jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bonded Parallels

Bonded Parallels / Խճճված զուգահեռներ er en armensk-norsk-fransk dramafilm fra 2009 regissert av Hovhannes Galstyan, som også skrev manuset. Marine Zakaryan og Thomas Schlesinger var assisterende manusforfattere. I rollene ses blant andre Laurence Ritter, Sos Janibekyan og Siri Helene Müller.


== Handling ==
Filmen forteller om forbudt kjærlighet og dens følger. Den tar for seg to historier som utspiller seg i to ulike samfunn i to ulike tidsepoker. De to historiene krysser hverandre: En mor dør mens hun føder en datter, og når datteren blir voksen opplever hun en kjærlighetshistorie som likner den som én gang resulterte i at hun selv ble født.
Hanna, som bor i ei mindre bygd i Nord-Norge under den andre verdenskrig, skjuler den sovjet-armenske soldaten Arakel i hjemmet sitt. Dette fører til et kjærlighetsforhold. Hanna nedtegner sine følelser i ei dagbok.
I Jerevan i Den armenske sosialistiske sovjetrepublikken i 1988 lever den ugifte og meget uavhengige matematikklæreren Laura et stille og isolert liv. Det later til at ingenting kan endre hennes strengt ordnede daglige rutiner til hun én dag mottar morens dagbok. Når Laura får vite om foreldrenes historie for første gang, begynner hun å oppleve en parallell historie om forbudt kjærlighet i sitt eget liv. Laura forelsker seg i en student.


== I rollene ==
Laurence Ritter - Laura
Sos Janibekyan - Narek
Siri Helene Müller - Hanna
Serge Avédikian - Arakel


== Kilder ==
Ordukhanyan, Margarit T. «Bonded Parallels (2009)». KinoKultura. Besøkt 29. desember 2017. 
«Bonded Parallels». International Film Festival Rotterdam. Arkivert fra originalen 27. mars 2010. Besøkt 29. desember 2017  – via Wayback Machine. 


== Eksterne lenker ==
(en) Bonded Parallels på Internet Movie Database 
(no) Bonded Parallels hos Filmfront 
(fr) Bonded Parallels på Allociné 
(nl) Bonded Parallels på MovieMeter 
(en) Bonded Parallels på AllMovie 
(en) Bonded Parallels på Turner Classic Movies 
(en) Bonded Parallels på Rotten Tomatoes
Carduelini

Carduelini (stillitser og nære slektninger) er et tribus i finkefamilien som inkluderer 13 slekter. Tribuset ligger i underfamilien Carduelinae, som relativt nylig fikk en ny og mer omfattende inndeling. Mange arter har derfor blitt flyttet til en ny slekt.


== Inndeling ==
Inndelingen og rekkefølgen av den følger HBW Alive og er i henhold til Collar, Newton & Bonan (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle navn, men kun midlertidige beskrivelser i påvente av offisielle navn.

Passeriformes, spurvefugler
Passeri, sangfugler
Passerida
Passeroidea
Fringillidae, finkefamilien
Fringillinae, (sanne finker)
Euphoniinae, (neotropisfinker)
Carduelinae, (stillitsfinker)
Coccothraustini, (kjernebiterfinker)
Drepanidini, (hawaiifinker)
Carpodacini, rosenfinker
Pyrrhulini, (dompaper og nære slektninger)
Carduelini, (stillitser og nære slektninger)
Haemorhous
Rhodospiza
Rhynchostruthus
Chloris
Linurgus
Crithagra
Linaria
Acanthis
Loxia, korsnebber
Chrysocorythus
Carduelis, stillitser
Serinus, (irisker)
Spinus, (sisiker)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Sevettijärvi (innsjø)

Sevettijärvi (skoltesamisk: Čeˊvetjäuˊrr, enaresamisk: Čevetjävri,nordsamisk: Čeavetjávri) er en innsjø i Enare kommune i Finland. Den er rundt 15 kilometer lang og strekker seg fra landsbyen Sevettijärvi helt i sør til Sevettivuono i nordøst. Innsjøen er relativt smal, 0,5–1 kilometer bred, unntatt ved den midtre delen av sjøen, som kalles Ukonselkä og er 5 kilometer fra øst til vest på det bredeste. Nordøst for Ukonselkä strekker den fem kilometer lange bukta Senčuodjá (enaresamisk) seg til Sevettivuono og bosetningen Kirakkajärvi.Sevettijärvi er en del av Neidenvassdraget og har utløp fra nordenden av Ukonselkä, via ei kort elv til Jänisjärvi.


