jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Bradycnemidae

Bradycnemidae er en utdødd familie av ugler (Strigiformes). Den ble oppdaget i deportiver i Transilvania i Romania, men funnene består kun av fragmenterte leggbein. Fossilene er plassert i to slekter; Bradycneme og Heptasteornis, som inkluderer en art hver (Bradycneme draculae og Heptasteornis andrewsi).Bradycnemidae er datert til sen kritt, nærmere bestemt til Maastricht (71–65 Ma).
Bradycnemidae er søstergruppen til Heterostrigidae (33,9–28,4 Ma), Protostrigidae (50,3–28,4 Ma) og Sophiornithidae (58,7–55,8 Ma), samt de to eksisterende familiene Strigidae (uglefamilien) og Tytonidae (tårnuglefamilien).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Gloster Grebe

Gloser Grebe ble utviklet av Gloster Aircraft Company fra Gloster Grouse (et eksperimentelt fly senere utviklet som et skolefly). Det var Royal Air Forces første jagerfly etter Første verdenskrig og ble tatt i bruk  i 1923.


== Konstruksjon ==
I 1923 endret Gloster et Gloster Sparrowhawk, jagerfly som ble brukt til opplæring. Endringen omfattet nye vinger for å teste et foreslag fra sjefkonstruktør Henrik Folland,. Det kombinerte en høy og tykkere øvre vinge med en tynnere lavere vinge for å kombinere et høyt løft under takeoff med mindre drag. Etter at Goose viste at den nye layouten var en suksess bestilte det britiske luftfartsministerium tre prototyper jagerfly basert på Grouse (som var avledet  fra Follands Nieuport Nighthawk jagerfly fra 1919), men med en 350 hk Armstrong Siddeley Jaguar III stjernemotor. Den ble betegnet som «Nighthawk (tykk-vinget)».


== Flyet i bruk ==
Grebe ble tatt i bruk av RAF i oktober 1923: Grebe var populære i RAF, den var mye raskere enn Snipe som den erstattet. Den var også veldig lett å operere. Et problem med Grebe var at vingen vibrerte på grunn av det store overhenget utenfor stagene mellom vingene, noe som førte til at alle RAF flyet ble utstyrt med et ekstra v-stag som støttet den ytre øvre vingen. Et annet problem var Jaguar-motoren, som var tung og upålitelig, ble ofte utsatt for å ta fyr i luften.Tilsammen 133 Grebe ble pensjonert fra RAF i 1929 og delvis erstattet med Gloster Gamecock, som  i hovedsak var utviklet fra Grebe, (Glosters jagerfly var revolusjonerende. Det siste i rekken var den berømte Gloster Gladiator (som viste seg å stå sin prøve i aprildagene i Norge i 1940)
En enkelt Grebe ble gitt til New Zealand av Sir Henry Wigram, og deretter ytterligere to Grebe ble kjøpt av New Zealand Permanent Air Force, forløperen til Royal New Zealand, Air Force. De ble tatt i bruk i mars 1928 og var i bruk i mer enn ti år, fram til midten av 1938. De to siste ble brukt som skolefly helt til de havarerte i 1943–1944.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Goulding, James. Interceptor: RAF Single-Seat Multi-Gun Fighters. London: Ian Allen, 1986. ISBN 0-7110-1583-X.
Green, William and Gordon Swanborough. «The Era-Ending Gamecock». Air Enthusiast, Twenty-one, April–July 1983. ISSN 0143-5450.
James, Derek N. Gloster Aircraft since 1917. London: Putnam, 1971. ISBN 0-370-00084-6.
James, Derek. «Aeroplane Database. The Gloster Grebe». Aeroplane, August 2009, Vol 37 No 8. pp. 61–73. ISSN 0143-7240.
Mason, Francis K. The British Fighter since 1912. Annapolis, Maryland, USA: Naval Institute Press, 1992. ISBN 1-55750-082-7.
Thetford, Owen. Aircraft of the Royal Air Force 1918–1957. London:Putnam, First edition 1957.
Thetford, Owen. «On Silver Wings — Part 4». Aeroplane Monthly, January 1991, Vol 19 No 1. pp. 10–16. ISSN 0143-7240.


