jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Ole Nilsen Tøndel

Ole Nilsen Tøndel (født 27. mai 1851 i Lensvik i Sør-Trøndelag, død 19. februar 1928 samme sted) var en norsk gårdbruker og politiker (H). Han var Lensviks ordfører 1905–1913.
Han kom fra en fremtreden haugianerslekt i Lensvik som sønn av gårdbruker Nils Johan Tøndel og hustru Ingeborg Krognes. Han fikk skjøte på slektsgården Nedre Tøndel (Nordli) fra faren i 1888 og drev den frem til han skjøtet den til sin sønn i 1928. Han giftet seg med Marit Hansdatter Damli, og blant deres barn var den senere ordfører og stortingsmann Ingvald Tøndel.Tøndel var medlem av Rissa herredsstyre fra 1884 til herredsdelingen i 1905, da han ble Lensviks første ordfører. Han søkte ikke gjenvalg til herredsstyret i 1913. Tøndel var også direktør (styremedlem) i Rissa sparebank, medlem av ligningskommisjonen og medlem av skolestyret i rundt 20 år.


== Referanser ==
William Dunlap

William Dunlap (født 19. februar 1766, død 28. september 1839) var en pioner innenfor amerikansk teater. Han var produsent, dramatiker, skuespiller og teaterhistoriker. Han ledet to av New Yorks eldste teatre, John Street Theatre (1796–98) og Park Teater (1798–1805). Han var også maler og kunsthistoriker, til tross for at han mistet et øye i barndommen.Faren Samuel Dunlap var en handelsmann som også kjempet og ble såret i slaget ved Quebec i 1759.
I 1783 malte han et portrett av George Washington; bildet eies av USAs senat. Senere studerte han kunst under Benjamin Vest i London; og hos Abraham Delanoy i New York. Etter at han vendte tilbake til i 1787, jobbet han med teater i 18 år. Fra 1817 arbeidet han bare som maler.Han står bak mer enn 60 skuespill; de fleste er bearbeidelser eller oversettelser av franske og tyske verk. Noen få av hans verk er originale; og disse er gjerne basert på amerikanske tema. Det første skuespillet han utga, The Father (1789), omtales av ham selv som den andre komedien utgitt i Amerika. 
Han skrev en trebinds History of the Rise and Progress of the Arts of Design in the United States (1834), som regnes som en viktig kilde til tidlig amerikansk kunsthistorie. Han skrev også History of the American Theatre (1832).Han var en av grunnleggerne av National Academy of Design i 1825, og underviste selv der.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) William Dunlap – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) William Dunlap – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) William Dunlap hos Internet Broadway Database 
(en) William Dunlap hos American National Biography
Himalayisk buddhisme

Himalayisk buddhisme er et samlebegrep som brukes om de buddhistiske skoler i Tibet,  Bhutan og Nepal, samt de indiske himalayiske regioner Ladakh, Himachal Pradesh, Darjeeling, Sikkim og Arunachal Pradesh.
Der er fire hovedretninger, og flere mindre retninger, som har sitt sete i Tibet, men som har spredt seg til de Himalayiske regioner omkring:

Nyingma
Sakya
Kagyu
GelugpaNewarbuddhismen i Nepal, som var sentrert i Kathmandudalen, er eldre enn tibetansk  buddhisme og tibetansk buddhisme hentet mange lærdommer, spesielt innenfor Vajarayana, fra Newarbuddhismen og Indiskn buddhisme.
Alle disse tradisjoner er beslektet historisk og inkluderer både Mahayana and Vajrayana. Buddhismen i Mongolia er en del av den samme kulturelle horisont, selv om Mongolia ikke er i Himalayaregionen.


== Litteratur ==
Ehrhard, Franz-Karl, «Buddhism, Schools of: Himalayan Buddhism», Encyclopedia of Religion (2nd utgave), Macmillan Reference,
Johann Karl August Musäus

Johann Karl August Musäus (født 28. mars 1735 i Jena, død 28. oktober 1787 i Weimar) var en tysk satirisk forfatter og folkeminnesamler i opplysningstiden. Han er mest kjent for sin innsamling og ironiske gjendiktning av tyske folkeeventyr.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Johann Karl August Musäus var eneste sønn av Amtskommissarius og landdommer Johann Christoph Musäus. Som niåring kom han til sin onkel i Allstedt, som oppdro ham strengt kristelig. Begge flyttet etter noen år til Eisenach, der Musäus' far hadde fått embede som Justiz- und Oberamtmann. Ved Universitetet i Jena studerte han teologi fra 1754 til 1758. 


