jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Neuhardenberg slott

Neuhardenberg slott (opprinnelig Neu-Hardenberg) ligger kommunen Neuhardenberg i Landkreis Märkisch-Oderland den tyske delstaten Brandenburg.


== Historie ==
Stedet nevnes første gang i skriftlige kilder fra 1348, da under navnet Quilitz.  I de følgende hundreårene tilhørte eiendommen forskjellige adelsfamlier, og var en periode et viktig tollsted. Kong Friedrich II overtok stedet i 1762. 
Joachim Bernhard von Prittwitz mottok stedet som erkjentlighetsgave i 1763, etter å ha reddet livet og i det minste friheten, til Friedrich II i slaget ved Kunersdorf, under sjuårskrigen, Prittwitz bygde ut slottet til er representativt barokkslott. Rittmesterens sønn Friedrich Wilhelm Bernhard von Prittwitz, utvidet i slottet ytterligere i 1801, blant annet ved hjelp av den på det tidspunkt relativt ukjente Karl Friedrich Schinkel. Stedet ble i 1811 overdratt til den prøyssiske krone.
Adels- eller herregodset (Standesherrschaft) Neu-Hardenberg ble opprettet i 1814 ved en sammenslåing av områdene Quilitz og Lietzen. Eiendommen ble overdratt til daværende statskansler Karl August von Hardenberg, da denne ble opphøyet til fyrste. Eiendommen fikk også navn etter den nye eieren (Ny-Hardenberg). I statskanslerens tid ble slottet ombygget til et klassisistisk palais, slik det fremstår også i dag. Kirken ble fullført i 1817. Schinkel var delaktig i arbeidene også denne gangen. I 1821 ble parken bygget på nytt av Hermann Fürst von Pückler-Muskau, en svigersønn av Hardenberg. Arbeidene ble ledet av Peter Joseph Lenné.
I 1921 overtok Carl-Hans Graf von Hardenberg Neu-Hardenberg, som den siste private eier av slottet. Hardenberg var en av de sammensvorne i attentatet mot Hitler 20. juli 1944. På slottet kunne Claus Graf Schenk von Stauffenberg, Henning von Tresckow og andre planlegge attentatet uforstyrret. Tre dager etter det mislykkede attentatet, forsøkte Carl-Hans Graf von Hardenberg å begå selvmord, men mislyktes.  Han ble arrestert og brakt til konsentrasjonen Sachsenhausen, og overlevde såvidt fangenskapet. Nasjonalsosialistene beslagla eiendommen. Men også etter 1945 beholdt myndighetene godset, og familien måtte forlate stedet.
I DDR-tiden fikk eiendommen navnet Marxwalde. Eiendommen skulle omskapes til en sosialistisk mønsterlandsby. Fra 1957 ble den imidlertid tatt i bruk av DDR-forsvaret, og mønsterlandsbyen ble nedlagt. Senere ble slottet brukt som sykehus, skole, ungdomsklubb og treningssted for vektløftere. En rekke bygninger (plattenbau) som i denne perioden ble oppført på området, er siden revet.
Etter 1990 ble slottet tilbakeført til familien. Siden ble den overdratt til Deutsche Sparkassen- und Giroverband, og deretter til en stiftelse. Slottets navn er idag Neuhardenberg, uten bindestrek. Anlegget ble åpnet på nytt i 2002, under tilstedeværelse av blant andre Tysklands daværende president Johannes Rau.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Informasjon om Neuhardenberg slott i Sammlung Duncker tilhørende Zentral- und Landesbibliothek Berlin.
Mjåvatnet

Mjåvatnet kan vise til:

Mjåvatnet (Ål), innsjø i Ål i Buskerud
Mjåvatnet (Fyresdal), innsjø i Fyresdal i Telemark
Mjåvatnet (Vinje), innsjø i Vinje i Telemark
Mjåvatnet (Valle), innsjø i Valle i Aust-Agder
Mjåvatnet (Kvinesdal), innsjø i Kvinesdal i Vest-Agder
Mjåvatnet (Eigersund), innsjø i Eigersund i Rogaland
Mjåvatnet (Vefsn), innsjø i Vefsn, Nordland