== Eksterne lenker ==
Gloster Grebe Arkivert 17. juli 2020 hos Wayback Machine.
Klockgjutargränd

Klockgjutargränd  er et smug i Gamla stan i Stockholm. Smuget går ut fra Västerlånggatans nordre del i vestlig retning og slutter etter bare noen meter i Brantingtorget. 
Smuget har fått sitt navn etter den tyske klokkestøperen og lysestakeprodusenten Jurgen Putens (i kilder vanligvis kalt Jöran Putenson) som hadde sitt verksted her på midten av 1600-tallet. Han var en dyktig klokkestøper og har lagd to av Storkyrkans klokker. Putens oppfant også en brannsprøyte som ble brukt under storbrannen i Stockholm 1625.Eldre navn på smuget er Klåkjuutar grändh og Klåchgiutare gränden. På begynnelsen av 1700-tallet forekom også navnet Hiortens gränd. Smuget har også blitt kalt Stakemakaregränden.
Smuget var fram til 1940-tallet mye lengre og strakte seg mellom kvartalene Cephalus og Lychaon helt fram til Myntgatan. I forbindelse med saneringen av Cephalus-kvartalet ble alle tre eksisterende smug innenfor området (Klockgjutargränd, Kolmätargränd og Stenbastugränd) kuttet og slutter etter det i Kanslihusannexets runde gårdsrom, Brantingtorget. Åpningene mot Västerlånggatan finnes dog fremdeles.


== Se også ==
Gater og torg i Gamla stan


== Referanser ==


== Litteratur ==
Stahre, Nils-Gustaf; Fogelström, Per Anders (1986). Stockholms gatunamn: innerstaden. Monografier utgivna av Stockholms stad (återtryck av del av 1:a upplagan). Stockholm: Liber/Allmänna förlaget. Libris 7269073. ISBN 91-38-90777-1


== Eksterne lenker ==
(en) Klockgjutargränd – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(sv) Stockholmskällan har multimedia som gjelder Klockgjutargränd
Gloster Grouse

Gloster Grouse var en britisk dobbeltdekker fra 1920-tallet, utviklet av Gloster Aircraft Company. Ofte referert til som prototypen til Gloster Grebe, Grouse ble bygget som et eksperimentelt fly, og senere utviklet som et skolefly. Til tross for sin kompakte design og manøvrerbarhet, var Grouse ikke i seg selv en kommersiell suksess, selv om det dannet grunnlaget for både Gloster Grebe og Gloster Gamecock jagerfly som ble brukt av britiske Royal Air Force i 1930-årene.


== Operativ historie ==
Grouse  imøtekom ikke RAFs behov, en ny versjon av Avro 504, 504N, også med Lynx motoren ble foretrukket. Den svenske Hærens flyavdeling kjøpte Grouse prototypen som et avansert skolefly. Flyet ble levert bare en kort tid før det svenske luftforsvaret ble etablert sommeren 1926. I løpet av sin tid i Sverige fløy det bare 109 timer. Pilotene var imponert over den gode ytelsen, men det svenske flyvåpen kjøpte ikke flere Gloster Grouse.


== Operatører ==
 SverigeSvenska flygvapnet


== Referanser ==
Sandnes Atletklubb

Sandnes Atletklubb (Sandnes AK) er en norsk styrkeløftklubb, som ble stiftet 16 juni 1978 av Morten Haugseng, Bjørn Moland, Egil Nygård og Knut Malmin. Klubben holder til i Sandnes i Rogaland og har treningslokaler i Lurahallen. Klubben har ca. 130 medlemmer, hvorav ca. 40 deltar aktivt i styrkeløftkonkurranser.
Siden stiftelsen i 1978 har klubbens utøvere vunnet drøssevis av medaljer i styrkeløft - både nasjonalt og internasjonalt. Blant klubbens mest fremtredende utøvere har vært Sigve Valentinsen, Børge Øvrebø og Tor Herman Omland.


