jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Helge Grande

Helge H. Grande (født 17. april 1925 i Overhalla, død 3. september 2007) var en norsk byggmester og trekkspillmusiker. Han var solist med ulike danseorkestre i perioden 1945 til 1976, og mottok Overhalla kommunes kulturpris i 1991. 
Grande var forkjemper for «flatbygdas folkemusikk». Musikken var påvirket av europeiske trender og skilte seg fra den tradisjonelle folkemusikken som hadde andre besetninger og instrumentbruk. Han var en forkjemper for å benytte trekkspillet i «nye» sammenhenger, for eksempel som solistinstrument og i kirkemusikk. 
Grande turnerte med trekkspilleren Kåre Korneliussen på begynnelsen av 50-tallet og var solist med Namdal Symfoniorkester og flere musikkgrupper i Trøndelag. Han turnerte også flere ganger med Rikskonsertene og hadde over 100 program på NRK radio med hovedsakelig gammeldansmusikk. Han komponerte og arrangerte mye dansemusikk i sin musikkarriere. 
Han var gift med lærer og skredder Oddveig Skei, og far til politikeren Trine Skei Grande.


== Komposisjoner ==
Under følger en liste av hans egne komposisjoner fra perioden 1942 – 2001: 

«Lilleputthambo» (innspilt på LP i 1942)
«Favorittreinlender»
«Juniorvalsen» (innspilt på «aksent» LP)
«Lørdagskveld på Mevassheia» (reinlender)
«Hagatunvalsen»
«Vakre Namdal» (vals)
«Nærøy-masurka»
«Efri Halfa» (novelty-reinlender)
«Laksfeskar’n» (reinlender)
«Trudelutten» (vals)
«Pensjonistvalsen» (innspilt på «aksent» LP)
«Vi over 60» (vals)
«Heimbygdstoner» (vals)
«Vals»
«Reinlender i F»


== Diskografi ==
Grande spilte inn følgende LP-plater: 

Danser fra Namdal og Innherred (1972)
Trønderstubber (1973)
På gammeldainsfæst (1977)Han utga også flere singler, og i forbindelse med hans 80-årsdag i 2005 gav han ut en samle-cd.


== Referanser ==
Glycosia

Glycosia er en slekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Beskrivelse ==
Middelsstore, fargerike gullbasser. Grunnfargen er fløyelsaktig, matt svart, men de har tegninger i livlige farger: rødt, gult og hvitt. "Snuten" (clypeus) er noe forlenget og grunt innskåret i spissen. Dekkvingene har gjerne store, lysgule sideflekker.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i tropisk og subtropisk Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien gullbasser, Cetoniinae Leach, 1815 – ofte regnet som en egen familie
Stammen Cetoniini Leach, 1815
Gruppen Cetoniina
Slekten Glycosia Schoch, 1896
Glycosia alboguttata Moser, 1908
Glycosia bakeri Moser, 1921
Glycosia bhaskarai Krajcik & Jakl, 2005
Glycosia biplagiata Arrow, 1907
Glycosia borneensis Sakai, 1995
Glycosia krajciki Alexis & Delpont, 2000
Glycosia luctifera (Fairmaire, 1878)
Glycosia nigra Kometami, 1940
Glycosia nishiyamai Sakai, 1995
Glycosia nox Sakai, 1995
Glycosia palawanica Moser, 1918
Glycosia puella (Mohnike, 1871)
Glycosia sakaii Jakl, 2009
Glycosia sumatrana Jakl, 2009
Glycosia tricolor (Olivier, 1789)


== Eksterne lenker ==
(en) Glycosia i Encyclopedia of Life 
(en) Glycosia i Global Biodiversity Information Facility 
Glycosia – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Glycosia tricolor
Bilde av Glycosia bakeri Arkivert 14. mars 2014 hos Wayback Machine.
Micrelaphinis

Micrelaphinis er en slekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Beskrivelse ==
Små til middelsstore, brokete fargede gullbasser uten metallisk glans. Artene er farget i svart, rødt, gult, brunt og hvitt.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika, mest i den sørlige delen.


