jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Eggert Munch

Eggert Munch (født omkring 1685 i Vågå, død 2. september 1764 i Halden) var en norsk maler, kjent for sine altertavler og portrettmalerier.Han var sønn av prest og maler Henning Sigvardssøn Munch (1646–1695) og Anna Glostrup (1645–1731). Mora var sønnedatter av Oslobispen Niels Simonsen Glostrup (død 1639) og hadde i sitt første ekteskap vært gift med Eggert Stockfleth (1635–1681), som var prest i Vågå fra 1667. Eggerts far Henning overtok som prest i 1681 og giftet seg med enken. Han var av slekten Munk fra gården Blakar i Lom. Den har ingen kjent kobling til de danske slektene Munch og maleren Edvard Munch, etterkommer av senere prester i Vågå med samme etternavn.
Faren, som var prest i Vågå kirke, var også maler. Han døde da Eggert (hans eneste sønn) var bare ti år gammel. Eggert arvet farens malersaker og flyttet i 1696 til sin farbror Anders Munch (1668–1737), som var sogneprest i Dollerup ved Viborg i Danmark. Derfra bar det til København, der han var frem til rundt 1717. Derpå bodde han i Trondheim til 1723, da han flyttet til heimbygda Vågå, der nevnte farbror Anders nettopp var blitt prest. Eggert bodde hos ham til omkring 1737, det året farbroren døde. Fra 1746 vet man at han bodde i Halden hos sin velgjører, sagmester Peter Blix.
Eggert malte portretter og altertavler, men det er kun ett i hver kategori som med sikkerhet (signert) er hans verk. Resten blir antagelser. Flere av altertavlene har motiver fra de flamske malerne Rubens og Rembrandt. Ofte gjorde teknikken at disse ble speilvendt. Altertavlen i Halsa kirke sies å være av Eggert Munch (1732). Flere votivtavler i Lom stavkirke (fra 1100-tallet) og i Skjåk kirke (innviet i 1752) antas å være laget av ham. I Nordsinni kirke i Nordre Land (innviet 1759, ikke langt fra Lom), viser altertavlen nedtagelsen fra korset (efter Rembrandt), liksom i Ås kirke (Vestre Toten). I Lunde kirke (Nordre Land) (innviet 1769) er motivet Laurentius' martyrium. I Fluberg kirke (innviet 1703) i Søndre Land finnes et Rubens-lignende maleri av Eggert Munch, malt mellom 1752 og 1756, i den tiden Peder Aadnes (1739–1792) var hans læregutt. Fra Haldenperioden antar man at altertavlene i Prestebakke kirke ved Halden (innviet 1795) og Kristi lidelse på korset (malt 1749) i Immanuels kirke (innviet 1833) er malt av  Eggert Munch. I Hvaler kirke (1100-tallet) finnes også en av hans altertavler.
Eggert Munch døde ugift og fallitt i 1764 og etterlot seg en koffert av selskinn og ei nattlue med tretti riksdaler i. Slektsgranskeren Thomle skrev en artikkel om ham i 1908. Arbeider av ham finnes ellers på Norsk Folkemuseum på Bygdøy i Oslo, og i Oslo bymuseum.


== Bilder ==
Følgende portretter antas å være av Eggert:

		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Eggert Munch – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Paracanthon

Paracanthon er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned.


== Utseende ==
Små, bredt ovale, hvelvede, brunsvarte skarabider.


== Levevis ==
Billene lever av møkk.


== Utbredelse ==
Slekten er bare kjent fra Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Stammen Deltochilini Lacordaire, 1856
Slekten Paracanthon Balthasar, 1938
Paracanthon hirsutus Paulian, 1939
Paracanthon pereirai Andretta & Martinez, 1957
Paracanthon rosinae Balthasar, 1942
Paracanthon trichonotulus Balthasar, 1938


== Kilder ==
Liste over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Paracanthon i Encyclopedia of Life 
(en) Paracanthon i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Paracanthon hos NCBI 
Paracanthon – detaljert informasjon på Wikispecies
Aulacopris

Aulacopris er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned.


== Utseende ==
Små, svarte, knudrete skarabider. Hodet er bredt skovlformet med to korte, spisse tenner i midten. Pronotum er uvanlig stort og kan være kileformet tilbaketrukket i midten hos hannene, ujevnt og grovt punktert. Dekkvingene er små, hvelvede, uten punktrader, men med rader av blanke knøler. Flygevinger mangler. Hannens bein er lengre enn hunnens, med krumme legger (tibiae).


