jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Electric Callboy

Electric Callboy (tidligere kjent som Eskimo Callboy) er et tysk metalcore-band. Bandet ga ut sitt første album Bury me in Vegas i 2012. Sangene inneholder stort sett tekster som omhandler drikking og sex.


== Diskografi ==
StudioalbumBury Me in Vegas (2012)
We Are the Mess (2014)
Crystals (2015)
The Scene (2017)EPEskimo Callboy (2010)


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Electric Callboy – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Electric Callboy på Apple Music 
(en) Electric Callboy på Apple Music 
(en) Electric Callboy på Discogs 
(en) Electric Callboy på Discogs 
(en) Electric Callboy på MusicBrainz 
(en) Electric Callboy på SoundCloud 
(en) Electric Callboy på Spotify 
(en) Electric Callboy på Songkick 
(en) Electric Callboy på Last.fm 
(en) Electric Callboy på Last.fm
Bilirubin

Bilirubin er et gult avfallsprodukt som dannes under nedbrytningen av hemoglobin i røde blodlegemer. Stoffet skilles vanligvis ut via galle. Urin skal ikke inneholde bilirubin. Nedbrytningsprodukter av bilirubin er årsaken til at blåmerker først blir blå (biliverdin) og siden blir gule, og farger også avføring. Ved høyt bilirubinnivå i blodet (hyperbilirubinemi) kan man utvikle gulsott (ikterus), en tilstand der man får gul misfarging av huden og konjunktiva i øynene.


== Metabolisme ==
Bilirubin dannes i milten under nedbrytningen av gamle eller skadde røde blodlegemer, i første omgang som ukonjugert bilirubin, en lite vannløselig form. Ukonjugert bilirubin bindes til albumin og transporteres til leveren, der det konjugeres med glukuronsyre før det skilles ut i gallen til tarmen. Konjugert bilirubin blir ikke reabsorbert i tynntarmen sammen med andre gallesyrer, og går derfor videre til tykktarmen. Bakteriene i tykktarmen dekonjugerer og omdanner bilirubinet til urobilinogen, som igjen oksideres til urobilin og stercobilin, som gir avføringen den brune fargen.


== Diagnostikk ==
Mengden av bilirubin i serum er en mye brukt blodprøve for å se etter lever- og gallegangspåvirkning, samt i diagnostikk av hemolytisk anemi. Gilberts syndrom er en annen vanlig årsak til økt bilirubin i befolkningen. Bilirubinverdiene varierer gjennom dagen, og kan være dobbelt så høy på morgenen. Blodprøven bør settes i sammenheng med andre leverprøver.


== Referanser ==
Gryta kraftverk

Gryta kraftverk er et vannkraftverk i Rindal kommune i Trøndelag.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 223 meter i en sideelv til Surna.
Installert effekt er 1,5 MW. Årsproduksjon er beregnet til 4,5 GWh.
I Desember 2020 overtok Småkraft AS alle aksjene fra grunneierne.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Småkraft AS


== Se også ==
Åpningen av Gryta Kraft
Kukorevo

Kukorevo (bulgarsk: Кукорево) er en landsby i Tundzja kommune i Jambol oblast sydøst i Bulgaria.
Landsbyen ligger rett syd for regionhovedstaden Jambol. Hovedveien III-5304 passerer gjennom Kukorevo. Befolkningstallet har vært svakt nedadgående i senere år, og var per 31.12.2016 på 1657 innbyggere.Kirken i Kukorevo (kalt «Св. Димитър» (Sv. Dimităr), etter Sankt Demetrius) ble bygget i 1892.