== Systematisk inndeling ==
Slekten blir ofte plassert som en underslekt av Elaphinis, og omfatter i så fall alle artene i denne slekten bortsett fra én.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien gullbasser, Cetoniinae Leach, 1815 – ofte regnet som en egen familie
Stammen Cetoniini Leach, 1815
Gruppen Cetoniina
Slekten Micrelaphinis Schoch, 1896
Micrelaphinis adspersula (Gerstaecker, 1884)
Micrelaphinis delagoensis (Schoch, 1894)
Micrelaphinis irrorata (Fabricius, 1798)
Micrelaphinis latecostata (Boheman, 1857)
Micrelaphinis pumila (Boheman, 1857)
Usikker plassering:
Micrelaphinis etiopica Schein, 1956
Micrelaphinis gracilis Schoch, 1896
Micrelaphinis multiguttata (Kraatz, 1895)
Micrelaphinis nigritula (Boheman, 1857)
Micrelaphinis scitula (Janson, 1878)
Micrelaphinis sheppardi Péringuey, 1907


== Eksterne lenker ==
(en) Micrelaphinis i Encyclopedia of Life 
(en) Micrelaphinis i Global Biodiversity Information Facility 
Micrelaphinis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av flere av arten
Misao Okawa

Misao Okawa (大川 ミサヲ, Ōkawa Misao, noen ganger romanisert som Misawo Okawa; født 5. mars 1898, død 1. april 2015) var en japansk superhundreåring som ved sin død var 117 år og 27 dager gammel. Hun overtok statusen som verdens eldste person da den 116 år gamle japanske mannen Jiroemon Kimura døde 12. juni 2013.Hun var verdens eldste kvinne fra 12. januar 2013 da den 115 år gamle japanske kvinnen Koto Okubo døde. Hun er (per april 2015) den japanske personen med høyest verifisert alder noensinne, den tiende personen som med sikkerhet har nådd alderen 116 år og den femte eldste person noensinne. Etter hennes død overtok Gertrude Weaver statusen som verdens eldste person.


== Biografi ==
Okawa ble født 5. mars 1898 i Tenma-distriktet (nåværende Kita-ku) i Osaka i Japan.Hun giftet seg med Yukio Okawa i 1919 og fikk tre barn; to døtre og en sønn. Hun hadde fire barnebarn og seks oldebarn. Husbonden hennes døde 20. juni 1931.Den 27. februar 2013, noen dager før hun fylte 115 år, ble hun offisielt anerkjent av Guinness rekordbok som verdens eldste nålevende kvinne.Hun døde 1. april 2015 på sykehjemmet der hun bodde i Osaka.


== Se også ==
Verdens eldste personer


== Referanser ==
Molynoptera

Molynoptera er en slekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Beskrivelse ==


== Levevis ==
De voksne finnes gjerne på blomster der de eter pollen.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Øst-Afrika (Kenya, Tanzania).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien gullbasser, Cetoniinae Leach, 1815 – ofte regnet som en egen familie
Stammen Cetoniini Leach, 1815
Gruppen Leucocelina
Slekten Molynoptera Kraatz, 1897
Molynoptera multiguttata Kraatz, 1897


== Eksterne lenker ==
(en) Molynoptera multiguttata i Encyclopedia of Life 
(en) Molynoptera multiguttata i Global Biodiversity Information Facility 
Molynoptera multiguttata – detaljert informasjon på Wikispecies
Nødtelefon

En nødtelefon er en telefon montert langs en vei. Det er først og fremst motorveier som forsynes med nødtelefoner. Det er en spesiell slags telefon, som finnes i veikanten, og som kun er beregnet til bruk i nødstilfelle eller ved behov for veihjelp. Disse telefonene har gjerne direkte forbindelse til et trafikkinformasjonssenter eller nødsentral. 
Eldre modeller besto som oftest av et lite skap montert på en stolpe, og i dette ble funnet et telefonrør. Den mest utbredte utgave (som også sees på bildet) er produsert av Siemens, og består av en kasse uten telefonrør, og er i stedet forsynt med en klaff til å aktivere telefonen, og en mikrofon og en høyttaler montert direkte på selve kassen. Denne modellen har halv duplex, taleretningen styres av mottageren av oppkallet. De nyeste modellene av nødtelefoner har full duplex.


