jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Trønderkvartetten

Trønderkvartetten var en norsk kammermusikkvartett som eksisterte fra 1982 til 1990. Kvartetten bestod av fire ungdommer fra Trondheim: Elise Båtnes (født 1971), førstefiolin; Mari Giske (født 1968), andrefiolin; Guri Krog (født 1969), bratsj og Tormod Dalen (født 1967), cello. Alle fire var elever ved Trondheim kommunale musikkskole (TKM). Båtnes og Krog begynte ved skolen da de var henholdsvis fire og seks år gamle, Giske og Dalen begynte som åtteåringer. En journalist omtalte kvartetten som musikkskolens «flaggskip».Kvartetten ble stiftet av musikkskolens rektor Kåre Opdal, som også var deres musikalske leder så lenge gruppen eksisterte. 
Trønderkvartetten var et produkt av kammermusikksatsingen ved musikkskolen. Begynnerundervisningen ved TKM foregikk i stor grad i større og mindre grupper. Etterhvert som elevene utviklet seg, ble det behov for samspillsmuligheter også for mer  viderekomne, og det ble – og blir fortsatt – satset mye på kammermusikk ved skolen.
Kvartetten spilte mye i Trondheim. De holdt konserter blant annet i Vår Frue kirke og på aldershjem og sykehjem.
De hadde også oppdrag andre steder i Norge og i utlandet og høstet mange lovord: I 1984 opptrådte de ved ISMEs 16. verdenskongress i Eugene, Oregon i USA, og ble møtt med ovasjoner etter sine opptredener. Under USA-oppholdet uroppførte kvartetten verket For a small planet av Knut Nystedt. Harpisten Willy Postma og universitetskoret i Portland medvirket. Dette verket spilte de inn på LP i 1987, sammen med Trondheim Kammerkor under ledelse av Norunn Illevold Giske.Året før, i 1986, hadde de spilt inn en egen LP: Trønderkvartetten, med musikk av Mozart, Schubert og to de samtidskomponistene: Bertil Palmar Johansen og Per Hjort Albertsen, som begge har tilhold i Trondheim. Opdal var produsent for innspillingen.
i 1986 spilte kvartetten også under ESTA-konferansen i København, og fikk gode kritikker, blant annet i Berlingske Tidende.Trønderkvartetten opptrådte flere ganger i NRK, både i radio og TV.Alle de fire medlemmene av kvartetten tok høyere musikkutdannelse etter avsluttet videregående skole, og arbeider i dag som musikere:

Elise Båtnes er 1. konsertmester i Oslo-Filharmonien.
Mari Giske har skiftet fra fiolin til bratsj og arbeider som frilans orkester- og kammermusiker.
Guri Krog (Nå Guri Krog Dodig) arbeider ved Trondheim kommunale kulturskole, og spiller blant annet i Billuca Ensemble, som ifølge sitt eget nettsted spiller en «blanding av rekomponert barokkmusikk og nyskrevet musikk».
Tormod Dalen har spesialisert seg innen barokkmusikk og arbeider som universitetslektor ved Norges musikkhøgskole.


== Referanser ==


== Kilder ==
Plesner, Ragnhild (1986) «Ung kvartett i gammel forening». I: Aftenposten (aften), 10. mai 1986, s. 20
Trønderkvartetten, LP fra 1986, vedlagt informasjonsark.
Vikdal, Berit (1984) «Musikk for alle». I: Aftenposten, 1. desember 1984, s. 18
Calocomini

Calocomini er en gruppe av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore til ganske store, tettbygde, svarte trebukker. Hannene har kamformede antenner. Dekkvingene har ofte en rød tverrstripe.


== Levevis ==
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Calocomini Galileo & Martins, 1993
Slekten Calocomus Audinet-Serville, 1832
Calocomus desmarestii (Guérin-Méneville, 1831)
Calocomus kreuchelyi Buquet, 1840
Calocomus morosus White, 1850
Calocomus rodingeri Tippmann, 1951
Calocomus rugosipennis Lucas, 1857


== Kilder ==
Liste over artene
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
(en) Kategori:Calocomini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Calocomini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Calocomus desmaresti, hann
Bilde av Calocomus morosus, hann og hunn
Bilde av Calocomus rugosipennis
Gladys George

Gladys George (født Gladys Clare Evans 13. september 1904 i Patten i Maine, død 8. desember 1954 i Los Angeles i California) var en amerikansk skuespillerinne.


