Museum Münterianum

Museum Münterianum er navnet på biskop Friederich Münters (1761-1830) museum som ble grunnlagt i den københavnske bispegården i Nørregade 11. I bispegårdens vestibyle innredet Münter i løpet av sin embetsperiode (1808-1830) et lite offentlig museum, hvor flere, hovedsakelig antikke, gjenstander ble utstilt.


== Münters innsamling ==
Frederik Münter kjøpte eller fikk antikviteter i gave på sine reiser. For eksempel fikk han et lite skulpturfragment fra kejser Titus' (79-81 e.Kr.) triumfbue i Roma av en ung dansk student. Den lille figuren falt, etter sigende, ned i det øyeblikk den unge danske studenten gikk forbi buen i 1823. Av den tyske filolog G. F. Grotefend (1775-1853) fikk Münter en bit av et babylonsk tegl, da de begge interesserte seg for den spesielle kileskriften.
Utover antikvitetene samlet Frederik Münter også på bøker og mynter: Ved hans død var over 6 000 bøker og mer enn 10 000 mynter i samlingen, hvorav omkring en tredjedel var greske og resten romerske. Men samlingen inneholdt også mye annet, som mumier, segl, skulpturer og innskrifter, etruskiske gravurner, hinduistiske figurer og mye mer – og mange av disse ble utstilt i Museum Münterianum.


== Museum Münterianum ==
I Münters levetid var viten og folkeopplysningen i sentrum, og blant annet derfor valgte han å plassere mange av sine antikke gjenstander i bispegårdens trappeoppgang. I Museum Münterianum skrev han i 1822 en kort oversikt på latin over utstillingens gjenstander, og på grunn av den store interesse som samlingen vakte, kom det i 1829 en dansk oversikt. I Nyeste Skilderie av Kjøbenhavn - et halvmånedlig tidsskrift - kan man lese en beskrivelse av museets samling. I innledningen står det: «….således er da denne samling at betragte som en aldeles offentlig samling og er den eneste i Norden.» Münters museum er derfor av stor historisk betydning, da det var en av de første offentlig tilgjengelige samlinger i Danmark. I 1819 åpnet et annet, Det Kongelige Museum for Nordiske Oldsaker, på Trinitatis kirkes loft - bak Rundetårn.
Mange av de innsamlede og utstilte gjenstandene ble, og er, en fast del av bispegårdens utsmykning. I trappeoppgangen og i portrommet fikk Münter i 1820-årene murt inn innskrifter på forskjellige steder, akkurat som han hadde sett det gjort i Italia.

		
		
		


== Museum Münterianum etter Münters død ==

Etter Münters død ble store deler av samlingen auksjonert bort, og nettopp auksjonskataloger er hovedkilden til Münters samling. Nationalmuseet kjøpte inn flere ting derfra, bl.a. en hel del egyptiske amuletter, et egyptisk sarkofaglokk og en barnemumie samt romerske og greske utskårne seglstener i alle regnbuens farver. Mange mynter endte i det Kongelige Møntkabinet. Deretter fikk museet overdratt andre gjenstander av Münters arvinger, blant disse var adskillige romerske lamper, en mumiemaske av tre og en samling arabiske mynter. Andre gjenstander forble i bispegården. De egyptiske steler samt figuren fra Titusbuen er i dag deponert på Ny Carlsberg Glyptotek, en innskrift fra portrommet er i Davids Samling og i 2009 valgte bispesetet å deponere de siste gjenstandene fra trappeoppgangen på Nationalmuseet. Flere av biskopens gjenstander er dessverre også blitt stjålet fra bispegården i årenes løp.
I dag er muséet stadig åpent for alle interesserte. I portrommet kan man se de innmurte innskriftener og i monteren i forhallen ligger det kopier av noen av Münters gjenstander, likesom enkelte originaler stadig kan ses i portrommet og i forhallen.


== Litteraturliste ==
John Lund, Bundgaard Rasmussen, B.; «Efter vor lærde Biskops Anviisning. Frederik Münter og Antiksamlingen». Nationalmuseet Nyt, nr. 114, april/maj. S. 30-31.
Museum Münterianum, bind 1-3, Hanuniæ 1836-1839. (Auktionskatalogene).
Nora Margherita Petersen, Biskop Frederik Münter og hans museum. Nationalmuseets Arbejdsmark 2012, s. 18-29.
«Udsigt over en Samling af gamle Indskrifter og andre Oldsager, som ere indmurede i Bispegaarden» i Nyeste skilderie af Kjøbenhavn, 1829, s. 1569-1581.