== Referanser ==
Folketellingen 1960

Folketellingen 1960 i Norge ble gjennomført av Statistisk sentralbyrå, og er publisert som en serie hefter over ulike temaer. Data fra Folketellingen 1960 ble brukt til å opprette et sentralt personregister. Det ble også kartlagt hvor mange som hadde bil og telefon. Data fra folketellinge 1960 ble også brukt til å avgrense de norske tettstedene for første gang.I 1960 talte Norges befolkning 3,59 millioner mennesker, en økning på 9,5 prosent fra forrige folketelling i 1950. Folketellingen i 1960 var siste gang en folketellings hovedoppgave var å gi svar på hvor mange mennesker som bodde i landet vårt. Fra dette tidspunkt ble endringer i folkemengden fortløpende registrert.
Tellingen viste at nærmere 15 prosent av hovedpersonene i husholdningene hadde bil, mens nærmere 40 prosent av husholdningene hadde installert telefon. 
Den første folketellingen hvor utdanningsnivå ble kartlagt var i 1950 og denne kartleggingen fortsatte i 1960-tellingen. Det ble spurt om både allmennutdanning etter folkeskole og om spesialutdanning. 20 prosent av befolkningen hadde spesialutdanning og handelskoleutdanning var mest utbredt. 
Husholdningsmønsteret ble også kartlagt. Tellingen viser 76 prosent av alle husholdninger var familiehusholdninger bestående av én kjernefamilie, 22 prosent bestod av enslige eller for eksempel søsken som levde sammen, mens nærmere 2 prosent var husholdninger med minst to kjernefamilier. Folketellingen kartla også bygningmassen i landet. 
Rundt 3,7 prosent av befolkningen stod utenfor statskirken. Personer født i utlandet ble også kartlagt. De tre største innvandrergruppene var svensker, dansker og amerikanere.  
Folketellingen 1960 er publisert av Statistisk sentralbyrå i åtte hefter.  

Hefte 1. Folkemengde og areal.
Hefte 2. Folkemengden etter kjønn, alder og ekteskapelig status.
Hefte 3. Folkemengden etter næring, stilling og sosial status.
Hefte 4. Utdanning.
Hefte 5. Husholdninger og familiekjerner.
Hefte 6. Boliger.
Hefte 7. Barnetallet i ekteskap.
Hefte 8. Trossamfunn. Fødested. Statsborgerskap. Eiere av personbil. Leiligheter med telefon.I tillegg er det publisert hefter for hver enkelt kommune. 
Originalmaterialet er foreløpig klausulert. 


== Referanser ==
The Hive Stadium

The Hive Stadium er hjemmebanen til Barnet FC, London Broncos og London Bees. Arenanen ble innviet i 2013 og har en kapasitet på 5176 tilskuere. Publikumsrekorden på banen er 5233, mot Gateshead, Conference National, 25. april 2015.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) The Hive Stadium – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Barnets offisielle nettside
Bernt Bentsen

Bernt Bentsen (født 1860, død 2. januar 1899) var en norsk polfarer, sjømann, styrmann og ishavsseiler. Han deltok i polferden «Framferd» ledet av Fridtjof Nansen og Wellmans nordpolekspedisjon i 1898 hvor han døde.


== Kryssingen av Polhavet med «Fram» ==

Bentsen tok styrmannseksamen i 1890 og dro deretter ut på Ishavet. Han deltok på den første ferden med «Fram» 1893—96 under ledelse av Fridtjof Nansen. Da ekspedisjonen ankom Tromsø på vei mot sibirkysten, ble Bentsen hyrt på stedet for å hjelpe med seilasen til Jugorstredet. Nansen forklarte ikke i sin beretning hvorfor han tok med Bentsen, og det var heller ingen køyeplass til ham. Han måtte dele en allerede full firemanns lugar, som antagelig var mulig fordi én mann alltid var på vakt. Bentsen ble med ekspedisjonen hele veien.
Han var visstnok god til å fortelle skrøner, som var nyttig under en tre år lang drift.