== Utvalgt filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gladys George – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gladys George – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Gladys George på Internet Movie Database 
(sv) Gladys George i Svensk Filmdatabas 
(fr) Gladys George på Allociné 
(en) Gladys George på AllMovie 
(en) Gladys George hos Rotten Tomatoes 
(en) Gladys George hos The Movie Database 
(en) Gladys George hos Internet Broadway Database 
(en) Gladys George på Internet Broadway Database
Tinkara Kovač

Tinkara Kovač (født 3. september 1978 i Koper, Slovenia) er en slovensk sangerinne som representerte Slovenia i Eurovision Song Contest i København i mai 2014 med melodien «Spet (Round and Round)».Kovač startet sin profesjonelle musikalske karriere i 1997 da hun vant i kategorien «Mest lovende sanger» i Portorož-festivalen. Samme år kom debutalbumet Ne odhajaj poletje ut.Hun avga de slovenske stemmene i Eurovision Song Contest 2015.


== Eurovision Song Contest ==
Kovač' bidrag i den nasjonale finalen og i Eurovision Song Contest:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tinkara Kovač – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tinkara Kovač på Discogs 
(en) Tinkara Kovač på MusicBrainz
Svanhild Salberg

Svanhild Andrea Salberg (født Tvete 3. juli 1932 på Skatval i Nord-Trøndelag, død 27. juni 2019) var en norsk politiker (Sp).
Hun var medlem av Stjørdal kommunestyre 1972–1979 og 1992–1995, leder i Nord-Trøndelag Senterparti 1980–1984 og medlem av Nord-Trøndelag fylkesting 1984–1987. Salberg var vararepresentant til Stortinget fra Nord-Trøndelag 1977–1985, og møtte i til sammen 83 dager for representantene Reidar Due og Johan J. Jakobsen. I 1983 var hun ansett som en aktuell statsrådskandidat.Hun var datter av landhandler Sigurd Tvete og hustru Ingrid Lovise Vangbergtrø på Skatval. Hun giftet seg i 1951 med Ivar Arnljot Salberg, søstersønn av statsråd Petter Jakob Bjerve og ordfører Peder Bjerve i Stjørdal. Svanhild og Ivar overtok hennes farbrors gård, Nygården, på Skatval. Hun var fullmektig ved Stjørdal folkebibliotek i over 20 år, etter å ha vært ansatt i Stjørdalens Blad. Salberg var fotballspiller og styreleder i Idrettslaget Fram på Skatval og tekstforfatter for Skatvalsrevyen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Salberg, Svanhild (2008). Mitt liv med ord. Illustrert av Siv Sandvik Tagseth. Stjørdal. ISBN 978-82-303-1151-6. 


== Eksterne lenker ==
(no) Svanhild Salberg hos Stortinget 
(no) Svanhild Salberg hos Norsk senter for forskningsdata
Margaret Sullavan

Margaret Brooke Sullavan (født 16. mai 1909 i Norfolk i Virginia, død 1. januar 1960 i New Haven i Connecticut) var en amerikansk skuespiller.
Sullavan hadde sin første teaterrolle i 1929, med Henry Fonda som motspiller. I 1931 giftet hun seg med Henry Fonda, men ekteskapet tok slutt i 1932. I 1933 ble hun oppdaget av filmregissøren John M. Stahl, og hun fikk sin filmdebut samme år i Only Yesterday. Denne filmen skal ha vært basert på kortromanen Brev fra en ukjent av Stefan Zweig, selv om filmstudioet ikke nevner ham i filmens liste over manusforfattere. I 1934 spilte hun i filmen Hvad nu - Pinneberg? som bygget på Hans Falladas roman Hva nå, lille mann?.I 1940 spilte hun mot James Stewart i komedien Butikken om hjørnet (The Shop Around The Corner), med Ernst Lubitsch som regissør. Nyinnspillingen You've Got M@il fra 1998 har Meg Ryan og Tom Hanks i hovedrollene, og var regissert av Nora Ephron.Sullavan foretrakk teateret og medvirket i kun 16 spillefilmer. James Stewart var motspilleren hennes i fire av filmene. Hun ble nominert til en Oscar for beste kvinnelige hovedrolle for filmen Three Comrades (1938), som var basert på Erich Maria Remarques roman Tre kamerater.
På begynnelsen av 1940-tallet trakk hun seg tilbake fra filmindustrien, men hun returnerte i 1950 for å lage sin siste spillefilm, Gråt ikke for meg (1950). Etter dette spilte hun kun teaterroller.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Margaret Sullavan på Internet Movie Database 
(sv) Margaret Sullavan i Svensk Filmdatabas 
(da) Margaret Sullavan på Filmdatabasen 
(fr) Margaret Sullavan på Allociné 
(en) Margaret Sullavan på AllMovie 
(en) Margaret Sullavan hos Turner Classic Movies 
(en) Margaret Sullavan hos Rotten Tomatoes 
(en) Margaret Sullavan hos The Movie Database 
(en) Margaret Sullavan hos Internet Broadway Database 
(en) Margaret Sullavan hos Internet Broadway Database
Martha Scott

