jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Zdeňka Pešatová

Zdeňka Pešatová (født 18. januar 1999 i Jablonec) er en tsjekkisk skihopper, som representerer JKL Desná.
Pešatová debuterte i kontinentalcupen den 18. januar 2015 i Falun, hvor hun endte på en 3.- og 5.-plass i rennene. Tolv dager senere tok hun bronse i lagkonkurransen i Vinter-EYOF 2015 i Vorarlberg.
Hun ble tatt ut i den tsjekkiske troppen til Ski-VM 2015 i Falun, der hun akkurat ikke klarte å kvalifisere seg til normalbakkerennet med en 31.-plass.
Pešatová debuterte i verdenscupen i skihopping den 12. desember 2015 i Nizjnij Tagil i 2015/16-sesongen.
Hun deltok i Vinter-OL for ungdom 2016 på Lillehammer, der Pešatová endte på 10.-plass i normalbakken og 7.-plass i mikslagkonkurransen.
Pešatová ble tatt ut i den tsjekkiske troppen til Ski-VM 2019 i Seefeld. Først deltok hun i lagkonkurransen for kvinner, på lag med Marta Křepelková, Štěpánka Ptáčková og Karolína Indráčková, før hun dagen etterpå forsøkte å kvalifisere seg til normalbakkerennet, men endte akkurat utenfor topp 40 i kvalifiseringen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zdeňka Pešatová – Olympedia 
(cz) Zdeňka Pešatová – Tsjekkias olympiske komité 
(en) Zdeňka Pešatová – FIS (skihopping) 
(pl) Zdeňka Pešatová – skijumping.pl
Alf Richard Kraggerud

Alf Richard Kraggerud (født 29. oktober 1969) er en norsk fiolinist, dirigent og musikkpedagog fra Oslo.
Alf Richard Kraggerud begynte å undervise sin lillebror Henning Kraggerud i en alder av 13 og fullførte pedagogikkstudier på Barratt Due musikkinstitutt i 1991. Han har senere studert fiolin og direksjon ved Royal Academy i London. Han var en kort tid førstefiolinist ved Kringkastingsorkestret og i 1999 ble han leder for Unge Talenter ved Barratt Due musikkinstitutt hvor han nå er prorektor. 
I 1994 stiftet han Valdres Sommersymfoni, et kurs og en festival som i 2014 har vokst til å Nord-Europas største kurs for klassiske musikktalenter. 
Han er mest kjent som fiolinpedagog og har vært læreren til flere av Norges mest kjente fiolinister i dag. Kraggerud fikk Lindemanprisen i 2017.


== Referanser ==


== Kilder ==
Alf Richard Kraggerud bio
Astona Summer Academy


== Eksterne lenker ==
(en) Alf Richard Kraggerud på MusicBrainz
Al-Hasakah

Al-Hasakah (assyrisk: ܚܣܟܗ, arabisk: الحسكة, Al Ḥasaka, kurdisk: Hesîçe) er en by som er det administrative senteret i guvernementet Al-Hasakah helt nordøst i Syria. Med et folketall på 188 160 innbyggere er Al-Hasakah en av de ti største byene i Syria og den største i guvernementet.Al-Hasakah har en blandet befolkning med arabere, kurdere, assyrere og armenere. Elven Khabur renner gjennom Al-Hasakah og resten av guvernementet.


== Historie ==

Syriske arkeologer gravde i 2007 og 2008 i den 2,5 hektar store Citadellhaugen i byens midte, i det til da underste kjente sjiktet fra nyassyrisk tid. I haugen var rester av en bysantinsk kirke fra 400-tallet, over dette var det rester fra tidlig islamsk tid.På osmansk tid var byen ubetydelig. Den moderne bosetting oppstod rundt en fransk militærpost som ble anlagt i april 1922. Ved den tyrkiske forfølgelse og fordrivelse av armenerne slo mange av flyktningene seg etterhvert ned i al-Hasakah, slik at stedet på 1920-tallet raskt utviklet seg til en virkelig by. I løpet av det neste tiåret kom det mange kristne arameere hit og fremfor alt til nye landsbyer langs elven - de var flyktet fra Irak etter Semile-massakren.De franske styrker var den gang stasjonert på Citadellhaugen. I 1942 hadde al-Hasakah 7835 innbyggere, flere skoler, to kirker og en bensinstasjon. På 1950-tallet vokste byen og ble administrasjonssentrum. Irrigasjonsprosjekter gav byene Qamishli og al-Hasakah et økonomisk oppsving fordi det ble anlagt mange bomullsplantasjer. Senere har oljeboring også gitt økonomisk vekst gjennom oljefeltene Qarah Shuk og Rumaylan.


