George Herbert

George Herbert (født 3. april 1593 i Montgomery i Wales, død 1. mars 1633 i Bemerton i Wiltshire i England) var en walisiskfødt engelsk poet, taler og anglikansk prest. Herberts poesi er assosiert med de metafysiske poetene, og han er anerkjent som «en vesentlig figur: enormt populær, med dyp og bred innflytelse, og uten tvil den dyktigste og viktigste britiske andaktslyriker.»


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
George Herbertvar født inn i en rik og kunstinteressert familie. Han fikk en god utdannelse som førte til at han i 1609 ble tatt inn som student ved Trinity College ved University of Cambridge hvor han utmerket seg i språk, retorikk, og musikk. 
Hans hensikt var å bli prest, men da han ble universitetets offentlige taler, fikk han oppmerksomhet hos kong Jakob I, og kan ha sett for seg en framtidig politisk karriere. 


=== Karriere ===
I 1624 og kortvarig i 1625 satt han i parlamentet. Da kongen døde i mars 1625 ble hans interesse for et presteembete belønnet. 


==== Prest ====
I midten av 1630-årene oppga han således sine sekulære interesser og tilbrakte resten av livet som sogneprest i det lille prestegjeldet Fugglestone St Peter med landsbyen Bemerton i nærheten av Salisbury. Han var kjent for sin omsorg for sin menighet, kom til de som var syke og skaffet mat og klær for de trengende. Poeten Henry Vaughan beskrev ham som «en strålende helgen og profet». Han ble aldri noen rik mann, og døde tidlig i en alder av kun 39 år av tæring.


==== Dikter ====
Gjennom hele livet skrev han religiøse dikt preget av et presist språk, metrisk allsidighet, og oppfinnsom bruk av litterære bilder eller som typisk for de engelske metafysiske poetene, svært detaljerte billedbruk og særegne sammenligninger. Poeten Charles Cotton beskrev ham som «sjel komponert av harmonier».En del av hans dikt har blitt satt musikk til og blitt populære salmer, blant annet «King of Glory, King of Peace» (Praise): «Let All the World in Every Corner Sing» (Antiphon) og «Teach me, my God and King» (The Elixir). Herberts første biograf, Izaak Walton, skrev at han komponerte «slike salmer og hymner at han og englene nå synger i himmelen.» 


== Bibliografi ==

1623: Oratio Qua auspicatissimum Serenissimi Principis Caroli.
1627: Memoriae Matris Sacrum, printed with A Sermon of commemoracion of the ladye Danvers by John Donne... with other Commemoracions of her by George Herbert (London: Philemon Stephens and Christopher Meredith).
1633: The Temple, Sacred Poems and Private Ejaculations. (Cambridge: Printed by Thomas Buck and Roger Daniel).
1652: Herbert's Remains, Or, Sundry Pieces Of that sweet Singer of the Temple consisting of his collected writings from A Priest to the Temple, Jacula Prudentum,  Sentences, & c., as well as a letter, several prayers, and three Latin poems.(London: Printed for Timothy Garthwait)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Charles, Amy M. (1977): A Life of George Herbert, Ithaca, NY: Cornell University Press, ISBN 0-8014-1014-2.
Clarke, Elizabeth (1997): «Theory and Theology» i: Herbert, George: Poetry: Divinitie, and Poesie, Met, Oxford: Clarendon Press, ISBN 978-0-19-826398-2
Drury, John (2013): Music at Midnight: The Life and Poetry of George Herbert, Allen Lane,.
Falloon, Jane (2007): Heart in Pilgrimage: a study of George Herbert, Milton Keynes: AuthorHouse. ISBN 978-1-4259-7755-9


== Eksterne lenker ==
Tekster av George Herbert, Luminarium.org
George Herbert og Bemerton, om Herberts prestegjeld og prestegjerning
The Life of Mr. George Herbert av Izaak Walton (1593–1683)