Martha Ellen Scott (født 22. september 1912 i Jamesport i Missouri, død 28. mai 2003 i Van Nuys i Los Angeles) var en Oscar-nominert amerikansk skuespillerinne. Hun hadde roller i større filmer som Ben-Hur, De ti bud og Our Town. Scott hadde ofte mindre roller som mor til hovedrollen i en rekke spillefilmer og fjernsynsprogrammer.


== Eksterne lenker ==
(en) Martha Scott på Internet Movie Database 
(sv) Martha Scott i Svensk Filmdatabas 
(da) Martha Scott på Filmdatabasen 
(da) Martha Scott på Scope 
(fr) Martha Scott på Allociné 
(en) Martha Scott på AllMovie 
(en) Martha Scott hos Turner Classic Movies 
(en) Martha Scott hos Rotten Tomatoes 
(en) Martha Scott hos The Movie Database 
(en) Martha Scott hos Internet Broadway Database
Jean Arthur

Jean Arthur (født Gladys Georgianna Greene 17. oktober 1900 i Plattsburgh, New York, død 19. juni 1991 i Carmel i California) var en amerikansk skuespiller og en av de større filmstjernene i 1930- og 1940-årene. 
Arthur er best kjent for sine roller i tre Frank Capra filmer: En gentleman kommer til byen (1936), Du kan ikke ta det med deg (1938) og Mr. Smith kommer til Washington (1939), filmer som forfektet «hverdagsheltinnen». Arthur ble nominert til en Academy Award for Best Actress i 1944 for hennes tolkning i Jo fler dess bedre (1943). 


== Filmografi (utvalg) ==

1928 – Broderkjærlighet

1929 – To sjeler – en tanke

1936 – En gentleman kommer til byen

1937 – Som en tyv om natten

1937 – Lett på tråden

1938 – Du kan ikke ta det med deg

1939 – Mr. Smith kommer til Washington

1942 – Hele byen sladrer

1943 – Jo fler dess bedre

1948 – Moralens vokter
1953 – Shane – den tause rytter


== Eksterne lenker ==
(en) Jean Arthur på Internet Movie Database 
(sv) Jean Arthur i Svensk Filmdatabas 
(da) Jean Arthur på Filmdatabasen 
(da) Jean Arthur på Scope 
(fr) Jean Arthur på Allociné 
(en) Jean Arthur på AllMovie 
(en) Jean Arthur hos Turner Classic Movies 
(en) Jean Arthur hos Rotten Tomatoes 
(en) Jean Arthur hos The Movie Database 
(en) Jean Arthur hos Internet Broadway Database
Cantharocnemini

Cantharocnemini er en gruppe av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore til ganske store, svært tettbygde, brune eller svarte trebukker. Denne gruppen har nokså korte (til trebukker å være) antenner. Dekkvingene er læraktig rynkete. Hannene kan ha kamformede antenner.


== Levevis ==
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Afrika og Sørøst-Asia (østover i alle fall til Sri Lanka).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Cantharocnemini Lameere, 1912
Slekten Cantharocnemis Audinet-Serville, 1832
Underslekten Cantharocnemis (i snever forstand)
Cantharocnemis downesii Pascoe, 1858
Cantharocnemis spondyloides Audinet-Serville, 1832
Underslekten Cantharoctenus Westwood, 1866
Cantharocnemis antennatus Franz, 1938
Cantharocnemis burchelli Westwood, 1866
Cantharocnemis filippovi Plavilstshikov, 1933
Cantharocnemis fischeri Kolbe, 1898
Cantharocnemis floweri (Lameere, 1912)
Cantharocnemis hincksi (Gilmour, 1957)
Cantharocnemis minor Kolbe, 1898
Cantharocnemis somalius Gahan, 1894
Underslekten Cantharoplatys Westwood, 1865
Cantharocnemis fairmairei Lameere, 1912
Cantharocnemis felderi Westwood, 1866
Cantharocnemis kraatzi Thomson, 1860
Cantharocnemis lameerei (Gilmour, 1956)
Cantharocnemis occidentalis (Gilmour, 1956)
Cantharocnemis plicipennis Fairmaire, 1887
Underslekten Cantharoprion Lameere, 1902
Cantharocnemis durantoni Drumont, 2006 - Sri Lanka
Cantharocnemis livingstonei Westwood, 1866
Underslekten Paracantharocnemis Plavilstshikov, 1933
Cantharocnemis strandi  Plavilstshikov, 1933 - i Jemen
Slekten Sceleocantha Newman, 1840
Sceleocantha carteri McKeown, 1938
Sceleocantha cuneata McKeown, 1938
Sceleocantha garnseyi McKeown, 1938
Sceleocantha gigas Carter, 1912
Sceleocantha glabricollis Newman, 1840
Sceleocantha pilosicollis (Hope, 1834)


