jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Torsdagsløpet

Torsdagsløpet er det største løpet i Sarpsborg og arrangeres hver torsdag fra påske til jul.
Løpet ble første gang arrangert i dagens løype i 1985. De siste årene har løpet blitt arrangert mellom 30 og 40 ganger årlig, med et snitt på mellom 40 og 50 deltakere. I likhet med andre løp var interessen stor på 1980-tallet, før den dalte rundt årtusenskiftet. I 2013 eksploderte bruken av treningsapper, og deltakerantallet i Torsdagsløpet doblet seg. Løypa går i skogen mellom Grålum og Sykehuset Østfold på Kalnes. 5 kilometer lenger vest arrangeres det 400 meter lengre Borredalen rundt, som Torsdagsløpet kniver med om å være Østfolds største mosjonsløp.Det er tradisjon for å løpe med nisselue i det siste løpet for sesongen. De 30 beste løperne i hvert løp tildeles poeng etter verdenscupsystemet (100, 80 og 60, 50 og 45 poeng til de fem beste), som oppsummeres for hver sesong i den såkalte Torsdagscupen.


== Løpstrasé ==
Løperne starter ved fylkesvei 558 og følger Lundestadveien et stykke før en stor runde i Kalnesskogen hvor Gamle kongevei krysses to ganger. 


== Sesonger ==
USA-mesterskapet i maraton 2015

USA-mesterskapet i maraton 2015 (2015 USATF Marathon Championships) ble arrangert 15. mars 2015, som en del av Los Angeles Marathon i Los Angeles i California i USA. 
Herreklassen i Los Angeles Maraton ble vunnet av kenyanske Daniel Kiprop Limo, foran Lani Rutto, men disse deltok ikke i USA-mesterskapet. Kvinneklassen ble vunnet av kenyanske Ogla Jerono Kimaiyo, foran Natalya Putsjkova. 


== Resultater, herrer ==


== Resultater, kvinner ==


== Eksterne lenker ==
USA T&F - 2015 USATF Marathon Championships Arkivert 10. mars 2016 hos Wayback Machine.
Haubarg

En haubarg  er en typisk gård i marsklandskapet i Nordfrisland, i det sydvestlige hjørne av Sydslesvig. Særlig mange finnes i området Ejdersted. Typen kom fra Nederlandene i begynnelsen av 1600-tallet, og fikk raskt utbredelse på større gårder.
Alle gårdens husfunksjoner er samlet under ett tak: bolig, fjøs, låve og løer. Taket er et nesten pyramideformet stråtak. Bygningen er oppført omkring en høy firkantet konstruksjon av enorme stolper og takremmer. I dag finnes cirka 45 haubarger på Ejdersted..
Den største og eldste er den Røde Haubarg fra 1647 i nærheten av Husum. Gården er på tross av navnet hvit. Den Røde Haubarg huser i dag restaurant og museum. Ifølge sagnet skal djevelen selv ha bygd gården: En fattig bondesønn, som var forelsket i sin rike nabos datter, ba fanden om hjelp og lovet til gjengjeld å gi ham sin sjel. Heldigvis kunne kjærestens mor forhindre denne farlige handel.
Haubargen på Frilandsmuseet ved Kongens Lyngby stammer fra første halvdel av 1600-tallet.
Navnet Haubarg er nedertysk for høyberg (et fjell av høy) og henviser til gårdens dominerende høye stråtak.


== Billeder ==

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Den Røde Haubarg
Göteborg Horse Show 2016

Göteborg Horse Show 2016 ble arrangert i Scandinavium i Göteborg 24. til 28. mars 2016. Det ble konkurrert i sprangridning og dressur, og det var verdenscupfinale i begge deler.


== Bildegalleri ==


=== Göteborg Trophy ===

		
		
		
		
		
		
		


=== World Cup-finalen ===

		
		
		
		
		
		
		
		