== Levevis ==
Billene lever av møkk.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det østlige Australia (New South Wales, Victoria og Queensland).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Stammen Deltochilini Lacordaire, 1856
Slekten Aulacopris White, 1859
Aulacopris matthewsi Storey, 1986
Aulacopris maximus Matthews, 1974
Aulacopris reichei White, 1859


== Kilder ==
Liste over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Aulacopris i Encyclopedia of Life 
(en) Aulacopris i Global Biodiversity Information Facility 
Aulacopris – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tegning av Aulacopris matthewsi, hann og hunn
Maipo Film

Maipo Film er et norsk filmproduksjonsselskap som for spillefilmer og tv-serier. Selskapet ble grunnlagt i 2001. Daglig leder per 2020 er Synnøve Hørsdal.
Maipo Film eies av danske Nordisk Film, og er ansvarlig for produksjoner som blant annet Elling-trilogien, Askeladden-filmene (Askeladden – i Dovregubbens hall og ) og Flåklypa-trilogien (Solan og Ludvig: Jul i Flåklypa, Solan og Ludvig: Herfra til Flåklypa og Månelyst i Flåklypa).


== Filmografi ==


=== Helaftensfilmer ===


=== Kortfilmer ===


=== TV-serier ===
2019: Nattens arvinger
2018: Lykkeland
2012–2013: Albert Åberg (Alfie Atkins), TV-serie
2005: Ran (All for one)
2002–2003: Brigaden


=== I produksjon ===


=== Franchiser ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Maipo Film på Internet Movie Database
Liste over sideakkrediteringer til Norge

Liste over sideakkrediteringer til Norge gir oversikt over stater som har en sideakkreditert ambassadør utsendt til Norge.
En rekke land har ambassader i Oslo, men av forskjellige grunner gjelder dette ikke alle. For andre land som har diplomatiske forbindelser med Norge, er det vanlig at ambassadøren ved en ambassade i et annet land er gitt sideakkreditering til Norge. Nedenfor følger en liste over slike.
I mange tilfeller finnes også konsulater i Norge.Dersom ikke annet er oppgitt, er opplysningene hentet fra Oslo Diplomatic List (se eksterne lenker), som vedlikeholdes kontinuerlig av Utenriksdepartementet.


=== Land med ambassade i Stockholm der ambassadøren er sideakkreditert til Norge ===

Albania
Aserbajdsjan
Bangladesh
Botswana
Ecuador
El Salvador
Eritrea
Kenya
Republikken Kongo
Kosovo
Kuwait
Kypros
Laos
Libanon
Malaysia
Moldova
Mongolia
Mosambik
Namibia
Nicaragua
Nigeria
Nord-Korea
Panama
Paraguay
Rwanda
Syria
Tanzania
Uruguay
Vatikanstaten
Zambia
Zimbabwe


=== Land med ambassade i London der ambassadøren er sideakkreditert til Norge ===

Bahrain
Etiopia
Gabon
Gambia
Jamaica
Kambodsja
Kamerun
Den demokratiske republikken Kongo
Malawi
Maldivene
Mauritius
Qatar
Seychellene
Sierra Leone
Trinidad og Tobago
Usbekistan


=== Land med ambassade i København der ambassadøren er sideakkreditert til Norge ===

Armenia
Australia
Benin
Bolivia
Burkina Faso
Elfenbenskysten
Luxembourg
Nepal
Slovenia
Uganda


=== Land med ambassade i Berlin der ambassadøren er sideakkreditert til Norge ===

Guinea
Kirgisistan
Liberia
Madagaskar
Mali
Niger
Oman
Togo
Tsjad


=== Land med ambassade i Brussel der ambassadøren er sideakkreditert til Norge ===
Barbados
Djibouti
Guyana
Honduras
Jordan


=== Land med ambassade i Haag der ambassadøren er sideakkreditert til Norge ===
Jemen
Malta
New Zealand


=== Land med ambassade i Dublin der ambassadøren er sideakkreditert til Norge ===
Lesotho


=== Land med ambassade i Genève der ambassadøren er sideakkreditert til Norge ===
Bhutan


