jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Katharine Kerr

Katharine Kerr (født 1944) er en amerikansk forfatter fra Cleveland i Ohio. Hun fokuserer på science fiction og fantasy fra det fiktive landet Deverry.


== Biografi ==
Katharine ble født i Cleveland, Ohio. Pikenavnet er Katharine Nancy Brahim. Hun beskriver at familien føler seg mer som "britisk" enn amerikansk. Hun beskriver den manglende evnen hennes til å klare stave riktig fordi hun utelukkende har lært å lese britiske bøker i et amerikansk system. I mens hun fortsatt er en skolepike så flyttet familien til Santa Barbara i California. I 1969 flyttet hun til San Francisco Bay Area, før hun flyttet igjen til San Francisco alene. Hun studerte i en lang tid ved universitetet Stanford University, men droppet av på midten av sekstitallet for å delta i flere revolusjoner. Hun har jobbet i noen lavlønnetjobber, inkludert arbeid på postkontor. I 1973 møtte hun Howard Kerr, en gammel venn fra videregående skole. De giftet seg samme år. I 1979 ga en venn av Katharine henne det første fantasy-rollespillet, som hun omtaler som «den fatale gave." Gaven førte til en fascinasjon med spill beregnet til fantasykategorien, som etterhvert førte henne til å skrive artikler for spillmagasiner. Hun tilbrakte mye tid som redaktør i Dragon magazine og bidro til å lage spillmodeller for både TSR, Inc. og Chaosium. Hun er medforfatter av eventyret "Legacy of Blood for Dungeons & Dragons". Katharine dedikerer nå sitt liv utelukkende til fiksjon, og er spesielt kjent for sine romaner om det fiktive landet Deverry..


== Bibliografi ==
Daggerspell (1986)Legenden om Deverry:

Sølvdolkens Skygge
Dragens Skygge 1 og 2
Morgengryets Skygge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Katharine Kerrs offisielle side
Katharine Kerr på Internet Speculative Fiction Database
Den ubeseirede døden

Den ubeseirede døden  (original tysk tittel: Der müde Tod, også vist i Norge under tittelen Kjærlighetens seier) er en tysk dramafilm fra 1921 regissert av Fritz Lang med Lil Dagover i hovedrollen. Filmen ble spilt inn i Studio Babelsberg utenfor Berlin.


== Handling ==
Et ungt par plukker opp en haiker, og tilbyr ham en tur inn til nærmeste by. Men de vet ikke at den fremmede egentlig var Døden selv. I byen kjøper Døden et område ved siden av byens kirkegård. Rundt denne eiendommen bygger Døden en gigantisk, mystisk vegg. Ved en liten taverna møter det unge paret Døden igjen, og når den unge kvinnen blir distrahert forsvinner kjæresten hennes. Foran den mystiske veggen, ser hun en flere spøkelser gå forbi henne og gjennom veggen. Det siste spøkelset blant disse er kjæresten hennes. Til tross for hennes protester, beveger han seg gjennom muren - inn i dødsriket.
Den unge kvinnen konfronterer Døden, og hun ber ham bringe henne til kjæresten hennes. Han fører henne til et stort, mørkt rom med mange lys, hver i forskjellige stadier av brenning. Døden forklarer at han bare fulgte Guds vilje, og at det var tid for hennes kjæreste å dø. Kvinnen ønsker å få kjærligheten sin tilbake, og påstår at kjærlighet er sterkere enn døden. Døden forteller henne at hvert lys representerer et menneskeliv. Døden lover den unge kvinnen at hvis hun kan redde et liv gjennom kjærlighet, vil han gi hennes kjæreste tilbake i live. 