== Kilder ==
Liste over artene
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
(en) Cantharocnemini hos NCBI 
(en) Kategori:Cantharocnemini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cantharocnemini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Cantharocnemis kraatzi
Bilde av Cantharocnemis spondyloides
Marko Iversen Kanic

Marko Iversen Kanic (født Markus; 28. mai 1973) er en norsk frilansskuespiller. 
Han har blant annet medvirket i kortfilmene Ferge til Hades, Tre gutter og Taperaksje, samt spillefilmene Mongoland (2001), Villmark (2003), Alt for Egil (2004), Monstertorsdag (2004), One Road (2007) og Skjult (2009).  
Ved Rogaland Teaters Barneteater har han hatt roller i Bugsy Malone, Hakkebakkeskogen og Scenen er vår. I 1997 medvirket han i Rogaland Teaters jubileumsforestilling Garman & Worse & Co og i 2004 spilte han hovedrollen i Jon Fosses Dei døde hundane. Han har også medvirket i Strindbergs Frøken Julie (2006) og i sommerteater-produksjonene Skatten på Sjørøverøya og Pinocchio i samarbeid med Kulturkompaniet, samt i barneforestillingen Et ord er et ord. Våren 2008 medvirket han i Jon Fosses Barnet i Rogaland Teaters samproduksjon med Riksteatret. Høsten 2009 spilte han Clov i Samuel Becketts Sluttspill og høsten 2010 medvirket han i Firmafesten.


== Eksterne lenker ==
(en) Marko Iversen Kanic på Internet Movie Database 
(no) Marko Iversen Kanic hos Sceneweb 
(sv) Marko Iversen Kanic i Svensk Filmdatabas 
(fr) Marko Iversen Kanic på Allociné 
(en) Marko Iversen Kanic på AllMovie 
(en) Marko Iversen Kanic hos The Movie Database 
Om Marko Iversen Kanic på Filmweb.no
Australian Transport Safety Bureau

Australian Transport Safety Bureau (ATSB) er Australias nasjonale byrå for sivil transportsikkerhet. Det er et føderalt utredningsorgan med ansvar for å granske offentlige transportulykker og -hendelser som skjer i Australia, det være seg innen jernbane, luftfart, skipsfart eller veitrafikk, samt utvikle og iverksette sikkerhetstiltak som kan hindre lignende fremtidige ulykker. ATSB bidrar til transportsikkerheten ved å etterforske, analysere og rapportere transportrelaterte saker åpent og uavhengig av andre organer.
ATSB ble etablert 1. juli 1999 og ledes per i dag av Martin Dolan. Det har rundt 118 ansatte (2013-14), deriblant 60 etterforskere. Hovedkontoret ligger i 62 Northbourne Avenue i hovedstaden Canberra, mens det er avdelinger for etterforskning i Adelaide, Brisbane og Perth.
ATSB fungerer helt uavhengig av andre australske reguleringsmyndigheter slik som Civil Aviation Safety Authority (CASA) og Australian Maritime Safety Authority (AMSA), og også av statlige transportselskaper slik som Airservices Australia og Australian Rail Track Corporation (ARTC). Rettslig grunnlag for ATSB sin virksomhet er nedfelt i Transport Safety Investigation Act av 2003.


