jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Blodfossen

Blodfossen (fornorskning av Blood Falls) er en utstrømming av jernoksid-tilsmusset saltvann som flyter fra spissen av Taylorbreen og ned i den isdekte overflaten av West Lake Bonney. Geografisk sett ligger Blodfossen i Taylordalen i McMurdo Dry Valleys i Victoria Land på den østre delen av Det antarktiske kontinent.
Jernrikt vann kommer sporadisk opp fra små sprekker i isens fasader. Saltvannets kilde er et undersjøisk basseng av ukjent størrelse omtrent 400 meter under isen flere kilometer fra dets lille utløp ved Blodfossen.
Stedet ble oppdaget i 1911 av den australske geologen Griffith Taylor, som først oppdaget dalen som bærer hans navn. De antarktiske pionerene regnet først med at den rødlige fargen kom fra alger, men det ble senere bevist at den stammer fra jernoksid.


== Referanser ==
Filosofiåret 1803

Filosofiåret 1803 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1803.


== Hendelser ==


== Publiseringer ==


== Fødsler ==
25. mai – Ralph Waldo Emerson, essayist, filosof og poet fra USA (død 1882)
13. august - Vladimir Odojevskij, russisk forfatter, filosof og musikkritiker (død 1869)


== Dødsfall ==

		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==
Trondsenhuset

Trondsenhuset viser til minst to fangsthytter på Spitsbergen:

Trondsenhuset i Sørkapp Land, på Sørflya ved innløpet av Sommerfeldtbukta.
Trondsenhuset  i Wedel Jarlsberg Land, ved Kapp Berg.
Trondsenhuset i Wedel Jarlsberg Land, ved Kapp Borthen.
Grunnlovsforslag

Grunnlovsforslag er et forslag til endring av tekst og innhold i en grunnlov. Slike endringer er gjerne belagt med hindringer som skal sikre at den lovgivende forsamling ikke foretar noe overilt og korttenkt. 
En vanlig metode som også brukes i Norge, er å stille endringen i bero (Må ha kvalifisert flertall for å gå videre), til en nyvalgt nasjonalforsamling har godtatt endringen også med utvidet flertall. Med en valgperiode på 4 år, vil en grunnlovsendring ikke kunne tre i kraft før normalt ca. 4 år etter første vedtak, uansett ønskelighet. 
Den norske grunnloven av 1814 er endret flere ganger. De mest kjente endringene er den såkalte jødeparagrafen, som Henrik Wergeland ivret for å få fjernet, samt utvidelse av stemmerett til å gjelde alle landets borgere over 25 år (fremlagt som forslag i august 1911, men først endelig vedtatt i juni 1913).
Nordnorsken

Nordnorsken kan vise til:

Et annet navn på Den Nord-Norske Kunstutstilling av Bodø Kunstforening
Vanlig kallenavn på Nordnorsk student- og elevhjem
Norges ambassade i Bern

Norges ambassade i Bern er en norsk utenriksstasjon. Den huser den norske ambassadør til landet Sveits med stab. Ambassaden har fra 1. mars 2022 adresse Giacomettistrasse 1, 3006 Bern. Siden 1982 har ambassadøren vært sideakkreditert til Den hellige stol, det vil si bispedømmet Roma (ikke Vatikanstaten og heller ikke Italia).
Utenriksstasjonen ble oppgradert fra legasjon til ambassade 26. april 1957.


== Sendemenn til Bern ==
1922–1935 Johannes Irgens, stasjonert ved legasjonen i Roma
1935–1940 Alf Hassel, stasjonert ved legasjonen i Brussel
1940–1945 Finn Koren, til 1943 stasjonert i Brussel
1945–1948 Rasmus Skylstad
1948–1950 Rolf Andersen
1950–1955 Peter Martin Anker
1955–1961 Henrik Andreas Broch
1962 Jens Schive
1963–1965 Dag Ramsøy Bryn
1965–1970 Nils Anton Jørgensen
1970–1972 Julius August Christian Fleischer
1972–1981 Erik Andreas Colban
1981–1985 Torbjørn Kristoffer Christiansen
1985–1989 Ketil Børde
1989–1994 Roald Erik Knoph
1994–1997 Jan Gunnar Jølle
1997–2002 Bengt Olav Johansen
2002–2004 Helga Hernes
2004–2008 Lars Petter Forberg
2008–2013 Rolf Trolle Andersen, sønn av ovennevnte Rolf Andersen.
2013–2022 Thomas Hauff
2022– Kjersti Rødsmoen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norwegen in der Schweitz - Königlich Norwegische Botschaft in Bern
Chewlucanus

Chewlucanus er slekt av biller i familien hjortebiller (Lucanidae). Slekten omfatter tre kjente arter, alle relativt nyoppdagede.