== Medvirkende ==
Lil Dagover: das junge Mädchen
Walter Janssen: der Ehemann
Bernhard Goetzke: der Tod
Hans Sternberg: der Bürgermeister
Carl Rückert: der Pfarrer
Max Adalbert: der Notar
Wilhelm Diegelmann: der Arzt
Erich Pabst: der Lehrer
Karl Platen: der Apotheker
Hermann Picha: der Schneider
Paul Rehkopf: der Totengräber
Max Pfeiffer: der Nachtwächter
Georg John: der Bettler
Lydia Potechina: die Wirtin
Grete Berger: die Mutter
Rudolf Klein-Rogge: Derwisch/Girolamo
Edgar Pauly: Vertrauter des Derwisch
Karl Huszár-Puffy: Kaiser von China
Paul Biensfeldt: Ahi, der Zauberer


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Den ubeseirede døden på Internet Movie Database 
(no) Den ubeseirede døden hos Filmfront 
(sv) Den ubeseirede døden i Svensk Filmdatabas 
(da) Den ubeseirede døden i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Den ubeseirede døden på Allociné 
(nl) Den ubeseirede døden på MovieMeter 
(en) Den ubeseirede døden på AllMovie 
(en) Den ubeseirede døden på Rotten Tomatoes
Christine Johanne Blom

Christine Johanne Blom (født 6. august 1782, død 13. april 1868) var gift med statsråd Niels Aall, og mor til Hans Aall (1805–1863), kammerjunker hos kronprins Oscar i Stockholm, senere kammerherre og godseier.


== Liv ==
Christine Johanne Blom var datter av kjøpmann og skipsreder Hans Christophersen Blom (1744–1814) og Elisabeth Catharina Rougtvedt (1755–1823), datter til fogden på Romnes. Hun vokste opp på Lagmannsgaarden i Skien, som hennes far hadde kjøpt av kongen i 1799. Søsteren Marie Severine Blom (1778–1832) ble den 2. november 1800 gift med eidsvollsmannen Didrich von Cappelen. Den 11. juni 1804 ble Christine Johanne i Skien kirke viet til skipsreder Niels Aall, som på det tidspunktet hadde vært enkemann i 8 år.


== Statsraadinde ==
Paret bosatte seg på Menstad, hvor deres sønn Hans ble født i 1805. I 1810 ble ektemannen rådmann i Skien og Porsgrunn, og i 1814 utnevnte Christian Frederik ham til statsråd. Paret flyttet til Søndre Brekke gård i 1810, hvor statsraadinden fikk utfolde sine evner som husmor og vertinne i moteriktige empirevarianter. Hun la til rette for møter, sammenkomster og store selskaper både på Søndre Brekke og på Ulefos Hovedgaard, som paret sammen hadde latt oppføre i 1807.Nedgangstider for sagbruk, trelast og skipsfart førte til økonomiske vanskeligheter for ekteparet Aall etter 1820. Søndre Brekke ble solgt til sønnen Hans, og de to slo seg ned på Ulefos Hovedgaard, som fra nå av ble helårsbolig. I 1840 ble også Ulefos solgt til sønnen Hans, men ekteparet fortsatte med å bo der.


== Barn ==
Statsrådinnen var også stemor til to av husbondens barn fra sitt tidligere ekteskap; Nicolai (1794–1846) og Hanna Hedevig (1796–?). Hanna Hedevig var født døvstum, og ble 6 år gammel sendt til undersøkelse på Frederiks hospital i København. Søsknene bodde flere år i Jonstrup utenfor København. Nicolai fikk etterhvert diagnosen «sinnssyk», og ble de siste årene av sitt liv holdt innesperret i et polstret rom i uthuset på Ulefos Hovedgaard. Ekteparet Aall tok også til seg to pleiebarn da de bodde på Brekke; Hulda Jessen, datter til dr. Jessen som døde fra flere mindreårige, samt Hans Cato Aall, da hans far og Niels' yngste bror Nicola Benjamin den yngre døde i 1811.
Den 11. juni 1854 feiret paret gullbryllup med stor fest på Ulefos. Den 23. oktober samme år døde Niels Aall 85 år gammel, hvoretter statsrådinnen flyttet ned til Lille Ulefos sammen med tre av sine ugifte søstre, fosterdatteren Hulda, stedatteren Hanna Hedevig og 7 tjenere. Da sønnen Hans døde i 1863, flyttet hun igjen opp på Hovedgården til sin svigerdatter. 
Hun overlevde svigerdatteren og fosterdatteren med ett år, og døde langfredag 13. april 1868. Christiane Johanne Aall ble begravet på familiekirkegården ved Romnes kirke. 