=== Karriere ===
Han ble tilbudt et kirkelig embete, i Farnrode ved Eisenach, men det ble det ikke noe av. Noen bønder i menigheten hadde fått kjennskap til at han danset, og da kunne han ikke få embetet.
Han studerte så klassisk filologi.
Hans første bøker, trebindsverket Grandison der Zweite ble publisert i 1760–1762. Dette var en satire over Samuel Richardsons dydige romanhelt «sir Charles Grandison», i romanen av samme navn. I 1782–1782 kom en revidert utgave, med tittelen Der deutsche Grandison.I 1763 ble han utnevnt til sjef for pasjene ved hertuginne Anna Amalias hoff, og i 1769 ble han professor i eldre språk, historie og tysk ved gymnasiet i Weimar.I 1770 giftet han seg med Elisabeth Magdalena Juliane Krüger, som han fikk to sønner med. Hans kone var søster av August von Kotzebues mor, Anna Christina. Musäus var også en tid sin nevøs lærer.I 1778–1779 utga han firebindsverket Physiognomische Reisen (norsk: Fysiognomiske reiser), som er en satire over Johann Caspar Lavaters fysiognomikk-forskning.Hans viktigste verk er Volksmärchen der deutschen (norsk: Tyske folkeeventyr), et fembindsverk som ble utgitt første gang i 1782–1786. Dette er den første samlingen av tyske folkeeventyr. Eventyrene er gjenfortalt satirisk, slik at de også skal passe for voksne. Dette gjorde at enkelte folklorister på 1800-tallet mente dette ikke var ekte folkeeventyr. Eventyrsamlingen er kommet i flere utgaver gjennom det 19. og 20. århundre.Musäus var medlem av det tyske, hemmelige selskapet Illuminatus-ordenen. Dette var et radikalt selskap, som var preget av opplysningsfilosofien og kjempet for fornuft og ytringsfrihet mot autoriteter og fordommer. Hovedmålet var å gjøre menneskers herredømme over andre mennesker overflødig gjennom opplysning og moralsk forbedring.I 1791 utga August von Kotzebue sin lærers etterlatte skrifter i boka Nachgelassene Schriften (norsk: Etterlatte skrifter).


== Referanser ==


== Kilder ==
Britannicas redaktører. «Johann Karl August Musäus» (engelsk). Encyclopædia Britannica. 
Muncker, Franz (1886). «Musäus, Johann Karl». Allgemeine Deutsche Biographie (tysk). 
Neureuter, Hans Peter (1997). «Musäus, Johann Karl August». Neue Deutsche Biographie (tysk). 


== Eksterne lenker ==
Musäus i Wikisource
U20-EM i friidrett 2017

U20-EM i friidrett 2017 var den 24. utgaven av dette toårlige friidrettsmesterskapet for europeiske utøvere under 20 år. Det ble arrangert i Grosseto i Italia fra 20. til 23. juli 2017.


== Medaljevinnere ==


=== Menn ===


==== Løpsøvelser ====


==== Tekniske øvelser ====


==== Mangekamp ====


=== Kvinner ===


==== Løsøvelser ====


==== Tekniske øvelser ====


==== Mangekamp ====


== Medaljetabell ==
      Vertland


== Deltakere ==
Ifølge en uoffisiell telling deltok 1227 utøvere fra 47 land.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) 2017 European Athletics Junior Championships – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Podilymbus

Podilymbus (ringnebbdykkere) er en limnisk slekt i dykkerfamilien (Podicipedidae) og består av to arter, hvorav én regnes som utdødd. Begge artene er monotypiske. Én av artene opptrer over store deler av Amerika, mens den nå utdødde arten var stedbunden og knyttet til kun Atitlánsjøen i det sørvestre Guatemala. Begge artene karakteriseres av en sort ring rundt et ellers kort og kraftig spisset nebb.
Slektsnavnet Podilymbus er et såkalt teleskopord, en sammendragning av de to slektsnavnene Podiceps og det nå ubrukte Colymbus, begge med betydningen dykkerfugl.


== Inndeling ==
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017, 2020). Norske navn i parentes er ikke offisielle navn, men kun en midlertid beskrivelse.