== Nødtelefoner i ulike land ==
I en del land, som Tyskland og Frankrike, er så godt som samtlige motorveier forsynt med nødtelefoner. I Sverige er det derimot meget unormalt. Før i tiden forekom nødtelefoner på en del motorveier, fremfor alt i Skåne, men disse er nå tatt ned. Vägverket mente det ikke var behov på svenske motorveier, til tross for at lengre svenske motorveier ellers er oppbygget med likeverdig struktur som de tyske, og dessuten kan ha samme ulykkerisiko. Unntakene utgjøres av spesielle steder på motorveiene som visse broer og tunneler. For øvrig henvises til mobiltelefoner ved ulykke på svensk motorvei.
Myrkongle

Myrkongle (Calla palustris) er en flerårig urt i myrkonglefamilien.


== Beskrivelse ==
Myrkongle vokser i myrer og langs vannkanter med kraftige, grønne blad og en blomsteransamling omgitt av et hvitt omdannet blad som fremhever blomstene. Etter pollinering visner det hvite bladet bort og blodrøde frukter utvikler seg fra blomstene. Blomsten er svært lik den nært beslektede fredsliljen.


== Eksterne lenker ==
(en) myrkongle i Encyclopedia of Life 
(en) myrkongle i Global Biodiversity Information Facility 
(no) myrkongle hos Artsdatabanken 
(sv) myrkongle hos Dyntaxa 
(en) myrkongle hos ITIS 
(en) myrkongle hos NCBI 
(en) myrkongle hos The International Plant Names Index 
(en) myrkongle hos Tropicos 
(en) Kategori:Calla palustris – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Calla palustris – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Calla palustris – detaljert informasjon på Wikispecies
Carl Theodor Schmidt

Carl Theodor Schmidt (født 7. august 1810 i Christiania, død 28. mars 1892 i København) var en norsk sogneprest og ordfører. Han var sønn av Peter Nicolai Schmidt (1776–1846), skattefogd i Drammen, og Petronelle Marie Sandberg (1787–1846). Schmidt ble dimitert fra Christiania skole i 1830 og ble dr.philos. i 1833 og dr.theol. i 1834.
Den 23. desember 1834 ble han kapellan i Nes i Hallingdal. Han bestyrte også Rødø sognekall og ble 21. januar 1840 sogneprest i Tranøy i Senjens prosti.
Carl Theodor Schmidt var første ordfører i Rødøy herred, fra 1838 til 1840.


== Kilder ==
Andreas Erlandsen: Biografiske efterretninger om geistligheden i Tromsø Stift, Chr. Tøndbergs Forlag, Christiania, 1857, side 171
Thyreogonia

Thyreogonia er en slekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Beskrivelse ==


== Levevis ==
De voksne billene besøker blomster for å ete pollen.


== Utbredelse ==
Arten er beskrevet fra Algerie.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien gullbasser, Cetoniinae Leach, 1815 – ofte regnet som en egen familie
Stammen Cetoniini Leach, 1815
Gruppen Cetoniina
Slekten Thyreogonia Reitter, 1898
Thyreogonia costata (Lucas, 1857)


== Eksterne lenker ==
(en) Thyreogonia costata i Encyclopedia of Life 
(en) Thyreogonia costata i Global Biodiversity Information Facility 
Thyreogonia costata – detaljert informasjon på Wikispecies
Spanias Grand Prix 2014

Spanias Grand Prix 2014 (offisielt navn: Formula 1 Gran Premio de España Pirelli 2014) var et Formel 1-løp som ble arrangert 11. mai 2014 på Circuit de Catalunya i Montmeló, Spania. Det var den femte runden i Formel 1-sesongen 2014, det 56. Spanias Grand Prix og den 24. gangen løpet blir holdt på Circuit de Catalunya. Løpet ble vunnet av Mercedes-føreren Lewis Hamilton, som tok sin fjerde seier på rad. Hans teamkollega Nico Rosberg tok andreplassen, mens tredjeplass ble tatt av Red Bulls Daniel Ricciardo.


