jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hildur Eriksen

Hildur Eriksen (født 21. september 1894, død 10. juni 1981) var en norsk politiker, på 1920-tallet den eneste kvinnen som ble verdiget en plass i ledelsen for Arbeiderpartiets ungdomsorganisasjon Venstrekommunistisk Ungdomsfylking.
Da arbeiderbevegelsen i 1920 gjorde en større satsing på skoleringsvirksomhet var mannsdominansen nær total ved dagskolen som ble startet i hovedstaden. To kvinner fikk imidlertid plass da det andre tremånederskurset kom i gang i august: Hildur Eriksen fra Kristiania deltok sammen med Johanna Bugge Olsen fra Bergen.Etter den store partisplittelsen i 1923 forble Eriksen som størstedelen av Kristiania-organisasjonen i Arbeiderpartiet, og engasjerte seg i det nye ungdomsforbundet partiet nå bygde opp.
Da VKU ble stiftet i årsskiftet 1923/1924 valgte landmøtet et styre bestående av kun menn. På organisasjonens første - og eneste - ordinære landsmøte i 1925 rettet man opp skjevheten - og valgte en ledelse bestående av 11 menn og 1 kvinne. Eriksen fikk vervet som styremedlem. Hun satt kun i forbundsledelsen i denne perioden.


== Referanser ==
Natalia Project

Natalia Project er et internasjonalt prosjekt for å tilby trygghetsalarmer til utsatte menneskerettsforkjempere over hele verden. I prinsippet fungerer systemet omtrent som «trygghetsalarmer» for eldre eller voldstruede. Prosjektet sikter mot å ha de første 55 alarmene i drift ved utløpet av 2014.Natalia Prosjektet er oppkalt etter den myrdede russiske menneskerettighetsaktivisten Natalja Estemirova.
Natalia-alarmen er konstruert som et bredt armbånd, og kan utøses på flere vis. Hvert bånd har en unik protokoll, slik at det enkelte alarmsignal kan følges opp slik situasjonen tilsier. Låsen på armbåndet er konstruert slik at det sendes ut et eget signal om den blir forsøkt ødelagt.
Basert på GPS- og GSM-teknologi skal systemet gi en eksakt posisjon for hvor personen befinner seg når alarmen utløses.
Et alarmsigal vil gå til de som har meldt seg på systemet som «observatører», samt til aktuelle personer i alarmens nærhet. Noe av tanken bak systemet er at det skal ha en preventiv virkning, at autoritære regimer og andre skal få en høyere terskel for å pågripe eller begå overgrep mot utsatte borgerrettighetsforkjempere.
Selve Natalia-alarmen blir laget av selskapet PFO Technologies, som også selger samme type GPS-armbånd programmert for annen type alarm-bruk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nytt om prosjektet på Civil Right Defenders nettsider
Natalia Projects nettsider
PFO Technologies' nettsider
Filosofiåret 1889

Filosofiåret 1889 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1889.


== Hendelser ==


== Publiseringer ==
Essai sur les données immédiates de la conscience (Tid og fri vilje) av Henri Bergson.


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Se også ==
Filosofi på 1800-tallet
Ceratorhina

Ceratorhina er en slekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore til ganske store, metallisk fargede gullbasser med forholdsvis lange bein. Hannen har et nokså langt, i spissen kløvet horn i pannen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i tropisk Afrika.


== Systematisk inndeling ==
Disse artene blir ofte regnet til slekten Eudicella.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae  Fleming, 1821
Stammen Goliathini  Griffith & Pidgeon, 1832
Slekten Ceratorhina  Westwood, 1843
Ceratorhina cupreosuturalis Bourgoin, 1913
Ceratorhina preissi Moser, 1912


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Bilder av Ceratorrhina cupreosuturalis
Thomas Vestgården

Thomas Vestgården (født 10. mars 1985) er en norsk forfatter og menneskerettighetsaktivist. Vestgården er utdannet statsviter med bachelorgrad i Statsvitenskap og flerkulturell forståelse fra Høyskolen i Buskerud og mastergrad i Statsvitenskap fra Universitetet i Oslo. Han gikk ut i 2011 med avhandlingen Keeping the Americans in: The impact of Afghanistan on Transatlantic Relations within NATO. Avhandlingen ble utgitt på Lambert Academic Publishing samme år. Vestgården har også vært styreleder for Amnesty International Blindern. 
Vestgården debuterte i 2014 med boken Skammens historie: den norske stats mørke sider 1814-2014, sammen med Sigmund Aas. Boken ble tildelt stiftelsen Fritt Ords debutantstipend  og Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforenings stipend 2012.