== Wellmans nordpolekspedisjon og Bentsens dødsfall ==
Bentsen døde under overvintring på Frans Josefs land. Han ble hyrt i 1898 av amerikaner Walter Wellman for en ekspedisjon til Frans Josef Land, som skulle være utgangspunktet for Nordpolen. Bentsen og Paul Bjørvig overvintret i en liten stein- og torvhule på Kapp Heller på Wilczekøya. De var en del av en gruppe på seks personer som under ledelse av Evelyn B. Baldwin la ut på en ekspedisjon nordover fra hovedstasjonen de hadde etablert på Kapp Tegetthoff på Halløya. Det ble bestemt at fire av de seks skulle returnere til hovedbasen, Bjørvig og Bentsen skulle overvintre i den primitive hytten. Stenhula var satt opp ved et depot resten av ekspedisjonsmedlemmene skulle benytte på neste sommers framstøt nordover, de to nordmennene skulle således være vaktmenn for dette depotet. Det var imidlertid meget begrenset hva de hadde fått tillatelse av Baldwin til å bruke i løpet av vinteren. De levde mest på isbjørnkjøtt og kaffe. Bentsen ble syk i begynnelsen av november, og Bjørvig pleide han frem til han døde 2. januar. Tidligere på høsten hadde de to blitt enige om at hvis en av dem døde i løpet av vinteren skulle den andre ikke begrave den døde ute. Dette fordi det på vinterstid ville være umulig å gjøre dette på en sikker måte slik at ikke isbjørner eller hunder fikk tak i liket. Bjørvig tilbrakte derfor resten av vinteren med sin døde kamerat i soveposen. I slutten av februar kom Wellman og de andre til Kapp Heller. De laget da en grav av steiner og holdt begravelse for Bentsen.
Hendelsen er tema i John Giævers bok Hardbalne polarkarer fra 1957 og i Mikkjel Fønhus fortelling Et løfte, Fønhus hadde fått låne Bjørvigs dagbok fra overvintringen for å skrive fortellingen.


== Nyere tid ==
I 1960 kom russiske forskere over Bentsens grav under en ekspedisjon til Wilczek Land, øya der Kapp Heller ligger. Graven var da ødelagt, så de gravla han på nytt. Russerne reiste også et minnesmerke ved graven.


== Referanser ==


== Kilder ==
Paul Bjørvig (1898). Opplevelser i Nord og Sydishavet (PDF). Norsk Polarinstitutt. 


== Eksterne lenker ==
(en) Bernt Bentsen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Fram Museum artikkel om Bernt Bentsen
Zlatan Azinović

Zlatan Azinović (født 31. januar 1988 i Kalmar) er en svensk fotballspiller av bosnisk opprinnelse. Azinović, som er keeper, spiller for Malmö FF i Allsvenskan.


== Karriere som klubbspiller ==


=== Kalmar FF ===
Azinović startet karrieren som profesjonell fotballspiller i den lokale klubben Kalmar FF i 2005. Azinović ble andrekeeper, da Petter Wastå var lagets førstekeeper, og Azinović apilte tre seriekamper for klubben fram til 2010. I 2010 ble både Azinović og Wastå satt på sidelinjen da Etrit Berisha gjorde sitt gjennombrudd i klubben.


=== Trelleborgs FF ===
Midt i 2011-sesongen gikk Azinović til den konkurrerende Allsvenskan-klubben Trelleborgs FF på lån fra Kalmar FF. Han spilte tre kamper i løpet av sesongen. I 2012 signerte Azinović for Trelleborgs FF, og Trelleborgs FF lot sin førstekeeper, Viktor Noring, låne ut til Malmö FF.


=== Malmö FF ===
Den 22. august 2012 ble det kunngjort at Azinović gikk til Malmö FF på korttidskontrakt ut 2012-sesongen. Azinović spilte ingen kamper for klubben, og kontrakten ble ikke forlenget. Etter et kortere opphold i Kalmar FF returnerte Azinović til Malmö FF, hvor han 9. januar 2014 signerte en toårskontrakt.


== Spillerstatistikk ==
Oppdatert 28. april 2014


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zlatan Azinović – Soccerway 
(sv) Zlatan Azinović – Sveriges fotballforbund 
(en) Zlatan Azinović – FBref 
(es) Zlatan Azinović – as.com 
(sv) «Zlatan Azinovic», profil på Malmö FFs hjemmeside
Puerto Cortés (distrikt)

Puerto Cortés er et distrikt i kantonen Osa i Costa Rica. Det hadde 7 969 innbyggere i 2011, og har et areal på 226,19 km². Distriktets administrasjonssentrum er Ciudad Cortés.