== Se også ==
Mjåvatn
Kristen Weierholt

Kristen Weierholt (født 10. november 1902 i Austre Moland, død 1973) var en norsk klassisk filolog og pedagog.
Weierholt var sønn av bonden Ivar Weierholt og Ellen Eilertsen. Weierholt tok examen artium ved Kongsgård skole i Stavanger i 1924 .Han tok språklig-historisk embetseksamen i 1931 med gresk hovedfag og latin og norsk bifag. Fra 1929 til 1934 var han bestyrer ved Misjonsskolen i Stavanger, og fra 1934 til 1939 lektor ved Voss landsgymnas. Fra 1939 var han lektor ved Stavanger katedralskole.
Weierholts hovedoppgave handlet om «En grammatisk undersøkelse av sproget i 2. Makkabeerbok». I 1963 og 1965 utga han to arbeider om språket hos Johannes Malalas, som levde på 500-tallet e.Kr. Dette var et resultat av stipender fra Norges almenvitenskapelige forskningsråd, som ga Weierholt anledning til å besøke utenlandske biblioteker. Han utga flere lærebøker i latin og gammelgresk.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Norges filologer og realister. Stavanger, 1950
Jens S. Th. Hanssen

Jens Sigurd Thorarinn Hanssen (født 22. oktober 1907, død 11. oktober 1986) var en norsk klassisk filolog.
Hanssen var sønn av kjøpmann Einar Hanssen og Ragna Heggen. Han tok språklig-historisk embetseksamen med latin hovedfag og gresk bifag i 1938. Fra 1939 til 1947 var han lektor ved Foss skole og Frogner skole i Oslo. Fra 1941 til 1948 var han dessuten universitetsstipendiat i klassisk filologi ved Universitetet i Oslo. Han ble dr. philos. for en avhandling om Latin diminutives i 1952. Fra 1950 til 1953 var han universitetslektor i latin. I 1953 ble han utnevnt til professor i klassisk filologi ved Universitetet i Bergen, men vendte etter kort tid tilbake til Oslo, hvor han fra 1957 var lektor ved Oslo katedralskole.
Foruten doktoravhandlingen skrev Hanssen en avhandling om Historia Norvegiæ, «Omkring Historia Norwegiae» (1949). Han var medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi.


== Litteratur ==
Norges filologer og realister. Stavanger, 1950
Magne Schjødt

Magne Schjødt (født 8. oktober 1886 i Kristiania, død 19. oktober 1968) var en norsk advokat.


== Familie ==
Schjødt var sønn av regjeringsadvokat Annæus Johannes Schjødt og Laura Maria Rømcke, og bror av advokatene Annæus Schjødt d.e. og Finn R. Schjødt.


== Jurist ==
Han tok juridisk embetseksamen i 1910 og ble overrettssakfører samme år. Fra 1911 til 1912 var han dommerfullmektig ved Ryfylke sorenskriveri, før han var fullmektig hos sin far fra 1912 til 1916. Han ble høyesterettsadvokat i 1916. I 1917 inngikk han kompaniskap med sin bror Finn R. Schjødt, og fra 1929 drev han for seg selv. Fra 1955 var han i kompaniskap med Bjørn Dalan, og fra 1965 med F. B. Sigmond.
I 1926 var han aktor i riksretten mot Abraham Berges regjering.
Han utga flere bøker om juridiske emner, blant annet om Norsk ekspropriasjonsrett (2. utgave 1947).


