jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Dagmar Brock-Utne

Dagmar Brock-Utne (født Clara Antonette Dagmar Gasmann 6. august 1876 i Vestre Aker, død 25 august 1941) var en norsk journalist og forfatter av barne- og ungdomsbøker.


== Familie og bakgrunn ==
Dagmar Brock-Utne var datter av Caroline Gasmann og Anton Rosenvinge Hansen. I 1901 giftet hun seg med sakfører Albert Mathias Brock-Utne (1872-1925). Sammen fikk de tre sønner, hvorav en døde unge. Deres yngste sønn, Albert Brock-Utne, ble senere en anerkjent religionsviter.


== Barne- og ungdomsbøker ==
Dagmar Brock-Utne var en veldig populær forfatter i mellomkrigstiden, og flere av hennes bøker ble også oversatt til en rekke andre språk. I tillegg til å være godt lest i Norge var hun særlig populær i Danmark og USA.I en anmeldelse av en av hennes tidligste bøker, Fars beste kamerat i 1922, sier anmelder Lars Heiberg at boken er “noget av det vakreste jeg har læst av den slags literatur”, mens om en av hennes sene bøker, Ingen kan smile som du, sier anmelderen at “forfatterinnen forteller i levende, friske billeder og det vakre forhold som opstaar mellem de to unge”.Bøkene hennes for barn fulgte gjerne hovedpersonen gjennom store og små episoder i hverdagen, mens bøkene for ungdom ofte handlet om ung forelskelse. Gjennom samtidens omtale av hennes forfatterskap kommer det frem at bøkene hadde en bevisst etikk i bunn. Pastor Iver Welle skriver om boken at Dagmar Brock-Utne “har en gave til at fortælle (...) slik at barn glæder sig ved at læse det og hun eier ogsaa et livssyn, som øver en stilfærdig virkning, saa hendes læser blir glad i baade dyr og mennesker og i Vorherre.


== Journalist og redaktør ==
I tillegg til sitt virke som forfatter dekket Brock-Utne som journalist og redaktør et bredt spekter av temaer. Hun var i flere år ansvarlig for barnesidene i Morgenposten, som var en av datidens mest leste aviser, hun leverte saker til andre aviser i dagspressen og var norsk korrespondent til flere amerikanske blader.Hun var også redaktør for flere utgaver av Norsk Damealmanakk på 1930-tallet. Almanakken var i tillegg til en kalender et oppslagsverk rettet mot kvinner, men artikler og informasjon om alt fra skjønnhetspleie, rasjonelt kjøkkenstell, hekle- og strikkoppskrifter, pakketips til reiser, hagestell, anvendelse av elektronikk til mental helse, fordeling av formue i hjemmet, legater kvinner kunne søke på, skilsmisselovgivning, kvinneorganisasjoner og yrkes- og utdanningsmuligheter for kvinner.Hun skrev også en rekke korte fortellinger til magasiner slik som Urd og Norske Pikers Julenummer.


== Bibliografi ==
1922: Fars kamerat og andre fortællinger for barn
1922: Storebror og Lillebror
1923: Otto
1928: Per og de andre
1929: Elleve år. Fortelling for gutter
1930: Mellem veninder. Fortelling for piker
1931: "Ung dame søkes"
1932: Ingen kan smile som du


== Referanser ==
NM i fotball for kvinner 2015

Norgesmesterskapet i fotball for kvinner 2015 er det 38. offisielle norgesmesterskapet i fotball for kvinner.


== Runder ==
Norgesmesterskapet i 2015 skal i utgangspunktet bli spilt på følgende datoer:
1. runde – 22. april
2. runde – 5.–6. mai
3. runde – 4. august
4. runde – 26. august
5. runde – 12. september
Cupfinale – 21. november


== 1. runde ==
Det var 40 lag i første runde. Kampdag var i utgangspunktet 22. april, men kampene kunne spilles på et tidligere tidspunkt dersom det var enighet mellom klubbene om dette.


