Liú Zōngzhōu, Liu Jishan), lærd innen konfucianismen fra det kinesiske Ming-dynastiet (død 1645)
Pedro Hurtado de Mendoza, baskisk filosof og teolog (død 1641)


== Dødsfall ==


== Se også ==
Filosofi på 1500-tallet
Mujangga

Mujangga (mandsjuisk: ; kinesisk: 穆彰阿, pinyin: Mùzhāng'ā; født 1782, død 1856) var en mandsjuisk statsmann i Qingdynastiets tid. 
Han var bannermann tilhørende det innrammede blå banner. Han fikk høyeste plassering ved den keiserlige embedsmannseksamen i 1805 og steg raskt i gradene i embedsverket. Han ble medlem av Storrådet i 1828 og fikk etterhvert en avgjørende politisk innflytelse under Daoguang-keiserens styre. 
Etter Cao Zhenyongs fall ble Mujangga Storrådgiver (Storrådets leder) i 1837. Da spenningene mellom Kina og Storbritannia tiltok i 1839, ble han en hovedtalsmann for en fleksibelt ettergivende politikk overfor britene. Etter første opiumskrigs utbrudd gikk han inn for å avsette Lin Zexu fra hans stilling som keiserlig kommissær i september 1840. Mujanggas politiske forsoningslinje skapte spenninger med tronfølgeren, og etter at denne kom på keisertronen som Xianfeng-keiseren, ble Mujangga avsatt fra alle sine embeder i 1851.


== Litteratur ==
Pamela Kyle Crossley: Orphan Warriors: Three Manchu Generations and the End of the Qing World, s 256. Princeton University Press, 1990.
Arthur William Hummel: Eminent Chinese of the Ch'ing period (1644-1912). 2 vols. Washington: United States Government Printing Office, 1943.
Norges Fjernsjakkforbund

Norges Fjernsjakkforbund (NFSF), tidligere Norges Postsjakkforbund, er et nasjonalt forbund for fjernsjakk i Norge. Med fjernsjakk menes alle former for sjakk der trekkene formidles mellom spillerne og ikke utføres på et felles fysisk brett. NFSF er medlem av International Correspondence Chess Federation (ICCF).


== Eksterne lenker ==
Norges Fjernsjakkforbunds hjemmeside
Centre of Gender Excellence (Örebro og Linköping)

Centre of Gender Excellence (GEXcel) er et senter for fremragende forskning i Sverige etablert av Vetenskapsrådet i 2006. Örebro universitet og Linköpings universitet er vertskap for senteret. Senteret har tiltrukket seg en rekke av de internasjonalt ledende forskerne på kjønn og likestilling.GEXcel og det engelske forlaget Routledge utgir bokserien Routledge Advances in Feminist Studies and Intersectionality, som startet i 2010.


== Akademikere ==
Anna G. Jónasdóttir
Jeff Hearn
Ursula Apitzsch
Valerie Bryson
Cynthia Cockburn
Ann Ferguson
Anita Göransson
Liisa Husu
Stevi Jackson
Sheila Jeffreys
Kathleen B. Jones
Michael Kimmel
Nina Lykke
Kathleen Lynch
Louise Morley
Robert Morrell
Teresa Rees
Gloria Wekker


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Centre of Gender Excellence
Skt. Clara kloster

Skt. Clara kloster var et nonnekloster av fransiskanerordenen i Roskilde på Sjælland.
Klosteret lå i Roskildes nordlige del ved den nåværende Sankt Clarasvej. Det ble grunnlagt i 1256 av grevinne Ingerd (Jakobsdatter) av Regenstein (ca. 1200–1258), og ble befolket med kvinner fra Mellomeuropa. Klosterets rikholdige arkiv oppbevares i dag i Det Arnamagnæanske institut, og  heri kan ses at det i 1475 hadde 44 søstre av både adelige og borgerlige familier, og derfor har hatt en anselig størrelse.


== Økonomi ==
Etter Ingerds død kom klosteret flere ganger i økonomisk nød, og drømmen om en ferdig kirkebygning, ble ikke innfridd før på 1300-tallet. I arkivet finnes  opplysninger om gods og drift; Klosteret har tilsynelatende fungert som en slags bank hvor nonnene utlånte penger mot pant i eiendom og løsøre. Klosterbygningene ble også brukt som oppbevaringssteder for privatfolks verdigjenstander. I 1302 brant bygningene og det ble inngått en avtale med Klaus Teglbrænder om brenning av sten til gjenoppbygging av klosteret – en prosess som endte i langvarig strid mellom partene.


