jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sunset Boulevard (restaurant)

Sunset Boulevard er en dansk forretningskjede av hurtigmatrestauranter som har spesialisert seg på sandwicher. Inspirasjonen er tydelig den amerikanske sandwichkjeden Subway, som også hadde adskillige restauranter i Danmark i 1990-årene, men ble utkonkurrert av Sunset Boulevard, som overtok flere av Subways gamle restauranter (blant annet den aller første danske Subway-restauranten på Københavns hovedbanegård).
Sunset Boulevard eies i dag av KD Restaurants, som også tidligere drev kjeden Pizza Hut i Danmark.


== Meny ==
Maten ved Sunset Boulevard er delt opp i forskjellige deler. Der finnes kalde sandwicher, grillede sandwicher, burgere, barnemenyer og salater.
I en kald sandwich kan man velge om man vil ha grovt, sprøtt eller bløtt brød (enten uten eller med krydderi), og dertil velge noe pålegg. Sandwichene lages umiddelbart etter bestilling, så man selv kan velge hvilke ingredienser man vil ha i.
Velger man en grillet sandwich kan denne fås med enten skinke eller kylling – disse i baguettebrød. Som noe nytt kan man nå få en grillet kyllingbacon i en økologisk fullkornsbolle. Burgerne fås både med italiensk bolle eller økologisk fullkornsbolle, enten med okse- eller kyllingfilet.
I barnemenyen kan man velge enten å få en bolle eller en «snackwich». Dette får man i en barnepose, sammen med en bok om de to Sunset-maskottene Sille & Sebastian.
Salat-sortimentet lyder på enten en kyllingpasta eller tunfisksalat.
Dertil kan bestilles pommes frites fremstillet i en spesiell ovn så de inneholder mindre fett enn frityrstekte pommes frites.
Der serveres også forskjellige slags desserter m.m.


== Historie ==
Den første Sunset Boulevard-restauranten åpnet i Odense i 1996. I 1997 åpnet den andre restauranten i Esbjerg. I 1998 åpnet den første restauranten i København, på Nørrebros Runddel.
I 2000 overtok Sunset Boulevard tre restauranter fra Subway – inklusive den på Københavns hovedbanegård. I 2001 åpnet den første restauranten på Færøyene.
I 2006 flyttet Sunset Boulevard til et større og mere sentralt lokale på Københavns hovedbanegård. Samme år åpnet restauranter i Herning, Ringsted, Amager Centret og Randers – hvilket brakte det totale antall restauranter opp til 29.
I 2007 ble restauranten på Odense Banegård renovert, mens det åpnet en ny restaurant i Shoppen ved Aalborg Storcenter.
I 2009 åpnet den første restauranten i Sverige, som ligger i innkjøpssenteret Entre i Malmö. I Danmark ble dette år også åpnet nye restauranter i Risskov ved Århus, Hedensted, Silkeborg, Holstebro, Horsens og en i Nyborg.


== Eksterne lenker ==
Sunset Boulevards hjemmeside
Lex loci

Lex loci (latin for «loven på stedet») er et begrep i internasjonal privatrett for å vise til lovvalgsreglene som bestemmer lex causae (loven som regulerer forholdet).
Relevante «lex loci»-regler er:

Lex fori
Lex loci actus
Lex loci arbitri
Lex loci celebrationis
Lex loci contractus
Lex loci delicti commissi
Lex loci protectionis
Lex loci rei sitae
Lex loci solutionis
Lex situs


== Se også ==
Lex tori
Lex causae
Lex patriae
Lex loci arbitri

Lex loci arbitri (latin for «loven på stedet hvor voldgift finner sted») er et begrep i internasjonal privatrett som viser til loven der voldgiftdomstolen har sitt sete.


