jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Liv S. Nilsson

Liv Solbjørg Nilsson (født 28. januar 1943, død 4. juli 1994) var en norsk fagforeningsleder. Hun var den første kvinnelige lederen av Norsk Kommuneforbund.
Hun begynte sin yrkeskarriere ved Rønvik sykehus i 1971 som kontorsekretær, etter en tid ble hun tillitsvalgt ved sykehuset. Hun arbeidet ved sykehuset frem til 1980, da ble hun valgt til leder av distriktsstyret for Norsk Kommuneforbund i Nordland. Allerede i 1982 ble hun valgt til leder i Norsk Kommuneforbund, men hun overtok ikke formelt før i 1985 da den tidligere lederen Torger Oxholm gikk av da han nådde aldersgrensen. Dette var en vanskelig tid for Liv, selv om hadde blitt valgt til leder var hun ikke den virkelige lederen. Hun uttalte til LO-Aktuelt i 1991 at «ingen visste hvem som var den egentlige lederen» 
Da hun ble valgt til leder i 1982 var det få kvinner i ledelsen i det kvinnedominerte forbundet. For å få en større kvinnedominans i ledelsen stilte hun opp for kvinnene. Allerede året etter hun virkelig overtok som leder barket hun sammen med statsminister Gro Harlem Brundtland. Liv S. Nilsson mente at regjeringen hadde håndtert lønnsoppgjøret i offentlig sektor en svært klønete måte. Oppgjøret med statsministeren viste at hun var en uredd leder, noe hun også var innad i fagbevegelsen.
Allerede to år etter hun ble valgt til leder fikk hun diagnosen kreft i 1987. Hun ble frisk igjen, men fikk en uhelbredelig diagnose fire år senere. Hun døde i 1994 bare 51 år gammel. I ett av minneordene heter det  «Liv S. Nilsson ga lavtlønnede kvinner et ansikt, og satte seg i respekt i en mannsdominert fag og arbeiderbevegelse».


== Referanser ==


== Kilder ==
arbeidslivet.no: Liv S.Nilsson
fafo.no: Kvinner i fagbevegelsen 2013 Kristine Nergaard, Mona Bråten og Anne Mette Ødegård  ISBN 978-82-7422-987-7
Statsministerens minneord om Liv Nilsson Regjeringen.no - Statsministerens kontor.


== Eksterne lenker ==
(en) Liv S. Nilsson på Internet Movie Database
Jayma Mays

Jamia Suzette Mays, eller bedre kjent som Jayma Mays (født 16. juli 1979 i Bristol, Tennessee, USA), er en amerikansk skuespillerinne og sanger. Hun er kjent for å spille Emma Pillsbury i Fox' musikalske komedieserie Glee, og filmroller som Amy i Paul Blart: Mall Cop og Grace i Smurfene og Smurfene 2. Siden oktober 2013 har hun spilt rollen som Debbie i TV-serien The Millers.


== Tidlig liv ==

Mays ble født i Bristol, Tennessee, er oppvokst i Grundy, Virginia, og er datter av Paulette (født Norris) og James Mays, en gymnaslærer som også jobbet i kullgruveindustrien. Mays' interesser som barn varierte fra sang til matematikk. I en alder av 15, ble Mays tilbudt en jobb som arbeider på den lokale radiostasjonen for å lese dødsannonsene. Etter eksamen fra Grundy High School, fikk hun en tilknyttende grad fra Southwest Virginia Community College. Mays deltok deretter på Virginia Tech i et år, før hun ble overført til Radford University.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jayma Mays – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Jayma Mays på Internet Movie Database 
(sv) Jayma Mays i Svensk Filmdatabas 
(da) Jayma Mays på Filmdatabasen 
(da) Jayma Mays på Scope 
(fr) Jayma Mays på Allociné 
(en) Jayma Mays på AllMovie 
(en) Jayma Mays hos Turner Classic Movies 
(en) Jayma Mays hos Rotten Tomatoes 
(en) Jayma Mays hos TV Guide 
(en) Jayma Mays hos The Movie Database 
(en) Jayma Mays på Apple Music 
(en) Jayma Mays på Discogs 
(en) Jayma Mays på MusicBrainz 
(en) Jayma Mays på Last.fm 
(en) Jayma Mays på Genius — sangtekster 
(en) Jayma Mays på AllMusic 
Jayma Mays på Instagram 
Jayma Mays hos TV.com
Astrid Njålsdatter