== Klubbrekorder ==


=== Herrer, gamle vektklasser (t.o.m. 2010) ===


== Medaljeoversikt, herrer ==


=== NM i styrkeløft (t.o.m. 2006) ===


== Referanser ==
Presidentvalget i Tyskland 2017

Presidentvalget i Tyskland 2017 fant sted 12. februar 2017 i Riksdagsbygningen i Berlin. Forbundsforsamlingen valgte for 16. gang den tyske forbundspresidenten. Frank-Walter Steinmeier var foreslått av CDU, CSU og SPD. Hans kandidatur fikk også støtte av FDP og Bündnis 90/Die Grünen. Steinmeier vant valget med 931 av 1253 stemmer.


== Valgordning ==
Presidentvalget er indirekte og skjer i Forbundsforsamlingen. Denne er sammensatt av samtlige 630 medlemmer av Forbundsdagen og et tilsvarende antall valgt av de tyske delstatene. Forbundsforsamlingen ledes av Forbundsdagens leder, som ved dette valget er Norbert Lammert.
Valget er hemmelig og skjer ved urnevalg. Det finner ikke sted noen forutgående debatt. Den kandidat som etter første eller flere valgomganger oppnår et flertall av stemmene, har vunnet valget. Dersom en kandidat etter to valgomganger ikke oppnår flertallet av stemmene, vinner den kandidaten som oppnår flest stemmer i tredje valgomgang.Valgbar som president er tyske statsborgere over 40 år. Valgperioden er fem år, og presidenten kan bare gjenvelges for én ny periode.


== Bakgrunn ==
Forbundspresident Joachim Gauck ble valgt 18. mars 2012. Han var i 2012 felles kandidat for CDU/CSU, SPD, FDP Bündnis 90/Die Grünen. Gauck hadde også i 2010 vært kandidaten til SPD og Bündnis 90/Die Grünen. Gauck hadde meddelt at han ikke ønsket gjenvalg. Gauck uttalte at han ikke kunne garantere for «energi og vitalitet» i ytterligere fem år. Gauck var ved fratredelsen den eldste tyske president noensinne. 
Valget er utlyst av presidenten i Forbundsdagen.


== Kandidater ==
Det var foran valget foreslått fem kandidater til vervet som Tysklands president:
		
		
		
		


== Forbundsforsamlingen ==
Det var innkalt 1260 personer til Forbundsforsamlingen. Det dreide seg om Forbundsdagens 630 medlemmer og et tilsvarende antall fra delstatenes parlamenter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Informasjonsside om presidentvalget i Bundeszentrale für politische Bildung
Stenbastugränd

Stenbastugränd  er et smug i Gamla stan i Stockholm, som går fra Västerlånggatan og inn i Kanslihusannexets gårdsrom. 
Smuget het fra starten Urvädersgränd, etter en Nils Månsson Urväder som levde her på 1480-tallet. Siden det fantes et smug med samme navn på Södermalm ble navnet i 1925 byttet til Stenbastugränd etter en steinbadstue som lå her.Smuget var fram til 1940-tallet mye lengre og strakte seg mellom kvartalene Nessus og Minotaurus helt fram til Myntgatan. I forbindelse med saneringen av Cephalus-kvartalet ble alle tre eksisterende smug innenfor området (Klockgjutargränd, Kolmätargränd og Stenbastugränd) kuttet og slutter etter det i Kanslihusannexets runde innergård, Brantingtorget. Åpningene mot Västerlånggatan finnes dog fremdeles.


== Se også ==
Gater og torg i Gamla stan


== Referanser ==


== Litteratur ==
Andersson, Henrik O.; Bedoire, Fredric (1977) [1973]. Stockholms byggnader: en bok om arkitektur och stadsbild i Stockholm (3). Stockholm: Prisma. Libris 7406664. ISBN 91-518-1125-1


== Eksterne lenker ==
(en) Stenbastugränd – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(sv) Stockholmskällan har multimedia som gjelder Stenbastugränd
Alkohollås

Alkolås er en teknisk innretning som måler utåndingsluften til sjåfør av for eksempel en bil. Alkolåsen kobles til tenningsystemet i bilen. For at sjåføren skal få startet bilen må han eller hun blåse i munnstykke på alkolåsen og utåndingsluften kontrolleres. Hvis det er alkohol i pusteprøven, og promillen til sjåføren er over 0,2, vil ikke føreren få start på bilen. Stortinget har vedtatt ett lovkrav om alkolås i all transport mot vederlag:  


==== Vedtak i korthet ====
Stortinget har vedtatt en endring av vegtrafikkloven. Lovendringen vil gi Samferdselsdepartementet hjemmel til ved forskrift å pålegge den som driver transport mot vederlag på veg å sørge for at kjøretøyet har installert alkolås. Utgifter knyttet til anskaffelse, montering og kontroll av alkolåsen skal etter lovendringen dekkes av den som driver transport mot vederlag.