== Se også ==
Lex loci


== Referanser ==


== Litteratur ==
Giambatiani, Catherine A. (2005): «Lex Loci Arbitri and Annulment of Foreign Arbitral Awards in U.S. Courts» i: American University International Law Review 20 (5)
17. SS-pansergrenaderdivision «Götz von Berlichingen»

17. SS-pansergrenaderdivision «Götz von Berlichingen» (også tysk 17. SS-Panzergrenadier-Division „Götz von Berlichingen“) var en divisjon med motoristert infanteri i Waffen-SS under andre verdenskrig. Den hadde navn etter Götz von Berlichingen, en tysk/frankisk riksridder og leiesoldat som levde i årene 1480 til 1562. Götz von Berlichingen skal ha fått erstattet sin høyre hånd med en jernprotese etter at denne ble tapt i et slag, og divisjonen hadde derfor en knyttet jernhånd som sitt emblem.
Divisjonen ble opprettet ved Poitiers i Frankrike med navnet Pansergrenaderdivision «Götz von Berlichingen» i oktober 1943. Den ble opprettet med bare nye mannskaper, og ikke gjennom overføringen av enheter fra andre divisjoner. Mange av soldatene var etniske tyskere fra Romania og franske frivillige. SS-Obersturmbannführer Otto Binge ledet opprettelsen av divisjonen og den nyutnevnte SS-Brigadeführer Werner Ostendorff overtok kommandoen i januar 1944. Götz von Berlichingen ble plassert som en del av det tyske LXXX armekorps, en del av Armégruppe D under kommando av generalfeltmarskalk Gerd von Rundstedt.
Som et ledd i planen om å nummerere alle SS-divisjonene tidlig i 1944, fikk divisjonen navnet 17. SS-pansergrenaderdivision «Götz von Berlichingen». I februar 1944 manglet divisjonen fortsatt kjøretøyer, og samme år fikk divisjonen ordre om å samle inn franske kjøretøyer i et forsøk på å utruste divisjonen tilstrekkelig. I mars samme år var de fleste enhetene motoriserte, men to av seks infanteribataljoner var fortsatt utstyrt med sykler. 1. juni var divisjonen i Thouars i Frankrike, men uten stridsvogner og for øvrig manglende utrustning.
Divisjonen deltok i kampene i Nord-Frankrike og den tyske tilbaketrekningen til Tyskland. Etter å ha deltatt i den mislykkede Operasjon Nordwind fram mot slutten av januar 1945, deltok divisjonen av forsvaret av Tyskland. Da amerikanerne brøt gjennom den tyske forsvarslinjen, ble divisjonen trukket tilbake til forsvaret av Nürnberg. Etter at også denne linjen falt, trakk restene av divisjonen seg tilbake til Donauwörth ved Donau i Bayern.
Etter det mislykkede forsøket på å gjeninnta Schloss Itter i Tirol 5. mai 1945, overga de gjenværende delene av 17. SS-pansergrenaderdivision «Götz von Berlichingen» seg til den amerikanske 101. luftbårne divisjon i Rottach-Egern sør for Kufstein dagen etter.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Clarke, Jeffrey J. and Smith, Robert Ross - Riviera to the Rhine. Washington: GPO, 1993
Cole, Hugh M. - The Lorraine Campaign. Washington: GPO, 1993
Gunther, Helmut - Das Auge der Division: Die Aufklärungsabteilung der SS-Panzergrenadier Division Götz Von Berlichingen
Jentz, Thomas L. - Panzer Truppen. Volume II. Atglen: Schiffer Military History, 1996
Munoz, Antonio J. - Iron Fist: A Combat History of the 17. SS-Panzergrenadier-Division "Götz von Berlichingen"
Stöber, Hans - Die Sturmflut und das Ende (3 Vol)
Stoves, Rolf - Die gepanzerten und motorisierten deutschen Grossverbände 1935–45. Wölfersheim-Berstadt: Podzun-Pallas, 1994
Gordon Williamson, Stephen Andrew - The Waffen-SS (3) : 11. to 23. Divisions ISBN 1-84176-591-0
Norzola

Norzola er en blåmuggost laget av TINE. Osten ble lansert i Norge i 1974, og har en del av kjennetegnene til Gorgonzola, som produseres i Italia.