== Se også ==
Luftfartssikkerhet
Statens havarikommisjon for transport


== Eksterne lenker ==
Australian Transport Safety Bureau - offisielt nettsted (en)
Jakov Sverdlov

Jakov Mikhajlovitsj Sverdlov (født 3. juni 1885 i Nizjnij Novgorod, død 16. mars 1919 i Moskva) var en russisk kommunistleder. 
Sverdlov, som var av jødisk byrd, deltok i den revolusjonære bevegelsen fra han var 16 år gammel. Han ble fengslet i 1902, men ble snart løslatt igjen. I 1903 gikk han inn i bolsjevikpartiet. I 1907 ble han dømt til straffarbeid, ble løslatt i 1909, men i 1911 ble han deportert til Sibir i fire år. Han var en av de fremste organisatorene for oktoberrevolusjonen i 1917 og ble den første ordføreren i den kommunistiske sentrale eksekutivkomité.Sverdlov ses som en av de hovedansvarlige for henrettelsen av tsar Nikolaj II under borgerkrigen i 1918.Selv døde han av spanskesyken.I 1924 fikk byen Jekaterinburg navnet Sverdlovsk til ære for ham, men i 1991 gikk man tilbake til det gamle navnet. Også en sovjetisk krysserklasse ble oppkalt etter ham.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yakov Sverdlov – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Yakov Sverdlov – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(sv) Sverdlov, Jakov Michajlovitj i Nordisk familjebok (2. utgaves supplement, 1926)
Birkelandvegen (Molde)

Birkelandvegen er en gate i Molde kommune i Møre og Romsdal. Gaten starter i krysset Fuglsetbakken/Frænavegen og går nordøstover. Gaten har fått navn etter de to gårdsbrukene Birkland som lå i området og som var eid av Petter Olsen Birkeland.
Gaten går parallelt med Frænavegen hele veien til den ender blindt like ved  Fannebostadvegen.


== Se også ==
Liste over gater i Molde


== Litteratur ==
(no) Gunnar Talsethagen: Gatelangs i Molde - A - L. Romsdal sogelag, 2000. ISBN 82-90169-62-0
Marion Rung

Marion Rung (født 7. desember 1945 i Helsingfors, Finland) er en finsk sangerinne kjent for sine deltakelser i Eurovision Song Contest i 1962 og 1973. Hun vant Sopotfestivalen i 1974 og Intervision i 1980. Rung har ved flere anledninger vært programleder for Euroviisut.I forbindelse med at Finland var vertsnasjon for Eurovision Song Contest i 2007, ga det finske postverket ut en frimerkeserie hvor blant andre Marion Rung var portrettert.


== Internasjonale konkurranser ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marion Rung – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Marion Rung på Internet Movie Database 
(en) Marion Rung på Discogs 
(en) Marion Rung på MusicBrainz 
(en) Marion Rung på Songkick 
(en) Marion Rung på Genius — sangtekster 
(en) Marion Rung på AllMusic 
(en) Marion Rung på AllMusic
Gunnar Talsethagen

Gunnar Talsethagen (født 15. mars 1931 i Molde, død 11. desember 2021 i Larvik) var en norsk forfatter, lektor og fotballspiller for MFK. Han spilte for Molde Fotballklubb i 1940-årene, og var hovedtrener for laget i 1957, 1959–61 og 1963–68.I 2000–01 utga han boken Gatelangs i Molde om historien til gater og veier i Molde kommune. 


== Referanser ==
UFC 3

The Ultimate Fighting Championship III (senere omnavnet til UFC 3 eller UFC 3: The American Dream) var et mixed martial arts-arrangement holdt av Ultimate Fighting Championship den 9. september 1994 i Grady Cole Center i Charlotte, North-Carolina. Arrangementet gikk live på pay-per-view i USA, og ble senere gitt ut på VHS.


== Historie ==
UFC 3 hadde et turneringsformat med åtte deltakere, hvor vinneren vant 60 000 USD. Turneringen hadde ingen vektklasser eller begrensninger på vekt. Kampene hadde ingen tidsbegrensninger eller rundt, og det var derfor ikke et dommerpanel med. Utøverne kunne vinne kampene gjennom submission, knockout, at hjørnemannen hev inn et håndkle, eller at dommeren i ringen stanset kampen. Dette var det første arrangementet for UFC hvor dommeren kunne stanse kampen. Kveldens dommer var "Big" John McCarthy.
Reservedeltakeren Steve Jennum vant turneringen etter å ha slått Harold Howard med submission fra slag, selv om han kun deltok i finalen. Jennum erstattet Ken Shamrock, som kom seg til finalen før han måtte trekke seg på grunn av en skade. Dette var den første UFC-turneringen hvor Royce Gracie ikke vant (han måtte trekke seg på grunn av utmattelse). Etter at Jennum vant UFC 3 som reserve gjorde UFC noen endringer som skulle sørge for at utøveren som var i reserve ikke ville være helt uthvilt i forhold til de andre utøverne om de eventuelt ble byttet inn.