Mirandornithes
Podicipediformes, lappedykkere
Podicipedidae, dykkerfamilien
Rollandia
Tachybaptus
Podilymbus
P. podiceps, ringnebbdykker
†P. gigas, atitlandykker (utdødd før 1989)
Poliocephalus
Podiceps (egentlige dykkere)
Aechmophorus


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Podilymbus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Podilymbus i Encyclopedia of Life 
(en) Podilymbus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Podilymbus hos Artsdatabanken 
(sv) Podilymbus hos Dyntaxa 
(en) Podilymbus hos Fauna Europaea 
(en) Podilymbus hos Fossilworks 
(en) Podilymbus hos ITIS 
(en) Podilymbus hos NCBI 
(en) Kategori:Podilymbus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Podilymbus – detaljert informasjon på Wikispecies
Jonathan Phillips

Jonathan Mark «Jonny» Phillips (født 5. september 1963 i London) er en engelsk skuespiller. Han er best kjent for rollen som andrestyrmann Charles Lightoller i storfilmen Titanic (1997). Phillips har også dukket opp i episoder av kriminalseriene Mord og mysterier og Mord i paradis.


== Filmografi (utvalg) ==
Rumpelstiltskin (1987) - Ralph
Prick Up Your Ears (1987) - Youth Outside Lavatory
Sleeping Beauty (1987) - Count
The Last of England (1987) - Various roles
Killing Dad or How to Love Your Mother (1990) - Terry
Clarissa (1991) (TV miniseries) - James
The Mystery of Edwin Drood (1993) - Edwin Drood
Titanic (1997) - 2nd Officer Charles Lightoller
The Quarry (1998) - Captain Mong
Beautiful People (1999) - Brian North
The Last Great Wilderness (2002) - Vincente
One for the Road (2003) - Ian
Vanity Fair (2004) - Mr. Wenham
The Edge of Love (2008) - John Eldridge
Bronson (2008) - Prison Governor
Big Things (2009) - Graham Beace
You Instead (2011) - Jay


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jonathan Phillips på Internet Movie Database 
(sv) Jonathan Phillips i Svensk Filmdatabas 
(fr) Jonathan Phillips på Allociné 
(en) Jonathan Phillips på AllMovie 
(en) Jonathan Phillips hos The Movie Database
Hans Grøn Lund

Hans Grøn Lund (født 29. januar 1907, død 3. februar 1984) var en norsk flyger og offiser.
Lund fullførte Hærens flyskole i 1928. Ved krigsutbruddet var han instruktør for finske flygere på Steinsfjorden. Da dette opphørte, fløy han Røde Kors-oppdrag med tysk tillatelse i Nord-Norge. Sommeren 1940 fløy han 24 slike oppdrag, hovedsakelig mellom Bodø og Harstad. I januar 1941 rømte han til Sverige.  25. mars samme år ankom han Little Norway i Toronto, der han ble instruktør, deretter sjef for flyskolen. Da flyskolen flyttet til Muskoka, ble han leirkommandant.
I 1948 ble han sjef for Luftforsvarets flygeskoler. Fra august 1953 var han stasjonssjef ved Bardufoss flystasjon. Etter en tid ved staben i Luftforsvaret, førtidspensjonerte han seg i 1961 for å bli fisker, og deltok blant annet på lofotfiske med egen båt. I 1962 ble han igjen flyger i Widerøe, der han fløy til han fylte 60 år.Lund var en ivrig seilflyger, og var Norges første seilflyinstruktør. Han var i to perioder formann i Norsk Aero Klubb.


== Referanser ==


== Kilder ==
Flyalarm: luftkrigen over Norge 1939-1945. Oslo: Sem & Stenersen. 1991. ISBN 8270460583. 
Tvedte, Jon (1958). Flyvningen: det moderne eventyr. Oslo: Norsk faglitteratur. 
Nekrolog, Aftenposten 8. februar 1984


== Eksterne lenker ==
Grøn Lund som ambulanseflyger før take-off [1]
Møte med Hans G. Lund. NRK 1982. Intervjuer: Turi Widerøe.
Jesogammarus (Jesogammarus)

Jesogammarus (Jesogammarus) er en av to underslekter av slekten Jesogammarus som er en av tolv slekter under familien Anisogammaridae. Den igjen er en av 25 familier i overfamilie Gammaroidea (parvorden Gammaridira, infraorden Gammarida) - innenfor Senticaudata-gruppen av amfipoder. Gruppens arter lever som bentiske bunndyr og kjennes fra Gammaridea-arter på avvikende morfologi i halepartiet. Denne gruppens arter lever i bare ferskvann.


