jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hegemus vittatus

Hegemus vittatus er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor til stor (30-48 millimeter), svært kraftig gullbasse. Kroppsformen er påfallende bred. På farge er den svart, uten metallglans, med noen lyse striper på pronotum og dekkvingene. Hannen har et kort horn midt i pannen og en pigg på hver side av dette. Pronotum er mye bredere enn langt, nærmest firkantet, men med avrundede forhjørner, dekkvingene mye bredere enn pronotum.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i muld som samler seg i råtnende trestammer. De voksne billene kommer gjerne til overmoden frukt og utflytende sevje.


== Utbredelse ==
Arten lever i Tanzania.


== Systematisk oversikt ==
Denne slekten er trolig nært beslektet med slektene Goliathus og Fornasinius.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini
Slekten Hegemus Thomson, 1881
Hegemus vittatus (Bates, 1888)


== Kilder ==
Liste over artene
Beetles of Africa - Hegemus vittatus


== Eksterne lenker ==
(en) Hegemus vittatus i Encyclopedia of Life 
(en) Hegemus vittatus i Global Biodiversity Information Facility 
Hegemus vittatus – detaljert informasjon på Wikispecies
Songshi

Songshi (tradisjonell kinesisk: 宋史. forenklet kinesisk: 宋史, pinyin: Sòng Shǐ, POJ: Sòng-sú, = «Songs historie») er et av de kinesiske historieverk som inngår i det som i ettertiden er blitt kalt de 24 historieverk. Det behandler Song-dynastiets historie (960–1279). Det ble kommisjonert i 1343, og under ledelse av førsteminister og historiker Toqto'a og statsminister Alutu (阿鲁图/阿魯圖). Det ble således til under Yuandynastiet (1279–1368), og samtidig ble det arbeidet med de offisielle historier til to andre epoker i landets historie, Liaoshi og Jinshi.
Songshi ble ferdigskrevet i 1345. Verket er inndelt i 496 kapitler. Her er biografier av Song-dynastiets keisere og biografiske skisser av tidens politikere, militære og filosofer.


== Litteratur ==
Toqto'a, red. (1345). Songshi.
Indoor Meeting Karlsruhe 2018

Indoor Meeting Karlsruhe 2018 var et internasjonalt friidrettsstevne som ble arrangert 3. februar 2018, i Messehalle i Karlsruhe i Tyskland. Stevnet var en del av IAAF World Indoor Tour. Ca 130 utøvere fra 46 land deltok.Det ble oppnådd flere gode resultater under dette stevnet:
Genzebe Dibaba - nest raskeste 1500 meter innendørs i verden noensinne (3:57,45)
Sharika Nelvis - årsbeste i verden på 60 meter (7,80)
Raphael Holzdeppe - personlig rekord og årsbeste i verden i stavsprang (5,88)
Su Bingtian - ny asiarekord på 60 meter (6,47)
Hagos Gebrhiwet - årsbeste i verden på 3000 meter (7:37,91)
Malaika Mihambo - personlig rekord og årsbeste i verden i lengdehopp (6,72)


== Medaljevinnere ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Referanser ==


== Kilder ==
Resultater hos IAAF
Resultater hos LetsRun.com


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted - Meeting Karlsruhe
Ungdommens fylkesting i Buskerud

Ungdommens fylkesting i Buskerud (BUFT) er et partipolitisk nøytralt medvirkningsorgan for ungdom i alderen 14-24 år i Buskerud. Ungdommens fylkesting har som hensikt å sikre ungdommene i fylket medvirkning i saker som angår dem ved å både fungere som høringsinstans for politikere og ved å gi ungdommene muligheten til å legge fram egne politiske saker for relevante hovedutvalg i fylkeskommunen. BUFT jobber også internasjonalt gjennom ungdomsnettverkene til både Østlandssamarbeidet (ØstsamUng) og Baltic Sea States Subregional Co-operation (BSSSC).