== Politiker ==
Schjødt var medlem av Oslo bystyre for Venstre og formann i Oslo Venstrelag fra 1927 til 1929. Han ble medlem av Norsk Kvinnesaksforening i 1936.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Sverre M. Halbo: Norges advokater og sakførere 1932. Oslo: Aschehoug, 1932
Raymond Obomsawin

Raymond Obomsawin (født 16. august 1950) er en amerikansk lege og forretningsmann, mest kjent for sin motstand mot kunstig immunisering gjennom vaksiner.
Obomsawin har vist stor interesse for alternative behandlingsmetoder, blant annet for mikroskopet til Royal Rife og Linus Paulings hypoteser om å helbrede sykdommer gjennom megadoser med c-vitaminer. Han har også benektet at det er noen sammenheng mellom HIV-smitte og sykdommen aids.Obomsawin er blant dem som støtter Andrew Wakefields tilbakeviste teori om en sammenheng mellom MMR-vaksinen og autisme. Han har blitt beskyldt for å manipulere statistikk for å underminere vaksinenes betydning i å utradere smittsomme sykdommer.


== Publikasjoner ==
A statement on Indian health, Can Nurse 1978 Oct;74(9):7.


== Referanser ==
Leif Sletsjøe

Leif Sletsjøe (født 24. oktober 1921, død 1982) var en norsk romanist.
Sletsjøe ble dr. philos. i 1960 med en avhandling om lydutvikling i gammelportugisisk, Le dévelopment de l et n en ancien portugais. Fra 1966 til 1970 var han professor i fransk ved Norges Handelshøyskole, og fra 1970 til 1982 professor i romansk filologi ved Universitetet i Oslo.
Han utga oversettelser av spanskspråklige forfattere, blant andre García Lorca, franskspråklige, og mange portugisiskspråklige: Gil Vicente, Júlio Dantas, Branquinho da Fonseca, Miguel Torga, Ferreira de Castro og José Luandino Vieira.


== Oversettelser ==
Ferreira de Castro: Gummitapperne ved Rio Madeira. 1953
Tre middelalderspill. 1961
Franske profane middelalderspill. 1964
Jorge Manrique, Federico García Lorca: Dikt om døden 1966
Julio Dantas: Kardinalenes middag. 1970
Dámaso Alonso: Kvinne med oljekrukke 1972
Gil Vicente: Portugisisk dramatiker på grensen mellom middelalder og renessanse. 1973
Ramon Llull: humanisten fra middelalderens Mallorca. 1975
José Luandino Vieira: Domingos Xaviers egentlige liv. 1976
Ferreira de Castro (1898-1974): Vendepunktet. 1976
Dikt fra spansk middelalder: 1977
Antonio Machado: Hyllingsdikt til Federico García Lorca 1978
Miguel Torga: Fortellinger fra fjellet. 1979
Miguel Torga: Dikt fra dagbøkene. 1979
Ernesto Sabato: Tunnelen. 1979
Branquinho da Fonseca: Baronen og andre noveller. 1981
Spansk lyre: dikt fra det 19. og 20. århundre. 1982


== Litteratur ==
Damms store leksikon. Oslo: Damm, 1989
Nordahl, Helge: 1983, "Leif Sletsjøe. Minnetale i det norske videnskaps-akademi". Årbok (Norske videnskaps-akademi). Oslo: Videnskaps-akademiet, s. 165–174
Dugges Ale- och Porterbryggeri

Dugges Ale- och Porterbryggeri AB er et svensk mikrobryggeri i Landvetter i Västergötland som ble etablert av Mikael Dugge Engström i 2005.


== Historie ==
Fram til vinteren 2010 brygget bryggeriet utelukkende overgjæret øl, ofte kraftig humlede, og gjerne med amerikanske humlesorter. Etter å ha kjøpt inn større lagringstanker begynte man da også med produksjon av lagerøl.
Bryggeriet har vunnet en rekke priser og utmerkelser, blant annet på Stockholm beer and whisky festival. Bryggeriet har siden 2008 også brygget folköl, som selges lokalt på restauranter og i dagligvarebutikker.
Etter at bryggeriet vokste ut av sine opprinnelige lokaler i Mölndal flyttet det i løpet av vinteren 2012 til større fasiliteter i Landvetter.