== Gruppens taksonomi ==
Gruppen ble systematisert på ny i 2003. 
En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i  WoRMS-databasen.
Rekke: KREPSDYR (Crustacea) - 67 000 arter
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 725 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Senticaudata - 22 overfamilier, 95 familier Lowry & Myers, 2013
Infraorden Gammarida
Parvorden Gammaridira Latreille, 1802
Overfamilie Gammaroidea  Latreille, 1802 (Bousfield, 1977)
Familie  Anisogammaridae  Bousfield, 1977
Slekt Jesogammarus Bousfield, 1979
Jesogammarus (Annanogammarus) Bousfield, 1979
Jesogammarus (Annanogammarus) annandalei Tattersall, 1922
Jesogammarus (Annanogammarus) debilis Hou & Li, 2005
Jesogammarus (Annanogammarus) fluvialis Morino, 1985
Jesogammarus (Annanogammarus) koreaensis Lee & Seo, 1990
Jesogammarus (Annanogammarus) naritai Morino, 1985
Jesogammarus (Annanogammarus) suwaensis Morino, 1986
Jesogammarus (Jesogammarus) Bousfield, 1979
Jesogammarus (Jesogammarus) bousfieldi Tomikawa, Nakano & Hanzawa, 2017
Jesogammarus (Jesogammarus) fontanus Hou & Li, 2004
Jesogammarus (Jesogammarus) fujinoi Tomikawa & Morino, 2003
Jesogammarus (Jesogammarus) hebeiensis Hou & Li, 2004
Jesogammarus (Jesogammarus) hinumensis Morino, 1993
Jesogammarus (Jesogammarus) hokurikuensis Morino, 1985
Jesogammarus (Jesogammarus) ikiensis Tomikawa, 2015
Jesogammarus (Jesogammarus) ilhoii Lee & Seo, 1992
Jesogammarus (Jesogammarus) jesoensis Schellenberg, 1937
Jesogammarus (Jesogammarus) mikadoi Tomikawa, Morino & Mawatari, 2003
Jesogammarus (Jesogammarus) paucisetulosus Morino, 1984
Jesogammarus (Jesogammarus) shonaiensis Tomikawa & Morino, 2003
Jesogammarus (Jesogammarus) spinopalpus Morino, 1985
Jesogammarus (Jesogammarus) uchiyamaryui Tomikawa, Nakano & Hanzawa, 2017


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jesogammarus (Jesogammarus) – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen
Andreas Kramer

Andreas Kramer (født 13. april 1997) er en svensk mellomdistanseløper som representerer Sävedalens AIK. Hans fremste internasjonale meritt er gull på 800 meter i U23-EM i friidrett 2017. Hans mor er oppvokst i Årdal i Sogn, og han og familien har nær tilknytning til distriktet..


== Idrettskarriere ==


=== 2015 ===
Kramer deltok i EM i friidrett innendørs 2015, men ble slått ut i innledningsheatet på 800 meter, med 26. beste tid. I junior-EM i friidrett 2015 i Eskilstuna kom han på sjetteplass på 800 meter. 
Han kom på tredjeplass på 800 meter i det svenske mesterskapet i friidrett 2015. 


=== 2016 ===
I det svenske mesterskapet innendørs 2016 vant han 800 meter, med tiden 1:51,48. Han deltok i VM i friidrett innendørs 2016, men fikk sjuende beste tid i kvalifiseringsheatene, og nådde ikke finalen. 
Han kom på andreplass på 800 meter i det svenske mesterskapet utendørs 2016, bak Johan Rogestedt. I junior-VM i friidrett 2016 satta han personlig rekord på 800 meter i semifinalen, med 1:47,65, men gikk ikke videre til finalen.