== Referanser ==
Khabar Agency

Byrået Khabar (kasakhisk: «Хабар» Агенттігі; russisk: Агентство «Хабар»; engelsk: Khabar Agency) er et av Kasakhstans største medieselskaper. Selskapet springer ut fra tv-kanalen Khabar TV, som startet sendinger i 1994. Selskapet ble etablert i 1995 og driver i dag flere tv-kanaler. Blant disse er satellittkanalen Kazakh TV som også kan tas inn via satellitt i Europa og Asia. Siden 1. januar 2016 har Khabar vært partnermedlem av Den europeiske kringkastingsunion (EBU).


== Eierskap ==
Khabar Agency ble omgjort til et åpent aksjeselskap i 1997, men selskapets nøyaktige eierstruktur er ikke helt klar. Darïğa Nazarbajeva, datteren til Kasakhstans president Nursultan Nazarbajev, grunnla og kontrollerte selskapet, men gikk offisielt av som direktør i 2004. Tross dette har hun likevel tette bånd til Khabar, og mannen hennes, Rakhat Alijev, bekreftet senere at ekteparet fremdeles har en større aksjepost i Khabar og flere andre medieselskaper. Han avviste likevel at de kontrollerte selskapet.I 2006 kunngjorde landets kulturminister at regjeringen ønsket å få full kontroll over aksjeselskapet Khabar, som et ledd i større statlig kontroll over landets presse. Samme år fikk staten aksjemajoritet i Khabar Agency. I 2008 skal Darïğa Nazarbajeva ha solgt sin aksjeandel i Khabar, men politiske eksperter i landet tror likevel at hun fremdeles har full kontroll over selskapet.


== Kanaltilbud ==
Khabar TV – startet prøvesendinger i 1994, og faste sendinger fra 1995. Riksdekkende allmennkanal som sender nyheter, underholdning og sport.
Khabar 24 – nyhetskanal som tidligere het KZ24. Startet i 2014 og overtok frekvensene til kanalen El Arna som la ned samtidig.
El Arna – opprinnelig etablert i 2000 som Khabar 2. Relansert flere ganger, og skiftet navn til El Arna i 2002. På grunn av svak økonomi ble kanalen lagt ned i 2014, men gjenoppsto i mars 2017 som filmkanal på kabel og satellitt. Kanalen sender hovedsakelig lokale filmer, men også tv-serier, dokumentarer og kortfilmer.
Kazakh TV – satellittkanal startet 25. oktober 2002. Het opprinnelig Caspionet, men skiftet navn 1. september 2012. Kanalen finnes i to versjoner, en nasjonal versjon og en satellittversjon. Den nasjonale kanalen sender på russisk og kasakhstansk 18 timer daglig, mens den internasjonale varianten sender 24 timer i døgnet på kasakhstansk og engelsk. Kanalene sender kun egenproduserte programmer om Kasakhstan og livet i landet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
U17-EM i fotball for kvinner 2018

U17-EM i fotball for kvinner 2018 var det 11. U17-EM i fotball for kvinner og ble arrangert fra 9. til 21. mai 2018 i Litauen.Spania tok sin 4. tittel etter å ha beseiret Tyskland i 2–0 i finalen. Finalistene kvalifiserte seg til U17-VM 2018, sammen med Finland som vant playoff-kampen mot England.


== Gruppespill ==


=== Gruppe A ===


=== Gruppe B ===


== Sluttspill ==


=== Semifinaler ===
Vinnerne er kvalifisert til U17-VM 2018, mens taperne må spille play-off.


=== Play-off til U17-VM ===
Vinneren er kvalifisert til U17-VM 2018.


=== Finale ===


== Se også ==
U19-EM i fotball for kvinner 2018
U19-EM i fotball for menn 2018
U17-EM i fotball for menn 2018


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
U19-EM i fotball for menn 2018

U19-EM i fotball for menn 2018 var det 17. U19-EM i fotball for menn og ble arrangert fra 16. til 29. juli 2018 i Finland. Portugal vant sin første tittel etter at turneringen ble utvidet fra et U-18 til et U-19-mesterskap; de hadde tidligere vunnet EM for U-18-landslag tre ganger, sist i 1999.