== Bibliografi ==
Med Sigmund Aas, Skammens historie: Den norske stats mørke sider gjennom 200 år, Cappelen Damm 2014 ISBN 9788202388393
Keeping the Americans in: The impact of Afghanistan on Transatlantic Relations within NATO, Lambert Academic Publishing, 2010 ISBN 3843353727


== Referanser ==
Jumnos

Jumnos er en slekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Store, blankt grønnlig metalliske gullbasser uten horn på hodet. Pannen er flat og rektangulær. Kroppsformen er litt flat, bredest ved "skuldrene", dekkvingene har ofte et par gulaktige flekker. Beina, særlig frambeina, er ganske lange.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (i alle fall Vietnam).


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini Griffith & Pidgeon, 1832
Slekten Jumnos Saunders, 1839
Jumnos ferreroiminettiique Antoine, 1991
Jumnos roylei Hope, 1839
Jumnos ruckeri Saunders, 1839


== Eksterne lenker ==
Bilde av Jumnos ruckeri
(en) Jumnos i Encyclopedia of Life 
(en) Jumnos i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Jumnos hos NCBI 
(en) Kategori:Jumnos – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Jumnos – detaljert informasjon på Wikispecies
Narycius

Narycius er en slekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor (ca. 25 millimeter), grønn eller kobberfarget gullbasse. Hannen har to lange, litt flate, vridde horn som gir den et karakteristisk utseende. Oversiden er fint og spredt punktert, på dekkvingene danner punktene litt uregelmessige rader.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det nordlige India, men er regnet som nokså sjelden.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini Griffith & Pidgeon, 1832
Slekten Narycius Dupont, 1835
Narycius opalus Dupont, 1835


== Eksterne lenker ==
(en) Narycius i Encyclopedia of Life 
(en) Narycius i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Narycius opalus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Narycius – detaljert informasjon på Wikispecies
Per Eirik Johansen

Per Eirik Fyhn Johansen (1959–2014) var en norsk platedirektør og manager. Han var i løpet av karrieren direktør for de norske avdelingene av Ariola, Virgin og EMI. Han ble regnet som en av platebransjes frontfigurer i 1990-årene og stod bak grupper som Madrugada, Lene Marlin, Röyksopp, Turboneger, Sondre Lerche og Morten Abel.I 2000 ble han tildelt Bjellesauprisen av FONO i anledning hans store suksess med norske artister som Lene Marlin og Morten Abel.Johansen hadde også en karriere som musiker bak seg i Tromsø, blant annet som vokalist i punkbandene «Søt Hævn» og «Bols».


== Diskografi ==


=== Bols ===
Her og no (2015)


=== Søt hævn ===
Asfaltparasitta (1981)


=== Deltar på ===
Forente artister: Sammen for livet (1985)
Voices of Wonder: Anarki & Kaos – Norsk punk '79–'81 (1992)
Deepika: Get Off My Back (1995)
Deepika: Deepika (1996)
Madrugada: Industrial Silence (1999)
Sondre Lerche: Faces Down (2001)
Voices of Wonder: Anarki & Kaos 2 (2007)
Svindel Records: Hurra for Norge – Norsk pønk-rock 1979–86, Volume 1 (2007)
Lukestar: Taiga (2011)
Sivert Høyem: Long Slow Distance (2011)
Dirt Records: Pønk er ingen forbrytelse (2012)
Bukta Records: Tromsø BRENN! Tromsø Rock 1963–2013 (2013)
Bukta Records: Bærre på jævel, Nordnorsk pønk 1980–83 (2014)
C+C Records: Punx (2016)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Per Eirik Johansen på Discogs
Daler silvermynt