== Referanser ==
Russell Blaylock

Russell L. Blaylock (født 15. november 1945) er en amerikansk forfatter og tidligere nevrokirurg.Blaylock var assisterende klinisk professor ved University of Mississippi Medical Center, og han har utviklet nye behandlingsmetoder for visse typer hjernesvulster. Mest oppmerksomhet har han fått for sine oppfatninger som går mot vitenskapelig konsensus. Han hevder blant annet at bruk av aspartam som søtningsstoff er helseskadelig, at natriumglutamat tilsatt i mat er skadelig, at det er farlig med fluorid i drikkevann og tannkrem, at genmodifisert mat er helseskadelig, samt at vaksiner representerer en større helserisiko enn sykdommene de er ment å beskytte mot. På den annen side hevder han at Vitamin D, tran og antioksidanter beskytter mot influensa.


== Referanser ==
Mjåvatnet (Valle)

Mjåvatnet er en innsjø i øvre del av Tovdalsvassdraget i Bygland kommune i Agder og Fyresdal kommune i Vestfold og Telemark. Den ligger 764 meter over havet og dekker et areal på knapt 1,4 km².
Innsjøen har fra naturens side utløp mot øst til Straumsfjorden i Tovdalsvassdraget. Dette utløpet ble på slutten av 1600-tallet demmet opp slik at vannet fikk utløp mot vest til Otra i Setesdalen ved Straume.


== Referanser ==
Sodaurt

Sodaurt (Kali turgida) er en ettårig urt i amarantfamilien. 
Vekstformen varierer; den kan bli opptil 50 cm høy og rikt forgrenet, men er ofte lav med en lite forgrenet stengel. Bladene er blågrønne, kjøttfulle, linjeformede og har en tornaktig spiss. Blomstene sitter enkeltvis i bladhjørnene; de har fem pollenbærere og to arr.
Sodaurt vokser på sand ved havet, ofte sammen med sølvmelde og strandreddik. Arten er nå snevret inn kun å omfatte plantene som vokser langs de europeiske kystene mot Atlanterhavet, Nordsjøen og Østersjøen. Lignende planter fra middelhavslandene, Øst-Europa og Sentral-Asia har fått status som egne arter. I 2007 ble sodaurt sammen med over 20 andre arter flyttet fra slekta Salsola til Kali.
I Norge forekommer sodaurt uregelmessig langs kysten fra Østfold til Rogaland og er også funnet én gang i Selje i Sogn og Fjordane. Frøene spres med havstrømmene. Voksestedene blir ofte ødelagt av stormer, og opprydding av badestrender er en trussel mot arten. 
Navnet viser til at planten ble tørket og brent for å fremstille soda.


== Litteratur ==

Sodaurt i Artsdatabanken. Besøkt 19. april 2016.
C. Grey-Wilson og M. Blamey; norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding (1992). Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa. Teknologisk Forlag. s. 78–79. ISBN 82-512-0355-4. 
P. Uotila (2011). «Salsola kali». Chenopodiaceae (pro parte majore). – In: Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 19. april 2016. 
«Sodaört». Den virtuella floran. Besøkt 19. april 2016. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sodaurt – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Sodaurt i Encyclopedia of Life 
(en) Sodaurt i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Sodaurt hos Artsdatabanken 
(sv) Sodaurt hos Dyntaxa 
(en) Sodaurt hos ITIS 
(en) Sodaurt hos The International Plant Names Index 
(en) Sodaurt hos Tropicos 
(en) Kategori:Salsola kali – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Salsola kali – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Salsola kali – detaljert informasjon på Wikispecies
Nara-perioden