== Gruppespill ==


=== Gruppe A ===


=== Gruppe B ===


== Sluttspill ==


=== Play-off til U20-VM ===
Vinneren er kvalifisert til U20-VM 2019.


=== Semifinaler ===


=== Finale ===


== Se også ==
U17-EM i fotball for menn 2018
U17-EM i fotball for kvinner 2018
U19-EM i fotball for kvinner 2018


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) 2018 UEFA European Under-19 Championship – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
U18-EM i friidrett 2018

U18-EM i friidrett 2018 (Ungdoms-EM i friidrett 2018) ble arrangert i Győr i Ungarn fra 5. til 8. juli 2018, og var det andre U18-EM i friidrett som ble arrangert. Dette mesterskapet er for utøvere fra 15 til 17 år. 


== Medaljevinnere ==


=== Menn ===


==== Løpsøvelser ====


==== Tekniske øvelser ====


==== Mangekamp ====


=== Kvinner ===


==== Løpsøvelser ====


==== Tekniske øvelser ====


==== Mangekamp ====


== Deltakerland ==
1135 deltakere (538 menn og 597 kvinner) fra 50 land forventes å delta.


== Rekorder ==


=== Mesterskapsreorder ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
European Athletics Under 18 Championships - Győr 2018
U20-VM i friidrett 2018

U20-VM i friidrett 2018 ble arrangert i Tammerfors i Finland fra 10. til 15. juli 2018.


== Tidsplan ==

 


== Kvalifiseringskrav ==


== Resultater menn ==


=== Løpsøvelser ===


=== Tekniske øvelser ===


== Resultater kvinner ==


=== Løpsøvelser ===


=== Tekniske øvelser ===


== Medaljetabell ==
██ Vertlandet er markert i blått


== Poengtabell ==
USA vant poengtabellen.


== Deltakerland ==
Følgende land deltok i U20-VM, med antall kvalifiserte deltakere i parentes. Et land uten kvalifiserte deltakere kunne likevel stille med én deltaker, mannlig eller kvinnelig. Totalt 156 land (pluss laget med Autoriserte Nøytrale Utøvere (ANA) og Utøvernes flyktningelag (ART)) med 1462 utøvere var påmeldt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fi) Offisielt nettsted 
(en) 2018 World U20 Championships in Athletics – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Georgios Kedrenos

Georgios Kedrenos eller Cedrenus (Gresk: Γεώργιος Κεδρηνός), var en bysantinsk historiker som levde i det 11. århundre. I 1050-årene skrev han verket Synopsis historion (i engelsk oversettelse kjent som A concise history of the world) som omhandlet hele perioden fra den bibelske skapelsesberetningen til hans egen tid. Kedrenos er en av de få middelalderske kilder (ved siden av Johannes Skylitzes) som omhandler khazarene i tiden etter at deres hovedstad Atil falt i 969.
Stoffet i Synopsis historion er for det meste tatt fra historiekrøniken til Pseudo-Simeon og fra Theophanes bekjenneren. For tiden etter 811 er stoffet utelukkende og nesten ordrett tatt fra historieverket til Johannes Skylitzes.Et sent manuskript til Synopsis historion gjengir et anonymt dikt som man antar er skrevet av Kedrenos. Diktet plasserer han opprinnelse til en liten landsby, Cedrus eller Cedrea, i Anatolia (eller det som den gang var theme Anatolia). Diktet identifiserer også Kedrenos som en «proedros», en høy administrativ stilling i keiserens hoff.
Før han ble «proedros» kan Kedrenos ha hatt den noe lavere tittelen «vestarches». Vestarches Georgios Kedrenos er kjent fra en rekke segl fra 11. og 12. århundre, hovedsakelig funnet i Donau-regionen, men også på Krim Flere andre segl fra samme tid refererer til en viss Johannes Cedrenus med tittel «kouropalates», og det kan kanskje dreie seg om en slektning av Kedrenos.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Chiriac, Costel (2013). Sigilii dobrogene inedite. (Arheologia Moldovei) (PDF). Arkivert fra originalen (PDF) 10. april 2018. Besøkt 29. desember 2017. 
C. de Boor (1905). Weiteres zur Chronik des Skylitzes (i Byzantinische Zeitschrift). bd 14 (2 utg.). 
Howard-Johnston, James (2016). The Chronicle and Other Forms of Historical Writing in Byzantium, The Medieval Chronicle X. Brill Publishers. 
Stepanova, Elena (2003). New finds from Sudak, Studies in Byzantine Sigillography. bd 7. 
Treadgold, Warren (2013). The Middle Byzantine Historians. Palgrave Macmillan. ISBN 978-1-349-44791-6. 