=== 2017 ===
Kramer vant for andre året på rad gull på 800 meter i SM innendørs. Han ble tatt ut til EM i friidrett innendørs 2017, men ble der slått ut i semifinalen. 
Sverige deltok i First League (nest øverste divisjon) i Lag-EM i friidrett 2017, og Kramer kom her på tredjeplass på 800 meter. I juli deltok han i U23-EM i friidrett 2017, og vant der 800 meter. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andreas Kramer – Olympedia 
(en) Andreas Kramer – World Athletics 
(en) Profil hos European Athletics
(en) Profil hos All-Athletics
Jesogammarus (Jesogammarus) hebeiensis

Jesogammarus (Jesogammarus) hebeiensis er en av fjorten arter under underslekten Jesogammarus (Jesogammarus) som er en av to slekter av Jesogammarus som igjen er en av tolv slekter under familien Anisogammaridae. Den igjen er en av 25 familier i overfamilie Gammaroidea (parvorden Gammaridira, infraorden Gammarida) - innenfor Senticaudata-gruppen av amfipoder. Gruppens arter lever som bentiske bunndyr og kjennes fra Gammaridea-arter på avvikende morfologi i halepartiet. Denne gruppens arter lever i bare ferskvann eller brakkvann.


== Gruppens taksonomi ==
Gruppen ble systematisert på ny i 2003. 
En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor i lys av 2013-revisjonen med basis i  WoRMS-databasen.
Rekke: KREPSDYR (Crustacea) - 67 000 arter
KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 725 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Senticaudata - 22 overfamilier, 95 familier Lowry & Myers, 2013
Infraorden Gammarida
Parvorden Gammaridira Latreille, 1802
Overfamilie Gammaroidea  Latreille, 1802 (Bousfield, 1977)
Familie  Anisogammaridae  Bousfield, 1977
Slekt Jesogammarus Bousfield, 1979
Jesogammarus (Annanogammarus) Bousfield, 1979
Jesogammarus (Annanogammarus) annandalei Tattersall, 1922
Jesogammarus (Annanogammarus) debilis Hou & Li, 2005
Jesogammarus (Annanogammarus) fluvialis Morino, 1985
Jesogammarus (Annanogammarus) koreaensis Lee & Seo, 1990
Jesogammarus (Annanogammarus) naritai Morino, 1985
Jesogammarus (Annanogammarus) suwaensis Morino, 1986
Jesogammarus (Jesogammarus) Bousfield, 1979
Jesogammarus (Jesogammarus) bousfieldi Tomikawa, Nakano & Hanzawa, 2017
Jesogammarus (Jesogammarus) fontanus Hou & Li, 2004
Jesogammarus (Jesogammarus) fujinoi Tomikawa & Morino, 2003
Jesogammarus (Jesogammarus) hebeiensis Hou & Li, 2004
Jesogammarus (Jesogammarus) hinumensis Morino, 1993
Jesogammarus (Jesogammarus) hokurikuensis Morino, 1985
Jesogammarus (Jesogammarus) ikiensis Tomikawa, 2015
Jesogammarus (Jesogammarus) ilhoii Lee & Seo, 1992
Jesogammarus (Jesogammarus) jesoensis Schellenberg, 1937
Jesogammarus (Jesogammarus) mikadoi Tomikawa, Morino & Mawatari, 2003
Jesogammarus (Jesogammarus) paucisetulosus Morino, 1984
Jesogammarus (Jesogammarus) shonaiensis Tomikawa & Morino, 2003
Jesogammarus (Jesogammarus) spinopalpus Morino, 1985
Jesogammarus (Jesogammarus) uchiyamaryui Tomikawa, Nakano & Hanzawa, 2017


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jesogammarus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Jesogammarus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Jesogammarus hos NCBI 
Jesogammarus hebeiensis – detaljert informasjon på Wikispecies
Jonathan Evans-Jones

Jonathan Evans-Jones er en walisisk skuespiller og fiolinist. Han er best kjent for rollen som kapellmester Wallace Hartley i storfilmen Titanic (1997). I tillegg til arbeidet som skuespiller har Evans-Jones medvirket som felespiller på en rekke lydspor, blant annet på Mannen med jernmasken (1998), Slutten på et forhold (1999), Kjøpmannen i Venedig (2004), Blood Diamond (2006), Jason Bournes ultimatum (2007), Mordet på Jesse James av den feige Robert Ford (2007), Twilight – Evighetens kyss (2008), The Hunger Games (2012), The Huntsman: Winter's War (2016) og Fabeldyr og hvor de er å finne (2016).