== Referanser ==
Sierpe (distrikt)

Puerto Cortés er et distrikt i kantonen Osa i Costa Rica. Det hadde 4 205 innbyggere i 2011, og har et areal på 1021 km². Distriktets administrasjonssentrum er byen Sierpe.


== Referanser ==
Bahía Ballena (distrikt)

Bahía Ballena er et distrikt i kantonen Osa i Costa Rica. Det hadde 3 306 innbyggere i 2011, og har et areal på 160,76 km².Distriktet utgjør den nordligste delen av kantonen, og har blant annet strendene Dominical og Uvita.


== Referanser ==
Piedras Blancas (distrikt)

Piedras Blancas er et distrikt i kantonen Osa i Costa Rica. Det hadde 4 138 innbyggere i 2011, og har et areal på 257,89 km².


== Referanser ==
Palmar (distrikt)

Palmar er et distrikt i kantonen Osa i Costa Rica. Det hadde 9 815 innbyggere i 2011, og har et areal på 264,4 km².


== Referanser ==
Bahía Drake (distrikt)

Bahía Drake er et distrikt i kantonen Osa i Costa Rica. Det utgjør den sørligste delen av kantonen. Distriktet ble oppretta 1. oktober 2012, og har derfor ikke noe offisielt befolkningstall ennå. Administrasjonsenteret er Agujitas.
Distriktet har navn etter bukta Bahía Drake. I distriktet befinner en stor del av Corcovado nasjonalpark seg.


== Referanser ==
Bahía Drake

Bahía Drake er ei bukt like nord for Osahalvøya ved Stillehavet sørvest i Costa Rica. Ved bukta ligger landsbyen Agujitas. Både i selve Bahía Drake og langs kysten sørover er det en rekke strender. Dette, i tillegg til at Corcovado nasjonalpark og Isla del Caño befinner seg i nærheten, gjør Bahía Drake til et populært turistmål. Den har imidlertid dårlig veiforbindelse, og den enkleste ankomstveien er med båt fra byen Sierpe.
Bukta er oppkalt etter den britiske sjøfareren Francis Drake, som skal ha brukt bukta som havn på 1500-tallet.
Río Sierpe

Río Sierpe er ei elv sørvest i Costa Rica. Den er 82 kilometer lang, og går blant annet forbi byen Sierpe før den renner ut i Stillehavet. Den utgjør en del av Térraba Sierpe våtmarksområde.
Elva har et rikt dyreliv; dette omfatter blant annet krokodiller, andre reptilarter og flere eksotiske fisker og fugler.


== Referanser ==
Glaucytini

Glaucytini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore, blanke trebukker, oftest brunsvarte med lyse striper.


== Utbredelse ==
Gruppen er nesten utelukkende utbredt på øyer: Madagaskar, Seychellene, Komorene, Sri Lanka, Borneo, Molukkene, Ny-Guinea, Salomonøyene, Vanuatu, Palau, Fiji, Ny-Caledonia. I tillegg finnes det noen få arter i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Glaucytini Lacordaire, 1869
Slekten Aureoglaucytes Breuning, 1970 - Samoa
Slekten Ceylanoglaucytes Breuning, 1970 - Sri Lanka
Slekten Coeruleoglaucytes Breuning & Villiers, 1968 - Madagaskar
Slekten Dilachnus Fairmaire, 1896 - Madagaskar
Slekten Glaucytes J. Thomson, 1858- Madagaskar
Slekten Graphicoglaucytes Breuning, 1970 - Australia
Slekten Helenoglaucytes Breuning, 1970 - Vanuatu
Slekten Iresioides J. Thomson, 1858 - Madagaskar, Seychellene, Komorene
Slekten Metalliglaucytes Breuning & Villiers, 1968 - Madagaskar
Slekten Novaeglaucytes Hayashi, 1961 - Ny-Caledonia
Slekten Pachycytes Fairmaire, 1903 - Madagaskar
Slekten Paracleonice Breuning, 1970 - Borneo
Slekten Polyphida Pascoe, 1869 - Indonesia
Slekten Polyphidopsis Hayashi, 1970 - Malaysia
Slekten Pulchroglaucytes Breuning & Villiers, 1968 - Madagaskar
Slekten Scituloglaucytes Breuning, 1970 - Papua Ny-Guinea, Palau, Fiji, Vanuatu, Salomonøyene
Slekten Seuthes Pascoe, 1869 - Ny-Guinea, Molukkene
Slekten Thaumasocerus Fairmaire, 1871 - Madagaskar, Komorene