== Referanser ==
Papyrus 6

Papyrus 6, hos Gregory-Aland merket (signum) 
  
    
      
        
          
            P
          
        
      
    
    {\displaystyle {\mathfrak {P}}}
  6 eller med ε 021 (hos von Soden's nummerering), er et tidlig fragment fra Det nye testamente på oldgresk og koptisk. Det er et papyrusfragment med  innhold fra Johannesevangeliet. Manuskriptet er ved dets paleografi blitt anslått til å stamme fra slutten av 300-tallet.
Manuskriptet inneholder også utdrag av Første Klemensbrev som inngår i den koptiske kirkes kanon.


== Litteratur ==
Kurt Aland: Kurzgefaßte Liste der griechischen Handschriften des Neuen Testaments – in Verbindung mit Michael Welte bearb. von Kurt Aland. de Gruyter, Berlin/New York 1994, 2. neubearbeitete und ergänzte Auflage, ISBN 3-11-011986-2, (Arbeiten zur neutestamentlichen Textforschung Bd. 1).
Friedrich Rösch, Bruchstücke des ersten Clemensbriefes nach dem achmimischen Papyrus der Strassburger Universitäts- und Landesbibliothek (Strasbourg, 1910), S. 119–160.
Caspar René Gregory: "Textkritik des Neuen Testaments", Leipzig 1909, vol. 3, S. 1085–1086.
Gregory, Caspar René (1908). Die griechischen Handschriften des Neuen Testament. Leipzig: J. C. Hinrichs'sche Buchhandlung. s. 46. 
Peter M. Head: The Habits of New Testament Copyists Singular Readings in the Early Fragmentary Papyri of John, Biblica 85 (2004), S. 406–407.
Liste over olympiske medaljevinnere i lacrosse

Liste over olympiske medaljevinnere i lacrosse inneholder samtlige utøvere som har tatt en olympisk medalje i lacrosse.


== Eksterne lenker ==
International Olympic Committee results database
Første Klemensbrev

Første Klemensbrev (gresk: Κλήμεντος πρὸς Κορινθίους, Klēmentos pros Korinthious) er et tidlig kristent skrift som inngår blant De apostoliske fedres skrifter. Forfatter er sannsynligvis den romerske biskopen (paven) Klemens I omkring år 95.
Foranledningen til brevet var stridigheter i Korint ved den fremvoksende menighetsorganiseringen der, men det inneholder også en bred fremstilling om kristen vandel og tro. Det fremstår ved sin enhetlige stil som én persons verk.


== Innhold ==
Første Klemensbrevet er fra menigheten i Roma til menigheten i Korint. Intressant er at det finnes to henvisninger til ord av Jesus som også gjenfinnes, med små justeringer, i Lukasevangeliet.Richard Carrier betviler dette.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Olof Andrén: Rättfärdighet och frid. En studie i det första Clemensbrevet, akad. avh. 1960.
Piken fra varieteen

Piken fra varieteen (italiensk originaltittel: Luci del varietà) er en italiensk dramafilm fra 1950 produsert og regissert av Federico Fellini og Alberto Lattuada. Hovedrollene spilles av Peppino De Filippo, Carla Del Poggio og Giulietta Masina. Filmen følger livet til en omreisende teatertrupp og de konflikter som oppstår når et nytt medlem trer inn i truppen.