== Om osten ==
Norzola har en smidig, nesten smøreaktig konsistens og aromatisk og fyldig, men ikke så skarp smak og lukt som Gorgonzola. Den blågrønne marmoreringen fra muggen er noe redusert sammenliknet med Normanna. Norzola er bløtere og har mer fett enn Normanna.


== Referanser ==
Franciszek Gajowniczek

Franciszek Gajowniczek (født 15. november 1901 i Strachomin i Kongress-Polen, død 15. mars 1995 i Brzeg i Polen) er mest kjent som å være den innsatte i Auschwitz som ble reddet av Maximilian Kolbe da han tilbød seg, som eneste kjente tilfelle, å dø i hans sted.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Franciszek Gajowniczek bodde i Warszawa fra 1921, og hadde en kone og to sønner. Han var yrkessoldat og var med på forsvaret av Wieluń og av Warszawa i september 1939. Han ble tatt til fange av Gestapo i Zakopane.


=== Hendelsen i Auschwitz ===
Franciszek Gajowniczek hadde blitt sendt til Auschwitz 8. september 1940 fra Gestapos fengsel i Tarnów. Han hadde bodd i Warszawa siden 1921 med kone og to barn. Som yrkesmilitær hadde han deltatt i forsvaret av Warszawa og Wieluń, og ble tatt til fange da de krysset grensen til Slovakia etter nederlaget ved Modlin-festningen under den tyske invasjonen av Polen i 1939. Gajowniczek og Kolbe møttes som innsatte i Auschwitz i mai 1941.Sommeren 1941 lyktes det angivelig for en fange å flykte fra leiren. Det viste seg imidlertid senere at vedkommende hadde ikke rømt, men druknet i leirens latrine. Uansett beordret kommandanten at ti fanger skulle lide sultedøden som straff. En av de ti var Gajowniczek, som skrek: «Hvorfor skal det gå slik for min kone og mine barn? Nå kommer jeg aldri til å se dem mer.» 
Kolbe tilbød seg å ta Gajowniczeks plass. Det er ikke kjent akkurat hvordan Kolbe ordla seg, men en versjon som huskes er: «en er en polsk katolsk prest, jeg vil gjerne ta hans plass fordi han har kone og barn». Dette var første og eneste gang i Auschwitz' historie at noen frivillig gikk i døden i en annens sted.


=== Befrielse ===
Gajowniczek ble sendt fra Auschwitz til Sachsenhausen 25. oktober 1944. Han ble der frigjort av de allierte, etter fem år, fire måneder og ni dager i tyske konsentrasjonsleire. Han ble gjenforent med sin kone Helena et halv år senere i Rawa Mazowiecka. 
Selv om hun overlevde krigen, ble hans to barn drept i et sovjetisk bombeangrep i 1945, før hans løslatelse.Etter sin løslatelse fortalte Gajowniczek i takknemlighet om Kolbes offer og barmhjertighet i leiren. Maximilian Kolbe ble helgenkåret av pave Johannes Paul II på Petersplassen i 1982. 
Franciszek Gajowniczek var til stede både ved saligkåringen 17. oktober 1971 og ved helligkåringen 10. oktober 1982.


== Referanser ==
Tiraljør

Tiraljører er en type lette militære tropper som har til oppgave å forstyrre og sinke fiendens tropper under et slag. Uttrykket kommer av det fransk tirailleurs (skytter), og tilsvarer det engelske skirmishers. Tiraljører er som oftest lett infanteri, men kan også være lett kavaleri eller lette og bevegelige fartøyer under slag på sjøen. Tiraljører opererer foran egne linjerer og er lett utrustede. Som infanteri bærer de ikke lagsvåpen. De kan være regulære enheter med lett utrustning, men ofte vil de være irregulære tropper eller spesialenheter slik som skarpskyttere eller jegere.