== Reformasjonen ==
Ved reformasjonen hadde klosteret – foruten klosterbygningene – haver, mølle, tegleverk, ladegård samt flere gårder. Klostergodset ble forlent til flere personer – derblant til kansler Andreas von Barby (1508–1559) – og i 1561 ble en stor del av godset makeskiftet til Universitetet, og resten til kronen. I forbindelse med nedrivning av bygningene, solgtes i 1572 store mengder sten til Jakob Ulfeldts byggeri i Bavelse, og senere til herregården Selsø i Horns Herred.Det står i dag intet igjen av klosterbygningene.


== Referanser ==
Filosofiåret 1583

Filosofiåret 1583 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1583.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==
3. mars – Edward Herbert, engelsk diplomat, poet og filosof (død 1648)
10. april – Hugo Grotius, nederlandsk filosof og forfatter (død 1645)
Hayashi Razan (Hayashi Dōshun), japansk neokonfucianistisk filosof (død 1657)
Matija Ferkic, kroatisk fransiskaner, skolastisk filosof og teolog (død 1669)


== Dødsfall ==
Lee Lyang, politiker under det koreanske Joseon-dynastiet og filosof (født 1519)
Gustavus Blom

Gustavus Blom (født 7. juli 1713 i Strømsø ved Drammen, død 11. januar 1777 i Asker) var en norsk godseier og trelasthandler som eide Blomsholm og Holmsbo samt gårdene Jaren, Hof, Aas og Holm med store skogeiendommer. Fra 1740-årene bygget han opp et stort og velstående handelshus innen trelast i Holmsbo på Hurum. Det ble særlig handlet med trelast med England og Holland, og i 1773 ble forretningen delt på to av sønnene.
Ludvig Cæsar Martin Aubert (1878–1964)

Ludvig Cæsar Martin Aubert (født 21. januar 1878 i Kristiania, død 19. januar 1964) var en norsk diplomat og sendemann.Han var sønn av redaktør Julius Henrik Vilhelm Adelsten Aubert (1847–1911) og Sigrid Eriksen (1847–1922). Etter examen artium og cand.jur. 1901 jobbet han siden unionsoppløsningen i 1905 i utenriksen.


== Posteringer ==
1906 legasjonssekretær ved legasjonen i Paris
1906–1909 konsul i Rio de Janeiro
1909–1910 legasjonssekretær i Paris
1910–1911 legasjonssekretær ved legasjonen i Washington, USA
1911 sekretær ved legasjonen i Stockholm
1917–1929  generalkonsul i Montréal, Canada
1929–1935 sendemann i Tokyo i Japan. Sideakkreditering til Beijing, Kina og Siam
1935–1939 utenriksråd ved UD i Oslo
1939 sendemann  legasjonen i RomaAubert rømte med staben etter at Italia erklærte krig i juni 1940 og brøt de diplomatiske forbindelser med Norge. Aubert ankom London og ble i juli sendt videre til Canada for å opprette en treningscamp for norske flygere. Der i Montreal gikk han inn i en uenighet med generalkonsul Daniel Steen, som ikke ville la Aubert bli sendemann. I stedet ble han stasjonert i Brasil.

1941–1945 minister ved legasjonen i Rio de Janeiro
1945–1948 ambassadør ved Norges ambassade i Paris.


== Se også ==
Aubert for slekta


== Referanser ==
Filosofiåret 1518

Filosofiåret 1518 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1518.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
31. mars – Heinrich Bebel, tysk humanist (født 1472/1473)
30. august – Filippo Beroaldo den yngre, italiensk humanist (født 1472)
Matija Hvale (Matthias Qualle), slovensk filosof (født 1470)
Centrum Sportsklubb

Centrum Sportsklubb (stiftet 8. juli 1925) var et idrettslag fra Oslo. Opprinnelig het klubben Borgen Sportsklubb og ble grunnlagt av en gruppe ungdommer på Hammersborg i Oslo. Første formann var Petter Olsen. 1. august 1925 ble Borgen tatt opp i Arbeidernes Idrettsforbund. Fra begynnelsen hadde klubben fotball på programmet og kort tid etter også ski. Våren 1926 ble friidrett tatt opp som gren, og i 1929 ble det opprettet damegruppe.Idun Ski- og Ballklubb ble stiftet 27. mai 1927 av Georg Tangen, Erik Berg og Hans Sutterud og med Erling Kristoffersen som første formann. Klubbens nedslagsfelt var rundt Iduns gate, like nord for Hammersborg. I mai 1932 søkte Idun om opptak i AIF. Klubben ble tatt opp, men samtidig oppfordret til å samarbeide med Borgen SK. Samme høst sendte Borgen en henvendelse om sammenslutning mellom de to klubbene, og det ble nedsatt en samarbeidskomité med representanter fra hver klubb, samt Rolf Hofmo fra Oslo arbeideridrettskrets. 1. januar 1933 slo Borgen og Idun seg sammen og tok navnet Centrum Sportsklubb.I 1947 slo Centrum seg sammen med Sportsklubben Hugin, under sistnevntes navn. Hugin slo seg i 1969 sammen med Grüner Idrettslag.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Robert Blomkvist m. fl. (1935). Centrum Sportsklubb. Jubileumsskrift 1925 – 1935. Oslo.
Calandrella