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 1. august 2017 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Glaucytini hos Fossilworks 
(en) Kategori:Glaucytini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Glaucytini – detaljert informasjon på Wikispecies
Al-Muqaddimah

Al-Muqaddimah er en bok fra 1377 av den arabiske historikeren Ibn Khaldūn (1332-1406). Boken er opprinnelig skrevet som en introduksjon og metodebeskrivelse til hans omfattende historieverk Kitab al-Ibar («Boken om lærdommene»), men «fordi forfatteren vil gi en uttømmende analyse av samfunnet, ender han opp med å beskrive i detalj hele den islamske sivilisasjonens kultur.» Al-Muqaddimah har derfor lenge vært betraktet som et selvstendig verk, og som en tidlig metodisk introduksjon til fag som samfunnsøkonomi, historiefaglig metode, demografi og sosiologi. Bjørsnes sier at «Khaldūn inndeler vitenskapene og beskriver deres formål og metoder.»Boken utkom på norsk i 2012, i serien Bokklubbens Kulturbibliotek.


== Referanser ==
Graciliini

Graciliini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Ganske små (gjerne 4-5 millimeter), spinkle, brunlige trebukker.
De fleste er lyst brunlige på farge. Antennene er vanligvis lengre enn kroppen, pronotum mer eller mindre tønneformet og lengre enn bredt. Dekkvingene er parallellsidige. Kroppen er kledt med fine, korte hår.


== Utbredelse ==
Gruppen er representert i alle verdensdeler bortsett fra Australia, men har svært få representanter i Asia og på det afrikanske fastlandet (noen arter på Madagaskar).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Graciliini Mulsant, 1839
Slekten Acutelinopteridius Breuning & Villiers, 1958
Slekten Ambagous Fairmaire, 1896
Slekten Araeotis Bates, 1867
Slekten Aruama Martins & Napp, 2007
Slekten Axinopalpis Dejean, 1835
Slekten Bolivarita Escalera, 1914 - kan også plasseres i Obriini
Slekten Caribbomerus Vitali, 2003
Slekten Elaphopsis Audinet-Serville, 1834
Slekten Gracilia Audinet-Serville, 1834 - i Norge:
Pilbukk, Gracilia minuta (Fabricius, 1781)
Slekten Hybometopia Ganglbauer, 1889
Slekten Hypexilis Horn, 1885
Slekten Ischnorrhabda Ganglbauer, 1890
Slekten Lianema Fall, 1907
Slekten Linopodius Fairmaire, 1896
Slekten Linopteridius Fairmaire, 1896
Slekten Linopteropsis Breuning & Villiers, 1958
Slekten Longelinopodius Breuning & Villiers, 1958
Slekten Lucasianus Pic, 1891
Slekten Neomicrus Gahan, 1894
Slekten Nisibistum J. Thomson, 1878
Slekten Parommidion Martins, 1974
Slekten Penichroa Stephens, 1839
Slekten Perigracilia Linsley, 1942
Slekten Raglicia Martins, Galileo & Santos-Silva, 2015
Slekten Tricholinopteridius Breuning & Villiers, 1958
Slekten Vesperella Dayrem, 1933


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 25. september 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(no) Graciliini hos Artsdatabanken 
(sv) Graciliini hos Dyntaxa 
(en) Graciliini hos ITIS 
(en) Graciliini hos NCBI 
(en) Kategori:Graciliini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Graciliini – detaljert informasjon på Wikispecies
Christian Albrecht av Slesvig-Holsten-Gottorp