== 2. runde ==
Det er 32 lag i andre runde, ettersom de 12 Toppserielagene kommer inn i denne runden. Kampdag er i utgangspunktet 5.–6. mai, men kampene kan spilles på et tidligere tidspunkt dersom det er enighet mellom klubbene om dette. Alle Toppserielagene avanserte til tredje runde, sammen med Byåsen, Fortuna, Grand Bodø og Øvrevoll Hosle fra 1. divisjon.


== 3. runde ==
Det er 16 lag i tredje runde. Kampdag er i utgangspunktet 4. august, men kampene kan spilles på et tidligere tidspunkt dersom det er enighet mellom klubbene om dette.


== 4. runde ==
Det er 8 lag i fjerde runde. Kampdag er i utgangspunktet 26. august, men kampene kan spilles på et tidligere tidspunkt dersom det er enighet mellom klubbene om dette.


== 5. runde ==
Det er 4 lag i fjerde runde og kampdag er 12. september.


== Finale ==


== Toppscorer ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
NM Kvinner på Fotball.no
Jordan Spieth

Jordan Spieth (født 27. juli 1993) er en amerikansk profesjonell golfspiller på PGA-touren, der han har 11 seire, deriblant seire i majorturneringene Masters, US Open og The Open Championship.Spieth ble profesjonell i 2012. I 2013 vant han sin første profesjonelle seier, da han vant John Deere Classic etter omspill. Han ble også tatt ut på det amerikanske Presidents Cup-laget. Etter sesongen ble han kåret til årets nykommer (Rookie of the year) på PGA-touren.
I 2014 kom han på delt andreplass i Masters, hans beste plassering i en major-turnering. Dette resultatet førte ham inn blant de ti beste på de profesjonelle golfspillernes verdensranking, OWGR. Seinere i sesongen spilte han i sin første Ryder Cup-turnering. 
Sesongen 2015 på PGA-touren startet allerede i oktober 2014. I desember vant han Hero World Challenge, en uoffisiell turnering på touren. Seieren i Valspar Championship i mars 2015 ble hans andre seier på PGA-touren, også denne etter omspill. To uker seinere var han igjen i omspill om seieren, men tapte mot J.B. Holmes. I april vant han sin første major-turnering, da han vant Masters etter å ha ledet fra første dag. I juni vant han sesongens andre majorturnering, US Open. I juli vant han John Deere Classic for andre gang i karrieren, etter å ha slått Tom Gillis i omspill.


== Meritter ==


=== Seire på PGA-touren (11) ===
2017 	AT&T Pebble Beach Pro-Am, Travelers Championship, The Open Championship
2016 Hyundai Tournament of Champions, Dean & DeLuca Invitational
2015 Valspar Championship, Masters, US Open Championship, John Deere Classic, The Tour Championship
2013 John Deere Classic


=== Seire på PGA Tour of Australasia ===
2014 Emirates Australian Open


=== Andre seire ===
2014 Hero World Challenge


=== Deltakelse i lagturneringer ===
Ryder Cup: 2014, 2016
The Presidents Cup:2013, 2015, 2017


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Jordan Spieth – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Jordan Spieth – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Jordan Spieth – PGA-touren 
(en) Jordan Spieth – Japantouren 
(en) Jordan Spieth – Verdensrankingen 
Jordan Spieth på Twitter 
Jordan Spieth på Facebook 
Jordan Spieth på Instagram
Olderelva

Olderelva (nordsamisk: Leaibejohka, kvensk: Leppäjoki) er ei elv i Storfjord kommune i Troms og Finnmark. Den er ei sideelv til Skibotnelva, og er 11,2 km lang, med et nedbørfelt på 25,1 km². Middelvannføringen ved munningen er 0,73 m³/s.
Elva har utspring på vestsida av fjellet Fávrrosvárri i fjellområdene mellom Skibotndalen og Manndalen. Den renner derfra mot vest og munner ut i Skibotnelva like sør for tettstedet Skibotn.