== Eksterne lenker ==
Alkohollåsveileder hos vegvesen.no Arkivert 18. mars 2015 hos Wayback Machine.
Om alkohollås hos vegvesen.no
www.alaas.no/
www.stortinget.no/no/Saker-og-publikasjoner/Saker/Sak/?p=69778
www.mtlogistikk.no/artikler/monterer-alkolas-pa-alle-bilene/440499
www.mtlogistikk.no/artikler/yrkessjaforenes-alko-hjelp/383287
Orsasjön

Orsasjön er en innsjø i Mora kommune og Orsa kommune i Dalarna i Sverige. Innsjøen ligger 161,7 meter over havet, og dekker 52,32 kvadratkilometer. Sjøen ligger like nord for Mora, og er forbundet med innsjøen Siljan via en kort elvestrekning til Österdalälven. Sjøen får tilførsel først og fremst fra Oreälven gjennom Orsa i nordøst og Våmån ved Våmhus i nordvest.Det største dypet er 94 meter, målt i 1947.
Innsjøens samlede nedbørsfelt utgjør 3 308 kvadratkilometer, hvorav 35,9 % skog og 44,3 % vannflater.


== Referanser ==
Hødnebø

Hødnebø er et sted ved Risør og etternavn på folk som stammer derfra.

Hødnebø møbelfabrikk (1904–2014), grunnlagt av Stian Knut Hødnebø (1877–1970), videreført av hans sønn Olav Steen Hødnebø (1919–99), som i 1984 overlot driften til sine sønner  Dag Olav Hødnebø (født 1955) og Stig Wilhelm Hødnebø (født 1951)
Finn Hødnebø (1919–2007) professor
Tone Hødnebø (1962–) forfatter
Andreas Kyburz

Andreas Kyburz (født 5. mai 1988 i Rheinfelden) er en sveitsisk orienteringsløper som representerer den svenske orienteringsklubben Tullinge SK og det sveitsiske landslaget. Fra og med 2017 skal Kyburz representere den norske klubben IL Tyrving.
Kyburz deltok på Junior-VM (JWOC) i litauske Druskininkai i 2006 og i svenske Göteborg i 2008. Hans beste plassering fra junior-VM ble to 28. plasser på mellom- og langdistanse i 2008. 2. juni 2013 tok han sin første og hittil eneste pallplassering i verdenscupen i orientering da han løp inn til tredjeplass på mellomdistanse på Ammerud i Oslo. I 2014 tok han sin hittil beste VM-plassering da han ble nummer fem på mellomdistansen under VM i Italia i 2014. I mai 2016 tok han sin første internasjonale mesterskapsmedalje. Dette gjorde Kyburz sammen med resten av det sveitsiske laget som tok bronse på sprintstafetten under EM i tsjekkiske Jesenik. Dette var den aller første sprintstafetten som ble arrangert i et europamesterskap i orientering. 
5. oktober 2016 ble det klart at Andreas Kyburz skal representere den norske klubben IL Tyrving fra og med 2017-sesongen. Også lillebror Matthias Kyburz meldte overgang til bærumsklubben.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andreas Kyburz – World of O 
Kyburz Fan Club (tysk)
Rheinfelden

Rheinfelden er en kommune i kantonen Aargau i Sveits. Rheinfelden er hovedstad i et distrikt (Bezirk) som har navn etter kommunen. Kommunen har 10 881 innbyggere (2007) og et areal på 16,12 kvadratkilometer. Kommunesenteret ligger 280 meter over havet.
Rheinfelden ligger 15 kilometer øst for Basel. Navnet betyr «engene ved Rhinen», og landsbyen ligger ved Hochrhein. På motsatt side av Rhinen ligger  byen med samme navn, Rheinfelden, i delstaten Baden-Württemberg, de to byene utgjorde en og samme by frem til Napoleon Bonaparte la den tysk-sveitsiske grensen langs Rhinen i 1802. De to byene med navnet Rheinfelden er fremdeles knyttet til hverandre, både sosialt og økonomisk.
Det mest likte ølet i Sveits, Feldschlösschen, blir brygget i kommunen.