Calandrella er en slekt i lerkefamilien (Alaudidae).


== Arter ==
Arter i rekkefølge etter Clements-lista:

Dverglerke, Calandrella brachydactyla
Rustdverglerke, Calandrella cinerea
Blekdverglerke, Calandrella blanfordi
Fjelldverglerke, Calandrella erlangeri
Steppedverglerke, Calandrella acutirostris
Somalidverglerke, Calandrella somalica
Flekkdverglerke, Calandrella rufescens
Saltdverglerke, Calandrella rufescens cheleensis (tidligere: Calandrella cheleensis)
Sanddverglerke, Calandrella raytal


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Calandrella – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Calandrella i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Calandrella hos Artsdatabanken 
(sv) Calandrella hos Dyntaxa 
(en) Calandrella hos Fauna Europaea 
(en) Calandrella hos Fossilworks 
(en) Calandrella hos ITIS 
(en) Calandrella hos NCBI 
(en) Kategori:Calandrella – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Calandrella – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Ornitologisk Forening: Calandrella. Hentet ut 14. oktober 2013.
IBC - The Internet Bird Collection: Calandrella. Hentet ut 14. oktober 2013.
birdforum.net: Calandrella. Hentet ut 14. oktober 2013.
ftp.funet.fi: Calandrella. Hentet ut 14. oktober 2013.
Spizocorys

Spizocorys er en liten slekt i lerkefamilien (Alaudidae), som er sangfugler i ordenen spurvefugler. Slekten består av seks arter (14 taxa) med spredt utbredelse i Afrika, sør Sahel. 


== Beskrivelse ==
Artene har et relativt ensartet utseende, er terrestriske og trives åpne landskap med ulike typer gressmark, fra tørr og semi-tørr savanne og vegeterte kystdyner, til montan fuktig beitemark og gressganger på leir- eller steingrunn.


== Arter ==
Artene under følger Clements-lista og HBW Alive, inkludert rekkefølgen. Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl (NNKF), i henhold til Syvertsen et al. (2008). Eventuelle navn i parentes er ikke offisielle, men kun en forklarende beskrivelse.

Alaudidae, lerkefamilien
Spizocorys, (afrikanske gresslerker)
S. starki, damaralerke
S. conirostris, rosennebblerke
S. c. makawai
S. c. harti
S. c. damarensis
S. c. crypta
S. c. barlowi
S. c. conirostris (nominatformen)
S. fringillaris, astrildlerke
S. obbiensis, kystlerke
S. personata, maskelerke
S. p. personata (nominatformen)
S. p. yavelloensis
S. p. mcchesneyi
S. p. intensa
S. sclateri, tårelerke


== Referanser ==


== Kilder ==
Norsk Ornitologisk Forening: Spizocorys. Hentet ut 14. oktober 2013.
IBC - The Internet Bird Collection: Spizocorys. Hentet ut 14. oktober 2013.
birdforum.net: Spizocorys. Hentet ut 14. oktober 2013.
ftp.funet.fi: Spizocorys. Hentet ut 14. oktober 2013.


== Eksterne lenker ==
(en) Spizocorys – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Spizocorys i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Spizocorys hos Artsdatabanken 
(en) Spizocorys hos ITIS 
(en) Spizocorys hos NCBI 
(en) Kategori:Spizocorys – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Spizocorys – detaljert informasjon på Wikispecies
Topplerker

Topplerker (Galerida) er en slekt i lerkefamilien (Alaudidae) og består av sju arter med en distinkt fjærtopp på hodet. To av artene er monotypiske. 