Astrid Njålsdatter av Skjalgaætten fra Hålogaland i Norge var ifølge den siste utvidelsen (1200-tallet) av Hervors saga gift med kong Stenkil.
Astrid ble født som datter av den norske stormannen Njål Finnssønn og Gunhild Halvdansdatter i storslekten Skjalgsslekten i Hålogaland i Norge. Hun var ifølge  utvidelsen gift med den i forøvrig ukjente stormannen Ragnvald den gamle. På grunn av et sted i Adam av Bremens krønike, der denne uttrykker usikkerhet om Stenkil var stesønn eller søskenbarn til Emund gamle (senere kaller han ham entydig for hans søskenbarn), har hun blitt tolket som dennes hustru.


== Referanser ==
Sten Inge Jørgensen

Sten Inge Jørgensen (født 12. august 1970) er en norsk journalist, bokanmelder og forfatter.
Jørgensen arbeider som utenriksjournalist i Morgenbladet og har Europa og Tyskland som spesialfelt.I 2015 mottok han Willy Brandt-prisen for sitt arbeid med å formidle et omfangsrikt bilde av dagens Tyskland til norske lesere.


== Bibliografi ==
Politisk manifest 2000, med Erling Fossen og Morten Andreas Strøksnes, Pax (2000)
ATTAC og globaliseringen, Aschehoug (2001)
Vesten mister grepet, Kagge (2007)
Globale utfordringer, Høyskoleforlaget (2010)
Tyskland stiger frem, Aschehoug (2014)
Vi som elsker Europa, Kagge (2018)


== Referanser ==
Daniel Müller

Daniel Müller (født 29. mai 1965), sveitsiske curlingspiller som deltok i de olympiske leker 1998 i Nagano.
Müller ble olympisk mester i curling under vinter-OL 1998 i Nagano. Han var med på det sveitsiske laget som vant curlingturneringen for menn foran Canada og Norge. De vant semifinalen over Norge med 8-7 og finalen over Canada med 9-3. De andre på laget var Diego Perren, Dominic Andres, Patrick Hürlimann og Patrik Lörtscher.


== OL-medaljer ==
1998  Nagano -  Gull i curling, menn  Sveits


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Daniel Müller – Olympedia 
(en) Daniel Müller – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Daniel Müller – World Curling Tour 
(en) Daniel Müller – World Curling Federation
Behind The Sun

Behind The Sun er det nittende albumet fra det norske bandet Motorpsycho. 


== Sporliste ==
Cloudwalker (A darker blue)
Ghost
On a plate
Kvæstor (incl. Where Greyhounds Dare
Hell, part 4-6: Traitor/The Tapestry/Swiss Cheese Mountaing
Entropy
The Magic & The Wonder (A Love Theme)
Hell, Part 7: Vicitim Of Rock


== Medvirkende ==
Bent Sæther – vokal, bass, gitar, keyboard
Hans Magnus Ryan – vokal, gitar, keyboard
Kenneth Kapstad – trommer
Reine Fiske - gitar, mellotron


== Eksterne lenker ==
(en) Behind The Sun på Discogs 
(en) Behind The Sun på MusicBrainz 
(en) Behind The Sun på AllMusic
Patrick Hürlimann

Patrick Hürlimann (født 9. juli 1963 i Zug), sveitsiske curlingspiller som deltok i de olympiske leker 1998 i Nagano.
Hürlimann ble olympisk mester i curling under vinter-OL 1998 i Nagano. Han var med på det sveitsiske laget som vant curlingturneringen for menn foran Canada og Norge. De vant semifinalen over Norge med 8-7 og finalen over Canada med 9-3. De andre på laget var Diego Perren, Dominic Andres, Daniel Müller og Patrik Lörtscher.