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Rheinfelden – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(tysk) Bilder av Rheinfelden Arkivert 19. november 2016 hos Wayback Machine.
Rahman Hajiyev

Rahman Khudayat oglu Hajiyev (født 25. juli 1993) er en aserbajdsjansk fotballspiller som spiller for den aserbajdsjanske klubben Neftçi PFK.


== Landslaget ==
17. november 2015 fikk han sin første landskamp for Aserbajdsjan mot Moldova.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rahman Hajiyev – UEFA 
(en) Rahman Hajiyev – Transfermarkt 
(en) Rahman Hajiyev – national-football-teams.com 
(en) Rahman Hajiyev – WorldFootball.net 
(en) Rahman Hajiyev – FootballDatabase.eu 
(en) Rahman Hajiyev – Soccerway 
(en) Rahman Hajiyev – EU-Football.info 
(en) Rahman Hajiyev – Tyrkias fotballforbund 
(en) Rahman Hajiyev – FBref
Aghabala Ramazanov

Aghabala Ramazanov (født 20. januar 1993) er en aserbajdsjansk fotballspiller som spiller for den aserbajdsjanske klubben Inter Baku.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aghabala Ramazanov – UEFA 
(en) Aghabala Ramazanov – Transfermarkt 
(en) Aghabala Ramazanov – national-football-teams.com 
(en) Aghabala Ramazanov – Soccerway 
(en) Aghabala Ramazanov – EU-Football.info 
(en) Aghabala Ramazanov – FBref
Rahid Amirguliyev

Rahid Alakbar Oglu Amirguliyev (født 1. september 1989) er en aserbajdsjansk fotballspiller som spiller for den aserbajdsjansk klubben FK Qarabağ Ağdam.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rahid Amirguliyev – UEFA 
(en) Rahid Amirguliyev – Transfermarkt 
(en) Rahid Amirguliyev – national-football-teams.com 
(en) Rahid Amirguliyev – WorldFootball.net 
(en) Rahid Amirguliyev – FootballDatabase.eu 
(en) Rahid Amirguliyev – Soccerway 
(en) Rahid Amirguliyev – EU-Football.info 
(en) Rahid Amirguliyev – FBref
Hjalmar S. Bakstad

Hjalmar Severin Bakstad (født 22. mai 1896, død 29. januar 1961) var en norsk arkitekt. Han var far til arkitekten Einar Bakstad.


== Utdannelse ==
Bakstad tok artium i 1915 og eksamen ved Krigsskolen i 1916. Han studerte arkitektur i USA og England og ble uteksaminert som arkitekt ved universitetet i Liverpool i 1920. Han var på studiereiser i en rekke land.


== Virke ==
Bakstad var assistent hos Nils Reiersen i 1921–32 og var i den forbindelse med på utformingen av Deichmanske bibliotek på Hammersborg. Han arbeidet 1923–34 som lærer ved Statens håndverks- og kunstindustriskole. Fra 1932 hadde han egen arkitektpraksis i Oslo.
Bakstads produksjon består i det vesentlige av funksjonalistiske bolig- og forretningsgårder i Oslo. Særlig på Etterstad og på Fagerborg har han satt spor etter seg. Utenfor Oslo har han blant annet fått oppført tinghuset i Trondheim (etter førstepremie i arkitektkonkurranse) og Orkerød pikehjem på Jeløya.
Bakstad var medlem av Oslo arkitektforening fra 1935.


== Verker i utvalg ==
(I Oslo med mindre annet er nevnt.)