Christian Albrecht (født 3. februar 1641 på Gottorp slott, død 6. januar 1695 samme sted) var fyrstbiskop av Lübeck fra 1655 til 1666 og hertug av Slesvig-Holsten-Gottorp fra 1659 til 1695. Han var sønn av hertug Frederik III av Slesvig-Holsten-Gottorp og gift med prinsesse Frederikke Amalie, datter av kong Frederik III av Danmark og Norge.
I 1665 grunnla han Christian-Albrechts-Universität zu Kiel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på Prosjekt Runeberg
Petter Danbolt

Petter Danbolt (født 10. september 1970 i Oslo) er en norsk næringslivsleder som primært har markert seg i mediebransjen. Han er utdannet cand.philol med hovedfag i litteraturvitenskap og støttefagene latin, gresk, psykologi og Midtøsten- nordaftikakunnskap, samt Master of Arts i ESST (Education in Society, Science and Technology), begge titler fra Universitetet i Oslo.
Petter Danbolt deltok på Schibsteds første management trainee-kull, og arbeidet i de to årene dette programmet varte i Aftenposten, VG, Aftonbladet, Scandinavia Online i København og i Eesti Meedia i Estland. Efter trainee-programmet var han viseadministrerende direktør i Eesti Meedia i Estland i to år, deretter Assistant director, Business Development i 20 Min Holding AG, som var Schibsteds stasning på gratisaviser i store byer i Europa. Etter dette ble Danbolt igjen ansatt i konsernstaben i Schibsted der han blant annet arbeidet videre med de baltiske satsingene gjennom diverse styreposisjoner og som viseadministrerende direktør i Schibsted Forlagene AS.
Danbolt ble deretter ansatt som Publisher (administrerende direktør og ansvarlig redaktør) for Aller Internett AS, et heleid datterselskap av Aller Media AS. Selskapet utgav bl.a. dinside.no, digi.no,  itavisen.no, lommelegen.no, KK.no og seher.no. Danbolt var Publisher for selskapet helt frem til det ble fusjonert inn i morselskapet, Aller Media, høsten 2012. I perioden ble Danbolt blant annet kjent for en seier i Høyesterett i det som ble kjent som "Finneren-saken", en svært viktig seier som sikrer kildevern også for kilder som kommer frem på måter som er egenartede for de digitale medier.
Fra oktober 2013 til oktober 2014 var Danbolt direktør for digitale medier i Aller Media AS. 
I oktober 2014 startet Danbolt sitt eget konsulentselskap, Panchrestus AS; www.panchrestus.no.
Rupert Sheldrake

Alfred Rupert Sheldrake (født 28. juni 1942) er en britisk forfatter, foreleser og forsker innen parapsykologi, kjent som talsmann for fenomenet morfisk resonans. Han arbeidet som  biokjemiker og cellebiolog ved Cambridge University i perioden 1967 til 1973 og som rektor for plantefysiolog ved International Crops Research Institute ved Semi-Arid Tropics frem til 1978. Etter dette har han primært arbeidet på å fremme og forsvare sine ideer knyttet til morfisk resonans i bøker, artikler og offentlige opptredener. Sheldrake lanserte dette begrepet i tiden ved Cambridge. Det går ut på at planter og dyr har en iboende kollektiv hukommelse, og at organismene kan kommunisere telepatisk.Representanter fra det vitenskapelige miljø som har sett nærmere på Sheldrakes teorier om morfisk resonans anser disse som pseudovitenskapelige. Fenomenet er heller ikke påvist gjennom vitenskapelig forskning. Hans konsept har derimot oppnådd stor anerkjennelse i miljøer for New Age og alternativ behandling. Sheldrake har på sin side anklaget vitenskapen for å være sneversynt og utelukkende materialistisk, og har foreslått at alternativ medisin og klarsynthet bør innlemmes i vitenskapen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Rupert Sheldrake – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Rupert Sheldrake på Internet Movie Database 
(en) Rupert Sheldrake hos The Movie Database 
(en) Rupert Sheldrake på Discogs 
(en) Rupert Sheldrake på MusicBrainz 
(en) Rupert Sheldrake på Last.fm