== OL-medaljer ==
1998  Nagano -  Gull i curling, menn  Sveits


== Eksterne lenker ==
(en) Patrick Hürlimann – Olympedia 
(en) Patrick Hürlimann – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Patrick Hürlimann – World Curling Federation
Jessalyn Gilsig

Jessalyn Sarah Gilsig (født 30. november 1971) er en canadisk skuespiller, kjent for sine roller i TV-serien Boston Public, som Gina Russo i Nip/Tuck og som Will Schuesters kone/eks-kone, Terri Schuester, i Glee. Hun opptrådte også i flere episoder av NYPD Blue og Prison Break, og hadde en tilbakevendende rolle på Heroes, samt flere andre serier.


== Tidlig liv og privatliv ==
Gilsig ble født i Montreal, Quebec, Canada, og er datter av Claire, en forfatter og oversetter, og Toby Gilsig, en ingeniør. Hun begynte som skuespiller da hun var 12 år. Hun gikk på videregående på Trafalgar School for jenter i sentrum av Montreal. Senere har hun studert ved Harvard Universitys American Repertory Theater, og deltok på McGill University fra 1989 til 1993, og gikk ut med en Bachelor of Arts-grad i engelsk i 1993.Gilsig møtte først Bobby Salomon da begge var Montreal high school-elever. De gikk ut sammen i kort tid, med Gilsig kommenterende at Salomon var «en kul fyr» og fotball quarterback. Etter at Salomon deretter ble en filmprodusent, flyttet de til Hollywood i 2002, og han og Gilsig fornyet sitt vennskap, og begynte å date igjen. Paret giftet seg den 1. januar 2005. Siden både Salomon og Gilsig er jødisk (Gilsig på farssiden), hadde paret et tradisjonelt jødisk bryllup. Gilsig og Salomon har en datter, Penelope, som er født den 26. september 2006. Gilsig søkte om skilsmisse fra Salomon den 8. september 2010, og mente at de hadde uforenlige forskjeller. De har vært separert siden 2009.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Rohan, Virginia. «Gilsig Goes 'Public' And Grapples With Racism.» Chicago Tribune. 6 Feb 2001: 8.
Stebbins, Sarah. «School Ties.» InStyle. Summer 2005: 272-273.


== Eksterne lenker ==
(en) Jessalyn Gilsig på Internet Movie Database 
(sv) Jessalyn Gilsig i Svensk Filmdatabas 
(fr) Jessalyn Gilsig på Allociné 
(en) Jessalyn Gilsig på AllMovie 
(en) Jessalyn Gilsig hos Turner Classic Movies 
(en) Jessalyn Gilsig hos Rotten Tomatoes 
(en) Jessalyn Gilsig hos TV Guide 
(en) Jessalyn Gilsig hos The Movie Database 
(en) Jessalyn Gilsig hos Behind The Voice Actors 
(en) Jessalyn Gilsig på Internet Off-Broadway Database
Diego Perren

Diego Perren (født 10. januar 1965 i Zermatt), sveitsiske curlingspiller som deltok i de olympiske leker 1998 i Nagano.
Perren ble olympisk mester i curling under vinter-OL 1998 i Nagano. Han var med på det sveitsiske laget som vant curlingturneringen for menn foran Canada og Norge. De vant semifinalen over Norge med 8-7 og finalen over Canada med 9-3. De andre på laget var Patrick Hürlimann, Dominic Andres, Daniel Müller og Patrik Lörtscher.