== Resultater ==


=== Sprangridning internasjonale klasser ===


==== S01 Tidshopping 1,40m ====


==== S02 2 omganger 1,40m ====


==== S04 Lövstad Future Challenge 2 omg. ====


==== S06 1 omg. med omhopping 1.50m ====


==== S07 Tidshopping 1,40m ====


==== S08 Accumulator med joker ====


==== S13 Lövsta Future Challenge Finale 1 omg. med omhopping 1.40m ====


==== S14 Göteborg Trophy 1 omg. med omhopping 1.55m ====


==== S15 Tidshopping 1.45m ====


=== Sprangridning Verdenscup ===
World Cup finalen var delt i 3 konkurranser. I de 2 første konkurransene ble det delt ut poeng ut ifra plassering, slik at den som vant konkurransen fikk best poengsum osv. Så regnet man om slik at den som etter 2 konkurranser hadde best poengsum startet den 3 konkurransen med 0 feilpoeng, og så ble det fylt på med feilpoeng nedover. Den 3 konkurransen bestod av hopping i 2 omganger, hvor feilpoengene de fikk der ble lagt til de de hadde fra før. Og den med færrest feilpoeng til slutt vant. Ved like feilpoeng gjalt tiden i 2 omgang for å skille.


==== S16 World Cup finale 3 - 2 omganger - Sluttstilling ====


==== S05 World Cup finale 1 - Tidshopping ====


==== S10 World Cup finale 2 - 1 omgang med omhopping ====


=== Sprangridning Young Rider ===


==== S03 1 omg med omhopping ====


==== S11 1 omgang ====


==== S12 Finale 1 omg med omhopping ====


=== Dressur Verdenscup ===


==== World Cup finale 1 - Grand Prix ====


==== World Cup finale 2 - Freestyle ====


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside
Resultatside
Halfdan Tschudi Bondevik

Halfdan Tschudi Bondevik (født 22. mars 1931 i Jølster) er en norsk luthersk prest som har vært domprost i Bergen og generalsekretær i Den norske sjømannsmisjonen.
Han ble født i Jølster som sønn av sogneprest Gunnar Bondevik og hustru Maine Cröger Tschudi. Familien flyttet til Lom i 1936 og til Oslo i 1946. På farssiden av slekten er han fetter av biskop Odd Bondevik og statsminister Kjell Magne Bondevik, og på morssiden er han nevø av teolog Stephan Tschudi. Han giftet seg i 1954 med sykepleier Margareth Røstad.Han avla teologisk embetseksamen ved Menighetsfakultetet i Oslo i 1957. Deretter var han leder i Norsk Kristelig Studieråd før han reiste ut som sjømannsprest i Rotterdam, Curaçao og Antwerpen.Fra 1971 til 1976 var han residerende kapellan i Nedre Stjørdal prestegjeld med bolig på Bolkan kapellangård på Skatval. Ved stortingsvalget i 1973 var han ønsket av Høyre som førstekandidat på en fellesliste med Kristelig Folkeparti i Nord-Trøndelag, men partiene kom ikke til enighet. I 1974 ble Bondevik medlem av Nord-Trøndelag Høyres politiske utvalg.Fra 1976 til 1982 var Bondevik hjemmesekretær i Den norske sjømannsmisjonen, deretter generalsekretær samme sted til 1989.Bondevik var domprost i Bergen fra 1989 til 2001. Han har også vært medlem av Nidaros bispedømmeråd, sentralstyret i Presteforeningen og Mellomkirkelig Råd.


== Referanser ==
Ermenonville

Ermenonville er en fransk kommune i departementet Oise i regionen Hauts-de-France i det nordlige Frankrike.
Stedet er kjent for parken som er oppkalt etter Jean-Jacques Rousseau.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ermenonville – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Celestin I

Celestin I (død 27. juli 432) var pave fra 10. september 422 til sin død.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var av romersk opprinnelse og formodes å ha hatt en nær familiemessig tilknytning til den romerske keiseren Valentinian III. Det kjennes ikke meget til hans tidligere historie, med unntak av farens navn, som var Priscus. 
Han formodes å ha oppholdt seg gjennom en periode i Milano sammen med biskop Ambrosius. Den eldste overleverte registrerte henvisning til ham finnes i et dokument fra Pave Innocens I fra år 416, hvori han omtales som diakonen Celestin.