== Referanser ==
Trudvangveien (Tønsberg)

Trudvangveien (11-77, 18-56) er en 1,1 km lang gate i Tønsberg. Den går nordover fra Trudvanglia og vestover langs øvre del av Solvang og ender opp i Stenmalveien ved Messeområdet. De siste tre hundre meter av veien tilhører fylkesvei 464.
I Trudvangveien ligger Tønsberg kolonihager. Veien grenser til Byskogen med Byskogen skole. Over gaten for kolonihagene ligger flere rekkehus bygget i 1967. Lavblokkene lenger nede i veien er bygget tidlig på 1960-tallet.


== Referanser ==
Holochelus

Holochelus er en slekt av biller som hører til gruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore, blanke, gjerne rødbrune oldenborrer.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i den palearktiske sone. I Europa forekommer slekten i den østlige og sørøstlige delen, vest til Italia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Rhizotrogini Burmeister, 1855
Slekten Holochelus Reitter, 1889
Holochelus aequinoctialis (Herbst, 1790)
Holochelus angustifrons (Nonveiller, 1965)
Holochelus armeniacus
Holochelus aschhabadensis
Holochelus boudjelale (Baraud, 1987)
Holochelus brenskei
Holochelus brussensis
Holochelus caucasicus (Gyllenhal, 1817)
Holochelus costulatus (Frivaldszky, 1835)
Holochelus erivanicus
Holochelus escherichi (Brenske, 1897)
Holochelus fallaciosus
Holochelus fallax (Marseul, 1879)
Holochelus fraxinicola (Sturm & Hagenbach, 1825)
Holochelus fusculus
Holochelus gigas Sabatinelli, 1977
Holochelus gracilis
Holochelus gradojevici (Nonveiller, 1965)
Holochelus kerimi
Holochelus kurdistanus
Holochelus lazlonadaii
Holochelus lineolatus
Holochelus majusculus
Holochelus mimicus Reitter, 1902
Holochelus nadaii
Holochelus nocturnus (Nonveiller, 1958)
Holochelus nonveilleri
Holochelus obenbergeri
Holochelus ovchinnikovi
Holochelus pakistanus
Holochelus parvus
Holochelus phrygicus
Holochelus pilicollis (Gyllenhal, 1817)
Holochelus pseudonadaii
Holochelus puchneri
Holochelus rapuzzii Keith, 2004
Holochelus reichenbachi
Holochelus rusticus
Holochelus serrifunis
Holochelus setiventris Reitter, 1902
Holochelus subseriatus Reitter, 1889
Holochelus syriacus (Brenske, 1886)
Holochelus tataricus
Holochelus tauricus (Blanchard, 1850)
Holochelus uvarovi
Holochelus vernus (Germar, 1823)
Holochelus vulpinus (Burmeister, 1855)
Holochelus zimmermanni


== Kilder ==
Fauna Europaea - utbredelsesdatabase over europeiske dyr [1]
The Scarabs of the Levant - tribe Rhizotrogini [2]


== Eksterne lenker ==
Bilde av Holochelus aequinoctalis
Bilde av Holochelus fraxinicola
Bilde av Holochelus pilicollis
(en) Holochelus i Encyclopedia of Life 
(en) Holochelus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Holochelus hos Fauna Europaea 
(en) Holochelus hos NCBI 
Holochelus – detaljert informasjon på Wikispecies
Severin Kjærs vei (Tønsberg)

Severin Kjærs vei er en 960 meter lang gate i Tønsberg. Den går nordover fra Halfdan Wilhelmsens allé og svinger vestover før den ender i Wergelands vei. De første tre hundre meter av veien opp til Gyldenløves gate tilhører fylkesvei 463.
Veien er oppkalt etter Anders Severin Kjær (f. 1850 i Tjølling, d. 1934 i Oslo) som var klokker, kantor og lærer ved Slottsfjellskolen.


== Referanser ==
David Löfquist

David Sebastian Magnus Löfquist (født 6. august 1986) er en svensk fotballspiller som (per 2022) spiller for Mjällby AIF.