== Galleri ==

		


== Referanser ==
Institutt for medisinske basalfag

Institutt for medisinske basalfag (IMB) er ett av tre institutter ved Det medisinske fakultet ved Universitetet i Oslo.
IMB består per 2015 av fire avdelinger:
Avdeling for biostatistikk
Avdeling for ernæringsvitenskap
Avdeling for medisinsk atferdsvitenskap
Avdeling for molekylærmedisinIMB koordinerer det femårige masterprogrammet i klinisk ernæring, samt deler av profesjonsstudiet i medisin. 
Instituttet ledes til daglig av instituttleder Lene Frost Andersen, med instituttrådet som viktigste rådgivende organ.


== Referanser ==
Institutt for helse og samfunn

Institutt for helse og samfunn (Helsam) er ett av tre institutt under Det medisinske fakultet ved Universitetet i Oslo.
Helsam består av de tidligere enhetene «Institutt for allmenn- og samfunnsmedisin», «Institutt for helseledelse og helseøkonomi» og «Institutt for sykepleievitenskap og helsefag». Instituttet består per 2021 av seks avdelinger:
Avdeling for allmennmedisin
Avdeling for samfunnsmedisin og global helse
Avdeling for tverrfaglig helsevitenskap
Avdeling for helseledelse og helseøkonomi
Avdeling for medisinsk etikk
Avdeling for sykepleievitenskapHelsam er ansvarlig for koordinering av bachelorprogrammet i Helseledelse og helseøkonomi, syv masterprogram og deler av profesjonsstudiet i medisin (allmennmedisin). 
Instituttet ledes til daglig av instituttleder Terje P. Hagen, med instituttrådet som viktigste rådgivende organ.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Anastasija Barannikova

Anastasija Anatoljevna Barannikova (russisk: Анастасия Анатольевна Баранникова; født Gladysjeva (russisk: Гладышева) 27. november 1987 i Perm) er en russisk skihopper, som representerer Sdyushor Start Tssp Dinamo.
Etter flere sesonger i kontinentalcupen debuterte Barannikova i verdenscupen den 3. desember 2011 i Lysgårdsbakkene på Lillehammer, hvor hun med startnummer 1 endte sist på en 46.-plass.
Hun ble tatt ut i den russiske troppen til Ski-VM 2015 i Falun, der hun kvalifiserte seg til normalbakkerennet og endte på en 35.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anastasija Barannikova – Olympedia 
(en) Anastasija Barannikova – FIS (skihopping) 
(pl) Anastasija Barannikova – skijumping.pl
Sigurd Høst

Sigurd Høst (født 22. januar 1866 i Flora, død 21. august 1939 i Oslo) var en norsk franskfilolog som ga ut flere lærebøker i fransk og historie. Han samarbeidet blant annet med Adam Fredrik Trampe Bødtker (1866–1944).
Etter eksamen i filologi 1891 var han lærer i Kristiania før han i 1900 flyttet til Bergen som adjunkt ved Bergen katedralskole.  Fra 1907 var han overlærer  ved Kristiania katedralskole, 1921–22 ble tilbrakt ved det franske universitetet Sorbonne, far 1923 til 1926 virket han som lektor i fransk ved Universitetet i Oslo og fra 1925 til 1937 underviste han historie ved Pedagogisk seminar.
Han var sønn av  Ude Jacob Høst (1834–1918) og Lorentze Schulrud (1837–99). Faren var født i Danmark, men var distriktslege i Bergen i 1859 på den tiden Sigurd ble født. Senere var han distriktslege i Moss fra 1880 til 1903, der man i dag finner «Høstegården» i Kongens Gate 27.Sigurd giftet seg i 1897 med Isabella Vibe (1870–1937). Kona var barnebarn av greskfilologen Ludvig Vibe (1803–1881) som hadde vært språklektor ved hovedstadens universitet fra 1830-tallet.  De var far til franskfilologen Gunnar Høst (1900–1983) og ble dermed svigerforeldre til Ibsenkjenneren Else Høst. Selv var Sigurd også Ibsenkjenner med flere avhandlinger utgitt på 1920-tallet. Sigurd ble stefar til kunsthistorikeren Inger Alver Gløersen (1892–1982) som kona (Isabella) hadde fra sitt første ekteskap med adjunkt Johan Ludvig Alver (1848–1897) som igjen var broren til forfatteren Amalie Skram (1846–1905).
Stedatteren utga biografier om nevnte Astrup, Munch og Skram. Høst hadde vært salgsagent og nær venn med kunstnerne Nikolai Astrup og Edvard Munch. Det var mellom 1913 og 1916 at Edvard holdt seg ved Grimsrød gård på Jeløy utenfor Moss, at Sigurd var innom og de ble kjent.