=== Annen representasjon ===
Andorra: Spanias ambassade i Oslo ivaretar konsulære funksjoner
Bahamas: Storbritannias ambassade i Oslo ivaretar konsulære funksjoner
Grenada: Storbritannias ambassade i Oslo ivaretar konsulære funksjoner
Liechtenstein: Sveits' ambassade i Oslo ivaretar konsulære funksjoner
Montenegro: Serbias ambassade i Oslo ivaretar konsulære funksjoner
Papua Ny-Guinea: Storbritannias ambassade i Oslo ivaretar konsulære funksjoner


== Se også ==
Liste over utenlandske generalkonsulater i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Utenriksdepartementets nettside Diplomatiske forbindelser inneholder bl.a. The Oslo Diplomatic List (PDF) og en liste over konsulær representasjon i Norge (også PDF).
Wilfrid Ashley, 1. baron Mount Temple

Wilfrid William Ashley, 1. baron Mount Temple, (født 13. september 1867, død 3. juli 1939) var en britisk politiker. Han var sønn av Evelyn Ashley.
Mount Temple var opprinnelig infanterioffiser. Han var konservativ medlem av Underhuset 1906-31, unionistisk innpisker 1911-13, parlamentssekreterær i transportministeriet 1923-24 og var transportminister i Stanley Baldwins regjering fra november 1924 til juni 1929.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Wilfrid Ashley, 1st Baron Mount Temple – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Wilfrid Ashley hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) Wilfrid Ashley hos The Peerage
Adelphi Theatre

Adelphi Theatre er et teater med fortrinnsvis musikaler på programmet som ligger i West End i London. På dette stedet har det vært en teaterbygning siden 1806 men den nåværende bygningen med plass til 1500 besøkende ble oppført i 1930. 
Det første teateret het Sans Pareil. Det ble grunnlagt av forretningsmannen John Scott og ledet av hans datter Jane Scott. Hun var en begavet teaterforfatterinne som stod bak femti teaterstykker. Etter Scotts bortgang i 1819 fikk det som nytt navn Adelphi Theatre. 
Fra 1901 til 1930 het det Century Theatre.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Adelphi Theatre – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Adelphi Theatre Arkivert 29. januar 2014 hos Wayback Machine.
Liste over oppførelser 1806–1900
Historie
René Charles Guilbert de Pixérécourt

René Charles Guilbert de Pixérécourt (født 22. januar 1773 i Nancy i Meurthe-et-Moselle, død 27. juli 1844 samme sted) var en fransk dramatiker og  teaterdirektør. Han er mest kjente for melodramaer og da sætlig Le Chien de Montargis, ou la Forêt de Bondy hvis forestående gjestespill fikk Johann Wolfgang von Goethe til i 1817 å avgå som teaterdirektør for hoffteateret i Weimar.


== Verker i utvalg ==
Victor ou l'enfant de la forêt, 1797
Cœlina ou l'enfant du mystère, 1800
Robinson Crusoé, 1812
Le Chien de Montargis 1814
Christophe Colomb ou la découverte du Nouveau monde, 1815
La Chapelle des bois, ou le témoin invisible, 1819
Latude ou 35 ans de captivité, 1834


== Referanser ==


== Litteratur ==
Paul J. Marcoux: Guilbert De Pixérécourt. French Melodrama in the Early Nineteenth Century. New York: Lang 1992. ISBN 0820419052
Marvin Carlson, Daniel C. Gerould (utg.): Pixérécourt. Four Melodramas, New York: Segal 2002. ISBN 0966615247
John McCormick: Popular Theatres on Nineteenth-Century France, London / New York: Routledge 1993.
W. G. Hartog: Guilbert de Pixerécourt : sa vie, son mélodrame, sa technique et son influence, Paris, H. Champion, 1913.
André Virely: René-Charles Guilbert de Pixerécourt (1773-1844), Paris, Édouard Rahir, 1909.
Ambassadors Theatre

Ambassadors Theatre (tidligere New Ambassadors Theatre) er et teater i Londons West End på West Street, nær Cambridge Circus på Charing Cross Road i City of Westminster.  Det er et av de minste av West Ends teatre, med plass til maksimum 195 i the Dress Circle og 251 i the Stalls.
Det ble åpnet 5. juni 1913.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ambassadors Theatre – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Teaterets historie
Cosmopolitan (cocktail)