== Historie ==
I antikken var tiraljører egne enheter som gjerne gikk i forkant av hovedstyrken for å forstyrre fiendtlige styrker. De greske og persiske tiraljørene ble kalt peltaster og var utrustet med tre små kastespyd. Romerene hadde tilsvarende tropper kalt velites, senere auxilia. Sammenbruddet av organiserte hærer i middelalderen reduserte behovet for tiraljører, men de dukket opp igjen med organiserte skytterlinjer etter hvert som skytevåpen ble innført.
Fra 1600-tallet ble dragoner mye brukt i denne rollen (infanteri som rir til slagstedet, men går av hesten for å slåss). Fra 1700- og 1800-tallet ble det satt opp lette kompanier, som ofte var bedre skyttere og opererte i en mer uavhengig rolle. Storbritannia og Frankrike satte opp hele regimenter som lett infanteri. Tiraljører var en viktig del av infanteritaktikken under Napoleonskrigen og Krimkrigen, og ble fortsatt benyttet så sent som under første verdenskrig.
Etter hvert som innføringen av mer effektive skytevåpen gjorde lineærtaktikk umulig, forsvant også tiraljørene som en egen rolle. Lett infanteri fikk i stedet rollen som skarpskyttere og jegere.


== Referanser ==
Zandvoort

Zandvoort er et badested og kommune i Nederland i provinsen Noord-Holland. Kommunen er blant annet kjent for sine badestrender og racerbanen Circuit Park Zandvoort.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kommunens nettside
The Cenotaph

The Cenotaph er et krigsminnesmerke i gaten Whitehall i London. Den begynte som en midlertidig struktur bygd i tre og gips, designet av Edwin Lutyens, og reist i 1919 anledning en fredsmarsj ved slutten av første verdenskrig, men de sterke følelser som vellet opp etter krigen ble den erstattet i 1920 med en permanent struktur og utpekt til Storbritannias fremste nasjonale krigsminnesmerke.
Denne permanente kenotafen ble også tegnet av Edwin Lutyens og bygd med Portland-stein fra 1919 til 1920 av firmaet Holland, Hannen & Cubitts, til erstatning for Lutyens' tidligere konstruksjon på samme sted. En årlig National Service of Remembrance avholdes på Remembrance Sunday, den søndag som ligger nærmest 11. november (Armistice Day, det vil si Våpenhviledagen).
Lutyens' kenotafdesign er blitt reprodusert annetsteds i Storbritannia og i andre land med britisk tilknytning, som i Australia, Canada, New Zealand, Bermuda og i Hongkong.
Kenotafen var opphavlig designede til minnes det britiske imperiets dødsfall under første verdenskrig. Imidlertid, kenotafen var viede en gang til i 1946 for å minnes Storbritannias dødsfall under andre verdenskrig også.På kenotafens sider, det er seks flagg; to nasjonalflagg (for hæren); en Royal Air Force Ensign (for flyvåpenet); en White Ensign (for marinen); en Blue Ensign (for Royal Naval Reserve); og en Red Ensign (for handelsmarinen).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Homberger, Eric (12. november 1976): «The Story of the Cenotaph», The Times Literary Supplement
Odgers, David (4. mai 2014): «Conservation of the Cenotaph» Arkivert 8. mars 2016 hos Wayback Machine., 3rd Dimension


== Eksterne lenker ==
(en) Cenotaph, London – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

War Memorials Archive (official memorial record)
Black and Tans

Black and Tans (irsk: Dúchrónaigh (norsk: svart og brunfarget), offisielt Royal Irish Constabulary Reserve Force) var en provosorisk paramilitær styrke som ble rekruttert i Storbritannia av statsminister David Lloyd George for å settes inn i Irland i kampene under den irske frigjøringskrig årene 1920-1921.