== Klassifisering ==


=== Kvalifisering ===


=== Løpet ===
Noter til tabellene:

Note 1:  - Sebastian Vettel fikk en gridstraff på fem plasser for å ha foretatt et ikke-planlagt bytte av girkasse etter kvalifiseringen.
Note 2:  - Jean-Éric Vergne fikk en gridstraff på ti plasser fordi han mistet et hjul i andre treningsomgang, og det ble ansett at bilen ble sluppet ut fra pit i en utrygg tilstand.
Note 3:  - Pastor Maldonado klarte ikke å sette en tid som var innenfor 107% av den raskeste tiden i Q1. Han fikk senere tillatelse av løpsledelsen til å starte likevel.


== Stillingen i mesterskapene etter løpet ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 2014 Spanish Grand Prix – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gammel innsjø

En gammel innsjø (engelsk ancient lake) kan defineres som en innsjø som har inneholdt vann i mer enn én million år.

Innsjøer er som regel kortvarige fenomener i geologisk forstand fordi de raskt blir fylt igjen med sedimenter, eller fordi utløpselva graver seg ned til samme nivå som bunnen i innsjøen og tømmer den. I sjeldne tilfeller kan tektoniske krefter gjøre at bunnen synker inn like raskt som sedimentene legger seg, og da kan en innsjø eksistere i mange millioner år.
Gamle innsjøer er isolerte og stabile økosystemer. Det vil derfor utvikle seg mange endemiske arter i slike innsjøer. Et kjent eksempel er de mange ciklideartene i Tanganyikasjøen og Malawisjøen.


== Liste over gamle innsjøer ==


== Eksterne lenker ==
LakeNet – Ancient Lakes
Species in Ancient Lakes
Renovasjons- og gjenvinningsetaten (Oslo)

Renovasjonsetaten er Oslo kommunes forvaltningsetat innen avfallshåndtering. Tømming og transport av husholdningsavfall utføres av private renovasjonsfirmaer for Renovasjonsetaten etter anbud. Etaten har hovedkontor Haraldrudveien 20 på Alna og driver gjenbruksstasjonene, minigjenbruksstasjonene og hageavfallsmottakene i Oslo.
I juni 2006 vedtok Bystyret i Oslo Avfallsplan 2006–2009 som blant annet innebærer kildesortering og materialgjenvinning av plastemballasje og matavfall. Innføring av kildesortering av plastemballasje og matavfall har blitt gjennomført gradvis i hele byen. Fra 18. juni 2012 ble hele Oslo med i kildesorteringssystemet.
Renovasjonsetaten jobber også etter politiske føringer i Byøkologisk program.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Aleksej Kasatonov

Aleksej Viktorovitsj Kasatonov (russisk: Алексей Викторович Касатонов; født 14. oktober 1959 i Leningrad) er en tidligere sovjetisk ishockeyspiller.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Aleksej Kasatonov – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Aleksej Kasatonov – Olympedia 
(en) Aleksej Kasatonov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Aleksej Kasatonov – National Hockey League (NHL) 
(en) Aleksej Kasatonov – Eurohockey.com 
(en) Aleksej Kasatonov – Hockeydb.com 
(en) Aleksej Kasatonov – Hockey-Reference.com 
(en) Aleksej Kasatonov – Eliteprospects.com 
Alexei Kasatonov hhof.com
Alexei Kasatonov nhl.com
Valerij Kharlamov

Valerij Borisovitsj Kharlamov (født 14. januar 1948 i Moskva død 27. august 1981) var en sovjetisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1972 i Sapporo, 1976 i Innsbruck og 1980 i Lake Placid.
Tsygankov ble olympisk mester under Vinter-OL 1972 i Sapporo. Han var med på det sovjetiske laget som vant ishockeyturneringen foran USA og Tsjekkoslovakia. Det var seks lag som spilte i A-gruppen, det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Sovjetunionen vant serien med ti poeng foran USA og Tsjekkoslovakia som begge fikk seks poeng. Kharlamov spilte alle fem kampene og scoret ni mål i OL-turneringen. Han ble turneringens toppscorer.