== Historie ==
Buskerud fylkeskommune begynte sin satsing på ungdomsmedvirkning i etterkant av Ungdomskonferansen Respekt i Drammen 15. september 2010, et hovedarrangement i forbindelse med fylkes 250-årsjubileum. Arrangementet hadde profilerte foredragsholdere som Torgeir Micaelsen (Ap), Kronprins Haakon og daværende kunnskapsminister Kristin Halvorsen (SV). Buskerud ungdomsgruppe (BUG) arbeidet deretter med opprettelsen av et fylkeskommunalt ungdomsråd, og bestod av representanter for ulike kommunale ungdomsråd i Buskerud.
Etter hvert fungerte BUG som interimstyre for Ungdommens fylkesting, fram til et styre ble valgt på Ungdomskonferansen 19.-21. oktober 2012. Hver av de fem medlemmene av dette styret representerte én region og dens kommuner innad i Buskerud: Kongsbergregionen, Midtfylket, Drammensregionen, Hallingdal og Ringeriksregionen. Første Ungdommens fylkesting ble gjennomført i Drammen våren 2013. Ved årsmøtet til Ungdommens fylkesting i Buskerud for 2013 ble region Vestviken (Lier, Røyken og Hurum) skilt ut av Drammensregionen, slik at Drammensregionen stod uten representant i styret til årsmøtet for 2014.Ungdommens fylkesting har flere ganger arrangert konferanser for ungdom og politikere om ulike temaer, både alene med fylkeskommunen og sammen med andre aktører. Blant disse finner man for eksempel konferansen #SKAMLØS om psykisk helse blant unge. Sammen med Buskerud fylkeskommune, KoRus-Sør og Elevorganisasjonen i Buskerud arrangerte Ungdommens fylkesting også konferansen Ung i Buskerud 2017, som tok for seg resultatene fra UngData-undersøkelsen i fylket samme år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell nettside for Ungdommens fylkesting i Buskerud Arkivert 5. februar 2018 hos Wayback Machine.
Offisiell nettside for Østlandssamarbeidet
Offisiell nettside for Baltic Sea States Subregional Co-operation
Idde og Marker

Idde og Marker var en valgkrets i Smaalenenes amt ved stortingsvalgene fra 1906 til 1918. Ved disse stortingsvalgene praktiserte man en valgordning med direkte flertallsvalg i enmannskretser. Eidsberg valgte således én representant og én personlig vararepresentant.
Valgkretsen Idde og Marker bestod av herredene Ømark, Aremark, Idd, Berg, og Hvaler med rundt 20 000 innbyggere og 7 000 stemmeberettigede etter innføringen av kvinnelig stemmerett.


== Valgresultat ==


== Stortingsrepresentanter ==


== Referanser ==
Løytavatnet

Løytavatnet (lulesamisk: Luojdojávrre) er en innsjø i Sørfold kommune i Nordland.Innsjøen er regulert som magasin for Siso kraftverk. Vannføringen fra en rekke små bekker på nordsida av Løytadalen overføres til Løytavatnet for magasinering, og vannføringen fra Løytavatnet overføres videre til Sisovatnet via en 3,65 kilometer lang tunnel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Luojdojávrre – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Zambisk mesterskap i terrengløp 2018

Zambisk mesterskap i terrengløp 2018 ble arrangert i Kabwe i Zambia 27. januar 2018.


== Medaljevinnere ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Kilder ==
AfricAthle - Zambia cross-country championships, Kabwe 27/01/2018
Marrakech Marathon 2018

Marrakech Marathon 2018 ble arrangert i Marrakech i Marokko 28. januar 2018.


== Medaljevinnere ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Kilder ==
AfricAthle - Marrakech marathon (Morocco) 28/01/2018
Eritreisk mesterskap i terrengløp 2018

Eritreisk mesterskap i terrengløp 2018 ble arrangert i Mendefera i Eritrea 14. januar 2018.