== Premier ==
H.M. Kongens gullmedalje for en avhandling om Ludvig Holberg som historiker 1912


== Utgivelser ==
Adam Fredrik Trampe Bødtker og Sigurd Høst (1902). Lærebog i fransk for begyndere. Kristiania. 
Adam Fredrik Trampe Bødtker og Sigurd Høst (1897). Franske Læsestykker for Gymnasiet. Kristiania. 
Høst, Sigurd (1902). Indledning til lenstiden. Kristiania. 
Høst, Sigurd (1927). Lærebok i verdenshistorie for middelskolen. Oslo. 
Høst, Sigurd (1930). Norges historie: med viktigere avsnitt av Danmarks og Sveriges historie. For middelskoler og ungdomsskoler. Oslo: Gyldendal. 
Høst, Sigurd (1948). Verdenshistorie. Oslo: Gyldendal. 


== Se også ==
Fougner (slekt) for farsslekta
Digitaliserte bøker av Sigurd Høst hos Nasjonalbiblioteket, samt digitaliserte brever mellom Høst og Astrup.


== Litteratur ==
Inger Alver Gløersen (1962). Den Munch jeg møtte. Oslo: Gyldendal. ISBN 8205038201.  [Undertittel «Sigurd Høst in memoriam»]


== Referanser ==
Theodelinda

Theodelinda (født ca 570, død 22. januar 627) var dronning av langobardene fra 590 til 616 og fortsatte som regent for sin mindreårige sønn Adaloald fra 616. Hun var datter av kong (eller hertug) Garibald I av Bayern og hans hustru Waltrada. Waltrada var datter av den tidligere langobardiske kong Wacho og tilhørte det letingiske dynasti.


== Ekteskap ==
Hun ble gift, først i 589 med Authari, konge av langobardene og sønn av den forrige kongen Cleph. Authari døde allerede i 590 etter å ha regjert i bare atten måneder. Theodelinda hadde på den korte tiden oppnådd stor popularitet blant langobardene, og til forskjell fra gammel sedvane beholdt hun dronningtittelen etter at Authari døde. I tillegg fikk hun selv velge seg en ny ektefelle og valgte i november 590 Autharis fetter Agilulf som var hertug av Torino. Agilulf ble kronet til konge i 591.  


== Religionsstriden ==
Theodelinda bekjente seg til den pavelige ( katolske) kristendommen som baserte seg på den nikenske trosbekjennelse, i motsetning til flertallet av langobardene og også deres tidligere konger som bekjente seg til arianismen eller den arianske kristendommen. Hun lyktes i å få Agilulf til å konvertere til katolisismen, og fikk bygd flere kirker og kloster som ble viet til Johannes døperen, blant annet katedralen i Monza og det første dåpskapellet i Firenze. 
Kongeparet fikk sønnen Adaloald i 602. Pave Gregor I den store var til stede ved sønnens dåp, og han støttet Theodelindas arbeid for å få langobardene til å konvertere til den katolske troen. Adaloald ble hyllet som medregent i 604 og overtok som konge da Theodelindas ektemann Agilulf døde i 616. Adaloald ble senere sinnssyk og avsatt i 626.
Theodelinda og Agilulf hadde også datteren Gundeberga (f. 605) som ble gift med Arioald, en langobardisk adelsmann fra Torino. Arioald sto i spissen for å få avsatt sin svoger i 626, og lot seg selv hylle som konge samme år. Gundeberga og Arioald var tilhengere av arianismen, og religionsstriden kan ha vært viktig i maktkampen.
Theodelinda døde i januar 627 eller 628 og hennes sarkofag står i Theodelinda-kapellet i San Giovanni-katedralen i Monza. Hun er helligkåret av Den katolske kirke og hennes minnedag er 22. januar.