== OL-medaljer ==
1998  Nagano -  Gull i curling, menn  Sveits


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Diego Perren – Olympics.com 
(en) Diego Perren – Olympic.org 
(en) Diego Perren – Olympedia 
(en) Diego Perren – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Diego Perren – World Curling Tour 
(en) Diego Perren – World Curling Federation
Patrik Lörtscher

Patrik Lörtscher (født 19. mars 1960), sveitsiske curlingspiller som deltok i de olympiske leker 1998 i Nagano.
Lörtscher ble olympisk mester i curling under vinter-OL 1998 i Nagano. Han var med på det sveitsiske laget som vant curlingturneringen for menn foran Canada og Norge. De vant semifinalen over Norge med 8-7 og finalen over Canada med 9-3. De andre på laget var Patrick Hürlimann, Dominic Andres, Daniel Müller og Diego Perren.
Han ble verdensmester i curling 1981 i London i Ontario i Canada.


== OL-medaljer ==
1998  Nagano -  Gull i curling, menn  Sveits


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Patrik Lörtscher – Olympics.com 
(en) Patrik Lörtscher – Olympic.org 
(en) Patrik Lörtscher – Olympedia 
(en) Patrik Lörtscher – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Patrik Lörtscher – World Curling Tour 
(en) Patrik Lörtscher – World Curling Federation
Dominic Andres

Dominic Andres (født 6. oktober 1972 i Bern), sveitsiske curlingspiller som deltok i de olympiske leker 1998 i Nagano.
Andres ble olympisk mester i curling under vinter-OL 1998 i Nagano. Han var med på det sveitsiske laget som vant curlingturneringen for menn foran Canada og Norge. De vant semifinalen over Norge med 8-7 og finalen over Canada med 9-3. De andre på laget var Diego Perren, Daniel Müller, Patrick Hürlimann og Patrik Lörtscher.


== OL-medaljer ==
1998  Nagano -  Gull i curling, menn  Sveits


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dominic Andres – Olympedia 
(en) Dominic Andres – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Dominic Andres – World Curling Tour 
(en) Dominic Andres – World Curling Federation
Carol Kane

Carolyn Laurie «Carol» Kane (født 18. juni 1952 i Cleveland i Ohio) er en amerikansk teater-, film- og fjernsynsskuespiller.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Carol Kanes foreldre var Joy, en jazzsangerinne, danserinne og pianist, og Michael Kane, en arkitekt som også arbeidet for Verdensbanken. Hewnnes familie var jødisk og hun nedstammet fra russiske immigranter. Hun vokste opp i New York City.
Foreldrene skilte seg da hun var 12 år gammel. Hun gikk på Cherry Lawn School, en progressiv kostskole i Darien i Connecticut til 1965. Hun gikk også på Professional Children's School i New York City.


=== Karrière ===
Hun fikk sin profesjonelle debut i 1966 i stykket The Prime of Miss Jean Brodie, med Tammy Grimes.I 1970 hadde hun en viktig rolle i filmen Blood of the Iron Maiden. Hun ble kjent på 1970-tallet med roller i filmene Hester Street (som hun ble nominert til en Oscar for) og Annie og jeg. Hun var med i fjernsynsserien Taxi tidlig i 1980-årene, som konen til Latka, rollefiguren spilt av Andy Kaufman, som hun vant Emmy-prisen for sitt arbeid to ganger.
Hun spilte rollefiguren Madame Morrible i musikalen Wicked, både i lokale produksjoner og på Broadway fra 2005 til 2014.


== Filmografi ==


== Annet arbeid ==
This is My Night (Musikkvideo) (1985) – Mimi i Chaka Khans musikkvideo
Wicked (2005–2009; 2013–d.d.) – Madame Morrible (Forskjellige produksjoner)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Carol Kane på Internet Movie Database 
(sv) Carol Kane i Svensk Filmdatabas 
(da) Carol Kane på Filmdatabasen 
(da) Carol Kane på Scope 
(fr) Carol Kane på Allociné 
(en) Carol Kane på AllMovie 
(en) Carol Kane hos Turner Classic Movies 
(en) Carol Kane hos Rotten Tomatoes 
(en) Carol Kane hos The Movie Database 
(en) Carol Kane hos Internet Broadway Database 
(en) Carol Kane på Internet Broadway Database
(en) Carol Kane på Internet Off-Broadway Database
John Gummer