== Biologi ==
Topplerker er relativt små fugler som typisk måler 14–19 cm og veier mindre enn 50 g. Artene preges av en fjærtopp som kan reises. De har ellers ei kryptisk fjærdrakt som på oversiden er preget av jordfarger, som kan variere fra lys sandfarget til mørke oliven og brun, og på undersiden er nærmest hvit til lysegul.
Artene lever i åpne, tørre områder med sparsom vegetasjon, i Afrika og Sør-Eurasia. Topplerke (G. cristata) hekket i Norge på 1900-tallet, fram til begynnelsen av 1970-åra, med regnes nå som regionalt utdødd her.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Birds of the World. Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl.

Passeriformes, spurvefugler
Passeri, sangfugler
Passerida, (infraorden uten norsk navn)
Sylvioidea, (overfamilie uten norsk navn)
Alaudidae, lerkefamilien
Galerida, topplerker
G. modesta, savannetopplerke
G. magnirostris, tykknebbtopplerke
G. theklae, krattopplerke
G. cristata, topplerke
G. macrorhyncha, maghrebtopplerke
G. malabarica, malabartopplerke (monotypisk)
G. deva, kaneltopplerke (monotypisk)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) topplerker – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) topplerker i Global Biodiversity Information Facility 
(no) topplerker hos Artsdatabanken 
(sv) topplerker hos Dyntaxa 
(en) topplerker hos Fauna Europaea 
(en) topplerker hos Fossilworks 
(en) topplerker hos ITIS 
(en) topplerker hos NCBI 
(en) Kategori:Galerida – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Galerida – detaljert informasjon på Wikispecies
Alauda

Alauda er en slekt i familien lerkefamilien (Alaudidae).


== Arter ==
Arter i rekkefølge etter Clements-lista:

Sanglerke, Alauda arvensis
Japanlerke, Alauda arvensis japonica (tidligere: Alauda japonica)
Orientlerke, Alauda gulgula
Rasolerke, Alauda razae


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alauda – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Alauda i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Alauda hos Artsdatabanken 
(sv) Alauda hos Dyntaxa 
(en) Alauda hos Fauna Europaea 
(en) Alauda hos Fossilworks 
(en) Alauda hos ITIS 
(en) Alauda hos NCBI 
(en) Kategori:Alauda – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Alauda – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Ornitologisk Forening: Alauda. Hentet ut 14. oktober 2013.
IBC - The Internet Bird Collection: Alauda. Hentet ut 14. oktober 2013.
Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, B.L. Sullivan, C. L. Wood, and D. Roberson. 2013. The Clements checklist of birds of the world: Version 6.8.. Hentet ut 14. oktober 2013.
birdforum.net: Alauda. Hentet ut 14. oktober 2013.
ftp.funet.fi: Alauda. Hentet ut 14. oktober 2013.
Eremophila

Eremophila (hornlerker) er en slekt i familien lerkefamilien (Alaudidae). Slekten består av kun to arter, hvorav den ene er monotypisk. De to artene som inngår ble tidligere ble regnet som konspesifikke og særpreges av to hornlignende fjærtufser på issen. Tufsene kan løftes og senkes, men hannene, som gjerne er litt større enn hunnene, opptrer som oftest med reiste tufser.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017, 2020).

Passeriformes, spurvefugler
Passeri, sangfugler
Passerida
Sylvioidea,
Alaudidae, lerkefamilien
Eremophila, hornlerker
E. alpestris, fjellerke
E. bilopha, hornlerke (monotypisk)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eremophila – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Eremophila i Encyclopedia of Life 
(en) Eremophila i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Eremophila hos Artsdatabanken 
(sv) Eremophila hos Dyntaxa 
(en) Eremophila hos Fauna Europaea 
(en) Eremophila hos Fossilworks 
(en) Eremophila hos ITIS 
(en) Eremophila hos NCBI 
(en) Kategori:Eremophila (bird) – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Eremophila (Alaudidae) – detaljert informasjon på Wikispecies
Asghar Farhadi

Asghar Farhadi (født 1972) er en iransk regissør og manusforfatter. Han er mest kjent for filmen Nader og Simin - et brudd fra 2011, som blant annet vant Gullbjørnen, Oscar for beste fremmedspråklige film og Golden Globe for beste fremmedspråklige film.
Farhadi har hovedsakelig filmet i Iran, bortsett fra filmen Fortiden, som er lagt til Paris og som i hovedsak er franskspråklig.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Asghar Farhadi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Asghar Farhadi på Internet Movie Database 
(sv) Asghar Farhadi i Svensk Filmdatabas 
(da) Asghar Farhadi på Filmdatabasen 
(da) Asghar Farhadi på Scope 
(fr) Asghar Farhadi på Allociné 
(en) Asghar Farhadi på AllMovie 
(en) Asghar Farhadi hos Turner Classic Movies 
(en) Asghar Farhadi hos The Movie Database