== Utseende ==
Middelsstore, brunsvarte til svarte hjortebiller. dekkvingene er mørkt rødbrune. Hannens kjever er forstørrede. 


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Slekten lever på Borneo og Sumatra.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Gruppe Scarabaeiformia
Familien hjortebiller, Lucanidae
Underfamilien Lucaninae
Gruppen Lucanini
Slekten Chewlucanus Ikeda & Katsura, 2000
Chewlucanus hirasawai Ikeda & Katsura, 2000
Chewlucanus itiokai Araya & Murai, 2010
Chewlucanus muramotoae Araya & Fujioka, 2011


== Litteratur ==
Araya, K. og Fujioka, M., 2011. Notes on the Third species of the genus Chewlucanus Ikeda & Katsura, 2000 (Coleoptera, Lucanidae) described from North Sumatra. Kogane (12): 87-92.
Araya, K. og Murai, Y., 2010. Description of the second species of the genus Chewlucanus Ikeda & Katsura, 2000 (Coleoptera: Lucanidae) from Sarawak, Malaysia in Borneo. Entomological Review of Japan 65(2):373-383.
Ikeda, H. og Katsura, N., 2000. A new genus and a new species of the lucanid beetle from Northern Borneo. Gekkan-Mushi (349): 10.-11.


== Eksterne lenker ==
(en) Chewlucanus i Global Biodiversity Information Facility 
Chewlucanus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av Chewlucanus itiokai, hann og hunn
Bilde av Chewlucanus muramotoae (litt nede på siden)
In a World Like This

In a World Like This er et album av Backstreet Boys, utgitt 30. juli 2013.


== Sporliste ==
«In a World Like This»
«Permanent Stain»
«Breathe»
«Madeleine»
«Show 'Em (What You're Made Of)»
«Make Believe»
«Try»
«Trust Me»
«Love Somebody»
«One Phone Call»
«Feels Like Home»
«Soldier»
«Hot, hot, hot»


== Kilder ==
«Backstreet Boys: Releases». Arkivert fra originalen 3. september 2013. Besøkt 23. oktober 2013.
O. Terjesens rederi

O. Terjesens rederi var et familiedrevet rederi lokalisert i Lillesand. 
Rederiet drev utenriksfart var eid av skipsfører Ole Terjesen. 
Virksomheten startet i 1870-årene med seilskuten «Kepha». Senere utvidet rederiet sin tonnasje med kjøp av flere skip, deriblant barken «Pestalozzi».
Ole Terjesen døde i 1910 og virksomheten ble overtatt av hans datter Bertha Terjesen. Rederiet la ned virksomheten i 1916, da det siste fartøyet «Pestalozzi» ble solgt. «Pestalozzi» hadde under 1. verdenskrig bl.a. ført smøreolje fra USA. Skipet ble i 1915 mistenkt av den franske regjering for å føre dette til Tyskland, til tross for handelsblokaden mot landet.


== Arkivet ==

Arkivet etter O. Terjesens rederi er oppbevart ved Kuben. Arkivet regnes som et privatarkiv og inneholder bl.a. korrespondanse fra rederiets oppstart i 1875 og frem til oppløsningen i 1916. Videre finnes det private brev, kopibok, journal, samt diverse regnskap.
Arkivet etter O. Terjesens ble innlemmet i Norges dokumentarv i 2018 som en del av Seilskutearkivene fra Aust‐Agder 1820‐1920. Arkivet dokumenterer dokumenterer etablering, drift og avvikling av et lite seilskuterederi. Spesielt er brevene mellom Ole Terjesen og døtrene interessante da de beskriver hvordan familieliv og forretningsdrift ofte var svært knyttet opp mot hverandre.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Arkiv etter O. Terjesens rederi på Arkivportalen
Ole Terjesen

Ole Terjesen (født 23. mai 1834 i Øyestad, død 25. desember 1910) var skipsfører, politiker og reder bosatt i Lillesand.
Terjesen drev O. Terjesens rederi. Han var også aktiv i lokalpolitikken.
Han var svigerfar til politiker og forretningsmannen Noan Christian Gauslaa.