John Selwyn Gummer, baron Deben, (født 26. november 1939) er en britisk politiker fra det konservative parti, tidligere parlamentsmedlem i House of Commons, siden 2010 representant i House of Lords. Han er leder av den uavhengige Committee on Climate Change. Han sitter også som styreleder i konsulentselskapet Sancroft International, gjenvinningselskapet Valpak, GLOBE International, Association of Professional Financial Advisers og Veolia Water UK. Han er direktør i Veolia Voda, Catholic Herald og Castle Trust – det siste er et utlåns- og investeringsfirma. Han er også bobestyrer (trustee) i havbevaringsstiftelsen Blue Marine Foundation.
Han var minister for London fra 1994 til 1997.
John Gummer forlot House of Commons etter valget i 2010, og ble utnevnt til overhuset (House of Lords) som lord Deben.


== Bibliografi ==
1966: When the Coloured People Come, by John Gummer, Oldbourne, ISBN 0-356-01199-2
1969: To Church with Enthusiasm, by John Gummer
1971: The Permissive Society: Fact or Fantasy?, by John Selwyn Gummer, Cassell, ISBN 0-304-93821-1
1974: The Christian Calendar, by Leonard W. Cowie and John Selwyn Gummer, Weidenfeld & Nicolson, ISBN 0-297-76804-2
1987: Faith in Politics: Which Way Should Christians Vote?, by John Gummer, Society for Promoting Christian Knowledge, ISBN 0-281-04299-3
1990: Christianity and Conservatism, by John Gummer
1997: Green Buildings Pay, edited by B. W. Edwards, foreword by John Gummer, Spon Press, ISBN 0-419-22730-X
1998: From Earth Summit to Local Agenda 21: Working Towards Sustainable Development, edited by William Laffery, Katarina Eckerberg, William M. Laffery, foreword by John Gummer, Earthscan Publications, ISBN 1-85383-547-1
1998: Precision Agriculture: Practical Applications of New Technologies, by John Gummer and Peter Botschek, The International Fertiliser Society, ISBN 0-85310-062-4
Weekly columnist in Estates Gazette magazine


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Gummer hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) John Gummer hos The Peerage 
Guardian Unlimited Politics – Ask Aristotle: John Gummer MP
TheyWorkForYou.com – John Gummer MP
BBC article on the burger / BSE story
Video of BSE story from 1990
Castle Trust
Steinrøysa neri bakken

«Steinrøysa neri bakken» er en norsk vise skrevet av Alf Prøysen. Den ble utgitt i viseboka Drengstu'viser i 1948 og på plate i 1949. Det er også et minnesmerke over Prøysen ved NRK Marienlyst med navnet «Steinrøysa neri bakken».
Prøysen hadde først skrevet «på rallarsvensk og i skillingsvisestil» med tittelen «Bland björkorna bredvid kojan», men den norske versjonen var både realistisk og usentimental. Melodien er en tradisjonsmelodi, eller eventuelt Prøysens egen bearbeidelse av en tradisjonsmelodi.
Sangens jeg-person er en ungkar som forsøker å bli venn med ei ung jente, men som avvises av sitt eget rykte; steinrøysa er både stedet hvor han møter henne, avvises og senere våkner etter en rangel.
Prøysen spilte inn sangen i mars 1949. Den ble utgitt på 78-platen Columbia GN 1739 sammen med sangen «Den skyldige».
Prøysen refererte senere til visa i sin egen kalendervise «Året rundt», hvor juniverset begynner med «Når mai er forbi, så ta deg en tur, til steinrøysa neri bakken, da blomstrer det nyperoser i ur, i steinrøysa neri bakken ...». I det siste avsnittet i memoarboka Det var da det og itte nå (1971) nevnes også Prestvægen, Prøysenstua og den faktiske steinrøysa der.