== Historie ==
Irland hadde stadig blitt rystet av opprør eller væpnede aksjoner mot det britiske styre, avløst av roligere perioder over århundrene. Etter eskalerende motsetninger etter første verdenskrigs slutt skjedde flere væpnede aksjoner fra Den irske republikanske armé (IRA) rettet mot den væpnede politistyrken Royal Irish Constabulary (RIC), fra 1919. Kampene tiltok i intensitet og gikk over i krig, der IRA tok kontroll over deler av landet. Da RIC var i trengt situasjon og den britiske regjering nølte med å sette inn den regulære britiske hær, ble det på Winston Churchills initiativ dannet en styrke som ble rekruttert først og fremst blant protestantiske veteraner i England og Skottland som car kommet hjem fra kontinentet etter krigsslutt. Styrken ble utrustet med khakiuniformer i kombinasjon med RICs mørkegrønne kapper - derav styrkens uformelle navn. 
Black and Tans ble satt inn i kamp og anksjoner mot IRA i 1920. I takt med tiltagende forbitring i kampene utmerket Black and Tans seg med sin brutalitet som rammet både væpnede motstandere og sivilbefolkning. Den 21. november 1920 tok styrker fra Black and Tans seg inn på Croke Park i Dublin under en pågående match i gælisk fotball og skjøt flere tilskuere og en spiller som hevn for at IRA samme dag hadde myrdet 14 personer i Dublin som arbeidet for den britiske etterretning og for hæren. Dagen ble kjent som Bloody Sunday (den blodige søndagen).  
Andre ganger hevnet Black and Tan-styrker sine tap ved å angripe og brenne mindre landsbyer og gårder. I desember 1920 medvirket deler av Black and Tans med å sette store deler av det sentrale Cork i brann. 
Black and Tans fikk dårlig rykte også på hjemmebane i Storbritannia, og opinionen snudde mot de væpnede styrkene i Irland. Black and Tans fikk også skylden for overgrep mot motstandere og sivilbefolkning som i virkeligheten var blitt begått av Royal Irish Constabulary, regulære arméstyrker og den andre paramilitære styrken, Auxilliary division. 
Ledelsen over Black and Tans ble strammet opp og disiplinen styrket, noe som gjorde at det var færre overgrep i 1921. Etter den anglo-irske avtale og opprettelsen av Den irske fristaten i 1922 ble Black and Tans oppløst. Av 7000 rekrutter var halvparten blitt drept eller såret, eller ikke minst gått ut av styrken allerede av andre årsaker.


== Litteratur ==
Richard Bennett: The Black and Tans, Chalford (Spellmount) 2007. ISBN 978-1-86227-098-5 (gørsteutgave London 1959)
D. M. Leeson: The Black and Tans. British police and auxiliaries in the Irish War of Independence, 1920 - 1921, Oxford o.a. (Oxford University Press) 2011. ISBN 978-0-19-959899-1


== Referanser ==
Aalborg bussterminal

Aalborg bussterminal er en bussterminal i Aalborg sentrum ved John F. Kennedys Plads. Bussterminalen er innrettet i forbindelse med Kennedy Arkaden og ligger nær Aalborg stasjon. Bussterminalen drives av Nordjyllands Trafikselskab og utgjør det trafikale knutepunkt for kollektivtrafikk i Region Nordjylland. Det samlede terminalområde er selvsagt Nordjyllands største med 25.000 – 30.000 påstigninger og avstigninger på en hverdag og en betydelig mengde ankommende og avgående busser og tog. Ventesalen på Aalborg bussterminal besøkes årlig av knapt 2 millioner kunder. I Kennedy Arkaden har Nordjyllands Trafikselselskab kontor og ventesal. Kennedy Arkaden inneholder også et parkeringshus med i alt 350 plasser.


== Referanser ==
Mannen som elsket Yngve (album)

Mannen som elsket Yngve er et lydsporalbum med musikken brukt i filmen ved samme navn. Albumet består av to CD-plater gitt ut på plateselskapet Oh No! den 24. januar 2008.


== Sporliste ==


=== Plate 1 ===
Raga Rockers		«Når Knoklene Blir Til Gele»
Wannskrækk		«Føle Mæ Rar»
Blaupunkt			«La Meg Være Ung»
XTC			«Making Plans For Nigel»
Buzzcocks			«Even Fallen In Love»
Skjønn Forening		«Jeg Ser Dobbelt»
Duran Duran		«Girls On Film»
The Aller Værste		«Du Sklei Meg Så Nær Inn På Livet»
The Cure			«Just Like Heaven»
Matchstick Sun		«You & Me»
The Pixies		«Monkey Gone To Heaven»
The Stone Roses		«I Wanna Be Adored»
The Jesus and Mary Chain	«Just Like Honey»
Tre Små Kinesere		«Du E Der Vel»
Japan			«Ghosts»
The Cut			«In Dieser Stadt»
deLillos			«Hjernen Er Alene»