== Medaljevinnere ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Kilder ==
AfricAthle - Eritrean cross-country championships, Zoba Debut Mendefera 14/01/2018
Porfyri

Porfyri er en gruppe sjeldne stoffskiftesykdommer som gir flere forskjellige plager, først og fremst magesmerter, men også hud- og nerveproblemer. Sykdommene er knyttet til svikt i dannelse av hemoglobin der sviktende enzymreaksjoner gir opphopning av porfyriner.
Sofiaøya

Sofiaøya tilhører Vaigattøyene som ligger i Hinlopenstretet mellom Spitsbergen og Nordaustlandet på Svalbard.
Den ligger videre øst av Von Otterøya, adskilt ved et smalt sund.
Arealet utgjør ca. 1,4 km², det høyeste punktet når 36 moh. og ligger sentralt på den vestlige delen av øya.
Det østligste punktet heter Vaigattneset.
Sofiaøya har sitt navn fra skipet S/S «Sophia», hvor Fredrik Wilhelm von Otter var kaptein under Adolf Erik Nordenskiölds ekspedisjon i 1868.


== Referanser ==
Kisumu Marathon 2017

Kisumu Marathon 2017 ble arrangert i Kisumu i Kenya 17. desember 2017.


== Medaljevinnere ==


== Kilder ==
AfricAthle - Kisumu marathon (Kenya) 17/12/2017
Østre Friesøya

Østre Friesøya tilhører Vaigattøyene som ligger i Hinlopenstretet mellom Spitsbergen og Nordaustlandet på Svalbard.
Den ligger videre sør av Wahlbergøya og nordvest for Von Otterøya.
Arealet utgjør ca. 1,2 km², det høyeste punktet når 46 moh. og ligger nær vestenden av øya.
Et stykke vestenfor øya ligger; Vestre Friesøya, ca. 0,25 km² og med et høyeste punkt på 49 moh.
Friesøyane er oppkalt etter Theodor (Thore) Magnus Fries, 1832-1913, botaniker og professor ved Universitetet i Uppsala.


== Referanser ==
Poliocephalus

Poliocephalus er en limnisk slekt i dykkerfamilien (Podicipedidae) og består av to nålevende arter, som begge er monotypiske og lever i Australasia.


== Taksonomi ==
Begge artene har tidligere vært inkludert i slekten Podiceps, tidvis også i Tachybaptus.


== Biologi ==
Begge artene trives i grunne ferskvannsinnsjøer og dammer, den ene i bassenger med tett vegetasjon både over og under vann, den andre i mer åpne og større basseng og våtmarksområder i tørre områder, herunder områder som bare oversvømmes etter tett regn.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Llimona et al. (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Norske navn i parentes er ikke offisielle navn, men kun en midlertid beskrivelse (i påvente av et offisielt navn).

Mirandornithes
Podicipediformes, lappedykkere
Podicipedidae, dykkerfamilien
Rollandia
Tachybaptus
Podilymbus
Poliocephalus
P. poliocephalus, sølvhodedykker
P. rufopectus, maoridykker
Podiceps (egentlige dykkere)
Aechmophorus


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Poliocephalus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Poliocephalus i Encyclopedia of Life 
(en) Poliocephalus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Poliocephalus hos Artsdatabanken 
(en) Poliocephalus hos Fossilworks 
(en) Poliocephalus hos ITIS 
(en) Poliocephalus hos NCBI 
(en) Kategori:Poliocephalus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Poliocephalus – detaljert informasjon på Wikispecies
Brattørveita

Brattørveita er en av Trondheims eldste gater og ligger i strøket Nerbyn i Midtbyen. Veita strekker seg 206 meter mellom Søndre gate i vest, og Kjøpmannsgata i øst, og har en tverrgående gate på 75 meter mellom Brattørgata og Fjordgata, som gjør at Brattørveita danner et kryss. Det antas at dette løpet er identisk med middelalderens Gjæilar, og på 1600-tallet var denne smale veita en av byens hovedtrafikkområder. På 1700-tallet også kalt Nordfarergaten.Bebyggelsen i området består av trehus oppført etter 1842-brannen og murhus oppført i annen halvdel av 1800-tallet, samt nyere bebyggelse. Brattørveita ble bevart som gatesystem etter bybrannen i 1681 og har fungert som et sekundært gatenett. Deler av gaten var til tider preget av hærverk og graffiti, men opprydningsarbeid og istandsetting er iverksatt fra 2017. Et annet folkelig navn rundt 1900 for den delen av veita som lå lengst nord var Pissveita, som trolig har sammenheng med at Trondhjems Brændevinssamlag hadde utsalg i Fjordgata 7.