== I kunsten ==
Historien om dronningen og hennes forbindelse med den berømte lombardiske jernkronen blir fortalt i fresker malt i Theodelinda-kapellet i katedralen i Monza, malt av Ambrogio og Gregorio Zavattari i 1444.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Queens of Italy-Women in Power in Medieval Italy: Theodelinda
Origo Gentis Langobardum, engelsk og latinsk tekst
Paulus Diaconus, Historia Langobardum, engelsk tekst
Paris–Roubaix 2015

Paris–Roubaix 2015 var den 113. utgaven av sykkelrittet Paris–Roubaix. 2015-utgaven gikk av stabelen 12. april, strakk seg over 253 km, fra Compiègne til velodromen i Roubaix, og inneholdt 27 brosteinspartier på til sammen 52,7 km. Dette er 1,6 km mer enn i 2014. Samme løype ble syklet i 2013. Det ble vunnet av John Degenkolb foran Zdeněk Štybar og Greg Van Avermaet.
Alexander Kristoff deltok for sjette gang og tok 10.-plass, mens Kristoffer Skjerping fikk sin debut i rittet.


== Lag ==
I tillegg til de 17 UCI WorldTour-lagene ble 8 andre lag invitert til å delta:


== Resultater ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Paris-Roubaix 2015 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Paris-Roubaix 2015 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Paris–Roubaix 2015 - ProCyclingStats
Kiki Prytz Wilhelmsen

Kiki Prytz Wilhelmsen (født 8. oktober 1955) er en norsk tekstilkunstner, tidligere bosatt i Bergen, nå bosatt i Trondheim.
Wilhelmsens tekstilkunst er blitt beskrevet som fargerik, og hun sier selv at hun helst arbeider med enkle, repeterende mønstringer hvor hva hvert enkelt mønsterelement forestiller, ikke er viktig, de blir bare et middel til å bygge opp flater hvor hun ved hjelp av fargekontraster og -overganger forsøker å skape en illusjon av tredimensjonalitet.
I mange år arbeidet hun med stofftrykk, etterhvert i kombinasjon med broderi, og i de seinere årene er arbeidene primært utført i broderi. Hun har utdannelse fra Statens høgskole for kunsthåndverk og design i Bergen (1976–80). Hun er blant annet innkjøpt av Norsk kulturråd (1983, 2004),  Vestlandske kunstindustrimuseum (1985), Nordnorsk Kunstmuseum (1988), St. Olavs hospital (2006), Trondheim Kunstmuseum (2007) og Innkjøpsfondet for norsk kunsthåndverk (2009). Hun har mottatt flere stipender; blant annet Statens reise- eller studiestipend (1989, 1998), Statens 3-årige arbeidsstipend (2004–2006), Norske Kunsthåndverkeres fordypningsstipend (2008) og ble tildelt Statens Garantiinntekt fra 2010. Hun har vært engasjert i flere kunstprosjekt/formidlingsprosjekt for barn og unge både på Agder, Hedmark og i Trøndelag, og har utført en rekke offentlige utsmykkinger, i Bergen, Tromsø, på Sørlandet og i Trondheim.
Gjennom årene har Wilhelmsen deltatt på en rekke kollektiv- og gruppeutstillinger; blant annet på Norske Kunsthåndverkeres Årsutstilling (1981, 1984, 2012), Tendenser Galleri F 15 i Moss (1989), Hå gamle prestegard (1992), Sunnhordlandsutstillingen (1986 og 1993), Trøndelagsutstillinga (2007), The 14th/16th Minitextile Exhibition, Bratislava (2012, 2014) og The 5th Riga International Textile and Fiber Art Triennial, Latvia (2015). Hun har hatt separate utstillinger på Nordenfjeldske kunstindustrimuseum (1997, 2009), på Trøndelag Senter for Samtidskunst (2004), Galleri Elvetun (2011) og på Østfold Kunstnersenter (2013).
Kiki Prytz Wilhelmsen er medlem i Norske kunsthåndverkere og Norske Tekstilkunstnere.


== Referanser ==
Villa Felicidad

Villa Felicidad er en by i kommunen Progreso i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har 1 344 innbyggere. 


== Befolkning ==
Villa Felicidad har 1 344 innbyggere (beregning 2011).
Kilde:


== Transport ==
 Ruta 5 forbinder Villa Felicidad med Juanicó, Canelones, Florida og Rivera.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Canelones, offisielle sider (spansk)
Kart over Villa Felicidad
Njalla

Njalla (nordsamisk) eller njalle (sørsamisk) er en form for stabbur. Det sto på en trestamme på 2-3 meters høyde, eventuelt på en struktur av flere stammer. Dette skulle hindre dyr i å ta seg inn til maten. 