=== Plate 2 ===
Iggy Pop			«Lust For Life»
De Press			«Bo Jo Cie Kohom»
Violent Femmes		«Blister In The Sun»
Jokke & Valentinerne		«Hvis Jeg Var Deg»
Dumdum Boys			«Hemmelig»
Prefab Sprout			«Faron Young»
Stavangerensemblet		«Kan'kje Finna Fingen»
R.E.M.				«The One I Love»
Mighty Dogfood		«Honeyhead»
Happy Mondays			«Kinky Afro»
Soft Cell			«Tainted Love»
Liliedugg			«Neonråte»
Nick Cave & The Bad Seeds	«The Mercy Seat»
Sjølmord			«Supertankerne Kommer»
Pere Ubu			«Final Solution»
Kjøtt				«Jeg Vil Bli Som Jesus»
Mathias Rust Band		«Fittesatan Anarkikommando»
Mathias Rust Band		«Hakkemat Opp Mot Veggen»
Mathias Rust Band		«Fortapt»


== Referanser ==
Kort & Godt

Kort & Godt (tidligere DSB Detail) er en kjede av kiosker med billettsalg som ligger på jernbanestasjoner og drives av DSB. Kioskene på stasjonene ble tidligere drevet av det private selskapet DSB Restauranter og Kiosker, som tross navnet ikke hørte under DSB. Men 1. september 2002 erhvervet DSB aksjekapitalen til DSB Restauranter og Kiosker med det formål å samle kiosk- og billettsalg i samme butikk for å kunne opprettholde betjening på flere stasjoner og samtidig gjøre det enklere for kunden, som så kunne kjøpe billett og kioskvarer samme sted.De ombygde Kort & Godt-butikkene fikk flere funksjoner, som kjennes fra de såkalte nærbutikker, for eksempel 7-Eleven og bensinstasjoner. Blant annet kom der et større utvalg av hurtigmat og bakevarer.Den 1. januar 2008 ble Kort & Godt igjen adskilt fra DSB og privatisert. Det ble til aksjeselskapet Kort & Godt A/S.
I løpet av 2010 begynte Kort & Godt-franchisen så smått og utfases, i takt med at stasjonsbutikkene ble ombygget til 7-Eleven-butikker, som dog stadig selger billetter.

LedereKlaus Lorenzen, Adm. dir. i DSB Detail 2002
Helle Tiedemann, leder 2008


== Referanser ==
Spillvarme

Spillvarme er et begrep fra energibransjen. Det er varmeenergi i form av luft, vann eller damp som ikke blir utnyttet i energiproduksjonsprosessen, og som dermed går tapt til omgivelsene. Andelen spillvarme er spesielt stor i kull-, gass- og kjernekraftverk. I eldre kjernekraftverk kan opp mot 80 % av den frigjorte kjerneenergien gå tapt, mens i moderne er dette redusert til ca. 65 %. Ofte kan totalvirkningsgraden i et energiproduksjonsanlegg forbedres kraftig ved at spillvarmen utnyttes til varmeproduksjon i et fjernvarmeanlegg, som i et kraftvarmeverk.


== Referanser ==
Prins Christians sund

Prins Christians sund (grønlandsk: Ikerasassuaq) ligger øst for Grønlands sydspiss Kapp Farvel og strekker seg 100 km, med en bredde på 500 m på trangeste fra Danmarkstredet i øst, til Davisstredet i vest. Prins Christians sund forbinder Labradorsjøen med Irmingerhavet. Sundet er oppkalt etter prins Christian Frederik (senere Christian 8.). Tidevannstrømmen i det lange og smale farvannet er så kraftig, at mindre båter kun kan passere ved fjære sjø (fallende vannstand). Sundet har et panorama med høye spisse tinder, isbreer, og isfjell. 
Den eneste bosettingen ved sundet er Aappilattoq.
Flere ganger hver sommer går det cruiseskip gjennom sundet, noen ganger så store skip som MS Eurodam (86.700 tonn, 285 m lengde) 