== Karriere som klubbspiller ==


=== Mjällby AIF ===
Löfquist har spilt for Mjällby AIF i flere perioder, med avbrudd der han spilte for andre klubber i og utenfor Sverige.
Han startet sin profesjonelle karriere i Mjällby. Klubben spilte i Superettan i de tre første sesongene han var på Mjällbys A-lag, deretter rykket den opp tl Allsvenskan, og Löfquist ble værende i Mjällby i ytterligere to sesonger –  fram til tidlig i 2012. Han spilte 131 seriekamper i sin første periode i klubben.


=== Parma and Gubbio ===
Den 5. desember 2011 ble det offentliggjort at Löfquist hadde signert en kontrakt på to og et halvt år med italienske Parma, med opsjon om forlengelse i ytterligere to år fra 2014. Löfquist spilte ingen kamper for klubben, og den 31. januar 2012 ble han lånt ut til den italienske klubben Gubbio i Serie B for resten av 2011/12-sesongen.


=== Malmö FF og Odense BK ===
Den 31. august 2012 ble det kjent at Löfquist skulle spille for Malmö FF (MFF) ut 2012-sesongen. Löfquist spilte kun fire kamper for MFF.Den 31. januar 2013 kom nyheten om at Löfquist skulle lånes ut fra MFF til danske Odense BK. Låneavtalen strakk seg over hele 2013, med en kjøpsopsjon Odense BK kunne gjøre bruk av etter endt låneperiode.


=== Tilbake til Mjällby AIF ===
Löfquist var i februar 2014 klar for Mjällby AIF igjen, klubben han forlot i 2012 til fordel for Parma. Mjällby AIF og Löfquist rykket ned til Superettan etter første sesong etter returen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) David Löfquist – Transfermarkt 
(en) David Löfquist – WorldFootball.net 
(en) David Löfquist – FootballDatabase.eu 
(en) David Löfquist – Soccerway 
(en) David Löfquist – FBref 
«David Löfquist», profil på SvFFs hjemmeside (sv)
Simen Kroken

Simen Kroken (født 29. september 1992 på Nordstrand) er en norsk skøyteløper som deltar i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter og representerer Norge, Aktiv Skøyteklubb og Team Sprint. 


== Personlige rekorder i hurtigløp på skøyter ==
Oppdatert 15. oktober 2020.


== Sammenlagt i Verdenscupen ==
Oppdatert etter sesongen 2020/21.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Simen Kroken – Speedskatingbase.eu 
(en) Simen Kroken – SpeedSkatingNews.info 
(en) Simen Kroken – SpeedSkatingStats.com 
(en) Simen Kroken – TheSports.org 
(en) Simen Kroken på SpeedskatingResults.com
«Simen Kroken» (PDF). Norges Skøyteforbund. Arkivert fra originalen (.pdf) 2. april 2015. Besøkt 16. mars 2015.  Simen Kroken som NSF Elite Fart 2014/15 medlem før sesongen 2014/15.
(en) Simen Kroken på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(nl) Simen Kroken på Effesport.nl (noen resultater, ikke komplett som gir feil personlige rekorder.)
Simen Kroken på Aktiv SKs nettside.
Simen Kroken på Merida Rittrankings nettsideBilder og video(en) Simen Kroken på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Kjetil Stiansen - Simen Kroken (NC 2 Stavanger 2012) i et løp på 500 meter på YouTube.com
Folke Nilsson

Folke Nilsson var en svensk fotballspiller. Nilsson spilte tre kamper og scoret ett mål for Malmö FF i Allsvenskan fra 1946 til 1951.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alsiö, Martin (2011). 100 år med Allsvensk fotboll (svensk). Idrottsförlaget. ISBN 978-91-977326-7-3.
Fredric Drum

Fredric Drum er hovedpersonen i en serie krimialbøker forfattet av Gert Nygårdshaug.


== Karakteren ==
Hovedpersonen i serien, Fredric Drum, er gourmetkokk, vinkjenner og eier av Oslo-restauranten Kasserollen. På fritiden sysler han med kryptologi og sportsfiske.