== Handling ==

Filmen følger en fattig teatertrupp som kommer i kontakt med amatøren Liliana. Hun gjør umiddelbar suksess i deres forestilling, ikke så mye for sitt talent som for sitt avslørende kostyme. Gruppens leder, Checco, mister interessen for de andre i sin begeistring for det nye innslaget. Dette inkluderer hans forlovede Melina.


== Medvirkende ==
Peppino De Filippo - Checco Dal Monte
Carla Del Poggio - Liliana 'Lily' Antonelli
Giulietta Masina - Melina Amour
John Kitzmiller - Johnny
Dante Maggio - Remo


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Piken fra varieteen på Internet Movie Database 
(no) Piken fra varieteen hos Filmfront 
(sv) Piken fra varieteen i Svensk Filmdatabas 
(da) Piken fra varieteen i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Piken fra varieteen på Allociné 
(nl) Piken fra varieteen på MovieMeter 
(en) Piken fra varieteen på AllMovie 
(en) Piken fra varieteen på Turner Classic Movies 
(en) Piken fra varieteen på Rotten Tomatoes
Papyrus 7

Papyrus 7, hos Gregory-Aland merket (signum) 
  
    
      
        
          
            P
          
        
      
    
    {\displaystyle {\mathfrak {P}}}
  7 eller ε 11 (von Soden). er et papyrusmanuskript fra Det nye testamente på oldgresk, med et innhold fra Lukasevangeliet 4:1-2. Manuskriptet har vært vanskelig å datere ved hjelp av  paleografi på grunn av dets fragmentariske tilstand, men er blitt anslått til å stamme fra det 4. århundre til det 6. århundre, muligvis allerede fra det 3. århundre.
Det blir oppbevaret på Det ukrainske nasjonalbibliotek Vernadskij (Petrov 553) i Kyiv.


== Referanser ==
Aleix Vidal

Aleix Vidal Parreu (født 21. august 1989) er en spansk fotballspiller som spiller for RCD Espanyol.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aleix Vidal Parreu – UEFA 
(en) Aleix Vidal Parreu – Transfermarkt 
(en) Aleix Vidal Parreu – national-football-teams.com 
(en) Aleix Vidal Parreu – WorldFootball.net 
(en) Aleix Vidal Parreu – FootballDatabase.eu 
(en) Aleix Vidal Parreu – Soccerway 
(en) Aleix Vidal Parreu – EU-Football.info 
(en) Aleix Vidal Parreu – FBref 
(es) Aleix Vidal Parreu – as.com
X Games Oslo 2016 – Snøbrett SuperPipe menn

SuperPipe med snøbrett for menn under X Games Oslo 2016 ble avholdt i Wyllerløypa i Oslo Vinterpark, med første runde 25. februar og finalerunde 26. februar.
Ayumu Hirano fra Japan tok sitt første X Games-gull foran den regjerende olympiske mesteren Jurij Podladtsjikov fra Sveits og amerikaneren Chase Josey.


== 1. runde ==


== Finale ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Langrenn under Vinter-OL for ungdom 2016 – 10 kilometer gutter

10 km fristil for gutter under Vinter-OL for ungdom 2016 ble avholdt på Birkebeineren skistadion 18. februar 2016.
Magnus Kim fra Sør-Korea vant øvelsen foran Vebjørn Hegdal fra Norge og Igor Fedotov fra Russland.49 utøvere deltok. 


== Resultater ==


== Referanser ==
Dorcasomini

Dorcasomini er en gruppe av biller som tilhører familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Slanke, langbeinte, gjerne brune trebukker med lange antenner. De ligner på gruppen blomsterbukker (Lepturinae).