== Arkivet ==
Arkivet etter Ole Terjesens rederidrift er oppbevart ved Kuben. Arkivet inneholder også personlige brev og annen korrespondanse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Arkiv etter Ole Terjesen på Arkivportalen
Filosofiåret 1699

Filosofiåret 1699 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1699.


== Hendelser ==


== Publiseringer ==


== Fødsler ==
Jacopo Stellini, italiensk abbed, forfatter og filosof (død 1770)


== Dødsfall ==
7. august – Antoine Legrand, nederlandsk munk og misjonær; filosof og teolog (født 1629)
16. desember – Erhard Weigel, tysk matematiker, astronom og filosof (født 1625)


== Se også ==
Filosofi på 1600-tallet
Opplysningstiden
Einar Halle

Einar Halle (født 29. desember 1943) er en norsk tidligere fotballspiller, fotballdommer og dommerobservatør.
Halle spilte 50 matcher som keeper for Molde i perioden 1962–1964 før han ble skadet. Han trappet etter dette ned med spill i Træff og Rival samtidig som han begynte å dømme.
Som dommer dømte han 187 kamper i Eliteserien mellom 1973 og 1993. Han dømte også cupfinalene i 1980 og 1984 og ble med det en av de første som fikk dømme to cupfinaler. I 1980 ble han UEFA-dommer og dømte ca 130 kamper i regi av UEFA de neste 11 årene. Blant disse var kvartfinalen i UEFA-cupen 1986/87 mellom Borussia Mönchengladbach og Vitória og kvalifiseringskampen til Fotball-VM 1990 mellom England og Albania foran 60 000 tilskuere.
I 1995 ble han utnevnt til UEFA-observatør. Han ga seg i 2012 etter 250 internasjonale oppdrag som dommer og observatør.
Han jobbet i flere år som journalist i Romsdals Budstikke.


== Litteratur ==
Brunvoll, Olaus; Hagbø, Gunnar; Brunvoll, Atle (2011). Blått og hvitt i hundre år. ISBN 978-82-7955-112-6. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Einar Halle – Transfermarkt (dommer) 
(en) Einar Halle – WorldFootball.net 
Dommerlegenden gir seg Arkivert 4. oktober 2013 hos Wayback Machine. rbnett.no
Profil på scoreshelf.com/zklb/en/Norway/
Profil på www.footballdatabase.eu
Profil på www.footballzz.com
Profil på worldreferee.com/site/
Filosofiåret 1703

Filosofiåret 1703 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1703.


== Hendelser ==


== Publiseringer ==


== Fødsler ==
18. mai – İbrahim Hakkı Erzurumi, tyrkisk filosof innen sufismen (død 1780)
5. oktober - Jonathan Edwards, filosof og teolog fra USA (død 1758)
Ando Shoeki, japansk filosof (død 1762)


== Dødsfall ==
3. mars - Robert Hooke, engelsk naturfilosof (født 1635)
5. mars - Gabrielle Suchon, fransk moralfilosof (født 1631)
26. desember – Johann Sturm, tysk filosof (født 1635)
		
		