== Værstasjon ==
Ved det østre innløpet til sundet ligger en værstasjon på øya Sangmissoq, som ble grunnlagt av USA under andre verdenskrig med navnet Bluie East One, nå Ikerasassuaq. Værstasjonens oppgave var blant annet å sørge for, at skipsfarten hadde pålitelige værdata ved Kapp Farvel. Den 7. januar 1959, da M/S Hans Hedtoft kolliderte med et isfjell ved Kapp Farvel, var det radiotelegrafisten på værstasjonen i Prins Christians sund som først oppfanget nødsignalene.
Værstasjonen drives i dag av den Internasjonale sivile luftfartsorganisasjonen ICAO sammen med Tele Greenland. En lang tretrapp snor seg fra havnen opp til stasjonen med messebygning, kraftverk, boligbrakker og radioantenner.


== Radio ==
Prins Christians Sund Radio ble lagt ned i 1980.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Foto av radiostasjonen
Reiseberetning med foto
USAs installasjoner i Grønland under 2. verdenskrig
Steinar Vikan

Steinar Vikan (født 17. august 1960) er manager for bandet DumDum Boys og artisten Stein Torleif Bjella og gitarist for bandene Liliedugg, Lost at Sea og Helter Skelter. Han er også sjef for plateselskapet Oh Yeah!.


== Bandmedlem ==
Apekolonien
Liliedugg, gitarist
Helter Skelter, gitarist
Lost at Sea, gitarist
Mannskoret, kor


== Diskografi ==


=== Liliedugg ===
Liliedugg (1983)
Last Opera/X-Mas Funeral Party (1988), med Wannskrækk
Sannhetens voktere (2007)
Slow Atomic Bomb (2009)Singler/EP-erNeonråte/Livet på landet/Gal hest/Girls (1981)
Liliedugg/Helter Skelter (1999), med Helter Skelter


=== Helter Skelter ===
Peyote/Hole In My Pocket (1986)
Out of Range (2004)Deltar påNorthampton Musicians Collective: Yours Truly Norwegian Would (1984)
Humbug Tapes: Bonderock (1985)
Beat: A Beat Generation (1986)
Plateselskapet: Party Terror Volume 1 (1986)
Knallsyndikatet: Knall The Album (1987)
Bellona: Norske utslipp (1988)
Knallsyndikatet: Folk & røvere presenterer – 7002 Riff His Master's Noise (1988)
Spacelings: 2000 Megatons of Love (1988)
DumDum Boys: Pstereo (1990)
Wannskrækk: Riff – Wannskrækk 1980–85 (1992)
Voices of Wonder: Anarki & Kaos – Norsk punk '79–'81 (1992)
DumDum Boys: Transit Stigmata Exit (1992)
Progress Records: Party Terror Volume 2 (1994)
DumDum Boys: 1001 Watt (1994)
Ivar Skaar: Live på Ivar Skaars 40-årsdag (1996)
Kari Rueslåtten: Mesmerized (1998)
DumDum Boys: Schlägers (2001)
Ringnes Records: Ringnes 2003 (2003)
Ivar Skaar: Ivar Skaar – 50 år (2006)
Voices of Wonder: Anarki & Kaos 2 (2007)
Oh No!: Mannen som elsket Yngve (2008)
Patrik Fitzgerald-hyllest: All Sewn Up – A Tribute to Patrik Fitzgerald (2009)
No! Records: Trondhjæmm Råråkk No One! (2014)
Crispin Glover Records/Sorgenfri: Sorgenfrie øyeblikk Vol. 3 (2014)
DumDum Boys: Hagelangs/Stor og sterk (2015)
C+C Records: Punx (2016)


== Manager ==
Vikan har vært manager for DumDum Boys siden de skiftet navn fra Wannskrækk i 1985.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Steinar Vikan på Internet Movie Database 
(en) Steinar Vikan på Discogs