Naraperioden (奈良時代, Nara jidai) er en periode i Japans historie som dekker årene fra 710 til 794. I 710 etablerte Keiser Gemmei hovedstaden Heijō-kyō (dagens Nara). Bortsett fra en periode på fem år, fra 740 til 745, da hovedstaden ble flyttet igjen, forble den hovedstaden i japansk sivilisasjon inntil keiser Kammu etablerte en ny hovedstad, Nagaoka-kyō, i 784. I 794 flyttet den deretter til Heian-kyō eller Kyoto.
Det meste av det japanske samfunn på denne tiden er basert på landbruk og bosetning i landsbyer. De fleste beboerne i disse tilhørte en religion som var basert på dyrkelse av naturånder og forfedreånder kalt kami.
Hovedstaden Nara var modellert etter Chang'an, hovedstaden i Tang-dynastiets Kina. På mange andre måter var den japanske overklassen preget av kineserne, deriblant ved å adoptere det kinesiske skriftsystem, kinesiske moter og buddhismen.
Prajñā

Paññā (pāli) eller Prajñā (sanskrit) er et teknisk begrep i buddhismen som kan oversettes med «visdom». Prajna innebærer erkjennelsen av virkelighetens sanne natur, nemlig anicca (forgjengelighet), dukkha (lidelsen), anatman (ikke-selv) og śūnyatā (tomheten).
Svabhāva

Svabhāva (sanskrit: स्वभाव, pāli: sabhāva, kinesisk: 自性 zìxìng, tibetansk: རང་བཞིན, wylie: rang-bzhin) er et begrep som ordrett betyr egen eksistens eller egen bliven. Det er den iboende eller essensielle natur i levende vesener.
Begrepet står sentralt i hinduistiske og buddhistiske tradisjoner, deriblant er advaita vedanta, mahāyāna, vaishnavisme og dzogchen.
Innen mahāyānabuddhismen er det en av mange benevnelser på Buddhanaturen.
Rajgir

Rajgir er en by og et urbant senter i distriktet Nalanda i den indiske delstaten Bihar. Det var den første hovedstaden i kongedømmet Magadha, en stat som til slutt utviklet seg til Mauryariket. Dens opprinnelse er ukjent, selv om det er oppdaget keramikk i byen som er datert til omkring 1000 f.Kr. Området regnes som hellig i jainismen og buddhismen.
Gribbenes fjelltopp

Gribbenes fjelltopp (pāli: Rājagṛha, sanskrit: Gṛdhrakūṭa) var ifølge buddhismen favorittstedet til Buddha og åstedet for mange av hans forkynnelser. Stedet er lokalisert i Rajgir i delstaten Bihar i India.
Nelson-Atkins Museum of Art

Nelson-Atkins Museum of Art er et kunstmuseum i Kansas City i Missouri, USA. Museumet ble åpnet i 1933. Det er kjent for sin neoklassiske arkitektur og sin omfattende samling av asiatisk kunst.
Museets nybygg ble rangert som en av de 10 beste «(New and Upcoming Architectural Marvels») nyskapninger innen museumsarkitektur i verden av Time Magazine i 2007.


== Referanser ==
MS «Kungsholm» (1966)

MS «Kungsholm» var et svensk-flagget havgående kombinert cruise- og atlanterhavsskip som ble bygget i 1966 ved skipsverftet John Brown & Company i Clydebank, Skottland for Svenska Amerika Linien. Hun ble senere gjenreist som et fulltids cruiseskip. Hun har også seilt under navnene MS «Sea Princess», MS «Victoria», MS «Oceanic II», og MS «Mona Lisa» som eies av Leonardo Shipping og drives på kontrakt av Lord Nelson Seereisen.
I september 2010 ble hun tatt ut av tjenesten fordi hun ikke oppfylte kravene til SOLAS 2010 og hennes chartering med Lord Nelson Seereisen hadde avsluttet. Hun ble kjøpt av det koreanske rederiet Daewoo og flyttet til Duqm, Oman, hvor hun ble åpnet som et flytende hotell under navnet «Veronica» frem til oktober 2013. Hun ble da lagt opp for to år inntil hun ble solgt til opphugging i Alang, India i slutten av 2015. Hun ble strandet i Alang den 19. november 2015.