== Se også ==
Filosofi på 1700-tallet
Opplysningstiden
Marianna Debes Dahl

Marianna Debes Dahl (født 24. november 1947 i Vestmanna, oppvokst i Tórshavn) er en færøysk forfatter. I en alder av 12 flyttet hun til Danmark for å gå på skole, tok hun realskolen fra Marie Mørk Skolen i Hillerød. Senere reiste hun til USA som utvekslingsstudent. Hun ble uteksaminert i Toftegård Studenterkursus i 1967. Senere hun studerte litteratur ved universitetet i København. I 1971 flyttet hun tilbake til Tórshavn, for å lese til barneskole lærer på Føroya Læraraskúli, hvor hun ble uteksaminert i 1975, var det her hun begynte å skrive. Hun jobbet i mange år som lærer, men har siden jobbet i andre områder. Hun har skrevet fiksjon for barn og voksne siden hun debuterte med barnboken Burtur á heiði 1975. Hun og hennes mann, Árni Dahl, har en bok forlaget sammen, kalt "Forlagið Fannir". 
Marianne var formann i Færøyenes Forfatterforening (Rithøvundafelag Føroya) fra 1980-81, hun var den første kvinne som ble president i foreningen.Hennes far var Hanus Debes Joensen, som var landslæge på Færøyene fra 1949 til 1979.


== Bibliografi ==


=== Romaner ===
Lokkalogi, Forlagið Fannir, 1984
Onglalag, 1986
Faldalín 1988
Vívil 1992


=== Selvbiografier ===
Úti á leysum oyggjum, 1997


=== Novell samlinger ===
Millumleikur, 1978
Fløkjan, 1978
Lepar, 1980
Síðsta skúlaárið, 1980


=== Barnebøker ===
Burtur á heiði, 1975
Dirdri, 1979
Skilnaður, 1981
Prikkut vár, 1989 (er ennå ikke utgitt)


=== Bøker for små barn ===
Bjarta og snigilin, 1983
Døgg er dottin, 1984
Hanna og Hóri, 1984
Hóri letur upp, 1986
Sturli súkklar, 1985
Alvi er og ferðast, 1986
Tunnuflakin, 1990
Flosi fer í føðingardag, 1990 (er endnu ikke udgivet)


=== Billedbøker ===
Sonurin, 1990


=== Lese bøker ===
Ása fer í skúla, 1983


=== Reise skriving ===
Latið altíð sólina skína, 1982


=== Skuespill ===
Skálatoftir, 1979 (skrevet med J.S. Hansen)
Bardagabørn, 1990


=== Kulturhistoriske bøker ===
Meðan løtur líða 1 - 3, utkom fra 2000 til 2002, Fannir, Tórshavn. Bøkene er skrevet fra intervjuer med ulike eldre færøyinger om deres minner. Deler av disse intervjuene ble også utgitt i færøysk radio.


=== Oversættelser ===
Uppreisnin, 1982, historier fra Syd-Afrika


=== Oversatt og redigert hørespill for det færøyske radio ===
Victor (om sangeren Jara fra Chile)
Monir (fra Iran)
Chico Mendes (fra Brasil)
Miriam Makeba (fra Syd-Afrika)
Menn undir sól (fra Palestina)
Zosia (sovjetisk historie fra Andre verdenskrig)
Tað langa brævið (fra Senegal)
Edith Piaf (fra Frankrike)


== Priser ==
Barnamentanarheiðursløn Tórshavnar býráðs, 1978


== Referanser ==
Atle Bjurstrøm

Atle Bjurstrøm (født 1974) er en norsk journalist og programleder ansatt i NRK. Han har vært nyhetsanker i Dagsrevyen siden 2003, de siste årene i mer eller mindre fast tospann med Ingvild Bryn. 
Bjurstrøm begynte i NRK i 1998. Han har tidligere vært programleder i Debatten og nyhetsreporter både i innenriksredaksjonen og politisk avdeling. Han har i tillegg ledet flere debattprogrammer på NRK i forbindelse med valg.
Han har vært tillitsvalgt for Journalistlaget i NRKs nyhetsdivisjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Atle Bjurstrøm på Internet Movie Database
Filosofiåret 1693

Filosofiåret 1693 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1693.