== Eksterne lenker ==
Opera Omnia by Migne Patrologia Graeca with analytical indexes
1838 Bekker edition (as Georgius Cedrenus)
Asiento de negros

Asiento de negros, også kalt asiento-systemet, var en ordning der den spanske krone ga en annen part monopol på leveranse av afrikanske slaver til Spanias kolonier i Amerika. Monopolet ble gitt mot betaling og kunne gis privatpersoner, handelskompanier eller en annen stat. Den som fikk kontrakten (asiento) hadde rett til å levere et avtalt antall slaver for salg på slavemarkedene i Amerika. Ordningen eksisterte fra først på 1500-tallet til slutten av 1700-tallet. 450 000 afrikanske slaver ble ført til Amerika gjennom asiento-systemet mellom 1600 og 1750.


== Bakgrunn og utvikling ==
Ordet asiento betyr kontrakt eller handelsavtale.Siden Portugal hadde eksklusiv rett til handel i Afrika, måtte Spania ordne med innførsel av slaver til koloniene i Amerika via mellommenn. En måte å gjøre det på, var å inngå kontrakter om leveranse av slaver. En ordning med monopolkontrakter utviklet seg. Kronen ga kontrakten til den som bød høyest. Den som fikk kontrakten kunne fullbyrde den selv eller selge hele eller deler av den til andre.En tillatelse gitt i 1518 til flamlenderen Laurent de Gouvenot, som var guvernør i Breza, var en forløper for systemet. Kontrakten gikk over åtte år og det skulle leveres til sammen 1000 slaver. Gouvenot solgte retten til slaveimport videre til to genovesiske handelsmenn i Sevilla, som igjen solgte kontrakter videre til andre.

I 1528 ble det første monopolkontrakt inngått med to tyskere ved hoffet i Sevilla, Eynger og Sayller. Denne gang ble det avtalt leveranse av 4000 slaver over fire år. Kontrakten kostet 20 000 dukater årlig. Den begrenset prisen på slavene til 40 dukater.Etter hvert som systemet utviklet seg, ble kontrakter inngått med spaniere, portugisere, spaniere, franskmenn, engelskmenn, tyskere, nederlendere og genovesere. Fra 1550 til 1595 brakte asiento-systemet 36 300 slaver fra Afrika til Amerika. Monopolet ble imidlertid omgått og antallet slaver som ble ført til koloniene var høyere. Etterspørselen etter slaver var økende. Kontrakten som ble inngått for perioden 1662 til 1669 ga innehaveren rett til å innføre 24 000 slaver.Gjennom en klausul i freden i Utrecht forpliktet Spania seg til å gi Storbritannia monopol på slavehandelen med de spanske koloniene. Den siste betydelige asiento ble dermed inngått i 1713 med det britiske South Sea Company. Kompaniet skulle levere 4800 slaver årlig i 30 år. Kontrakten kostet kompaniet 38 000 pund årlig i betaling til Spania. Etter dårlige forhold mellom Spania og Storbritannia, inkludert flere kriger, ble det britiske monopolet i 1748 fornyet ved fredsslutningen etter asiento-krigen (krigen for Jenkins' øre). To år senere, i 1750, ble kontrakten opphevet mot at britene fikk en betaling på 100 000 pund.
Asiento-systemet ble endelig avskaffet da Spania innførte frihandel i 1798. Det er anslått at 450 000 afrikanske slaver ble brakt til Amerika gjennom asiento-systemet mellom 1600 og 1750.


== Referanser ==
Silas Prisen

Silas Prisen er en dansk barnelitterær pris innstiftet i 1999 av forfatteren Cecil Bødker. Prisen er på DK 100 000 og kan deles ut hvert annet år av Det Danske Akademi.