=== Pontifikat ===
Forskjellige deler av den katolske liturgi tilskrives ham, skjønt uten at det med sikkerhet har kunnet konstateres. Skjønt han ikke selv deltok, sendte han imidlertid delegater til Konsilet i Efesos i år 431, der nestorianerne ble fordømt. Fire brev som han skrev i denne anledning, alle fire datert 15. mars 431, og sendt til blant andre afrikanske biskoper i Afrika, Illyria, Thessalonica og Narbonne, finnes i avskrift og i gresk oversettelse, hvor imot de originale på latin er gått tapt.
Han bekjempet aktivt pelagianerne, og var tro mot den ortodokse kirketradisjon. Han sendte Palladius til Irland som biskop i 431, men han fortsatte imidlertid til Skottland. Patricius (Sankt Patrick) fortsatte etterfølgende misjonsarbeidet i Irland, hvor han senere oppnådde status som Irlands nasjonalhelgen. 
Under hele sitt pontifikat forsøkte han å bringe ned nordafrikanske kirker under den romerske appellasjonsrett i det som gjaldt jurisdiksjon, men dette klarte afrikanerne å motsette seg. Saken ble uaktuell i og med vandalenes erobring av Nord-Afrika. 
Biskop Augustin av Hippo fikk pavens støtte i motstanden mor semipelagianismen.Pave Celestin var imot novatianistene i Roma, fengslet deres biskop og forbød deres ritualer og formen for deres religion. Han stod fast på ikke å tolerere endringer innenfor den kristne kirke som han representerte, og hans bestrebelser ble efterfølgende stående.Pave Celestin døde den 6. april 432 og ble begravet ved St. Priscilla i Via Salaria. Hans jordiske levninger ble imidlertid senere flyttet, og de ligger nå i basilikaen Santa Prassede i den sentrale delen av Roma.


== Litteratur ==
Welchering: Zwischen Christologie und Kirchenpolitik. Eine Untersuchung der Briefe von Papst Coelestin I. und der an ihn gerichteten Schreiben im Vorfeld des ephesinischen Konziles, in: Ders., Die theologische Brücke (= Pons theologiae; 1), München 2009. ISBN 3-89975-929-X
(de) Friedrich Wilhelm Bautz: «Celestin I» i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Bind 1, Hamm 1975, sp. 1077.
Hebestola

Hebestola er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, gulbrun trebukk.


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Nord-Amerika (østlige USA).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Monochamini Aurivillius, 1921 eller Lamiini
Slekten Hebestola Haldeman, 1847
Hebestola nebulosa Haldeman, 1847


== Kilder ==
Catalog of the lamiines of the world - Monochamini
Katalog over artene Arkivert 11. mars 2016 hos Wayback Machine.
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Hebestola i Encyclopedia of Life 
(en) Hebestola i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hebestola hos ITIS 
(en) Hebestola hos NCBI 
Hebestola nebulosa – detaljert informasjon på Wikispecies
Overflatebehandling

Overflatebehandling er ulike industrielle prosesser hvor man endrer overflaten til et produkt for å oppnå visse egenskaper, for eksempel forbedre utseende, øke slitestyrke, elektrisk ledeevne, motstand mot korrosjon, minske friksjon eller gjøre det lettere å sveise eller lodde.
Overflatebehandling kan deles inn etter hvordan man endrer produktet (noen prosesser kan passe i begge kategoriene):

Additiv og endrende behandling
Refraktiv og omformende behandling


== Additive og endrende behandlinger ==
Galvanisering
Maling
Blånering
Emalje


== Refraktive og omformende behandlinger ==
Sandblåsing
Anodisering

Anodisering er en overflatebehandling som forbedrer et metalls beskyttelse mot korrosjon, og er hovedsakelig brukt på aluminium og magnesium. Prosessen foregår ved at metallet oksideres i en syreelektrolytt slik at man oppnår en hard og tykkere oksid som tåler slitasje bedre og gir beskyttelse mot korrosjon. Anodisering av aluminium kalles også eloksering (eloksal, elektrisk oksidert aluminium).


== Aluminium ==
Aluminium anodiseres i en syre (vanligvis svovelsyre eller kromsyre). Delen blir deretter skylt i vann. Overflaten er nå svært humpete (nesten porøs), og hvis man ønsker kan delen farges ved å dyppe den i en pigmentløsning. Overflaten forsegles så ved å dyppe delen i avionisert vann. Til slutt tørkes delen under varme, for eksempel i en ovn.
Rent aluminium har et oksidlag på omtrent 10 nm (0,01 mikroner) som øker til mellom 5 og 25 mikroner etter anodisering. Ved anodisering av aluminium skjer følgende reaksjon:
2 Al + 3 H2O → Al2O3 + 3 H2Anodisert aluminium brukes blant annet som materiale for bygningsfasader, vindusrammer, butikkinnredning, seilbåtmaster og foringsrør.