== Hendelser ==


== Publiseringer ==


== Fødsler ==
23. januar – Georg Bernhard Bilfinger, tysk filosof, statsmann, matematiker og teolog (død 1750)


== Dødsfall ==
8. februar – Stephan Pilarick, ungarsk filosof, evangelisk geistlig og teolog (født 1615)
		


== Se også ==
Filosofi på 1600-tallet
Opplysningstiden
Rune Alstadsæter

Rune Alstadsæter (født 6. juli 1974 i Bergen) er en norsk politiker (H), kommunikasjonssjef og tidligere journalist. Han var fra desember 2017 statssekretær for statsminister Solberg ved Statsministerens kontor.Han studerte statsvitenskap ved Høgskolen i Molde før han tok bachelorgrad i journalistikk ved Høgskolen i Oslo og mastergrad ved Cardiff University i Wales. Alstadsæter begynte i NRK i 1999 og ble tilknyttet politisk avdeling i midten av 2000. Her har han vært både journalist og programleder i ulike sendinger i både radio og TV. Fra 2010 var han reportasjeleder og senere redaksjonssjef i økonomi- og politikkredaksjonen. Høsten 2014 ble han seniorrådgiver i kommunikasjonsavdelingen ved Statsministerens kontor. Fra august 2016 til han ble statssekretær, var han kommunikasjonssjef i Høyre.Alstadsæter var i slutten av 1990-årene medlem av Hordaland fylkesting for Venstre.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Rune Alstadsæter hos Norsk senter for forskningsdata
Yueliang Shan

Yueliang Shan (kinesisk: 月亮山; pinyin: Yuèliàng Shān = Månefjellet), for reisende alment kjent som Moon Hill, er et lite fjell med en naturlig gjennomgående hvelving. Den ligger i fylket Yangshuo, noen utenfor selve byen, i den autonome region Guangxi i Folkerepublikken Kina. Fjellet har sitt navn etter utformingen av det gjennomgående hullet, som er det som gjenstår av en kalksteinshule som ble dannet i den freatiske sone. Likesom de fleste bergformasjoner i området, er det karst. 
Fjellet er en populær turistattraksjon.   .
Det ligger sør for Yangshuo på den andre siden av elven Jingbao langs China National Highway 321. Den har en høyde på 380 moh, med en relativ høye (over dalbunnen) på 230 meter. Det er 410 meter langt. Buen er omtrent 50 meter høy.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Moon Hill (Yangshuo) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Intergenerasjonell rettferdighet

Intergenerasjonell rettferdighet  (også omtalt som intergenerasjonell solidaritet eller rettferdighet mellom generasjonene) er et relativt nytt begrep. Begrepet anvendes for å belyse vår generasjons etiske forpliktelse til å forvalte jordens miljø og naturressurser på en slik måte at kommende generasjoner har like forutsetninger til å leve i velferd som vår generasjon har. 
Begrepet har oppstått som et supplement til det tradisjonelle rettferdighetsbegrepet, som vanligvis omfatter rettferd i et geografisk og sosial perspektiv. Behovet for et begrep som omfatter rettferd i et tidsperspektiv begrunnes med at vår generasjon forurenser og forbruker naturressurser i et tempo som ikke er bærekraftig. Fortsetter dette, vil miljøet og naturressursene overlates i langt dårligere tilstand til kommende generasjoner. Miljøbevegelsen tar derfor til orde for intergenerasjonell rettferdighet, som innebærer en bærekraftig ressursbruk og reduksjon av forurensing og klimagassutslipp, slik at kommende generasjoner kan overta jorden med et miljø som er i minst like god stand som i dag.      


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Intergenerational Justice, Stanford Encyclopedia of Philosophy (en)
Filosofiåret 1683

Filosofiåret 1683 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1683.


== Hendelser ==


== Publiseringer ==


== Fødsler ==
22. september – Michael Gottlieb Hansch, tysk filosof, teolog og matematiker (død 1749)


== Dødsfall ==
15. januar – Guillaume Lamy, fransk lege og filosof (født 1644)
6. mars – Guarino Guarini,	italiensk matematiker, filosof og arkitekt (født 1624)
7. mai - Stjepan Gradić  (Stefano Gradi), kroatisk naturviter, filosof og poet (født 1613)
Arnoldus Montanus, nederlandsk teolog og filosof (født 1625)
Benjamin Whichcote, engelsk filosof og teolog (født 1609)
		
		
		