== Prisvinnere ==
2019  – Jesper Wung-Sung
2017  – Cecilie Eken
2013  – Jakob Martin Strid
2009  – Kim Fupz Aakeson
2007  – Flemming Quist Møller
2005  – Bent Haller
2003  – Peter Mouritzen
2001  – Bjarne Reuter


== Referanser ==
Vuggaveien

Vuggaveien er en gate eller vei i utkanten av byen Kristiansund. Veien ligger vest for sentrum, mellom Vanndamman og Varden, begge steder er populære rekreasjonsområder. Vanndamman var opprinnelig byens drikkevannsreservoar, mens Varden, der Vardetårnet står hadde en rolle i kystovervåkningen under Napoleonskrigene. Bebyggelsen i Vuggaveien er spesiell fordi den består av ferdighus fra Sverige, oppført som gjenreising under og rett etter andre verdenskrig. Bare den nordlige siden av veien er bebygd.
Sentrum av Kristiansund ble lagt i aske i slutten av mai 1940 som resultat av tysk terrorbombing. 
Bebyggelsen i Vuggaveien har alltid vært fargerik. Husene har vært malt i ulike sterke farger. 


== Referanser ==
They Never Learn

They Never Learn er en britisk B-kriminalfilm fra 1956 regissert av  Edwin J. Fancey og Denis L. Kavanagh, som også skrev manuset. I hovedrollene ses Adrienne Scott, Jackie Collins, John Blythe og Graham Stark.


== Handling ==
Politikvinnen Marie Wilson får i oppdrag å arbeide under dekke. Hun skal i Holloway-fengselet bli kjent med en kvinnelig innsatt, som har samrøre med en gjeng falskmyntere.


== Rolleliste ==
(I utvalg)

Adrienne Scott - Marie Wilson
Jackie Collins - Lil Smith
John Blythe - Frankie
Graham Stark - Plum
Michael Partridge - Leon
John Crowhurst - Mickey
Ken Hayward - Dropper
Diana Chesney - Inspektør
Geoff Thompson - Geoff Roberts
Brian Goff - C.I.D.
Jack Gray - C.I.D.
Joyce Jeffery - Fangevokter


== Referanser og fotnoter ==


== Eksterne lenker ==
(en) They Never Learn på Internet Movie Database
Vest-Agder Distriktslag for Idrett

Vest-Agder Distriktslag for Idrett (stiftet 25. april 1919) var et organisasjonsledd under Norges Landsforbund for Idrett 
og et fellesorgan for idrett i Vest-Agder i perioden 1919-1940.
Sørlandets Idrætskrets, stiftet 22. april 1917, regnes som forløperen til Vest-Agder Distriktslag for Idrett og Vest-Agder Idrettskrets, selv om enkelte ting tyder på at dette egentlig var en friidrettskrets.
Vest-Agder Distriktslag for Idrett ble så dannet sammen med 20 andre distriktslag i 1919. I 1945 ble distriktslaget slått sammen med Vest-Agder Arbeideridrettskrets til Vest-Agder Idrettskrets.


== Distriktslagets formenn ==
Sverre Sørensen, Kristiansands Turnforening (1919–1920)
John Ropstad, Hægeland (1920–1922)
Halvdan Arnesen, Kristiansands Turnforening (1922–1926)
John Ropstad, Hægeland (1926–1928)
Øistein Schirmer, Kristiansands Turnforening (1928–1934)
Aanund Jortveit, Oddersjaa SSK (1934–1940)


== Idrettslag ==
I 1935 hadde distriktslaget følgende idrettslag som medlemmer:

Aaseral Idrettslag
Atletklubben av 1928
Bakke Fotballklubb
Fotballklubben «Donn»
«Elgen», Skilaget
Farsund Idrettslag
Farsund Turnforening
Flekkefjord Fotballklubb
Flekkefjord Idrettsforening
Flekkefjord Turnforening
«Fram», Idrettslaget
«Giv-Agt»
Greipstad Idrettslag
Hornes Idrettslag
Hægeland Idrottslag
Iveland Idrettslag
Kristiansands Bokseklubb
Kristiansands Idrettsforening
Kristiansands Svømmeklubb
Kristiansand Tennisklubb
Kristiansands Turnforening
«Laudølen», Skilaget
Lista Idrettslag
Loga Fotballklubb
«Læraren», Idrottslaget
«Mandalskameratene»
Mandals Turnforening
Mandal og Halse Idrettslag
Ski- og Skøiteklubben «Oddersjå»
«Sigmund», Idrettslaget
Idrettsklubben «Start»
«Straum», Idrettslaget
Søgne Idrettslag
Torridal Idrettslag
3. Div. Befalsskoles Idrettslag
Tveit Idrettslag
«Vargen», Idrettslaget
Vennesla Idrettslag
Vigmostad Idrottslag
Fotballklubben «Vigør»
Øie Idrettsforening
«Ørnen», Skilaget
Øvrebø Idrettslag