== Filmografi ==


=== Som skuespiller ===
1997 – Titanic
2007 – Save Angel Hope


=== Som felespiller på lydsporet (utvalg) ===
1994 – Léon
1998 – Mannen med jernmasken
1999 – Slutten på et forhold
2004 – Kjøpmannen i Venedig
2006 – Blood Diamond
2007 – Jason Bournes ultimatum
2007 – Mordet på Jesse James av den feige Robert Ford
2008 – Twilight – Evighetens kyss
2011 – The Twilight Saga: Breaking Dawn - Part 1
2012 – The Hunger Games
2012 – The Twilight Saga: Breaking Dawn - Part 2
2013 – World War Z
2014 – Maleficent
2014 – Paddington
2014 – The Hunger Games: Mockingjay - Part 1
2016 – The Huntsman: Winter's War
2016 – Fabeldyr og hvor de er å finne
2016 – Kung Fu Panda 3
2017 – The Boss Baby


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jonathan Evans-Jones på Internet Movie Database 
(en) Jonathan Evans-Jones på Discogs 
(en) Jonathan Evans-Jones på MusicBrainz 
(en) Jonathan Evans-Jones på AllMusic
Wallace Hartley

Wallace Henry Hartley (født 2. juni 1878 i Colne i Lancashire, død 15. april 1912 i Atlanterhavet etter RMS «Titanic»s forlis) var en engelsk fiolinist og kapellmesteren om bord RMS «Titanic» under jomfruturen i april 1912. Han ble kjent for å spille med orkesteret sitt natten «Titanic» forliste. Han omkom i katastrofen.


== RMS «Titanic» ==
Etter at «Titanic» kolliderte med isfjellet, begynte orkesteret, under ledelse av Hartley, å spille beroligende musikk. Ingen av musikerne overlevde katastrofen, og historien om at orkesteret spilte til siste slutt ble en populær myte. Det har også vært omdiskutert hvilke låter orkesteret spilte. Salmen «Nærmere deg, min Gud» er det mest populære forslaget, men ifølge andretelegrafist Harold Bride spilte de låten «Automn».


== Skildringer ==
Charles Belchier i Titanics undergang (1958, spillefilm)
Victor Langley i S.O.S. Titanic (1979, TV-film)
Jonathan Evans-Jones i Titanic (1997, spillefilm)
Csongor Veer i Titanic (2012, miniserie)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Wallace Hartley – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Wallace Hartley hos Titanic-Titanic.com
Wallace Hartley hos Encyclopedia Titanica
Terese Løvås

Terese Løvås (født 13. juni 1973) er en norsk fysiker. Hun er professor i energi- og prosessteknikk, med spesialisering innenfor forbrenning og termodynamikk. Hun forsker blant annet på alternative drivstoff som biodrivstoff.


== Karriere ==
Løvås fullførte mastergraden i relativistisk astrofysikk ved Niels Bohr-instituttet ved Københavns universitet i Danmark. Doktorgraden innenfor forbrenningsfysikk tok hun ved Lunds Universitet i Sverige. Hun har også en mastergrad fra Universitetet i Cambridge.
Løvås har blant annet arbeidet som forsker og foreleser i energiteknologier ved Queen Mary University of London, og som forsker ved University of Cambridge. Hun har vært Fellow i ingeniørvitenskap ved Churchill College, Cambridge. Løvås har også jobbet med arktisk forskning ved Universitetet i Tromsø, der hun hadde en professor II-stilling i prosess- og gassteknologier mellom 2009 og 2014.
Fra 2009 har Løvås vært professor og faggruppeleder for forskningsgruppen for termisk energi ved institutt for energi- og prosessteknikk ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet, NTNU.I august 2017 tiltrådte Løvås som instituttleder ved institutt for energi- og prosessteknikk ved NTNU. Med det ble hun den første kvinnelige instituttlederen i instituttets historie.
Fra 2011 var hun president i den skandinavisk-nordiske avdelingen ved det internasjonale forskersamfunnet Combustion Institute, og i 2015 tok hun over som president for Føderasjonen for europeiske seksjoner i det samme forskersamfunnet. Hun er styremedlem i det svenske nasjonale forskningsprogrammet og strategiske forskningssenteret CECOST, Center for Combustion Science and Technology. I tillegg er hun styremedlem for den nasjonale infrastrukturen for beregningsvitenskap i Norge UNINETT Sigma2 AS. Løvås sitter i redaktørstyret for Energies og Combustion Flame.


== Utmerkelser ==
I 2015 mottok hun Kommunikasjonsprisen ved NTNUs Fakultet for ingeniørvitenskap og teknologi.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
NTNUs informasjon om Terese Løvås

(no) Publikasjoner av Terese Løvås i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Liste over publikasjoner i Google Scholar