Daler silvermynt (daler SM) var en valuta som var i bruk i Sverige mellom 1633 og 1776. 1 daler silvermynt ble 16. august 1633 fastsatt til 2 daler (enkelt) kobbermynt, 24. mars 1643 til 2,5 daler (enkelt) kobbermynt og 7. oktober 1665 til 3 daler (enkelt) kobbermynt. Etter 1776 ble hovedvalutaen endret til riksdaler (specie).
Mellom 1715 og 1719 ble det gitt ut nødmynt, som var av kobber og skulle tilsvare verdien på 1 daler silvermynt. De veide bare cirka 6 gram og ble derfor en kredittmynt.
1 riksdaler = 3 daler SM = 96 øre silvermynt.
1 daler silvermynt = 2 daler carolin = 4 mark = 32 øre SM (1 øre silvermynt = 24 penninger).
De laveste nominalene 1 og 2 øre silvermynt var preget i kobber.
I bokføring fra denne tiden (1633-1776) bruktes ofte kolonnene: daler SM, øre SM og penninger.


== Vekslingskurs ==
1719 – 1776 var 1 riksdaler = 3 daler silvermynt = 9 daler kobbermynt.
1776 - 1 riksdaler = 6 daler silvermynt.
En tønne gull var 100 000 daler silvermynt.


== Eksterne lenker ==
Myntkabinettet
Saltsjö-Duvnäs

Saltsjö-Duvnäs er et villaområde ved Skurusundet på Sicklaön i den midterste delen av Nacka kommune i Stockholms län, Sverige. Duvnäs har røtter tilbake til middelalderen og flere verdifulle gårdsbygninger og enkelte eldre hus fra 1700- og -1800-tallet er bevart. Saltsjöbanans stasjon i Duvnäs ble åpnet i 1893, noe som åpnet opp for villabebyggelsen som siden da har preget området. Blant villaene finnes mange vel bevarte eksempler på påkostede bygninger fra 1910- og 1920-tallet, og Duvnäs anses som et kulturhistorisk meget interessant villaområde. Nord for Saltsjö-Duvnäs ligger de nyere boligområdene Duvnäs utskog, Ekängen og Skuru.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Saltsjö-Duvnäs – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Spesialrepresentant for FNs generalsekretær

Spesialrepresentant for FNs generalsekretær, også kalt spesialutsending for FNs generalsekretær, personlig representant for FNs generalsekretær, personlig utsending for FNs generalsekretær, spesialrådgiver for FNs generalsekretær eller høyrepresentant for FNs generalsekretær, er en posisjon i ledelsen av De forente nasjoner (FN) som er direkte underlagt FNs generalsekretær. Slike spesialrepresentanter, spesialutsendinger, osv, er noe annet enn FNs spesialrapportør, uavhengige eksperter som bes om å avgi en rapport om et land eller tema til FNs menneskerettighetsråd.


== Bakgrunn ==
FN-pakten gir generalsekretæren omfattende oppgaver både for FNs virksomhet og for å ivareta fred og sikkerhet. Stillingene som spesialrepresentanter, spesialutsendinger osv., er en del av et apparat av ledere som har vokst fram umiddelbart under generalsekretæren, for å utføre diplomatiske oppdrag på generalsekretærens vegne, lede fredsbevarende innsats og samordne verdensorganisasjonens innsats på bestemte felt. De rapporterer til FNs sikkerhetsråd gjennom generalsekretæren. 
Når utnevnelsen skjer etter vedtak i Generalforsamlingen eller Sikkerhetsrådet benyttes betegnelsen spesialrepresentant, mens betegnelsen personlig representant benyttes i tilfeller der generalsekretæren selv har oppnevnt vedkommende.I FNs ledelse finnes det også visegeneralsekretærer. Stillingene som spesialrepresentanter, spesialutsendinger osv. skiller seg i funksjon og mandat fra FNs spesialrapportør, oppnevnt av FNs menneskerettighetsråd for å utarbeide en rapport om et land eller tema.


== Fredsbevarende innsats ==
Stillingen går tilbake til FNs første år. I mai 1948 utnevnte Sikkerhetsrådet Folke Bernadotte til FN-megler i Palestina. For å hjelpe til i arbeidet ble Ralph Bunche oppnevnt av Trygve Lie som spesialrepresentant for generalsekretæren.Etter at en ny type (generasjon) fredsbevarende operasjoner, med sivile så vel som militære deler, ble satt inn på 1990-tallet, ble spesialrepresentanter utnevnt for å lede innsatsen. De nye oppdragene ble stilt overfor større politiske utfordringer og økte krav til raskere beslutningsprosesser, noe spesialrepresentanter skulle ivareta.