== OL-medaljer ==
1972  Sapporo -  Gull i ishockey  Sovjetunionen
1976  Innsbruck -  Gull i ishockey  Sovjetunionen
1980  Lake Placid -  Gull i ishockey  Sovjetunionen


== VM-medaljer ==
1969  Stockholm -  Gull i ishockey  Sovjetunionen
1970  Stockholm -  Gull i ishockey  Sovjetunionen
1973  Moskva -  Gull i ishockey  Sovjetunionen
1974  Helsingfors -  Gull i ishockey  Sovjetunionen
1975  München / Düsseldorf -  Gull i ishockey  Sovjetunionen
1978  Praha -  Gull i ishockey  Sovjetunionen
1979  Moskva -  Gull i ishockey  Sovjetunionen
1972  Praha -  Sølv i ishockey  Sovjetunionen
1976  Katowice -  Sølv i ishockey  Sovjetunionen
1977  Wien -  Bronse i ishockey  Sovjetunionen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Valerij Kharlamov – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Valerij Kharlamov – Olympedia 
(en) Valerij Kharlamov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Valerij Kharlamov – Eurohockey.com 
(en) Valerij Kharlamov – Hockeydb.com 
(en) Valerij Kharlamov – Hockey-Reference.com 
(en) Valerij Kharlamov – Eliteprospects.com
Astrid Lorenz

Astrid Ragnhild Lorenz (født 28. september 1942) er en norsk lektor og sakprosaforfatter.
Hun er cand.philol. og har arbeidet som lektor i Oslo, som universitetslektor i Kiel og som forskningsassistent i Tromsø.
Lorenz har bidratt i verket Norsk kvinnelitteraturhistorie som utkom i 1988 og i Nordisk kvinnelitteraturhistorie fra 1993. Hun har også skrevet artikler i Norsk biografisk leksikon. Hun har spesielt vært opptatt av deler av 1800-tallets kulturhistorie og noen av de sentrale skikkelsene i kvinnebevegelsen.


== Bibliografi ==
Forstandens lys og hjertets varme, om Conradine Dunker og Vilhelmine Ullmann, Aschehoug (1996)
Fra de frimodiges leir: Ragna Nielsen, født Ullmann skolearkitekt og kvinnereformator, 2014 ISBN 978-82-03-22271-9


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Presentasjon på Aschehougs nettsider
Judy Davis

Judy Davis (født 23. april 1955) er en australsk film-, TV- og sceneskuespillerinne. Hun har vunnet syv Australian Academy Awards (AACTA) og to British Academy Film Awards (BAFTA).
Tidlig i sin karrière spilte Davis på scenen mot Mel Gibson i stykket om Romeo og Julie i 1978. Hennes andre teaterroller inkluderer Edith Piaf i Piaf ved Perth Playhouse (1980), Insignificance ved Royal Court London (1982), tittelrollen i Hedda Gabler ved Sydney Theatre Company (1986), Hapgood i Los Angeles (1989) og Irina i The Seagull ved Belvoir St Theatre i Sydney (2011).
Hun kom til oppmerksomhet på skjermen for sin rolle som Sybylla Melvyn i filmen My Brilliant Career fra 1979, som ga henne sine to BAFTA Awards. Hun har fått Oscar-nominasjoner for A Passage to India (1984) og Husbands and Wives (1992). For hennes TV-arbeid har hun vunnet tre Emmy Awards for I stillhetens tjeneste (1995), tittelrollen i Life with Judy Garland: Me and My Shadows (2001) og The Starter Wife (2007).


== Privatliv ==
Davis ble født i Perth, og hadde en streng katolsk oppdragelse. Hun er utdannet ved Loreto Convent og Western Australian Institute of Technology, og ble uteksaminert fra National Institute of Dramatic Art (NIDA) i 1977. Hun har vært gift med skuespiller og stipendiat ved NIDA Colin Friels siden 1984. De har to barn, sønnen Jack og datteren Charlotte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Judy Davis på Internet Movie Database 
(sv) Judy Davis i Svensk Filmdatabas 
(da) Judy Davis på Filmdatabasen 
(da) Judy Davis på Scope 
(fr) Judy Davis på Allociné 
(en) Judy Davis på AllMovie 
(en) Judy Davis hos Turner Classic Movies 
(en) Judy Davis hos The Movie Database
Marija Jaremtsjuk

