Theresa Mays regjering

Theresa Mays regjering var Storbritannias regjering fra 2016 til 2019. Den ble utnevnt etter at Theresa May den 13. juli 2016 ble utnevnt til statsminister og første skattkammerlord og bedt om å danne regjering i Storbritannia. Mays regjering avløste David Camerons andre regjering, som ble dannet etter parlamentsvalget i 2015.
Regjeringen var fram til parlamentsvalget i Storbritannia 2017 en
flertallsregjering dannet av Det konservative parti. I parlamentsvalget i 2017 mistet partiet ditt rene flertall, og regjeringen baserte seg også på støtte fra nordirske Democratic Unionist Party.
Flere framtredende EU-motstandere ble utnevnt til sentrale statsrådsposter, blant annet utenriksministerposten og til de nyopprettede ministerpostene for utmelding av EU og for internasjonal handel. Åtte av kabinettets 23 statsråder var kvinner, inkludert statsministeren og justisministeren.Regjeringen ble etterfulgt av Boris Johnsons regjering 24. juli 2019.


== Bakgrunn ==
Det konservative parti vant parlamentsvalget i 2015 med et flertall på tolv seter i Underhuset.I folkeavstemningen 23. juni 2016 stemte velgerne for å trekke seg fra Den europeiske union, med et resultat på 52 % for å melde seg ut og 48 % for å bli værende i unionen. David Cameron hadde som statsminister kjempet for at Storbritannia skulle holde seg i Den europeiske union og sa at han ville trekke seg fra sin stilling. Som følge av de første stegene i Det konservative partis ledervalg, gjenstod innenriksminister Theresa May som eneste kandidat da Andrea Leadsom trakk sitt kandidatur den 11. juli 2016. Etter denne kunngjøringen sa Cameron at han ville fratre fra sin stilling den 13. juli, for å bli erstattet av May.May ble statsminister etter David Camerons avgang.


== Statsrådsutnevnelser ==
May ble den 13. juli 2016 utnevnt til statsminister og første skattkammerlord og bedt om å danne regjering i Storbritannia. Etter dette fulgte det utnevnelser til kabinettet. Flere av statsrådene i Camerons regjering ble byttet ut. Michael Gove (justisminister), Oliver Letwin (kansler for hertugdømmet Lancaster), John Whittingdale (minister for kultur, medier og idrett) og Nicky Morgan (utdanningsminister) var blant de som gikk ut av regjeringen. Heller ikke George Osborne, som var Camerons finansminister, fikk statsminister Mays tillit. Stephen Crabb, arbeids- og pensjonsminister i Camerons regjering, trakk seg fra regjeringen av hensyn til familien. Theresa Villiers ble byttet ut som Nord-Irland-minister.Boris Johnson, som hadde stått i spissen for kampanjen for å få velgerne til å stemme for at Storbritannia skal forlate Den europeiske union i folkeavstemningen om saken, ble utnevnt til utenriksminister. Samtidig opprettet statsminister May en ny statsrådspost for framforhandling av Storbritannias uttreden fra EU. David Davis ble utnevnt til denne kabinettposten. Liam Fox ble minister for internasjonal handel, også dette en ny kabinettpost.Mays nyutnevnte kabinett hadde totalt én kvinne mer enn Camerons utgående kabinett. Kvinneandelen var på omkring en tredel. I det nyutnevnte kabinettet besatte kvinner for første gang to av de fire mest sentrale kabinettpostene (Great Offices of State), statsminister og innenriksminister, mens menn besatte postene som finansminister og utenriksminister. Amber Rudd ble utnevnt til innenriksminister. Blant statsrådene som ellers ble valgt var Elizabeth Truss, den første kvinne i justisministerposten og som lordkansler. Mays rival i kampen om partiledervervet i Det konservative parti, Andrea Leadsom, ble utnevnt til minister for miljø, mat og landsbygdene.Med rundt 30 % hadde Mays kabinett den laveste andel ministre utdannet ved privatskoler siden Clement Attlees regjering i 1945.


== Kabinett ==


== Liste over ministre ==
Ministre med rang av minister of state:

Joyce Anelay, minister i Utenriksdepartementet og Departementet for internasjonal utvikling
Gavin Barwell, minister for boliger, planlegging og London i Departementet for miljø, mat og landsbygdene
Robert Buckland, Solicitor General for England and Wales
Frederick Curzon, minister i Forsvarsdepartementet og nestleder i Overhuset
Alan Duncan, minister i Utenriksdepartementet
Philip Dunne, minister i Helsedepartementet
Jane Ellison, finanssekretær i Skattkammeret
George Eustice, minister i Departementet for miljø, mat og landsbygdene
Nick Gibb, minister i Departementet for utdanning, kvinner og likestilling
David Freud, minister for velferdsreform i Arbeids- og pensjonsdepartemente
Robert Goodwill, minister for innvandring i Innenriksdepartementet
Ben Gummer, minister for Cabinet Office
Robert Halfon, minister i Departementet for utdanning, kvinner og likestilling
Matt Hancock, minister for digital politikk i Departementet for kultur, medier og sport
Greg Hands, minister i Departementet for internasjonal handel
Oliver Heald, minister i Justisdepartementet
Damian Hinds, minister i Arbeids- og pensjonsdepartementet
John Hayes, minister i Transportdepartementet
Nick Hurd, minister i Departementet for næringsliv, energi og industristrategi
Jo Johnson, minister for universiteter og forskning i Departementet for utdanning, kvinner og likestilling og i Departementet for næringsliv, energi og industristrategi
David Jones, minister i Departementet for uttreden fra Den europeiske union
Brandon Lewis, minister for politi og brannvesen i Innenriksdepartementet
Penny Mordaunt, minister i Arbeids- og pensjonsdepartementet
Lucy Neville-Rolfe, minister i Departementet for næringsliv, energi og industristrategi
Mike Penning, minister i Forsvarsdepartementet
Mark Price, minister i Departementet for internasjonal handel
Rory Stewart, minister i Departementet for internasjonal utvikling
Edward Timpson, minister i Departementet for utdanning, kvinner og likestilling
Ben Wallace, minister for sikkerhet i Innenriksdepartementet
Susan Williams, minister i Innenriksdepartementet


== Parlamentariske understatssekretærer og andre ==
Tariq Ahmad, parlamentarisk understatssekretær i Transportdepartementet
Thomas Ashton, parlamentarisk understatssekretær i Departementet for kultur, medier og sport, Lord in Waiting
Harriett Baldwin, parlamentarisk understatssekretær i Forsvarsdepartementet
Guto Bebb, parlamentarisk understatssekretær i Departementet for Wales. Government Whip, Lord Commissioner of HM Treasury
Nicola Blackwood, parlamentarisk understatssekretær i Helsedepartementet
Nicholas Bourne, parlamentarisk understatssekretær i Kommunaldepartementet
George Bridges, parlamentarisk understatssekretær i Departementet for uttreden fra Den europeiske union
Thérèse Coffey, parlamentarisk understatssekretær i Departementet for miljø, mat og landsbygdene
Tracey Crouch, parlamentarisk understatssekretær i Departementet for kultur, medier og sport
Caroline Dinenage, parlamentarisk understatssekretær i Departementet for utdanning, kvinner og likestilling
Andrew Dunlop, parlamentarisk understatssekretær i Departementet for Skottland og Departementet for Nord-Irland
Michael Ellis, nestleder av Underhuset og assisterende innpisker
Tobias Ellwood, parlamentarisk understatssekretær i Utenriksdepartementet
John Gardiner, parlamentarisk understatssekretær i Departementet for miljø, mat og landsbygdene
Mark Garnier, parlamentarisk understatssekretær i Departementet for internasjonal handel
Sam Gyimah, parlamentarisk understatssekretær i Justisdepartementet
Richard Harrington, parlamentarisk understatssekretær i Arbeids- og pensjonsdepartementet
Kris Hopkins, parlamentarisk understatssekretær Departementet for Nord-Irland
Margot James, parlamentarisk understatssekretær i Departementet for næringsliv, energi og industristrategi
Andrew Jones, parlamentarisk understatssekretær i Transportdepartementet
Marcus Jones, parlamentarisk understatssekretær i Kommunaldepartementet
Simon Kirby, økonomisekretær i Finansdepartementet
Mark Lancaster, parlamentarisk understatssekretær i Forsvarsdepartementet
Phillip Lee, parlamentarisk understatssekretær i Justisdepartementet
Paul Maynard, parlamentarisk understatssekretær i Transportdepartementet
David Mowat, parlamentarisk understatssekretær i Helsedepartementet
John Nash, parlamentarisk understatssekretær i Departementet for utdanning, kvinner og likestilling
Sarah Newton, parlamentarisk understatssekretær i Innenriksdepartementet
Jim O'Neill, handelssekretær i Finansdepartementet
Caroline Nokes, parlamentarisk understatssekretær i Arbeids- og pensjonsdepartementet
Andrew Percy, parlamentarisk understatssekretær i Kommunaldepartementet
David Prior, parlamentarisk understatssekretær i Helsedepartementet
Joanna Shields, parlamentarisk understatssekretær i Innenriksdepartementet og i Departementet for kultur, medier og sport
Alok Sharma, parlamentarisk understatssekretærer i Utenriksdepartementet
Chris Skidmore, parlamentarisk understatssekretær i Cabinet Office
Robin Walker, parlamentarisk understatssekretær i Departementet for uttreden fra Den europeiske union
James Wharton, parlamentarisk understatssekretær i Departementet for internasjonal utvikling
Rob Wilson, parlamentarisk understatssekretær i Departementet for kultur, medier og sportt


== Referanser ==