== Tematisk diplomati ==
I tillegg til behovet for å delegere oppgaver, skjer utnevnelse av spesialrepresentanter, spesialutsendinger osv. også ut fra et ønske om å vie utvalgte saksfelt større oppmerksomhet. Slikt tematisk diplomati har medført utnevnelsen av spesialrepresentanter, spesialrådgivere osv for bestemte tema, en utvikling som har skutt fart etter 2000.


== Rekruttering ==
Den som utnevnes til spesialrepresentant, spesialutsending, osv., kan være en person med politisk eller diplomatisk erfaring utenfor FN-apparatet, eller en erfaren tjenestemann fra organisasjonens egne rekker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Special and Personal Representatives, Envoys and Advisers of the Secretary-General», FNs generalsekretær
Berdon Sønderland

Berdon Sønderland (født 22. april 1973) er en norsk tidligere fotballspiller. Han spilte på Molde FK i sesongene 1993 til 1996 før han gikk til den lokale klubben Gossen IL fra nabokommunen til Molde, Aukra kommune. Han var forsvarsspiller.
Han debuterte i Tippeligaen 23. mai 1993 i 4-0 tapet mot IK Start. Hans første og eneste mål i Tippeligaen kom i 1-1-kampen mot Kongsvinger IL senere i samme sesong. Molde FK og Sønderland rykket ned til 1. divisjon den sesongen.
1994 ble et jubelår for Sønderland. Han bidro til at klubben rykket direkte opp igjen i Tippeligaen, og at Molde FK noe overraskende vant cupfinalen.


== Referanser ==
Julius Christensen

Julius Christensen (født 6. desember 1840 i Sandefjord, død 19. oktober 1923) var sjømann, lege og politiker for Høyre.


== Liv og virke ==
Han ble født i Sandefjord, og var sønnen til skipsreder og kjøpmann Søren Lorents Christensen (1810-1862) og Otilie Juliane Kruge (1820-1903). Han er den eldre broren til både offiseren Sophus Christensen og hvalfangeren Christen Christensen, og er dermed onkelen til Lars Christensen, Christens sønn.Christensen startet å jobbe på sjøen, og tok blant annet styrmannseksamen, før han i 1862 returnerte til lands for å fullføre hans andre utdannelse. Han fikk også studieplass på Det Kongelige Frederiks Universitet, hvorfra han ble uteksaminert med en cand.mag.-grad i 1871. Han studerte ett år i utlandet, hovedsakelig i Wien. I september 1871 giftet han seg med Dorothea von der Lippe Frost, og sammen slo de seg ned i Sandefjord, og Julius Christensen startet praksis som lege. Her forble han ut sin karriere, samtidig som han også var lege under byggingen av Jarlsbergbanen (1878-1882) og direktør i Sparebanken i Sandefjord.Han satt i kommunestyret i Sandar (nå Sandefjord) kommune fra 1880 til 1884, og var ordfører i Sandefjord fra 1894 til 1897. Ved Stortingsvalget i 1906 ble han valgt som 1. suppleant til Stortinget fra valgkretsen Larvik og Sandefjord. Ved lokalvalget i 1907 ble han gjenvalgt som ordfører i Sandefjord, og styrte denne gangen frem til 1910. Christensen var også 1. suppleant til Stortinget i perioden 1913-1915.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Julius Christensen hos Norsk senter for forskningsdata
Ludvig Enge

Ludvig Elmar Hegge Olsen Enge (født  11. september 1878 i Vik, Helgeland, død 16. august 1953) var en norsk politiker, hjemmehørende i Arbeiderpartiet. Han satt på Stortinget, og var ordfører og borgermester i Sarpsborg. 
Enge jobbet med fiske og jordbruk nordpå til han i 20-årsalderen flyttet til Sarpsborg. Her fikk han jobb ved  Borregaard, der han jobbet åtte år som elektrisk montør. I 1901 var han med på å stifte den første fagforeningen på Borregaard, og to år senere var han med å starte Sarpsborg arbeiderparti.
I årene fra 1907 til 1909  var han lokalredaktør for avisen Smaalenenes Social-Demokrat. 
Fra 1909 til 1916 var han ansatt ved Sarpsborg kommunale elektrisitetsverk. Han var de neste to årene kontorsjef ved det kommunale provianterings- og rasjoneringskontor, før han ble rådmann i byen. Den stillingen hadde han helt fram til 1943.
Fra 1905 til 1918 var han innvalgt som medlem av bystyre og formannskap. Han var ordfører i årene 1917–1918, før han ble borgermester i 1919.
Enge ble valgt inn på Stortinget i fire perioder, de første tre fra bykretsen Sarpsborg, den siste fra byene i Østfold og Akershus. Han satt på Stortinget i årene 1910–1915, 1919–1921 og 1928–1930. På Stortinget satt han i næringskomite nr. 2, i sosialkomiteen, i konstitusjonskomiteen og i protokollkomiteen.
Under krigen ble han avskjediget 10. mars 1943. Han ble arrestert og satt i Oslo kretsfengsel fra 11. februar 1944. Enge slapp ut 3. mars samme år, og tiltrådte sin stilling igjen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Ludvig Enge hos Norsk senter for forskningsdata
Lana Parrilla