== Bøker i serien ==
Serien består av i alt 13 bøker:

Honningkrukken 1985
Jegerdukken 1987
Dødens codex 1990
Det niende prinsipp 1992
Cassandras finger 1993
Kiste nummer fem 1996
Den balsamerte ulven 2000
Liljer fra Jerusalem 2001
Alle orkaners mor 2004
Rødsonen 2006
Pergamentet 2013
Budbringeren 2016
Den tredje engelen 2021
Kupe

Kupe var i henhold til mange maorisamfunns mytologi den polynesiske oppdageren som i det 10. århundre ble den første som nådde Aotearoa/New Zealand.
Det er mange versjoner av fortellingen, og detaljene varierer fra stamme til stamme. I det som anses å være den klassiske versjonen var Kupe en stor stammeleder fra Hawaiki (en) som nådde New Zealand i år 925. Han druknet sin fetter Hoturapa under en fisketur på havet og kidnappet kona hans, Kuramarotini, som han deretter flyktet med i hennes store kano, «Matahourua». Under flukten kjempet de mot sjømonstre og demoner inkludert den store blekkspruten «Te Wheke-a-Muturangi», og til slutt havnet de i New Zealand. Noe senere reiste Kupe tilbake til Hawaiki og rapporterte om sine opplevelser og oppdagelser. Han var i stand til å overbevise andre om å emigrere sammen med ham til det nylig oppdagede landet.
Det er en viss vitenskapelig debatt omkring Kupe. Senere versjoner av legenden skiller seg betydelig fra de eldste. Den såkalte klassiske versjonen ovenfor stemmer overens med Stephenson Percy Smith (en)s overlevering, en newzealandsk etnolog fra 1800-tallet. Hans versjon gir ganske nøyaktige detaljer om ankomstdatoen i New Zealand eller de stedene der Kupe bodde, og plasserer Kupe flere hundre år før ankomsten av andre polynesiske bosettere til New Zealand.
Ifølge legendene fra Whanganui- og Taranaki-regionene var Kupe eksplisitt en samtid av Turi fra Aotea-kanoen. I andre tradisjoner nådde Kupe New Zealand i andre kanoer, for eksempel i Tainui Waka- eller Tākitimu Waka, rundt år 1400.
Om emnet sa forsker Davis Simmons:

Et søk etter kilder for det jeg nå kaller New Zealands Store Mysterium, legenden om Kupe, Toi og Den store flåen, gir fantastiske resultater. De eksisterer ikke i denne formen i de eldgamle opptegnelsene, og heller ikke i de offisielle talene og talene (whaikōrero) til de lærde maoriene. Deler av den kan bli funnet. Kupe var og er kjent fra historien til Hokianga havn, Waikato, østkysten og Sørøya, men forfedrenes historier stemmer ikke overens med de som ble gitt av S. Percy Smith. Hans fortelling er en blanding av tradisjoner fra forskjellige stammer. Med andre ord, hele tradisjonen som ble presentert for Smith er et produkt av en europeer (pākehā), ikke av maori. Tilsvarende gjelder historien om Toi og Whatonga og deres påståtte kanoløp, som sies å ha ført til bosetningen av New Zealand. Denne historien, som registrert av Smith, kan bare spores tilbake til en enkelt maori, og lærde fra stammen hans nevnte aldri en slik legende, og en slik historie ble heller ikke husket under noen seremoni. De opprinnelige kanoene til individuelle stammer er velkjente i de respektive stammene, men ingen av disse tradisjonene nevner, som Smith gjør, en flåte med seks havgående kanoer som skal ha landet samtidig i Raiatea. The New Zealand Mystery forblir uløst.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Himiona Kaamira: «The Story of Kupe», gjengitt i:The Journal of the Polynesian Society. Volume 66, No. 3, 1957, ISSN 0032-4000, side 232–248 (engelsk), Lenke – oversatt av Bruce Biggs.
Stig Bornhager

Stig Gustav Allan Bornhager (født 24. februar 1936 i Lund) er en svensk tidligere fotballspiller. Bornhager, som var spiss, spilte tre kamper for Malmö FF i Allsvenskan fra 1956 til 1958.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alsiö, Martin (2011). 100 år med Allsvensk fotboll (svensk). Idrottsförlaget. ISBN 978-91-977326-7-3.
For More Than Only Tonight

For More Than Only Tonight er et musikkalbum med Stephen Ackles, utgitt i 2013.