En cosmopolitan, noen ganger også kalt cosmo, er en cocktail laget av vodka, triple sec, tranebærjuice og ferskpresset eller søtet limejuice. Cosmopolitan serveres vanligvis uten is i et stort cocktailglass, et såkalt martiniglass. Det sies at en ekte cosmopolitan burde være syrlig og litt rosa på grunn av blandingen med limejuice.Ifølge International Bartenders Association er den opprinnelige oppskriften basert på vodka med sitronsmak. Tranebærcocktailen Cape Codder har mange likheter med cosmopolitan. Cocktailen kamikaze likner også cosmopolitan, selv om den ofte presenteres på en helt annen måte.
Opprinnelsen til cosmopolitan er omstridt. Cocktailen er trolig laget uavhengig av ulike bartendere siden 1970-tallet. Bareieren John Caine dro fra Ohio og introduserte cocktailen i San Francisco rundt 1987. Samme år lagde Bradley Umane den tradisjonelle versjonen av cocktailen basert på en dårlig beskrevet versjon av den som Cheryl Cook hadde laget. Ifølge Sally Ann Berk og Bob Sennett oppsto cosmopolitan i litteraturen i 1993 og kommer fra New York.


== Referanser ==
Apollo Theatre

Apollo Theatre er et teater på Shaftesbury Avenue i City of Westminster i London, Storbritannia. Det ble tegnet av arkitekten Lewin Sharp og åpnet 21. februar 1901 med den amerikanske musikalkomedien The Belle of Bohemia.


== Utforming ==
Teaterets fasade ble bygd i fransk renessansestil av  Walter Wallis og teaterets salong er bygd i fire etasjer. Ved teaterets innvielse i 1901 hadde det 893 sitteplasser, men senere er dette redusert til 775.


== Historie ==
Henry Lowenfeld kjøpte tomt ved den nyanlagte Shaftesbury Avenue på begynnelsen av 1900-tallet og lot bygge et teater, vegg i vegg med the Lyric Theatre, som ble innviet 1888.Apollo Theatre var arkitekten Lewin Sharps eneste ferdige teaterdesign og det fjerde teateret på Shaftesbury Avenue, etter Shaftesbury Theatre (1888) the Lyric Theatre (1888) og Royal English Opera House (1891). Teateret ble utformet spesielt for musicalteater og fikk navn etter den greske guden Apollon, som i gresk mytologi blant annet var musikkens og diktningens gud.


=== Takraset 2013 ===
Den 19. desember 2013, omtrent kl 20.15, raste deler av teaterets indre tak inn i salongen. Teateret var fullsatt, og raset rev blant annet ned en lysrampe. Et 80-tall av teaterbesøkerne ble skadet, hvorav 51 ble bragt til sykehus. Ingen hadde livstruende skader.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Apollo Theatre, London – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Byrrhidium

Byrrhidium er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned.


== Levevis ==
Disse billene lever i tørre, ørkenaktige områder. De kan ikke fly. Billene lever av møkk, muligens er de spesielt knyttet til klippegrevlinger.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra et relativt lite område i det sørvestlige Afrika rundt grensen mellom Namibia og Sør-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Stammen Deltochilini Lacordaire, 1856
Slekten Byrrhidium Harold, 1869
Byrrhidium convexum Scholtz & Howden, 1987
Byrrhidium namaquensis Scholtz & Howden, 1987
Byrrhidium ovale Harold, 1869


== Kilder ==
Liste over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Byrrhidium i Encyclopedia of Life 
(en) Byrrhidium i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Byrrhidium hos NCBI 
Byrrhidium – detaljert informasjon på Wikispecies
Magnus Tajet

Magnus Tajet (født 8. april 1928 i Ringsaker, død 26. januar 2013) var en norsk næringslivsleder og forfatter. 
Tajet var uteksaminert fra Norges Handelshøyskole i Bergen 1953, og tok translatøreksamen i tysk i 1954. Han hadde stillinger i Skatteetaten og i Norsk Jernverk før han i 1963 ble ansatt som økonomisjef ved Raufoss Ammunisjonsfabrikker. Fra 1967 til 1974 var han merkantil direktør ved samme bedrift og administrerende direktør fra 1975 til 1982. Tajet sluttet i Raufoss Ammunisjonsfabrikker i februar 1982. Fra 1982-87 var han administrerende direktør ved Berger Langmoen A/S, og deretter styreformann samme sted 1987-89.Tajet hadde styreverv i Trelastindustriens Landsforening, Arbeidsgiverforeningen, og Opplandsbanken DNC på Gjøvik.