== Kilder ==
Norsk Folkemuseum: Sameplassen
Villa San José

Villa San José er en by i kommunen Toledo i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har 1 419 innbyggere. 


== Befolkning ==
Villa San José har 1 419 innbyggere (beregning 2011).
Kilde:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Canelones, offisielle sider (spansk)
Kart over Villa San José
Villa Crespo y San Andrés

Villa Crespo y San Andrés er største by i kommunen Toledo i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har 9 813 innbyggere. 


== Befolkning ==
Villa Crespo y San Andrés har 9 813 innbyggere (beregning 2011).
Kilde:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Canelones, offisielle sider (spansk)
Kart over Villa Crespo y San Andrés
Villa Porvenir

Villa Porvenir eller El Porvenir er en by i kommunen Toledo i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har 507 innbyggere. 


== Befolkning ==
Villa Porvenir har 507 innbyggere (beregning 2011).
Kilde:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Canelones, offisielle sider (spansk)
Kart over Villa Porvenir Arkivert 1. mai 2013 hos Wayback Machine.
Seis Hermanos

Seis Hermanos er en by i kommunen Toledo i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har 622 innbyggere. 


== Befolkning ==
Seis Hermanos har 622 innbyggere (beregning 2011).
Kilde:


== Transport ==
 Ruta 6 forbinder Seis Hermanos med San Bautista, Chamizo, Sarandí del Yí og Vichadero.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Canelones, offisielle sider (spansk)
Kart over Seis Hermanos
Piedras de Afilar

Piedras de Afilar er en by i kommunen Soca i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har 132 innbyggere. 


== Befolkning ==
Piedras de Afilar har 132 innbyggere (beregning 2011).
Kilde:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Canelones, offisielle sider (spansk)
Kart over Piedras de Afilar
Paso de Pache

Paso de Pache er en by i kommunen Santa Lucía i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har 147 innbyggere. 


== Befolkning ==
Paso de Pache har 147 innbyggere (beregning 2011).
Kilde:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Canelones, offisielle sider (spansk)
Kart over Paso de Pache
Paso Palomeque

Paso Palomeque er en by i kommunen Canelones i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har 98 innbyggere. 


== Befolkning ==
Paso Palomeque har 98 innbyggere (beregning 2011).
Kilde:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Canelones, offisielle sider (spansk)
Kart over Paso Palomeque
Paso Espinosa

Paso Espinosa er en by i kommunen Canelones i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har 333 innbyggere. 


== Befolkning ==
Paso Espinosa har 333 innbyggere (beregning 2011).
Kilde:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Canelones, offisielle sider (spansk)
Kart over Paso Espinosa
Piedra del Toro

Piedra del Toro er en by i kommunen Empalme Olmos i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har 332 innbyggere. 


== Befolkning ==
Piedra del Toro har 332 innbyggere (beregning 2011).
Kilde:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Canelones, offisielle sider (spansk)
Kart over Piedra del Toro
Paso de la Cadena

Paso de la Cadena er en by i kommunen San Antonio i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har 142 innbyggere. 


== Befolkning ==
Paso de la Cadena har 142 innbyggere (beregning 2011).
Kilde:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Canelones, offisielle sider (spansk)
Kart over Paso de la Cadena
Villa Arejo

Villa Arejo er en by i kommunen Canelones i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har 147 innbyggere. 


== Befolkning ==
Villa Arejo har 147 innbyggere (beregning 2011).
Kilde:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Canelones, offisielle sider (spansk)
Kart over Villa Arejo
Kristna Värdepartiet

Kristna Värdepartiet er et svensk politisk parti med kristen profil. Deres viktigste sak er totalforbud mot abort.Ved riksdagsvalget 2014 fikk partiet 3 553 stemmer (0,06 %). De deltok også i landstingsvalget og kommunevalgene. I 2018 ble det 3 202 stemmer (0,05 %).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Kåre Hunnestad