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i det sørlige Afrika og i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==
Tallrike slekter fra Madagaskar som til tider har vært plassert i Dorcasomini blir nå vanligvis plassert i Apatophyseini.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien Dorcasominae Lacordaire, 1869 (synonymer Apatophysinae, Apatophyseinae)
Stammen Dorcasomini Lacordaire, 1869
Slekten Afroartelida  Vives & Adlbauer, 2005
Slekten Afroccrisis  Vives, 2009
Slekten Apterotoxitiadella Bjørnstad, 2017
Slekten Apterotoxitiades Adlbauer, 2008
Slekten Borneophysis  Vives & Heffern, 2006
Slekten Capetoxotus  Tippmann, 1959
Slekten Dorcasomus  Audinet-Serville, 1834
Slekten Kudekanye  Rice, 2008
Slekten Microcapnolymma  Pic, 1928
Slekten Micrometopus  Quedenfeldt, 1885
Slekten Otteissa  Pascoe, 1864
Slekten Pachyticon  Thomson, 1857
Slekten Trypogeus  Lacordaire, 1869 - ofte plassert i en stamme for seg, Trypogeini


== Kilder ==
Liste over artene
Cerambycidae of the World - Dorcasomini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Kategori:Dorcasomini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Dorcasomini – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Dorcasomini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Trypogeini

Trypogeini er en gruppe av biller som tilhører familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Slanke, langbeinte, gjerne brune trebukker med lange antenner. De ligner på gruppen blomsterbukker (Lepturinae).


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==
Slekten Trypogeus blir ofte ført til Dorcasomini.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien Dorcasominae Lacordaire, 1868 (synonymer Apatophysinae, Apatophyseinae)
Stammen Trypogeini Vives, 2005
Slekten Trypogeus Lacordaire, 1869
Trypogeus albicornis Lacordaire, 1869
Trypogeus apicalis Fisher, 1936
Trypogeus aureopubens (Pic, 1903)
Trypogeus barclayi Vives, 2007
Trypogeus cabigasi Vives, 2005
Trypogeus coarctacus Holzschuh, 2006
Trypogeus fuscus Nonfried, 1894
Trypogeus gressitti Miroshnikov, 2014
Trypogeus guangxiensis Miroshnikov & Liu, 2016
Trypogeus javanicus Aurivillius, 1924
Trypogeus murzini Miroshnikov, 2014
Trypogeus pygmaeus Miroshnikov, 2018
Trypogeus sericeus (Gressitt, 1951)
Trypogeus superbus (Pic, 1922)
Trypogeus taynguyensis Miroshnikov, 2018
Trypogeus tonkinensis Miroshnikov, 2018


== Kilder ==
Liste over artene


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Worldwide Cerambycoidea Photo Gallery - Dorcasominae [1]. Stort bildegalleri.
Alberto Lattuada

Alberto Lattuada (født 13. november 1914 i Milano, død 3. juli 2005) var en italiensk filmregissør. Han stod bak en rekke populære filmer og var en av landets viktigste filmskapere i etterkrigstiden. Hans kone var skuespilleren Carla Del Poggio. 


== Biografi ==
Lattuada startet filmkarrieren i 1940 som manusforfatter og regiassistent på Mario Soldatis Piccolo Mondo Antico. Han regisserte sin første film Giacomo l'idealista i 1943)
I 1950 regisserte han Piken fra varieteen i samarbeid med Federico Fellini, som også var Fellinis første film som regissør.
Lattuada døde 90 års gammel av  Alzheimers. Han ble begravet i familiekirkegården i Morimondo.