== Se også ==
Filosofi på 1600-tallet


== Referanser ==
Christopher Fürst Smith

Christopher Fürst Smith (født 31. oktober 1883 i Paris, død 1948) var en norsk diplomat, kjent som Norges viktigste handelspolitiske ekspert i mellomkrigstiden sammen med Per Preben Prebensen (1896–1961).Etter fransk examen artium i 1901 tok han året efter cand.philos. i Kristiania og cand.jur. i 1908.  Han ble sekretær i Utenriksdepartementet i 1911, konstituert attaché ved generalkonsulatene i Antwerpen og Washington 1912, andresekretær i UD 1913–1916, førstesekretær 1916–1918, fungerende byråsjef 1918, fungerende handelsråd ved legasjonen i Paris 1919–1921, atter byråsjef i 1921, så handelspolitisk konsulent ved legasjonen i London 1922–1927,  var konsul i San Francisco 1927–1932, handelsråd i UD 1932–1934, ekspedisjonssjef ved handelspolitisk avdeling 1934–1940, ved legasjonen i Stockholm 1940–1942 som representant for Nortraship, fra 1942 sjef for UDs handelspolitiske avdeling i London-regjeringen samt ekspedisjonssjef for Forsyningsdepartementet i London 1942–1945, før han i 1945 ble sendemann ved legasjonen i Brussel. Han satt også i flere titalls handelspolitiske råd, utvalg og delegasjoner.  Utover en St. Olavs Orden i 1946 fikk han også mange utenlandske ordener. 
Han var sønn av grosserer i trelast, Christopher Smith (1853–1929) og Mélanie Berthe Carroy (1858–1929), og giftet seg i 1923 med Vilhelmine Marie Husted Wittrup (1895 Horsens–1947), datter av Niels Wilhelm Severin W.  (1861 Horsens-) og Karen Husted (1870 Silkeborg-93 Horsens). Hans søster Marie Mathilde (Lala) Smith (1885–1951) var gift med Arne Scheel (1872–1943). Smith døde i 1948 og ble begravet i Horsens med sin hustru.


== Utgivelser ==
Det britiske samvelde, 1932


== Referanser ==
Lüshi chunqiu

Lüshi chunqiu (kinesisk: 呂氏春秋, pinyin: Lǚshì chūnqiū) er et filosofisk oppslagsverk som ble til straks innen Kinas forening i Qinriket på 200-tallet f.Kr.. Tittelen kan oversettes til norsk som Hans eksellense/Herr Lüs vår- og høst-krønike eller  - annaler, og verket består av nedtegninger av en samling lærde under kansleren Lü Buweis ledelse.Lü Buwei var den nest siste kansler av kongedømmet Qin før det ble keiserrike. Verket ble planlagt i 265 f.Kr., og påbegynt i 250 f.Kr. Ifølge etterordet var forfatterarbeidet ferdig den 11. august 239 f.Kr.
Da Lü Buwei døde i 235 f.Kr., var verket ferdig, skjønt ennå ikke i sin endelige form.
Verket består av 26 bøker: I 12 «ji» (opptegnelser) med 60 kapitler og et etterord; så 8 «lan» (betraktninger) med 63 kapitler, og deretter 6 «lun» (avhandlinger) med 36 kapitler.


== Noen hovedpoenger ==
Lüchi chunqiu er en verdifull kilde for forståelsen av tidlig kinesisk kultur og dens verdier.
Det er vanskelig å oppsummere Lüshi Chunqiu. Men John Knoblock og Jeffrey Riegel har listet 18 poenger som viktige:

Viktigheten av selvformasjon og upartiskhet
Avvisning av arvestyre
Stupiditet som årsak til arvelig styre
Regjeringens oppgave å ivareta folkets beste
Læring og lærerstand av sentral betydning
Støtte og beundring av lærdom grunnlag for styringsverket
Herskeren skal ikke tilrane seg makt
Herskerens fremste oppgave er å velge ut gode ministre
Herskeren må ha tiltro til sine rådgiveres ekspertise
Herskeren skal fremme fred
Angrep på en del Qin-skikker
Rettferdig krig
Respekt for de borgerlige sysler
Vektlegging av landsbruket
Legge til rette for handel
Fremme økonomi og bevaring av ressurser
Nedsettelse av skatter og avgifter
Vektlegging av barnlig pietet og lojalitet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Carson, Michael og Loewe, Michael (1993):   «Lü shih ch'un ch'iu 呂氏春秋» i: Early Chinese Texts: A Bibliographical Guide, red. Michael Loewe. Berkeley: University of California, Institute of East Asian Studies, s. 324–330.
Knoblock, John; Riegel, Jeffrey K. (2000): The Annals of Lü Buwei: A Complete Translation and Study. Stanford: Stanford University Press, ISBN 0-8047-3354-6
Sellmann, James D. (2002): Timing and Rulership in Master Lü's Spring and Autumn Annals (Lüshi chunqiu). Albany: State University of New York Press.
Tkatchiénko, Grigoriï A. (1991): «Sur la composition du Shi'er ji dans le Lü shi chunqiu (Printemps et automnes de Lü shi)» i: Extrême-Orient, Extrême-Occident, bind 13, nr. 13