Kåre Reinhard Hunnestad (1927–2019) var en norsk politiker (KrF) og skolemann fra Vikna.
Han vokste opp på Hunnestad på Ytter-Vikna som sønn av kjøpmann Harald Hunnestad og Ingerda Bygnes. Han giftet seg i 1953 med kjøpmannsdatteren Anne Margrethe Skillingstad. Kåres fetter Steinar Hunnestad (1922–1992) var forkynner og hjemmesekretær i Norsk Luthersk Misjonssamband.
Han underviste ved grendeskolen på hjemstedet i fire år før han tok eksamen ved Nesna lærerskole i 1957. Han var så lærer i Namsos og senere i Røyrvik. Hunnestad var skolesjef i Røyrvik kommune 1966–1978 og i Overhalla kommune 1978–1994.Hunnestad var medlem av Røyrvik kommunestyre i 16 år og ordfører i Røyrvik 1964–1967, medlem av Nord-Trøndelag fylkesting 1964–1967 og 1972–1979, medlem av fylkesutvalget 1976–1979, medlem av fylkesskolestyret i 10 år samt formann i fylkeskulturstyret 1980–1981. Han var vararepresentant til Stortinget fra Nord-Trøndelag 1977–1981, valgt på en fellesliste av Kristelig Folkeparti og Høyre. Hunnestad var formann i Overhalla KrF og stilte som førstekandidat i 1983, men ble ikke valgt inn i kommunestyret.Kåre Hunnestad ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i sølv og Norsk Kommuneforbunds hederstegn i 1993.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Kåre Hunnestad hos Stortinget 
(no) Kåre Hunnestad hos Norsk senter for forskningsdata
Løypeveien (Oslo)

Løypeveien (1A–B, 2A–C) er en vei på Oppsal i bydel Østensjø i Oslo. Den går fra Vetlandsveien til Skøyenåsveien.
Navnet ble vedtatt i 1955.
I veien er et par blokker fra 1954–56 i OBOS-borettslaget Vetlandsveien.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Løypeveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 347. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (L)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Ewelina Marcisz

Ewelina Marcisz (født 2. februar 1991) er en polsk langrennsløper som konkurrerte under Ski-VM 2015.
Hun deltok på det polske laget som ble nummer 5 på kvinnestafetten. Individuelt var beste resultat en 27.-plass på 15 km skiathlon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ewelina Marcisz – Olympedia 
(pl) Ewelina Marcisz – Polens olympiske komité 
(en) Ewelina Marcisz – FIS (langrenn)
Nabil Bahoui

Nabil Bahoui (født 5. februar 1991) er en svensk fotballspiller som spiller for AIK Fotboll.Bahoui kom til AIK før 2013-sesongen. 
Han er av marokkansk opprinnelse. Bahoui vokste opp i Västerstorp i Stockholm og startet karrieren i Mälarhöjdens IK.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Nabil Bahoui – UEFA 
(en) Nabil Bahoui – Transfermarkt 
(en) Nabil Bahoui – national-football-teams.com 
(en) Nabil Bahoui – WorldFootball.net 
(en) Nabil Bahoui – FootballDatabase.eu 
(en) Nabil Bahoui – Soccerway 
(en) Nabil Bahoui – EU-Football.info 
(en) Nabil Bahoui – FBref 
(es) Nabil Bahoui – as.com
Skuronnveien (Oslo)

Skuronnveien (1–59, 2–64) er en vei på Manglerud i bydel Østensjø i Oslo. Den går fra Treskeveien til Plogveien.
Navnet ble vedtatt i 1959 og føyer seg inn i en rekke med landbruksrelaterte veinavn i området.
Veien har rekkehus i Abellund borettslag.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Skuronnveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (S)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 7. november 2015.
Tokeruddalen (Oslo)

Tokeruddalen er en vei på Stovner (bydel Stovner) i Oslo. Den går nordover fra Fossumveien til Vestlisvingen og Martha Tynes' vei.
105 er eneste nummer i bruk.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Tokeruddalen». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 568. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Stovnerporten – Veier i Stovner bydel». Arkivert fra originalen 17. januar 2015. Besøkt 24. oktober 2015.
Martha Tynes’ vei (Oslo)

Martha Tynes’ vei er en vei på Vestli i bydel Stovner i Oslo. Den går nordøstover som blindvei fra et kryss med Tokeruddalen og Vestlisvingen og ender i en snuplass.
Veien fikk navn i 1972 etter lokalpolitikeren Martha Tynæs.
Plassen Vestli (gnr./bnr. 98/18), som har gitt navn til området, lå nær denne veien.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Martha Tynes' vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 359. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (M)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Villa San Cono

Villa San Cono er en by i kommunen Las Piedras i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har 137 innbyggere. 


== Befolkning ==
Villa San Cono har 137 innbyggere (beregning 2011).
Kilde:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Canelones, offisielle sider (spansk)
Kart over Villa San Cono