Lana María Parrilla (født 15. juli 1977 i Brooklyn i New York i USA) er en amerikansk skuespillerinne, kjent for sitt arbeid i Once Upon a Time, Boomtown, Swingtown, Spin City og Spiders. Hun hadde også en gjesteopptreden i den tredje sesongen av hit-serien Lost i rollen som Greta.


== Tidlig liv ==
Parrilla ble født i Brooklyn i New York. Faren, Sam Parrilla (1943-94) var født i Puerto Rico,  og spilte profesjonelt baseball i årene 1963 til 1973, inkludert i Major League Baseball. Moren er av Siciliansk opphav. Parrilla har en eldre søster, Deena. Foreldrene ble skilt da Parrilla var fire år, og hun bodde de ti første årene med moren. Deretter bodde hun hos sin far, til han ble drept i 1994. 
Parrilla dro til Granada i Spania i 2007 for å lære seg spansk.


== Karrière ==


=== 2000-2005 ===

Parrilla har hatt roller i flere filmer, inkludert Very Mean Men (2000), Spiders (2000), Replicant (2001) og Frozen Stars (2003), men ble først lagt merke til da hun fikk rolle i Spin City, som Angie Ordonez i en sesong.
I 2002 ble hun med Donnie Wahlberg og Neal McDonough i TV-serien Boomtown, hvor hun fikk en Imagen Award for beste kvinnelige birolle. I serien spilte hun Teresa Ortiz i 17 episoder. I utgangspunktet ble serien en suksess, men etterhvert begynte Boomtown å få problemer, og Lanas rollefigur ble mindre med. Serien ble kansellert bare to episoder inn i sin andre sesong.
I 2005 fikk Parrilla en gjentakende rolle i den fjerde sesongen av 24, som Sarah Gavin, en Counter Terrorist Unit-agent. Etter kun seks episoder ble Lana oppgradert til hovedcast, men i sin trettende episode ble hun skrevet ut etter at hennes karakter prøvde å utpresse et opprykk fra det midlertidige CTU-overhodet Michelle Dessler (Reiko Aylesworth).


=== 2006-2010 ===
I 2007 hadde Lana en gjesteopptreden i publikumssuksessen Lost, som Greta, i episodene Greatest Hits og Through the Looking Glass. Rollen hennes var en av de andre, og hun spilte sammen  med Tracy Middendorf, to arbeidere i undervannsposten «the Looking Glass».
Lana Parrilla spilte også i filmer og TV-serier som Windfall, The Double Life of Eleanor Kendall, Swingtown, Miami Medical, Covert Affairs, Medium, The Defenders og Chase i perioden fra 2006 til vår 2011.


=== 2011-nå ===
I 2011 fikk Lana en av hovedrollene i den publikumsroste ABC-serien Once Upon a Time. Lana spiller den onde dronningen i Enchanted Forrest og Regina Mills i Storybrooke-verden. Serien gjorde at hun fikk sin egen fandom, som kalte seg selv Evil Regals, etter Lanas egne ønske.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lana Parrilla på Internet Movie Database 
(fr) Lana Parrilla på Allociné 
(en) Lana Parrilla på AllMovie 
(en) Lana Parrilla hos Turner Classic Movies 
(en) Lana Parrilla hos Rotten Tomatoes 
(en) Lana Parrilla hos TV Guide 
(en) Lana Parrilla hos The Movie Database
Cupcake