Bygård i Huitfeldts gate 17 (1934)
Bygård i Vibes gate 26 (1934, sammen med Holger N. Bratlie)
Bygård i Fagerborggata 42 (1934)
Leiegård i Svingen 3 (1934)
Bygård i Gørbitz' gate 3 (1934–35)
Bygård i Gørbitz' gate 5 (1934–35)
Bygård i Eilert Sundts gate 11 (1935–36)
Bygård i Tidemands gate 43 (1935–36, sammen med Holger N. Bratlie)
Boligblokk i Etterstadgata 20 (1936)
Hybelhus i Uranienborgveien 13 (1936)
Bygård i Fagerborggata 44 (1936)
Hybelhus i Fauchalds gate 11 (1936)
Bygård i Majorstuveien 32 (1936, sammen med Holger N. Bratlie)
Bygård i Thereses gate 18 (1936)
Boligblokk i Kongsveien 14 (1936)
Bygård i Hjelms gate 7 (1936–37)
Bygård i Sandakerveien 23 (1936–37)
Boligblokk i Strømsveien 78–80 (1936–37)
Bygård i Staffeldts gate 5 (1937)
Boligblokk i Etterstadgata 14 (1937)
Orkerød pikehjem (senere Orkerød barnehjem), Jeløya (1937)
Bygård i Grefsenveien 8 (1937)
Bygård i Johannes Bruns gate 12 (1937)
Bygård i Åsaveien 14 (1937)
Bygård i Stensgata 16 (1937–38)
Bygård i Thereses gate 14 (1937–38)
Boligblokk i Hølandsgata 22 (1937–38)
Bygård i Stensgata 38 (1938)
Boligblokk i Etterstadgata 26 (1938)
Hybelhus i Bogstadveien 20 (1938)
Hybelhus i Grønnegata 8 (1938)
Boligblokk i Frognerveien 20 (1938)
Bygård i Fagerborggata 6 (1938–39, sammen med Holger N. Bratlie)
Bygård i Hedmarksgata 8–10 (1938–39)
Bygård i Norderhovgata 32 (1938–39)
Bygård i Trondheimsveien 21 (1939)
Boligblokk i Etterstadgata 11–13 (1939)
Bygård i Langgata 2 (1939–40)
Forretningsgård i Nedre Vollgate 7 (1939–40)
Trondheim tinghus (1937–51, oppr. sammen med Holger N. Bratlie)
Sunde & Co næringsmiddelfabrikk, Ensjøveien 14 (1940–41)


== Referanser ==


== Kilder ==
Hjalmar Severin Bakstad i Norsk kunstnerleksikon
P.D. Hofflund og Joar Nyquist, red. (1955). Oslo gårdskalender: Nybygg 1925-1945 og 1945–1955. Oslo: Fredhøi. 
Studentene fra 1915: Biografiske opplysninger samlet til 50-årsjubileet 1965. Oslo. 1965. s. 14. 
Studentene fra 1915: Biografiske opplysninger samlet til 25-årsjubileet 1940. Oslo: Gundernsen. 1942. s. 95.
Överskärargränd

Överskärargränd er et smug i Gamla stan i Stockholm. Det strekker seg fra Västerlånggatan 24a til Stora Nygatan 13. Smuget, som er cirka 60 meter langt, fikk sitt navn på 1680-tallet. Ved smuget ligger Gåstorget.


== Historikk ==
Navnet Öfwerskarare gränden nevnes i 1684 og erstattet da det eldre navnet Erik Ingemundssons gränd fra 1619. Erik Ingemundsson (1581-1622) var borgermester i Stockholm og hadde et hus ved smuget. I 1643 omtales en överskärare ved navn Absalon, men det er usikkert om det er etter ham smuget fikk sitt nåværende navn.I 1796 ble Gåstorget, som ligger ved smuget, anlagt. Tiltaket skulle forbedre framkommeligheten ved brannslukking og derved forbedre brannsikkerheten på Stadsholmen.