== Bibliografi ==
Med fluestang i Femundsmarka, Aschehoug, 1991. ISBN 9788203166914
Nordmenn til Tyskland for freden - rapport fra soldat nummer 23091, Alfa Forlag, 2010. ISBN 9788292253335
Gammel i Norge - vandring gjennom alderdommen, Alfa Forlag, 2012. ISBN 9788292253397


== Referanser ==
Canthonosoma

Canthonosoma er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned.


== Utseende ==


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia (Queensland, New South Wales og Western Australia).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Stammen Deltochilini Lacordaire, 1856
Slekten Canthonosoma MacLeay, 1871
Canthonosoma castelnaui (Harold, 1868)
Canthonosoma macleayi (Harold, 1868)
Canthonosoma mastersi MacLeay, 1871


== Kilder ==
Liste over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Canthonosoma i Encyclopedia of Life 
(en) Canthonosoma i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Canthonosoma hos NCBI 
Canthonosoma – detaljert informasjon på Wikispecies
Cephalodesmius

Cephalodesmius er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned.


== Utseende ==
Middelsstore, kraftige, svarte skarabider. Hodet er bredt og skovlformet, i midten med to tenner som er forlenget til korte horn (i alle fall hos hannene), på sidene med et par korte tenner. Pronotum er mye bredere enn langt og bredere enn dekkvingene, tett og grovt punktert. Dekkvingene er kort ovale, hvelvede, med markerte punktstriper. Flygevinger mangler.


== Levevis ==
Artene lever i regnskog. I motsetning til de fleste andre gjødselgravere (Scarabaeinae) holder de sammen i stabile par som bor i permanente ganger under bakken - de fleste andre artene lager nye ganger for hvert enkelt eggkull. De lager en ball, ikke av møkk, men av istykkerevne blader fra skogbunnen, som hunnen legger egg på. Dette er trolig en tilpasning til å leve i et miljø med liten tilgang på møkk.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det østlige Australia (Queensland, New South Wales og Tasmania).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Stammen Deltochilini Lacordaire, 1856
Slekten Cephalodesmius Westwood, 1842
Cephalodesmius armiger Westwood, 1842
Cephalodesmius laticollis Pascoe, 1863
Cephalodesmius quadridens MacLeay, 1871


== Kilder ==
Liste over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Cephalodesmius i Encyclopedia of Life 
(en) Cephalodesmius i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cephalodesmius hos NCBI 
Cephalodesmius – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Cephalodesmius laticollis, hann
Rosa sempervirens

Rosa sempervirens er en roseart.
Den er en krypende eller klatrende plante som kan bli opptil 5 m. Stammen har krumme torner med ganske stor avstand. Bladene er læraktige, blanke og uten hår. Blomstene er hvite og sitter i klaser på tre–sju. Arten vokser i åpen skog og krattvegetasjon. Den er utbredt i nesten hele middelhavsområdet, men mangler mange steder i Nord-Afrika og i de østlige delene.


== Litteratur ==
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 74. ISBN 0-7136-7015-0. 


== Eksterne lenker ==
(en) Rosa sempervirens i Encyclopedia of Life 
(en) Rosa sempervirens i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Rosa sempervirens hos ITIS 
(en) Rosa sempervirens hos NCBI 
(en) Rosa sempervirens hos The International Plant Names Index 
(en) Rosa sempervirens hos Tropicos 
(en) Kategori:Rosa sempervirens – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Rosa sempervirens – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Rosa sempervirens – detaljert informasjon på Wikispecies
Circellium

Circellium er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned. Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor (15-20 millimeter), svart skarabide, ligner overflatisk på en tordivel. Hodet er bredt skovlformet uten horn. Pronotum er stort, blankt og hvelvet, dekkvingene forholdsvis små og rundede.


== Levevis ==
Billene ruller en ball av møkk, gjerne fra elefanter, denne graves ned og hunnen legger så egg på den.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra spredte områder i Sør-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
Stammen Deltochilini Lacordaire, 1856
Slekten Circellium Latreille, 1829
Circellium bacchus (Fabricius, 1781)


== Kilder ==
Liste over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Circellium i Encyclopedia of Life 
(en) Circellium i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Circellium hos NCBI 
(en) Kategori:Circellium bacchus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Circellium bacchus – detaljert informasjon på Wikispecies