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 6512354 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) MS «Kungsholm» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen 
(sv) Fakta om Fartyg - M/S KUNGSHOLM (1966)
(en) TGOL - Kungsholm (IV)/Sea Princess (I)/Victoria (II)/Mona Lisa
Lucija Tomljenovic

Lucija Tomljenovic er en forsker ved universitetet i Britisk Columbia. Hun er opprinnelig fra Kroatia, og tok sin utdannelse ved James Cook University i Australia. Hun har publisert en rekke studier om vaksiner, samtlige av disse stiller spørsmål om, eller strider mot vitenskapelig konsensus.
I 2011 publiserte hun i en studie sammen med sin forskerkollega Christopher Shaw der det ble antydet at aluminium tilsatt som adjuvans i vaksiner kunne utløse autisme. WHO har uttalt at studien inneholder alvorlige feil.I 2012 gjennomførte Tomljenovic en studie sammen med Shaw hvor det ble konkludert med at vaksinen mot HPV-relatert kreft kunne gi alvorlige bivirkninger. I 2015 gikk de to sammen med den israelske forskeren Yehuda Shoenfeld og seks andre forskere i en studie hvor det ble konkludert med at HPV-vaksinen ga adferdsendringer hos mus. Denne studien ble i 2016 trukket tilbake etter at fagfeller hadde påpekt at studiens metode ikke holdt mål og at konklusjonene som ble trukket ikke kunne støttes. Universitetet i British Columbia har forsvart forskerne og deres studier.I 2017 ble nok en studie av Tomljenovic og Shaw trukket tilbake, denne hevdet med en sammenheng mellom aluminium i vaksiner og autisme hos mus. Studien ble kritisert av fagfeller som mente at data måtte ha blitt manipulert, herunder at deler var kopiert fra en studie de hadde gjennomført 3 år tidligere. Tomljenovic og Shaw oppga da at studiens datamateriale ikke lenger var tilgjengelig og derfor ikke kunne bekrefte studiens validitet.Tomljenovic har forsvart den forfalskede studien Andrew Wakefield publiserte i 1998 hvor han hevdet en link mellom MMR-vaksinen og autisme, og hun har hevdet at den har blitt replikert i fem andre land.


== Bibliografi ==
Tomljenovic, Lucija & England, Christina: Vaccination Policy and the U.K. Government: The Untold Truth, CreateSpace Independent Publishing Platform, 2015, ISBN 9781518832369


== Referanser ==
Tangvoll

Tangvoll eller driftvoll er en naturtype som finnes i øverste del av havstrender. Tang og annet organisk materiale skylles opp fra havet ved grensen for øverste flo og ligger i voller som gradvis brytes ned. Jorda er rik på nitrogen og fosfor, og plantene som vokser her er avhengig av næringsrik jord samtidig som de tåler salt (halofytter). Vanlige planter er sodaurt, strandreddik, sandslirekne og flere meldearter, som strandmelde, bruskmelde, tangmelde og sølvmelde. Tangvoller er en ustabil naturtype som ofte blir ødelagt av stormer, og de fleste plantene er ettårige. Lenger inn der det er mindre forstyrrelser, vokser flerårige arter som åkerdylle, strandbalderbrå, krushøymol og kveke. Mange ugrasplanter vokste opprinnelig her før gjødsling gjorde at nitrogenrik jord ble vanlig i innlandet. Noen steder kan tangvoller være første steg i dannelsen av sanddyner.


== Kilder ==
A. Baker (1982). «Tangvoller og unge dyner».  I G. Halliday og A. Malloch; oversatt av P. Sunding og A.M. Sunding. Ville vekster i Norge og våre naboland. Schibsted. s. 134. ISBN 82-516-0908-9. 
«Driftvoll». Artsdatabanken. Arkivert fra originalen 27. april 2016. Besøkt 19. april 2016. 
S.N. Christensen. «Sandstranden». Den store danske. Besøkt 19. april 2016.
Idrettslaget Rein

Idrettslaget Rein (stiftet i 1919) er et norsk idrettslag fra Vinje i Vestfold og Telemark, som driver med fotball, orientering, skiidrett. Klubben arrangerer Haukelirennet årlig og har et klubbhus på Sundflaten.