== Kvartaler langs smuget ==
Nr 1, Galatea-kvartalet, oppført 1650
Nr 2, Pomona mindre, oppført 1740
Nr 3, Galatea-kvartalet, oppført 1680
Nr 7, Galatea-kvartalet, oppført 1650-tallet
Nr 8, Pomona større, oppført 1780


== Referanser ==


== Litteratur ==
Stahre, Nils-Gustaf; Fogelström, Per Anders (1986). Stockholms gatunamn: innerstaden. Monografier utgivna av Stockholms stad (återtryck av del av 1:a upplagan). Stockholm: Liber/Allmänna förlaget. side 62. Libris 7269073. ISBN 91-38-90777-1


== Eksterne lenker ==
(en) Överskärargränd – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(sv) Stockholmskällan har multimedia som gjelder Överskärargränd
Albrecht Glaser

Albrecht Glaser (født 8. januar 1942 i Worms) er en tysk politiker (AfD, opprinnelig CDU). Etter hans uttreden av CDU deltok han ved stiftelsen av Alternativ for Tyskland, og ble i  2015 utnevnt som en av partiets tre stedfortredende talspersoner. Han ble 30. april 2016 valgt som partiets kandidat ved presidentvalget i Tyskland 2017. Glaser ble valgt som medlem av Forbundsdagen ved valget i 2017.


== Referanser ==
Langas

Langas er en lang og smal innsjø i Gällivare og Jokkmokk i Lappland i Sverige. Innsjøen ligger 374,7 meter over havet, og dekker 52,29 kvadratkilometer. Sjøen strekker seg fra Stora Sjöfallet i nordvest og ned til strykene mot Stora Lulevatten ved Jaurekaska i sørøst.Det største dypet er 73 meter.
Innsjøens samlede nedbørfelt utgjør 7 735 kvadratkilometer, hvorav 50 % høyfjell, 15 % vannflater og 10 % skog.


== Referanser ==
Genç

Genç er en by med 34 591 innbyggere (2015) i den tyrkiske provinsen Bingöl. Den ligger nord for Hani, Lice og Kulp; sør for Bingöl, sørøst for Solhan og vest for Arıcak og Palu. På tyrkisk betyr Genç «ung».


== Referanser ==
Solhan

Solhan er en by med 33 088 innbyggere (2015) i den tyrkiske provinsen Bingöl. Den ligger nord for Kulp, sør for Karlıova, øst for Muş og vest for Bingöl og Genç.


== Referanser ==
Hans Magne Bårtvedt

Hans Magne Bårtvedt (født 29. juni 1983 i Sveio, Hordaland) er en norsk styrkeløfter, som konkurrerer for KK-67. Han er per 2017 fem ganger norgesmester i styrkeløft (2011, 2013, 2015 og 2016) og én gang norgesmester i benkpress (2014). Han er også den nordmannen som per 2016 har løftet nest mest noensinne i både knebøy, benkpress og sammenlagt.
Bårtvedt gjorde sin styrkeløft-debut som 23-åring og førsteårs seniorløfter i 2007. Han viste seg raskt å være en svært lovende utøver, og med hurtig og jevn progresjon tok han sin første NM-medalje bare to år senere, i en alder av 25 år. I 2009 og 2010 måtte han nøye seg med andreplass og sølvmedalje, bak klubbkollega Olaf Dahl. Sitt første NM-gull vant Bårtvedt i 2011, da han utkonkurrerte blant annet Martin Borgland Rønning. I 2012 utkonkurrerte han både Dahl og Rønning, men måtte gi tapt for Carl Yngvar Christensen, noe han også måtte i 2014. I 2013, 2015 og 2016 var det imidlertid Bårtvedt som sto øverst på seierspallen i NM.


== Resultater og meritter ==


=== NM i styrkeløft ===


=== NM i benkpress ===


== Referanser ==
Karlıova

Karlıova er en by med 30 603 innbyggere (2015) i den tyrkiske provinsen Bingöl. Den ligger nord for Solhan, sør for Tekman og Hınıs, øst for Varto og vest for Yedisu og Adaklı.


== Referanser ==
Yedisu

Yedisu er en by med 2 857 innbyggere (2015) i den tyrkiske provinsen Bingöl. Den ligger nord for Adaklı, sør for Çat, Karakoçan og Tercan og vest for Karlıova.


== Referanser ==
Randijaure

Randijaure er en innsjø i Jokkmokk i Lappland i Sverige. Innsjøen ligger 282,7 meter over havet, og dekker 50,93 kvadratkilometer.
Det største dypet er 31,1 meter.
Innsjøens samlede nedbørsfelt utgjør 5 800 kvadratkilometer, hvorav 51 % skog, 30 % høyfjell og 7,5 % vannflater.


== Referanser ==