Marija Nazarivna Jaremtsjuk (ukrainsk: Марія Назарівна Яремчук, engelsk translitterasjon: Mariya Nazarivna Yaremchuk, født 2. mars 1993 i Tsjernivtsi, Ukraina) er en ukrainsk popsanger. Jaremtsjuk representerte Ukraina i Eurovision Song Contest i København i mai 2014.Jaremtsjuk var en av finalistene i tv-prosjektet Voice of the Country, og i 2012 representerte hun Ukraina i den internasjonale musikkonkurransen for unge musikere, New Wave, i Jūrmala i Latvia. Hun ble nummer tre i konkurransen med melodien «Homeless». I 2013 deltok hun i den ukrainske nasjonale finalen til Eurovision Song Contest, Фінал національного відбору на ПКЄ, med sangen «Imagine», som ble nummer fem. I 2014 vant hun den nasjonale finalen med «Tick-Tock». Sangen kom på sjetteplass i den internasjonale finalen.
Marija Jaremtsjuk er datter til den avdøde ukrainske folkekunstneren Nazarij Jaremtsjuk. Hun betegner seg selv som en ikke-politisk person, men i desember 2013 erklærte hun sin støtte til Regionpartiet.


== Eurovision Song Contest ==
Deltakelser i den ukrainske nasjonale finalen og Eurovision Song Contest:


== Diskografi ==
2013: Tick-Tock (singel)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mariya Yaremchuk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Marija Jaremtjuk på Internet Movie Database 
(en) Marija Jaremtjuk på Discogs 
(en) Marija Jaremtjuk på MusicBrainz 
(en) Marija Jaremtjuk på Spotify 
(en) Marija Jaremtjuk på Spotify 
(en) Marija Jaremtjuk på Genius — sangtekster 
(en) Marija Jaremtjuk på AllMusic
Jane Alexander

Jane Alexander (født 28. oktober 1939) er en amerikansk skuespillerinne, forfatter og tidligere direktør for National Endowment for the Arts. Selv om hun kanskje er best kjent for å spille den kvinnelige hovedrollen i The Great White Hope, på både scene og skjerm, har hun også spilt en rekke roller i teater, film og fjernsyn, og har forpliktet seg til en rekke veldedige formål. Alexander har vunnet en Tony, to Emmy-priser og har blitt nominert til en Oscar fire ganger.


== Tidlig liv ==
Alexander ble født som Jane Quigley i Boston, Massachusetts, og er datter av Ruth Elizabeth (født Pearson), en sykepleier, og Thomas B. Quigley, en ortopedisk kirurg. Hun ble uteksaminert fra Beaver Country Day School, en jenteskole i Chestnut Hill utenfor Boston, hvor hun oppdaget sin kjærlighet for skuespill.Alexander ble oppmuntret av sin far til å gå på college før hun tok fatt på sin skuespillerkarrière, og deltok på Sarah Lawrence College i Bronx, New York, hvor hun konsentrerte seg om teater, men hun studerte også matematikk med et øye mot dataprogrammering, i tilfelle hun mislyktes som skuespiller. Mens hun var på Sarah Lawrence delte hun en leilighet med Hope Cooke, som senere skulle bli gemalinne av Sikkim. Alexander tilbrakte sine yngre år som student ved University of Edinburgh i Skottland, hvor hun deltok i Edinburgh University Dramatic Society. Opplevelsen, sammen med tilsynelatende gode anmeldelser av hennes forestillinger, befestet hennes vilje til å fortsette med film og teater.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jane Alexander (actress born 1939) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jane Alexander hos AllRovi
(en) Jane Alexander på Internet Broadway Database
(en) Jane Alexander på Internet Movie Database 
(sv) Jane Alexander i Svensk Filmdatabas 
(da) Jane Alexander på Filmdatabasen 
(da) Jane Alexander på Scope 
(fr) Jane Alexander på Allociné 
(en) Jane Alexander på AllMovie 
(en) Jane Alexander hos Rotten Tomatoes 
(en) Jane Alexander hos The Movie Database 
(en) Jane Alexander hos Internet Broadway Database 
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
Downstage Center at the American Theatre Wing-intervju
Jane Alexander in the International Leadership Forum
Booknotes-intervju med Alexander om Command Performance: An Actress in the Theater of Politics, 13. august 2000.