== Filmografi ==
1942 : Giacomo l'idealista
1943 : La freccia nel fianco
1945 : La nostra guerra
1946 : Loven dømmer deg (Il bandito)
1947 : Giovanni (Il delitto di Giovanni Episcopo)
1948 : Uten barmhjertighet (Senza pietà)
1949 : Møllen i Po (Il mulino del Po)
1950 : Piken fra varieteen (Luci del Varietà)
1951 : Anna
1952 : Frakken (Il Cappotto)
1953 : Hun-ulven (La lupa)
1953 : L'amore in città, episode Gli italiani si voltano
1954 : Brennmerket (La spiaggia)
1955 : Scuola elementare
1957 : Guendalina
1958 : Kosakkenes opprør (La tempesta)
1960: Tenåringen (I dolci inganni)
1960 : Lettere di una novizia
1961 : Det uforutsette (L'imprevisto)
1962 : Mafioso
1962 : La steppa
1965 : La Mandragola
1966 : Jeg er usynlig - gul (Matchless)
1967 : Don Giovanni in Sicilia
1968 : Den navnløse (Fraulein Doktor)
1969 : L'amica
1970 : Mannen som kom til kaffe og ...(Venga a prendere il caffè... da noi)
1972 : Synden (Bianco, rosso e...)
1973 : Sono stato io
1974 : Le farò da padre
1976 : Cuore di cane
1976 : Oh! Serafina
1978 : Così come sei
1980 : La cicala
1981 : Nudo di donna
1986 : Una spina nel cuore


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alberto Lattuada på Internet Movie Database 
(sv) Alberto Lattuada i Svensk Filmdatabas 
(da) Alberto Lattuada på Filmdatabasen 
(fr) Alberto Lattuada på Allociné 
(en) Alberto Lattuada på AllMovie 
(en) Alberto Lattuada hos Turner Classic Movies 
(en) Alberto Lattuada hos The Movie Database
Forbudt kjærlighet

Forbudt kjærlighet (engelsk: Interlude) er en amerikansk romantisk film fra 1957, regissert av Douglas Sirk og produsert av Universal International. I hovedrollene spiller June Allyson, Rossano Brazzi. 


== Medvirkende ==
June Allyson - Helen Banning
Rossano Brazzi - Tonio Fischer
Marianne Koch - Reni Fischer
Françoise Rosay - Countess Irena Reinhart
Jane Wyatt - Prue Stubbins
Keith Andes - Dr. Morley Dwyer
Frances Bergen - Gertrude Kirk
Lisa Helwig - Housekeeper
Herman Schwedt - Henig
Anthony Tripoli - Dr. Smith
John Stein - Dr. Stein


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Forbudt kjærlighet på Internet Movie Database 
(sv) Forbudt kjærlighet i Svensk Filmdatabas 
(da) Forbudt kjærlighet i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Forbudt kjærlighet på Allociné 
(nl) Forbudt kjærlighet på MovieMeter 
(en) Forbudt kjærlighet på AllMovie 
(en) Forbudt kjærlighet på Turner Classic Movies 
(en) Forbudt kjærlighet på Rotten Tomatoes
Marcus Rashford

Marcus Rashford (født 31. oktober 1997) er en engelsk fotballspiller som spiller for Manchester United.Rashford fikk sin førstelagsdebut for Manchester United 25. februar 2016 i 5–1 seieren mot Midtjylland i den andre kampen av 32.-delsfinalen i Europaligaen. Rashford fikk beskjed om at han var med i startoppstillingen under oppvarmingen på grunn av at førstevalget Anthony Martial ble skadet under oppvarming. Rashford ble kåret til banens beste spiller etter å ha scoret to mål i andre omgang.Han debuterte i Premier League tre dager senere hjemme mot Arsenal. Han var med fra start og takket for tilliten med to mål og en målgivende pasning. Han ble med dette den yngste som har scoret mer enn ett mål i Premier League-debuten sin.


== Landslaget ==
Den 27. mai 2016 fikk han sin første landskamp for England mot Australia. Han scoret også sitt første landslagsmål i samme kamp.Han ble tatt ut i Englands EM-tropp til EM i Frankrike 2016.Rashford ble tatt ut i Englands tropp til VM i fotball 2018 i Russland.Han ble tatt ut i Englands EM-tropp til EM i fotball 2021.Han ble tatt ut i Englands tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.


== Utmerkelser ==
Rashford ble i 2020 utnevnt til medlem av Order of the British Empire (MBE) for sin innsats for sårbare barn i Storbritannia under koronaviruspandemien.