== Bildegalleri ==

		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 95. ISBN 978-82-573-1762-1. 
Christiansen, Per (2004). I Veita. Trondheim: Tapir Akademiske Forlag. s. 79. ISBN 82-519-1966-5. 
Paasche, Erling (1983). Historisk litteratur om Trondheim: Trondheim i 1000 år: Historisk Guide, Veitene - Middelalderens gatenett i Trondheim, Trondheim kommune.
Rethinking Economics

Rethinking Economics er et internasjonalt nettverk av forskere og studenter innen samfunnsøkonomi, som har som formål å «fornye og berike økonomifaget ved å bygge på det mangfoldet av økonomiske perspektiver og tradisjoner som finnes». Organisasjonen startet i Storbritannia og har avdelinger i flere land. Organisasjonen er nøytral i forhold til spesifikke teoretiske eller politiske ståsteder. Rethinking Economics har arrangert debatter og seminarer om bl.a. finanskrisen. I 2017 annonserte organisasjonen et samarbeid med Bank of England om et arrangement om «demokratisering av økonomifaget».


== Norge ==
Rethinking Economics Norge er den norske avdelingen, og har lokallag ved fem norske universiteter. Den har et styre og et vitenskapelig fagråd.


== Referanser ==
Ernst Friedrich Zwirner

Ernst Friedrich Zwirner (født 28. februar 1802 i Jakobswalde i Schlesien, død 23. september 1861 i Köln) var en tysk arkitekt og dombyggmester til Kölnerdomen.


== Referanser ==
Tachybaptus

Tachybaptus (dvergdykkere) er en limnisk slekt i dykkerfamilien (Podicipedidae) som består av fire nålevende arter og én utdødd. Artene måler cirka 21–27 cm og veier omkring 100–236 g.
Artene er utbredt i det sørlige Eurasia, Afrika inkludert Madagaskar, Australasia og Amerika, og alle er nært knyttet til et limnisk miljø.Tachybaptus blir av og til inkludert i Podiceps.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Llimona et al. (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Norske navn i parentes er ikke offisielle navn, men kun en midlertid beskrivelse (i påvente av et offisielt navn).

Mirandornithes
Podicipediformes, lappedykkere
Podicipedidae, dykkerfamilien
Rollandia
Tachybaptus, (dvergdykkere)
†T. rufolavatus, alaotradykker (Madagaskar, erklært utryddet i 2010)
T. ruficollis, dvergdykker (Eurasia og Afrika)
T. novaehollandiae, australdvergdykker (Australasia)
T. pelzelnii, madagaskardykker (Madagaskar)
T. dominicus, pygmédykker (Amerika)
Podilymbus
Poliocephalus
Podiceps (egentlige dykkere)
Aechmophorus


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tachybaptus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Tachybaptus i Encyclopedia of Life 
(en) Tachybaptus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Tachybaptus hos Artsdatabanken 
(sv) Tachybaptus hos Dyntaxa 
(en) Tachybaptus hos Fauna Europaea 
(en) Tachybaptus hos Fossilworks 
(en) Tachybaptus hos ITIS 
(en) Tachybaptus hos NCBI 
(en) Kategori:Tachybaptus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Tachybaptus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Voksblomst