Cupcake er en liten kake bakt i porsjonsstørrese, ofte dekorert med en form for søt topping. Den største forskjellen til den mer tradisjonelle muffinsen er størrelsen, og den økte graden av dekorasjon og topping, som har utviklet seg til å bli en egen kunst. I tillegg er cupcakes utelukkende en kake, i motsetning til muffins, som også kan være en form for rundstykke, som f.eks. matmuffins. De vanligste ingrediensene i cupcakes er egg, mel, smør sukker og hevemiddel (vanligvis bakepulver eller natron). Det er også vanlig med individuelle variasjoner som for eksempel sitronskall, sjokoladebiter og vaniljesukker innenfor de ulike oppskriftene.
Navnet «cupcakes» kommer fra USA, og har opprinnelse i koppene de opprinnelig ble bakt i, før de mer praktiske papirformene kom på markedet. Et annet mulig opphav er måleenheten som ble brukt for ingrediensene, «cups», på norsk kopper, der en oppskrift for eksempel kunne inneholde «en kopp sukker» og «en halv kopp smør».


== Ingredienser og fremgangsmåter ==
Cupcakes inneholder vanlige kakeingredienser som smør, sukker, egg, mel og kjemisk hevemiddel. I tillegg til de vanlige ingrediensene er det også vanlig at de forskjellige oppskriftene har sitt eget særpreg, både i smak og utseende, og kan være tilsatt bl.a. sjokoladebiter, diverse essenser av f.eks. vanilje eller sitron, kakaopulver eller bær.
Det finnes varierende måter å lage cupcakes på, noen bruker metoden med å piske eggedosis for så å røre inn de andre ingrediensene, mens andre begynner med å røre smøret og sukkeret hvitt ved høy hastighet. I andre oppskrifter er alle ingrediensene rørt sammen uten noen bestemt fremgangsmåte, men andre har svært kompliserte og detaljerte fremgangsmåter.
På markedet finnes det også et bredt utvalg av ferdig muffinsblanding i pulverform, og enkelte produsenter tilbyr også ferdig muffinsrøre som kan helles direkte i formene. Det har etter hvert også kommet allergivennlige varianter, for den med cøliaki går det f.eks. an å kjøpe glutenfri muffinsblanding.


== Topping ==
Det som ofte skiller cupcakes fra muffins er den søte toppingen som ofte påføres i mengder, både for smakens og dekorasjonens skyld. Det finnes forskjellige varianter i bruk, men de tre hovedvariantene er glasur, frosting og icing.

Frosting er en myk smørkrem laget av hovedsakelig smør og melis, og som ofte også er tilsatt kremost for syrlighet.
Icing er en smidig sukkermasse basert på sukker og eggehvite, og ettersom den stivner etter relativt kort tid bør den pyntes med eventuell kakepynt umiddelbart etter.
Glasur er en mer flytende topping laget av melis og væske, ofte vann og sitronsaft. Denne toppingen er mest vanlig på muffins, og mindre brukt til de mer amerikanskinspirerte cupcakesene.Toppingen påføres i generøse mengder som dekorasjon, og kan tilsettes konditorfarge og pyntes med kakepynt. Til påføring benyttes sprøyteposer med tupp av varierende form, for å gi spesielle effekter.


== Se også ==
Muffins


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cupcakes – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Cupcakes – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Rikard Spets

Rikard Spets (født 19. mars  1971 i Trondheim) er en norsk forfatter fra Sandefjord, bosatt i Malvik. Han debuterte i 2011 med spenningsromanen Allahs tårer.Spets er utdannet innenfor internasjonal markedsføring fra BI, og jobbet som salgs- og markedssjef i et kraftselskap frem til han i 2007 sa opp for å forfølge drømmen om å bli forfatter.


== Referanser ==
Günter Behnisch

Günter Behnisch (født 12. juni 1922 i Lockwitz ved Dresden, død 12. juli 2010 i Stuttgart) var en tysk arkitekt og professor i arkitektur. Blant hans mest kjente verk er olympiaparken i München (1967–1972) sammen med Frei Otto og dessuten plenumssalen i Forbundsdagens tidligere bygning i Bonn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Günter Behnisch – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Verk av og om Günter Behnisch i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Biografi på Archinform
Internettside – Behnisch Architekten
Günter Behnisch i Stadtwiki Dresden
Günter Behnisch på uboat.net (engelsk)