== Sporliste ==
«Thinkin´ It Over» (Shawn Harvey)
«For More Than Only Tonight» (Stephen Ackles)
«Love Is Cruel» (Langefors)
«Time In a Bottle» (Jim Croce)
«Don´t Deceive Me» (Chuck Willis)
«Betina» (Larry Campbell)
«Redneckin´ Lovemakin´ Night» (Troy Seals/Max D. Barnes)
«In My Way» (Fred Wise/Ben Weisman)
«Lost Again» (Stephen Ackles/Kyrre Mosleth)
«Hey You» (Stephen Ackles/Hans Uleberg)
«Just When» (Alan Rhody/Bill Caswell)
«I´m On The Loose» (Shane/Cody)
«Satan» (Harley Hatcher/Paul Wibier)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Stephen Ackles - sang, produsent
Dagfin Hjort Hovind - gitarer, perkusjon, munnspill, kor, tekniker
Lars Nygaard - bass
Frank Runar Gansmo - kontrabass/el-bass
Espen Sannerud - piano, orgel
Geir Digernes - trommer, perkusjon
Milutin Petrovic - timpani
Joachim Svendsen - gitar
Liv Leiva - kor
Lasse Saurbrey - kor
Bjørge Verbaan - piano, kor


=== Øvrige ===
Andilon Lensen - produsent
Maarten Tap - tekniker
Wim Bult - mastering
Alexandra Ezhno - fotograf
Kenneth Dokkeberg - coverdesign
Love Thing (video)

Love Thing er en video med Tina Turner som ble gitt ut i 1991. Videoen inneholder musikkvideoen til Love Thing som ble regissert av Michael Bay.


== Sporliste ==
«Love Thing» - 4.28
Esben Lunde Larsen

Esben Lunde Larsen (født 1978) er en dansk politiker (V) og teolog. Han var Danmarks utdannelses- og forskningsminister fra 2015 til 2016 og miljøvern- og matvareminister fra 2016 til 2018.
Han var innvalgt i Folketinget fra Vestjyllands storkrets fra 2011 til 2018, da han frasa seg mandatet. Han har også vært viseborgermester i Ringkøbing-Skjern kommune fra 2010 til 2013.Han studerte først fire år ved Misjonshøgskolen i Stavanger og fortsatte så ved Københavns Universitet, der han ble cand.theol. i 2008. Han tok ph.d.-graden i 2012 med en avhandling om N.F.S. Grundtvigs syn på åndsfrihet. Han har hatt en forskerstilling ved Aarhus Universitet. I 2018 gikk ut han ut av politikken, da han fikk en stilling ved forskningsstiftelsen World Resources Institute i Washington, D.C.Han vokste opp på gård i Stauning ved Skjern i Vestjylland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
(en) Esben Lunde Larsen hos Europarådets parlamentarikerforsamling 
(da) Esben Lunde Larsen hos Folketinget
Gravhaug (Nordre Lunde)

Gravhaugen ved Nordre Lunde er et gravfunn på Vest-Torpa i Nordre Land kommune.
Gravhaugen ligger umiddelbart inntil fylkesvei 194, og ble utgravd i forbindelse med at deler av haugen ble fjernet under veibyggingen. Gravhaugen er en rundhaug med målene 11 meter diameter og høyde 1,25 meter. Gravhaugen inneholdt en kvinnegrav og er datert til romersk jernalder (1–400 e.Kr.).Det er registrert 12 funn fra gravhaugen, herunder to bronsespenner (hvorav en spenne med solsymbol), bronsepinsett, bronsenål, 15 ravperler fra Østersjøen, én mosaikkperle antatt fra svartehavsområdet, om lag 75 glassperler i ulike farver, jernøks, nøkkel, vevskje, samt skår av leirkar og stykker av vevet ull og filt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Gravhaug (Nordre Lunde)». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Asgaut

Asgaut er et sjeldent norsk mannsnavn.