== Referanser ==
Martin Huslid

Martin Johannes Huslid (født 23. mai 1931 i Arnafjord i Vik kommune i Sogn og Fjordane, død 14. februar 1996 i Brussel) var en norsk diplomat.
Han vokste opp i Jølster og tok siviløkonom-eksamen ved Norges Handelshøyskole i 1957 og ble ansatt i Utenriksdepartementet året etter.  I perioden 1966-1969 hadde han permisjon fra utenrikstjenesten for å være representant for Norges Eksportråd og Norges Industriforbund ved Fellesmarkedets hovedkvarter i Brussel. Han ble byråsjef i Utenriksdepartentet i 1970 og deltok i de norske medlemskapsforhandlingene med Fellesmarkedet forut for folkeavstemningen om norsk medlemskap i 1972. I 1975 ble han utnevnt til ekspedisjonssjef i Utenriksdepartementets planavdeling.
Fra 1978 var han spesialrådgiver og norsk forhandlingsleder til de internasjonale forhandlingene om en ny økonomisk verdensorden (NØV). I tiden 1982 til 1990 var han ambassadør ved Norges faste delegasjon til EFTA og FNs organisasjoner i Genève. I 1990-1994 var han Norges ambassadør til De forente nasjoner og leder for den norske FN-delegasjonen i New York. I 1995-1996 var han Norges ambassadør til Brussel.Martin Huslid var kommandør av St. Olavs Orden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Martin Huslid, biografi Norsk biografisk leksikon
Martin Huslid - Allkunne, levande leksikon
Charleroi–Brussel-kanalen

Charleroi–Brussel-kanalen er en skipsfartskanal i Belgia som sammenknytter byene Charleroi og Brussel. Den er på 74 kilometers lengde.


== Historie ==

Allerede i 1531 gav kaiser Karl V tillatelse til en kanal som skulle føre fra elven Schelde ved Willebroek over Brussel til Charleroi. Byggingen tok ikke til før i 1550 anordnet av Maria av Ungarn, som den gang var Nederlandenes stattholderske. Men i 1561 ble bygginhen innstilt, etter at man var nådd frem til Brussel.
Med den industrielle revolusjon ble interessen for en videreføring av kanalen oppvekket, ettesom det var store kullforekomster i Charlerois omgivelser. Gravearbeidene begynte den 2. april 1827, den 1. august la man ned grunnsteinen for tunnelen La-Bête-Refaite (lengde: 1.267 meter, bredde: 3 meter). Selv om det ble forsinkelser i 1840 på grunn av den belgiske revolusjon og deretter på grunn av pengemangel, kunne kanalen høytidelig åpnes for trafikk den 22. september 1832. 
Kanalen hadde til å begynne med et relativt kort tverrsnitt og var bare egnet for skip for opp til 70 tonn. Derfor begynte man tidlig på utvedelsesarbeider. Fra 1854 til 1914 var arbeidene så langt fremskredne at man mellom Charleroi og Clabecq kunne trafikkere med 300-tonns skip. 
Etter første verdenskrig kunne utvidelsesarbeidene gjenopptas. Nå ville man muliggjøre skip på inntil 1.350 tonn på avsnittet Clabecq–Brussel. Tanken å videreføre i samme bredde og dybde helt til Charleroi oppstod etter annen verdenskrig på grunn av forsterket trafikk retning Antwerpen.
Kanalens viktigste byggverk er skipsheveverket Ronquières, konstruert som et skråopptrekk. Over en strekning på drøye 1400 meter overvinnes en høydeforskjell på 68 meter.


== Litteratur ==
Sterling, A., Dambrain, M.: Le Canal de Charleroi à Bruxelles, témoin d'une tradition industrielle. Editions MET, 2001.


== Eksterne lenker ==
Oversiktskart over Belgias vannveier (PDF; 231 kB)
Green Bay (New Zealand)

Green Bay er en forstad vest for Auckland på New Zealand. Ved folketellingen i 2006 hadde stedet 3936 innbyggere.


== Referanser ==
Stegenus

Stegenus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En middelsstor, svart trebukk. Antennene er kraftige, de innerste leddene er flaskekost-aktige med tette, mørke, oppstående hår.