Voksblomst (Hoya) er ei planteslekt i gravmyrtfamilien. Den ble tidligere regnet til svalerotfamilien.
Artene er mer eller mindre forvedede busker eller klatreplanter med melkesaft. Noen arter klatrer fra marka oppover langs trær eller bergsider, men mange er epifytter. De klatrer ved å slynge seg rundt trestammer og ved hjelp av luftrøtter. De sukkulente bladene sitter motsatt, og form, mengde hår, tykkelse, nervatur og farge på melkesaften varierer mye.
Blomstene sitter i skjermer utenom bladhjørnene. De er femtallige og samkronede med kompleks morfologi. Nektar produseres i en bikrone. Pollenknappene og arrene er vokst sammen til et gynostegium. Pollenet er samlet i to pollinier på hver pollenbærer og overføres samlet av pollinatoren til neste blomst. Det er forsket lite på hvilke insekter som pollinerer voksblomst, men en vet at smygere og svermere pollinerer noen arter.
Frukten er en smal, sylindrisk belgkapsel med mange hårete frø. Kapslene sitter enkeltvis, ikke to sammen som ellers er vanlig i underfamilien Asclepiadoideae.
Nesten 600 arter er beskrevet i slekta Hoya, men litt over 300 arter er et mer realistisk tall. De vokser i ulike typer tropisk og subtropisk skog fra India, Kina og Japan til Australia og stillehavsøyene. Flere arter dyrkes som stueplanter, blant annet vanlig voksblomst (Hoya carnosa) og dvergvoksblomst (Hoya lanceolata subsp. bella).


== Litteratur ==
«Hoya». Flora of China. Besøkt 24. februar 2018. 
L. Wanntorp, A. Kocyan og S. Renner (2006). «Wax plants disentangled: a phylogeny of Hoya (Marsdenieae, Apocynaceae) inferred from nuclear and chloroplast DNA sequences». Mol. Phylogenet. Evol. 39 (3): 722–733. ISSN 1055-7903. PMID 16515867. doi:10.1016/j.ympev.2006.01.022. 
L. Wanntorp m.fl. (2006). «Towards a monophyletic Hoya (Marsdenieae, Apocynaceae): inferences from the chloroplast trnL region and the rbcL-atpB spacer». Syst. Bot. 31 (3): 586–596. ISSN 1548-2324. JSTOR 25064187. 
L. Wanntorp, K. Gotthardt og A.N. Muellner (2011). «Revisiting the wax plants (Hoya, Marsdenieae, Apocynaceae): phylogenetic tree using the matK gene and psbA-trnH intergenic spacer». Taxon. 60 (1): 4–14. ISSN 0040-0262. JSTOR 41059818. 
L. Wanntorp m.fl. (2014). «Wax plants (Hoya, Apocynaceae) evolution: epiphytism drives successful radiation». Taxon. 63 (1): 89–102. ISSN 0040-0262. JSTOR 24639109. 
T. Kristoffersen (1970). Stueplantene i farger. Aschehoug. s. 250. 
«The Hoya Page». Besøkt 24. februar 2018. 


== Eksterne lenker ==

(en) Voksblomst i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Voksblomst hos ITIS 
(en) Voksblomst hos NCBI 
(en) Voksblomst hos The International Plant Names Index 
(en) Voksblomst hos Tropicos 
(en) Kategori:Hoya (genus) – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Hoya – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hoya – detaljert informasjon på Wikispecies
Rollandia

Rollandia er en limnisk slekt i dykkerfamilien (Podicipedidae) som består av to nålevende arter, hvorav den ene med tre taxa og den andre monotypisk. Artene er mellomstore og måler omkring 24–45 cm.
Den ene arten er utbredt over store deler av Sør-Amerika, fra Peru og sørover til det sørligste Chile og Argentina, inkludert på Falklandsøyene. Den andre er flygeudyktig og endemisk for et begrenset område i Andes, fra Arapasjøen og Umayosjøen i det sørøstre Peru, via Titicacasjøen til Uru-urusjøen og Poopósjøen i det vestre Bolivia i sør. Begge er nært knyttet til et limnisk miljø.Rollandia blir av og til inkludert i Podiceps.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Llimona et al. (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Norske navn i parentes er ikke offisielle navn, men kun en midlertid beskrivelse (i påvente av et offisielt navn).