== Etymologi ==
Asgaut har opprinnelse i det norrøne navnet Ásgautr, dannet av áss, «gud», og gautr, «gøter».
Asgut var en gammeldansk form av navnet, og Asgot og Asgut var gammelsvenske former.
Asgaut har gitt opprinnelse til etternavnet Asgautsen.


== Utbredelse ==
Osgot eller Osgeat er kjent brukt i England fra 800-tallet til 1000-tallet. Ásgautr er blant de tjue mest bruke navene i nordiske runeinnskrifter fra vikingtiden, så navnet var sannsynligvis mye brukt. Navnet ble oftest skrevet ᚨᛊᚲᚢᛏᚱᚨᛊᚲᚢᛏᚱ (askutr). Navnet er også kjent brukt i Norge på 1300-tallet.
Asguat har tradisjonelt vært mest brukt på Sørlandet og i Rogaland, senere også på Østlandet.
Asgaut er i dag et sjeldent navn, og er ikke brukt utenfor Norge.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Asgaut og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Asgaut av Oslo, første biskop av Oslo, virksom rundt 1060-1070
Asgaut Olsen Regelstad (1761–1847), norsk gårdbruker og eidsvollsmann
Asgaut Steinnes (1892–1973), norsk historiker
Asgaut Viste (født 1947), norsk professor i kirurgi
Asgaut Bakken (født 1973), norsk festivaldirektør


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Asgaut
(en) Think Baby Names: Asgaut
Søndeledelva

Søndeledelva er ei elv i Risør og Gjerstad kommuner i Agder. Den renner fra Gjerstadvatnet (31 moh.) til Søndeledfjorden, og består av en rekke små innsjøer med korte elvestrekninger mellom. Elva, som  er hovedelva i Gjerstadvassdraget, er 11,6 km lang (49,0 km regnet fra kildene på Solhomfjell i Telemark), og har et nedbørfelt på 369,78 km². Middelvannføringen ved munningen er 8,61 m³/s.Gjerstadvassdraget ble i 1973 vernet mot kraftutbygging i Verneplan I for vassdrag.


== Referanser ==
Gjerstadvassdraget

Gjerstadvassdraget er et vassdrag i Agder, deler av vassdragets nedbørfelt strekker seg inn i Vestfold og Telemark. Det har sine fjerneste kilder på Solhornfjell og munner ut som Søndeledelva i Søndeledfjorden ved Risør. Lengden er 49,0 km regnet fra kildene på Solhomfjell i Telemark, og det har et nedbørfelt på 369,78 km². Middelvannføringen ved munningen er 8,61 m³/s.Det drives tre kraftverk i Gjerstadvassdraget, Verket fra 1917, Stifoss fra 1939 og Søndeled fra 1956. Vassdraget ble i 1973 vernet mot videre kraftutbygging i Verneplan I for vassdrag.


== Elver ==
Søndeledelva – i Søndeledfjorden fra nord, ved Søndeled
Haugelva – i Søndeledelva fra nord nedenfor Stifoss kraftverk
Svartelva – i Vasstøvannet fra øst nedenfor Eikeland Verk kraftverk
Egdelva – i Gjerstadvatnet fra vest, 1 km sørvest for Gjerstad
Storelva – i Gjerstadvatnet fra nord, ved Gjerstad
Auslandselva (Kilbuelva) – 1 km nordøst for Gjerstad, fra øst
Solemselva – i Lundvatn fra vest
Meåna – i Lundvatn fra nord
Fjosbuelva – 1 km nord for Lundvatn, fra nordvest
Fisketjernelva – 1 km nord for Lundvatn, fra nordøst
Vehuselva – i Solemselva fra vest


== Referanser ==