== Meritter ==


=== Manchester United ===
FA-cupen (1): 2016
Ligacupen: (1) 2017
Europaligaen: (1) 2016/17
FA Community Shield: (1) 2016


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Marcus Rashford – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Marcus Rashford – UEFA 
(fr) Marcus Rashford – LÉquipe 
(en) Marcus Rashford – Transfermarkt 
(en) Marcus Rashford – national-football-teams.com 
(en) Marcus Rashford – WorldFootball.net 
(en) Marcus Rashford – Soccerbase.com 
(en) Marcus Rashford – FootballDatabase.eu 
(en) Marcus Rashford – Soccerway 
(en) Marcus Rashford – EU-Football.info 
(en) Marcus Rashfords spillerprofil for Manchester United på Stretfordend.co.uk
Papyrus 43

Papyrus 43, hos (Gregory-Aland), merket med 
  
    
      
        
          
            P
          
        
      
    
    {\displaystyle {\mathfrak {P}}}
  43, er et tidlig skrift fra Det nye testamente på oldgresk. Det er et papyrusmanuskript fra Johannes' åpenbaring. Det inneholder Åp 2,12-13; 15,8-16,2. Manuskriptet er ved hjelp av paleografi blitt anslått til å stamme fra det 6. eller 7. århundre. 
Det blir oppbevart på British Library (Inv. 2241) i London.


== Litteratur ==
W. E. Crum, and H. I. Bell, Coptica III, Wadi Sarga: Coptic and Greek Texts from the Excavations Undertaken by the Byzantine Research Account, (Copenhagen, 1922), pp. 43–51.
Ellwood M. Schofield, The Papyrus Fragments of the Greek New Testament, Southern Baptist Theological Seminary, Louisville, 1936, pp. 292–295.


== Se også ==
Papyruskilder til Det nye testamente
Silvio Gesell

Silvio Gesell (født 17. mars 1862 i St. Vith i Belgia, død 11. mars
1930 i Oranienburg i Brandenburg) var en tysk økonom, og liberalist og mutualist. Han skrev et stort antall skrifter, blant annet Die natürliche Wirtschaftsordnung durch Freiland und Freigeld (1916), der rentefri økonomi behandles, og som legger grunnlaget for den økonomiske teorien om Freiwirtschaft.


== En mekanisme for pengeomløp ==
Gesell gikk inn for et system med såkalt demurrage på penger i stedet for vanlig beskatning og rente. Demurrage betyr at pengenes verdi minsker i henhold til en på forhånd utarbeidet tabell, alternativt at man regelmessig må legge til noe til sedlene, for eksempel et frimerke av bestemt valør, for at de skal være gyldige.
Det som fikk Gesell på disse tankene var blant annet at han så det som viktig for økonomien og velstanden at penger ble brukt så fort som mulig. Han utgikk fra kvantitetsteorien om penger, M*V = P*Y. Om pengenes omløpshastighet kunne økes, skulle konsumpsjonen og dermed velstanden øke, var tanken.
Denne ideen ble tatt opp siden av den såkalte Stamp Scrip-bevegelsen i USA på 1930-tallet liksom den lille østerrikske byen Wörgl og noen andre europeiske byer. Flere nåværende pengereformister har prøvd å gjenopplive arvet etter Gesell og argumenterte for at systemet burde erstatte dagens pengegsystem, bl.a Margrit Kennedy og Stephen C. Clark. Troligvis var det denne ideen som Keynes hadde i tankene da han i en av bøkene sine hevdet at etterverdenen troligvis skulle lære mer av Gesell enn av Marx.


== Øvrig ==
Silvio Gesell deltok tilsammen med Gustav Landauer i den kortvarige bayerske rådsrepublikken i München 1919. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Natural Economic Order (engelsk översättning av Gesells mest kända verk)