== Resultat ==


== UFC 3-turnering ==
1Keith Hackney måtte trekke seg på grunn av skade. Han ble erstattet av Felix Lee Mitchell.2Royce Gracies hjørnemann kastet inn håndkle før kampen startet. Harold Howard gikk derfor videre til finalen.3Ken Shamrock trakk seg på grunn av skade, og ble derfor erstattet med Steve Jennum.


== Se også ==
Ultimate Fighting Championship


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Resultater på Sherdog.com
Anmeldelser av UFC 3
Official UFC sin nettside
MMA Mental History UFC 3
Bjønnan (Molde)

Bjønnan er en gate i Molde kommune i Møre og Romsdal. Gaten starter i Glomstuveien og går nordover. Det er uklart hvorfor navnet har det den har. Det kan ha navn etter dyret bjørn, navnet Bjørn, eller bjørnebær.
I gaten er det mest bolighus som er relativt nybygget. Gaten er en blindgate og ender rett over Kristianplassen.


== Se også ==
Liste over gater i Molde


== Litteratur ==
(no) Gunnar Talsethagen: Gatelangs i Molde - A - L. Romsdal sogelag, 2000. ISBN 82-90169-62-0
Bjørnstjerne Bjørnsons veg (Molde)

Bjørnstjerne Bjørnsons veg er en gate i Molde kommune i Møre og Romsdal. Gaten starter i Sandvegen og går nordvest og vestover. Gaten har fått navn etter Bjørnstjerne Bjørnson, som bodde i Molde fra 1844 til 1849. Hans første litterære produkt kom på trykk i Romsdals Budstikke i 1848, og het Frihedens Tale til Moldenserne.
I gaten finner man blant annet Molde sykehus (adresse i Parkvegen), og er en av de lengste gatene i Molde.


== Se også ==
Liste over gater i Molde


== Litteratur ==
(no) Gunnar Talsethagen: Gatelangs i Molde - A - L. Romsdal sogelag, 2000. ISBN 82-90169-62-0
UFC 4

UFC 4: Revenge of the Warriors var et mixed martial arts-arrangement holdt av Ultimate Fighting Championship den 16. desember 1994 i Expo Center Pavilion i Tulsa, Oklahoma. Arrangementet ble vist live på pay-per-view, og ble senere gitt ut på VHS.


== Historie ==
UFC 4 holdt en turnering med åtte deltakere, hvor vinneren fikk 64 000 USD. Det var også tre reservekamper på arrangementet. Alle turneringskampene ble vist live på pay-per-view, samt reservekampen mellom Jason Fairn og Guy Mezger.
Det var ingen vektklasser eller begrnsninger på vekt i turneringen. Kampene hadde ingen tidsbegrensninger eller runder, og det ble derfor ikke brukt et dommerpanel. "Big" John McCarhy var dommer i ringen. Royce Gracie vant arrangementet etter å ha slått Dan Severn med submission. Det var også under UFC 4 at den kjente kampen mellom Keith Hackney og Joe Son ble holdt, hvor Hackney vant med en submission etter en serie med slag mot Joe Sons skritt.
Kommentatorene Bruce Beck og Jeff Blatnick jobbet sammen for første gang på showet, og ble UFCs kommentatorteam frem til UFC 15. Jim Brown var også med.


== Resultater ==


== UFC 4-turnering ==
1Steve Jennum måtte trekke seg på grunn av skade. Han ble erstattet av Marcus Bossett.


== Se også ==
Ultimate Fighting Championship


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Resultater på Sherdog.com
Anmeldelse av UFC 4
UFC sine nettsider
MMA Mental History UFC 4
Bjørsetalléen (Molde)

Bjørsetalléen er en gate i Molde kommune i Møre og Romsdal. Gaten starter ved Julsundvegen og går nordover. Gaten har fått navn Bjørset gård, som var et stort gårdsbruk i Molde. Bjørset har også gitt navn til bydelen gaten ligger i.
Gaten går forbi gamle Kvam skole og Molde folkehøgskole (tidligere Rauma folkehøgskole) og ender til slutt ved Molde sjukehjem i Glomstuvegen.


== Se også ==
Liste over gater i Molde


== Litteratur ==
(no) Gunnar Talsethagen: Gatelangs i Molde - A - L. Romsdal sogelag, 2000. ISBN 82-90169-62-0