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia (Vest-Malaysia, Borneo).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Monochamini Aurivillius, 1921
Slekten Stegenus Pascoe, 1857
Stegenus dactylon Pascoe, 1857


== Kilder ==
Catalog of the lamiines of the world - Monochamini
Katalog over artene, Gamle verden


== Eksterne lenker ==
(en) Stegenus i Encyclopedia of Life 
(en) Stegenus i Global Biodiversity Information Facility 
Stegenus – detaljert informasjon på Wikispecies
Grafton (Nord-Dakota)

Grafton er en amerikansk by. Den ligger i Walsh County i Nord-Dakota, hvor den er fylkessete. Byen har 4284 innbyggere. Den ble grunnlagt i 1881, og er oppkalt etter fylket Grafton County i New Hampshire der de opprinnelige nybyggerne var fra.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Grafton, North Dakota – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Innbyggertall 2010 - 2019 – United States Census Bureau
Hazen (Nord-Dakota)

Hazen er en amerikansk by. Den ligger i Mercer County i Nord-Dakota, og har 2411 innbyggere. Den ble grunnlagt i 1913, og er oppkalt etter postmannen A.D. Hazen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Innbyggertall 2010 - 2019 – United States Census Bureau
Tioga (Nord-Dakota)

Tioga er en amerikansk by. Den ligger i Williams County i Nord-Dakota, og har 1230 innbyggere. Den ble grunnlagt i 1902, og er oppkalt etter byen Tioga i New York.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Innbyggertall 2010 - 2019 – United States Census Bureau
Darfield (New Zealand)

Darfield er ett tettsted i Selwyndistriktet i Canterbury på Sørøya i New Zealand. Det ligger rundt 35 kilometer vest for Christchurch. Ved folketellingen i 2006 hadde stedet 1485 innbyggere.Jordskjelvet i Canterbury 2010 hadde episenter i nærheten av Darfield og forårsaket store skader i området.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Darfield, New Zealand – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Larimore (Nord-Dakota)

Larimore er en amerikansk by. Den ligger i Grand Forks County i Nord-Dakota, og har 1346 innbyggere. Den ble grunnlagt i 1881, og er oppkalt etter bonden N. G. Larimore.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Larimore, North Dakota – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Innbyggertall 2010 - 2019 – United States Census Bureau
Kenmare (Nord-Dakota)

Kenmare er en amerikansk by. Den ligger i Ward County i Nord-Dakota, og har 1096 innbyggere. Den ble grunnlagt i 1897, og er oppkalt etter den irske byen Kenmare.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Innbyggertall 2010 - 2019 – United States Census Bureau
Enderlin (Nord-Dakota)

Enderlin er en amerikansk by. Den ligger i Ransom County i Nord-Dakota, og har 886 innbyggere. Den ble grunnlagt i 1891, og en av teoriene rundt navnet er den tyske setningen «End der Line» (linjens ende) men det finnes også andre teorier rundt navnet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Enderlin, North Dakota – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Innbyggertall 2010 - 2019 – United States Census Bureau
MS «Gripsholm» (1957)

MS «Gripsholm» var et svensk-flagget havgående kombinert cruise- og atlanterhavsskip som ble bygget i 1957 ved skipsverftet Ansaldo i Genova, Italia for Svenska Amerika Linien. Skipet ble satt inn i transatlantisk trafikk fra Göteborg til New York, samt langdistanse cruise.
I 1971 ble hun lagt opp i 3 måneder i Göteborg, hun ble deretter omdannet til et rent cruiseskip, og endte dermed i transatlantisk karriere.
I 1975 ble hun solgt til Karageorgis Lines, og omdøpt «Navarino», hun ble brukt på middelhavsrutene frem til 1981, da hun ble skadet ved en grunnstøting utenfor Patmos.
Etter noen reparasjonsvanskeligheter ble fartøyet i 1984 det første skipet til det nydannede Regency Cruises, og ble omdøpt «Regent Sea». I 1995 gikk Regency konkurs, og «Regent Sea» ble auksjonert bort til United States American Cruise Line, som startet på en konvertering til et kasinoskip, men ble aldri fullført på grunn av konkurs.
Tidlig i 2001 ble skipet solgt som skrap og begynte en reise under slep til et skipsopphuggeri i India. En svensk plan for å bruke henne inn i et flytende hotell i Stockholm ble skrinlagt på grunn av motstand fra beboerne, og i mellomtiden, i juni, ble skipet plyndret av pirater i Dakar. Den 12. juli samme år sank hun i høy sjø utenfor Algoa Bay i Sør-Afrika.