== Steinrøysa på Marienlyst ==
Etter Prøysens død i 1970 var det et ønske om et sentralt minnesmerke over ham. Utenfor NRKs lokaler på Marienlyst ligger «Steinrøysa neri bakken», et minne som ble etablert i 1971 på initiativ fra NRK. Steinrøysa består av én stein fra hver kommune i Norge. Steinrøysa er siden utviklet til en minnelund over Prøysen, Erik Bye og Otto Nielsen; de tre samarbeidet i radioprogrammet Søndagsposten.


== Referanser ==
Mike Harris

Michael «Mike» Harris (født 9. juni 1967), canadisk curlingspiller som deltok i de olympiske leker 1998 i Nagano.
Harris vant en olympisk sølvmedalje i curling under vinter-OL 1998 i Nagano. Han var med på det canadiske laget som kom på andreplass  i curlingturneringen for menn bak Sveits. De vant semifinalen over USA med 7-1 mend tapte finalen til Sveits med 9-3. De andre på laget var Richard Hart, Collin Mitchell, George Karrys og Paul Savage.


== OL-medaljer ==
1998  Nagano -  Sølv i curling, menn  Canada


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mike Harris – Olympics.com 
(en) Mike Harris – Olympic.org 
(en) Mike Harris – Olympedia 
(en) Mike Harris – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Mike Harris – World Curling Tour 
(en) Mike Harris – World Curling Federation
Richard Hart

Richard Hart (født 14. oktober 1968 i Toronto), canadisk curlingspiller som deltok i de olympiske leker 1998 i Nagano.
Hart vant en olympisk sølvmedalje i curling under vinter-OL 1998 i Nagano. Han var med på det canadiske laget som kom på andreplass  i curlingturneringen for menn bak Sveits. De vant semifinalen over USA med 7-1 mend tapte finalen til Sveits med 9-3. De andre på laget var Mike Harris, Collin Mitchell, George Karrys og Paul Savage.
Han ble verdensmester i curling 2007 i Edmonton i Canada.


== OL-medaljer ==
1998  Nagano -  Sølv i curling, menn  Canada


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Richard Hart – Olympics.com 
(en) Richard Hart – Olympic.org 
(en) Richard Hart – Olympedia 
(en) Richard Hart – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Richard Hart – World Curling Tour 
(en) Richard Hart – World Curling Federation
Erna Hagensen

Erna Hagensen (født 7. mars 1957 i Lørenskog) er en norsk fagforeningsleder. Hun var leder av Norsk Arbeidsmandsforbund fra 2003 til 2019.
Hun har bakgrunn som renholder og bartender. Da hun arbeidet i ISS var hun både tillitsvalgt og verneombud. I 1992 ble hun ansatt i prosjektet Ren utvikling. I 1995 ble hun valgt til forbundssekretær i Norsk Arbeidsmandsforbund og i 1999 ble hun valgt til nestleder i forbundet.
I 2003 ble hun valgt til leder og ble gjenvalgt to ganger.


== Referanser ==


== Kilder ==
arbeidslivet.no: Portrett: Erna-Hagensen
fafo.no  Kvinner i fagbevegelsen 2013 (side 66) Kristine Nergaard, Mona Bråten og Anne Mette Ødegård ISBN 978-82-7422-987-7
Collin Mitchell

Collin Mitchell (født 23. september 1969 i Freeport på Bahamas), canadisk curlingspiller som deltok i de olympiske leker 1998 i Nagano.
Mitchell vant en olympisk sølvmedalje i curling under vinter-OL 1998 i Nagano. Han var med på det canadiske laget som kom på andreplass  i curlingturneringen for menn bak Sveits. De vant semifinalen over USA med 7-1 mend tapte finalen til Sveits med 9-3. De andre på laget var Richard Hart, Mike Harris, George Karrys og Paul Savage.


== OL-medaljer ==
1998  Nagano -  Sølv i curling, menn  Canada


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Collin Mitchell – Olympedia 
(en) Collin Mitchell – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Collin Mitchell – World Curling Tour 
(en) Collin Mitchell – World Curling Federation
George Karrys

George Karrys (født 15. februar 1967 i Toronto), canadisk curlingspiller som deltok i de olympiske leker 1998 i Nagano.
Karrys vant en olympisk sølvmedalje i curling i vinter-OL 1998 i Nagano. Han var med på det canadiske laget som kom på andreplass  i curlingturneringen for menn bak Sveits. De vant semifinalen over USA med 7-1 mend tapte finalen til Sveits med 9-3. De andre på laget var Mike Harris, Collin Mitchell, Richard Hart og Paul Savage.