Mirandornithes
Podicipediformes, lappedykkere
Podicipedidae, dykkerfamilien
Rollandia
R. rolland, hvitøredykker (Sør-Amerika)
R. microptera, titicacadykker (Andes, Sør-Amerika)
Tachybaptus, (dvergdykkere)
Podilymbus
Poliocephalus
Podiceps (egentlige dykkere)
Aechmophorus


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rollandia – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Rollandia i Encyclopedia of Life 
(en) Rollandia i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Rollandia hos Artsdatabanken 
(en) Rollandia hos ITIS 
(en) Rollandia hos NCBI 
(en) Kategori:Rollandia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Rollandia – detaljert informasjon på Wikispecies
Arabisk U18-mesterskap i friidrett 2017

Arabisk U18-mesterskap i friidrett 2017 var den sjette utgaven av dette toårlige friidrettsmesterskapet for utøvere under 18 år. Det ble arrangert i Rades i Tunisia fra 2. til 4. november 2017.


== Medaljevinnere ==


=== Gutter ===


==== Løps- og landeveisøvelser ====


==== Tekniske øvelser ====


==== Mangekamp ====


=== Kvinner ===


==== Løps- og landeveisøvelser ====


==== Tekniske øvelser ====


==== Mangekamp ====


== Kilder ==
AfricAthle.com - Arab u18 championships, Rades (Tunisia) 2-4/11/2017
«Skaregrøm»

«Skaregrøm» var en fullrigger bygget i 1903 i Glasgow i Skottland. Ved levering til selskapet Baynon Shipping Co. fikk skipet navnet «Castleton». I 1916 ble skipet solgt til Kristiansand-rederiet S. O. Stray & Co. som døpte det om til «Svalen». Da Johan Bang fra Grimstad senere kjøpte skipet fikk det navnet «Skaregrøm».I hovedsak gikk «Skaregrøm» i rute mellom Skandinavia og Australia med tømmer og korn. En av disse reisene skulle besegle skipets skjebne, det forlot Norge 19. november 1926 fullastet med høvlet tømmer med kurs for Adelaide. Kaptein Peder Johannessen hadde da også med seg kone og to barn. 15. desember var skipet kommet godt utpå Atlanterhavet da det blåste opp til orkan. Både seil og rigg ble ødelagt av den kraftige vinden som blåste i tre døgn. Etter hvert ble de oppdaget av den italienske linjedamperen «Roma» som tilbød seg å ta mannskapet ombord og la fullriggeren og den dyrebare lasten gå tapt. Dette takket mannskapet nei til, og klarte etter hvert å sette opp en nødrigg. På mesterlig vis klarte de å seile skipet inn til Azorene og kunne ankre opp i havnen Ponta Delgada 1. juledag.Skadene på «Skaregrøm» var så omfattende at det ved sjørettsbesiktigelsen ble kondemnert. Man fikk imidlertid tillatelse til å bli slept til London hvor et firma hadde tilbudt seg å kjøpe lasten. Skipet ble hugget etter at lasten var levert.
Kaptein Johannesen fikk for sin sjømannsbragd kongens fortjenstmedalje i gull, samt et gullur av det franske selskapet som hadde forsikret lasten. Seilskutene var nå i ferd med å bli erstattet helt av motoriserte skip, og Johannesen kom aldri i tjeneste som kaptein igjen etter kondemneringen av «Skaregrøm».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Skaregrøm» av Grimstad Skipsrevyen
Tarawa-traktaten

Tarawa-traktaten er en traktat, kalt vennskapsavtale, mellom Kiribati og USA. Den ble inngått på Tarawa 20. september 1979 og trådte i kraft 23. september  1983. I avtalen anerkjenner USA Kiribatis suverenitet over 14 øyer i Phoenixøyene og Linjeøyene som USA tidligere hadde gjort krav på med bakgrunn i Guano Islands Act fra 1856.
De 14 øyene USA oppga sitt krav på er:
Avtalen legger opp til samarbeid for å fremme sosial og økonomisk utvikling, fred og sikkerhet i Stillehavet. Kiribati forpliktet seg til å konsultere USA om tredjestaters militære bruk av de 14 øyene og godtok at framtidig bruk av anlegg anlagt av USA på Kanton, Enderbury og Orona skulle skje etter avtale.
USA beholdt suvereniteten over Howland og Baker nord for ekvator.


== Referanser ==