== Eksterne lenker ==
Lüshi chunqiu på kinesisk. Det kinesiske tekstprosjektet 中國哲學書電子化計劃. Utgiver: Donald Sturgeon 德龍.
Skulpturstopp

Skulpturstopp er et kunstprosjekt på Østlandet, initiert og drevet av Sparebankstiftelsen DNB. Målet med Skulpturstopp er å bidra til økt bevissthet og kunnskap om kunst ved å plassere kunstverk av samtidskunstnere i norske lokalmiljøer.
Skulpturstopp springer ut fra et formidlingsprosjekt som Lillehammer Kunstmuseum gjennomførte i 2007 med støtte fra Sparebankstiftelsen DNB. Formidlingsprosjektet «Kunst som finnes» ønsket å gjøre folk oppmerksom på den kunsten som fantes i lokalmiljøet og utenfor de tradisjonelle kunstinstitusjonene. Lillehammer Kunstmuseum registrerte og dokumenterte i den forbindelse kunstverk både i Oppland og Hedmark. Én av erfaringene fra «Kunst som finnes» var at omfanget av kvalitetskunst i lokalmiljøet var lite. Dette ønsket Sparebankstiftelsen DNB å gjøre noe med. De dannet en arbeidsgruppe med Svein Olav Hoff og Birthe M. Selvaag fra Lillehammer Kunstmuseum, Anders Bjørnsen og Sissel Karlsen fra Sparebankstiftelsen DNB, og kurator Maaretta Jaukkuri. Arbeidsgruppen utviklet idéen om prosjektet «Skulpturstopp».
Høsten 2008 ble kommunene Vågå, Gran og Sør-Fron i Oppland tilbudt skulpturer, under forutsetning av at kunstnerne ikke ble ilagt føringer. Alle kommunene takket ja. Våren 2011 ble Dan Grahams skulptur i Vågå avduket, som den første av en rekke skulpturer i Skulpturstopp.
Kunstnerne velges av et kunstnerisk råd som består av Sune Nordgren og Hanne Beate Ueland, og Anders Bjørnsen og Birthe M. Selvaag fra Sparebankstiftelsen DNB.


== Kunstverk ==
«Norwegian Wood Lattice Bisected By Curved 2-way-mirror» (2010) av Dan Graham, Vågå
«FLOKK» (2011) av Gitte Dæhlin, Sygard Grytting i Sør-Fron
«Menneske i Moderskipet» (2011) av Antony Gormley, Lillehammer
«The Gran Boathouse» (2012) av Rachel Whiteread, Gran
«Gripping» (2014) av Richard Deacon, Gjøvik
«Allium» (2014) av Sverre Wyller, Østre Toten
«HODET N.N.» (2014) av Marianne Heske, Oslo
«Mental genbank» (2016) av Per Inge Bjørlo, Dovre
«14–7–2006» (2016) av Kirsten Ortwed, Nesparken i Moss
«Yes to all» (2016) av Sylvie Fleury, Lillestrøm i Skedsmo
«I min tro, i mitt håp, i min kjærlighet» (2018) av Jaume Plensa i Fredrikstad
«Skapning fra Iddefjord» (2020) av Martin Puryear i Oslo
«Broken Thrones» (2020) av Camilla Løw i Ullensaker


== Se også ==
Skulpturlandskap Nordland


== Eksterne lenker ==
Skulpturstopp