== OL-medaljer ==
1998  Nagano -  Sølv i curling, menn  Canada


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) George Karrys – Olympedia 
(en) George Karrys – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) George Karrys – World Curling Tour 
(en) George Karrys – World Curling Federation
Jenna Ushkowitz

Jenna Noelle Ushkowitz (født 28. april 1986 i Seoul) er en amerikansk skuespillerinne, vokalist, danser og forfatter, mest kjent for sine opptredener i Broadway-musikaler og for sin rolle som Tina Cohen-Chang i Glee. Hun har også skrevet en biografi med tittelen Choosing Glee. Ellers har Jenna dukket opp i Lady Gagas musikkvideo til «Marry the Night» og serien Zack og Codys søte hotelliv.
Ushkowitz ble født i Sør-Korea, men ble adoptert i en alder av tre måneder, og oppvokst i East Meadow, New York som en katolikk. Etternavnet hennes stammer imidlertid fra sin adoptive farfar som var jødisk.Ushkowitz og motspiller Lea Michele har vært venner helt siden de var åtte år, men tok likevel ikke audition for rollene i Glee sammen.


== Filmografi ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jenna Ushkowitz på Internet Movie Database 
(fr) Jenna Ushkowitz på Allociné 
(en) Jenna Ushkowitz på AllMovie 
(en) Jenna Ushkowitz hos Turner Classic Movies 
(en) Jenna Ushkowitz hos Rotten Tomatoes 
(en) Jenna Ushkowitz hos TV Guide 
(en) Jenna Ushkowitz hos The Movie Database 
(en) Jenna Ushkowitz hos Internet Broadway Database 
(en) Jenna Ushkowitz hos Behind The Voice Actors 
Offisielt nettsted 
(en) Jenna Ushkowitz – kategori av bilder, video eller lyd på Commons  til Broadway-produksjonen av Spring Awakening.
Paul Savage

Allin Paul Savage (født 25. juli 1947 i Toronto), canadisk curlingspiller som deltok i de olympiske leker 1998 i Nagano.
Savage vant en olympisk sølvmedalje i curling under vinter-OL 1998 i Nagano. Han var med på det canadiske laget som kom på andreplass  i curlingturneringen for menn bak Sveits. De vant semifinalen over USA med 7-1 mend tapte finalen til Sveits med 9-3. De andre på laget var Mike Harris, Collin Mitchell, George Karrys og Richard Hart.
Han ble verdensmester i curling 1983 i Regina i Canada.


== OL-medaljer ==
1998  Nagano -  Sølv i curling, menn  Canada


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paul Savage på Internet Movie Database 
(en) Paul Savage – Olympedia 
(en) Paul Savage – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Paul Savage – World Curling Tour 
(en) Paul Savage – World Curling Federation
Gerd Tinglum

Gerd Tinglum (født 28. september 1951 i Namsskogan) er en norsk kunstner. Hun er utdannet ved Tokyo University of Fine Arts i Japan, Statens kunstakademi i Oslo og Hochschule für Bildende Künste i Hamburg i Tyskland. Hun har hatt separatutstilling bl.a. ved Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design, Kunstnerforbundet, Stenersenmuseet og Kunstnernes Hus. Hun har hatt offentlige utsmykkningsoppdrag ved Halden fengsel, Asker og Bærum Politistasjon og Asker og Bærum sykehus. Fra 1996 til 2009 var hun professor ved Kunsthøgskolen i Oslo og i 2012 ble hun ansatt som professor ved Kunst- og designhøgskolen i Bergen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Verk av Gerd M. Tinglum på nasjonalmuseet.no
(no) Publikasjoner om og av Gerd Tinglum i BIBSYS