== Kjente utøvere ==
Jon Midttun Lie, fotball
Knut Tore Apeland, kombinert


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Tetraophthalmus

Tetraophthalmus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Små, blanke, ofte gul- eller rødaktige trebukker. Kroppen er forholdsvis kort og bred.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia, fra India i vest til Sulawesi i øst.


== Systematisk inndeling ==
Navnet Astathes blir ofte brukt om hele slekten, men Tetraophthalmus er eldre.

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Astathini J. Thomson, 1864
Slekten Tetraophthalmus Dejean, 1835
Underslekten Africastathes
Tetraophthalmus distincta (Hintz, 1919)
Tetraophthalmus leonensis Breuning, 1956
Underslekten Astathes Newman, 1842
Tetraophthalmus bigemmata Thomson, 1865
Tetraophthalmus holorufa Breuning, 1968
Tetraophthalmus perplexa Newman, 1842
Tetraophthalmus posticata Gahan, 1901
Underslekten Tetraophthalmus Dejean, 1835 (i snever forstand)
Tetraophthalmus annamensis Breuning, 1956
Tetraophthalmus batoeensis Breuning, 1956
Tetraophthalmus bella Gahan, 1901
Tetraophthalmus bimaculata (Fabricius, 1792)
Tetraophthalmus bimaculatoides Breuning, 1971
Tetraophthalmus bipartita Thomson, 1865
Tetraophthalmus caloptera Pascoe, 1860
Tetraophthalmus cincta Gahan, 1901
Tetraophthalmus contentiosa Pascoe, 1867
Tetraophthalmus costipennis Fisher, 1935
Tetraophthalmus cupripennis Breuning, 1956
Tetraophthalmus cyanoptera Gahan, 1900
Tetraophthalmus dimidiata (Gory, 1844)
Tetraophthalmus episcopalis Chevrolat, 1852
Tetraophthalmus fasciata Gahan, 1901
Tetraophthalmus flaviventris Pascoe, 1867
Tetraophthalmus formosana Breuning, 1956
Tetraophthalmus fulgida (Fabricius, 1801)
Tetraophthalmus fulgidior Breuning, 1956
Tetraophthalmus gemmula Thomson, 1865
Tetraophthalmus gibbicollis Thomson, 1865
Tetraophthalmus ignorantina (J. Thomson, 1857)
Tetraophthalmus janthinipennis Fairmaire, 1895
Tetraophthalmus japonica (J. Thomson, 1857)
Tetraophthalmus laosensis Pic, 1939
Tetraophthalmus lemoides Thomson, 1865
Tetraophthalmus levis Newman, 1842
Tetraophthalmus nigrofasciata Breuning, 1956
Tetraophthalmus nitens (Fabricius, 1801)
Tetraophthalmus partita Gahan, 1901
Tetraophthalmus pseudopartita Breuning, 1956
Tetraophthalmus purpurea Pascoe, 1857
Tetraophthalmus sikanga (Gressitt, 1942)
Tetraophthalmus splendida (Fabricius, 1792)
Tetraophthalmus straminea Pascoe, 1857
Tetraophthalmus terminata Pascoe, 1857
Tetraophthalmus velata Thomson, 1865
Tetraophthalmus violaceipennis (Thomson, 1857)
Tetraophthalmus violaceoplagiata Breuning, 1956


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog over Astathini Arkivert 8. mai 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Tetraophthalmus i Encyclopedia of Life 
Salagubang - Philippine Beetles - Astathini. Med bildegalleri over en del arter [1] Arkivert 29. november 2018 hos Wayback Machine.
Bilder av noen arter