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 5136361 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) MS «Gripsholm» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen 
Fakta om Fartyg - M/S GRIPSHOLM (1957)
TGOL - Gripsholm (II) / Navarino / Regent Sea (1957 - 2001)
Arild Hårklau

Arild Hårklau (født 23. juli 1949 i Sandviken i Bergen) er en norsk idrettsutøver innenfor karate, judo, ninjutsu, kroppsbygging, styrkeløft og pistolskyting.
Som tretten-åring (1962) begynte han å trene judo og karate, samt styrketrening på Strømsnes institutt i Bergen, og senere på universitetet i Bergen, hvor han vant universitetsmesterskapet i styrkeløft i 1975. Der han satt ny norsk rekord med 205 kg i benkpress. I 1967 reiste han til sjøs, for å lære seg mer om karate. I Oakland (USA) møtte han Bruce Lee for første gang i hans Dojo, de kom godt overens, da de også hadde flere felles interesser som styrketrening og kosthold. Han trente mye karate i USA, Kina, og Japan, og graderte seg til svart belte som første nordmann på Okinawa våren 1968I 1968 startet han Norges første karate-skole i Bergen; Bergen karate goju kai. Idrettene hans har ett bredt spekter.Han har vært på landslaget i samtlige idretter, unntatt ninjutsu. Han har deltatt i mer enn 2000 forskjellige idrettskonkurranser, og har tatt mer enn 300 titler og rekorder. Han har en historisk verdensrekord i Stridspistol skyting . Og tangering av den olympiske rekorden i OL-grenen Rapid fire (silhuett)I styrkeløft, benkpress NM er han med sine 13 NM titler trolig den som har tatt flest Norgesmesterskap uten benkpress skjorte. I 2014 satte han 4 norgesrekorder i benkpress


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Eit liv med kampsport og Bruce Lee Arkivert 20. juni 2016 hos Wayback Machine. på Vestnytt.no, publisert 2. januar 2014, skrevet av Kyrre Styve, besøkt 17. juni 2016.
Devils Lake (Nord-Dakota)

Devils Lake er en by i Nord-Dakota i USA. Det er hovedsenter for Ramsey County og ved folketellingen i 2010 hadde byen 7141 innbyggere.Navnet Devils Lake kommer fra en nærliggende innsjø med samme navn (Devils Lake).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Devils Lake, North Dakota – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Innbyggertall 2010 - 2019 – United States Census Bureau
CARIFTA Games 2014

CARIFTA Games 2014 (XLIII CARIFTA Games) ble arrangert fra 19. til 21. april 2014, på Stade d'Honneur de Dillon i Fort-de-France på Martinique.Dette var første gang at ungdomsklassen var for utøvere under 18 år (U18) i stedet for under 17 år (U17).


== Austin Sealy Award ==
Austin Sealy Award deles ut i hvert mesterskap, til en utøver som utmerker seg resultatmessig. Akela Jones fra Barbados vant denne utmerkelsen i 2014, etter at hun vant tre gullmedaljer; 100 meter, høydehopp og lengdehopp i juniorklassen (U20).


== Rekorder ==
Alle vinnerresultater i U18-klassen er mesterskapsrekorder, siden denne klassen var ny i dette mesterskapet, men nedenfor listes de rekordene som var bedre enn de eksisterende U17-rekordene:

Forkortinger


== Medaljeoversikt ==
Medaljevinnere:


=== Menn U20 (junior) ===
†: Øvelsen var åpen for både junior og ungdom.


=== Damer U-20 (junior) ===
†: Øvelse for både junior og ungdom.*: Med utstyr for ungdom.


=== Menn U18 (ungdom) ===
‡: Resultatene fra den første finalen på 100 meter for menn U18 ble kansellert etter klage fra utøverne, som sa at de hørte to startskudd. Finalen ble derfor løpt om igjen dagen etter.


=== Damer U18 (ungdom) ===


== Medaljestatistikk (uoffisiell) ==
      Vertnasjon 


== Deltakere ==
Utøvere fra 25 land deltok. Utøvere fra Belize og Montserrat var også invitert, men deltok ikke.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside (arkivert)IAAF-rapport:

Sprinters and hurdlers shine at CARIFTA Games