== Noter ==


== Kilder ==
Nils Martinius Justvik (2017): Idrett i sør. Vest-Agder Idrettskrets 100 år 1917-2017. Portal Forlag. ISBN 9788283141160.
«Fortegnelse over tilsluttede idrettslag», i Norges Landsforbund for Idrett (1935): Beretning 1. juni 1933 - 30. juni 1935, s. 137-179.
I, Tonya

I, Tonya er en amerikansk biografisk svart komedie fra 2017, regissert av Craig Gillespie. Manuset ble skrevet av Steven Rogers. Filmen handler om livet til kunstløperen Tonya Harding og angrepet på Hardings rival Nancy Kerrigan. I, Tonya bruker mokumentar-aktige intervjuer og direkte henvendelser til publikum for å fortelle historien. Margot Robbie spiller tittelrollen som Harding, mens Sebastian Stan spiller Hardings ektemann Jeff Gillooly. Allison Janney spiller LaVona Fay Golden, Hardings mor. Julianne Nicholson, Caitlin Carver og Bobby Cannavale har andre roller.
I, Tonya hadde verdenspremiere på Toronto internasjonale filmfestival 8. september 2017. Den hadde kinopremiere i USA 8. september 2017 og skal etter planen ha kinopremiere i Norge 2. februar 2018. Filmen fikk god kritikk, spesielt for skildringene til Robbie og Janney. I, Tonya ble nominert til tre priser under den 75. Golden Globe-utdelingen for beste musikal eller komedie, beste kvinnelige hovedrolle (Robbie) og beste kvinnelige birolle (Janney). Robbie og Janney ble også nominert til hver sin Screen Actors Guild Award for arbeidet. Filmen ble foruten dette nominert til fem Critics' Choice Movie Awards.


== Handling ==
Filmen er basert på livet til den amerikanske kunstløperen Tonya Harding (Margot Robbie). I begynnelsen skildrer filmen Tonyas oppvekst og hvordan moren LaVona (Allison Janney) stilte umenneskelige høye krav til henne. Sentralt i filmen står også kontroversen mellom henne og konkurrenten Nancy Kerrigan (Caitlin Carver). Like før OL på Lillehammer medvirket Harding til å leie inn folk for å skade Kerrigan med en jernstang.


== Medvirkende ==
Margot Robbie som Tonya Harding
Sebastian Stan som Jeff Gillooly, Hardings ektemann.
Allison Janney som LaVona Fay Golden, Hardings mor.
Julianne Nicholson som Diane Rawlinson, Hardings trener.
Caitlin Carver som Nancy Kerrigan, Hardings konkurrent.
Bojana Novakovic som Dody Teachman, Hardings trener.
Paul Walter Hauser som Shawn Eckhardt, Gilloolys kamerat.
Mckenna Grace spiller Tonya som ung.
Bobby Cannavale som en TV-produsent
Dan Triandiflou som Bob Rawlinson


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) I, Tonya på Internet Movie Database 
I, Tonya hos Filmweb
(da) I, Tonya i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) I, Tonya på Allociné 
(nl) I, Tonya på MovieMeter 
(en) I, Tonya på AllMovie 
(en) I, Tonya på Rotten Tomatoes 
(en) I, Tonya på Metacritic 
(en) I, Tonya på Box Office Mojo
European Cup Winter Throwing 2018

European Cup Winter Throwing 2018 ble arrangert i Leiria i Portugal fra 10. til 11. mars 2018.


== Medaljevinnere ==


=== Senior ===
Sven Martin Skagestad kom på 11.-plass i diskos. Eivind Henriksen deltok i slegge i B-klassen, og vant denne med 73,66 meter. 


=== Under-23 ===
Myron Weinberg deltok i spydkast i B-klassen, der han kom på sjuendeplass med 63,22 meter. 

Stella Weinberg kom på sjetteplass i spydkast i U23-klassen, med 51,04 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Kandidatturneringen 2018

Kandidatturneringen 2018 ble arrangert i Berlin i Tyskland fra 10. til 28. mars 2018. Vinneren Fabiano Caruana fikk med seieren muligheten til å spille om VM-tittelen i sjakk mot Magnus Carlsen i november 2018 i London.


== Tabell ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Candidates Tournament 2018 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons