jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Battos III av Kyrene

Battos III av Kyrene (gresk: Βάττος; virksom på 500-tallet f.Kr.), også kalt for «Battos den halte» (Βάττος ο Χωλός), var den femte greske konge av Kyrene og et medlem av det battiaske dynasti.


== Slekt ==
Battos var sønn og eneste barn av kong Arkesilaos II og dronning Eryxo. Hans bestefar var kong Battos II. Hans bestemor på morssiden var prinsesse Kritola. Battos II og Eryxo var søskenbarn.


== Kongedømme ==
Battos hadde fått sitt tilnavn «den halte» ettersom han ble født med en forkrøplet fot som fikk ham til å halte. Han ble utropt som konge i 550 f.Kr. av sin onkel på morssiden, Polyarkos, etter at onkelen og moren hadde greid å få myrdet Learkos som selv igjen hadde drept hans far Arkesilaos II.I denne tiden med ustabilt styre og politiske mord, opprørske innfødte libyere, skrøpelig allianse med stormakten Egypt i øst, innså Battos at hans rike Kyrenaika med hovedstaden Kyrene var altfor utrygt. Han foretok en reise til Hellas og besøkte orakelet i Delfi hvor han stilte spørsmålet om hva som kunne gjøres med Kyrenaika. Prestinnen svarte at han skulle reise til Mantineia i Arkadia og spørre etter en mann ved navn Demonax som skulle rådføre ham i hvordan Kyrenaikas lover kunne reformeres. Demonax hadde en høy posisjon i Mantineia.Battos vendte tilbake til Kyrene med Demonax som undersøkte det politiske liv i byen. Demonax å dele dem inn i tre grupper:

Grekere fra Thera (dagens Santorini)
Grekere fra Peloponnes og Kreta
Grekere fra andre øyer i Egeerhavet.Demonax opprettet et senat som kontrollerte Kyrenaika. Senatets medlemmer var representanter fra de tre gruppene og kongen var senatets overhode. Den nye konstitusjonen reduserte kongens makt og ansvar, og var således et skritt i demokratisk retning. Monarkiet ble opprettholdt og kongen hadde fortsatt autoritet til å tildele land og være prest for de religiøse pliktene. Demonax opprettet også eforer, oppsynsmenn, som med ansvar for å avsløre og straffe bedragere. Deretter ble det opprettet en stående militær styrke på 300 menn til forsvar av Kyrenaika.For ytterligere trygge Kyrenaika fra libyerne inngi Battos en fornyet allianse med den egyptiske farao Amasis II, som selv var av libysk opprinnelse. Som tegn på takknemlighet lot Battos farao gifte seg med en gresk kvinne fra Kyrenaika. Amasis II valgte Battos' egen datter Ladike og de ble gift en gang etter 548 f.Kr.


== Død ==
Battos styrte fram til sin død i 530 f.Kr. og ble gravlagt ved siden av sine forfedre. Han ble overlevd av sin hustru, dronning Feretima, deres sønn Arkesilaos III og deres nevnte datter Ladike. Han ble etterfulgt av sin sønn Arkesilaos III.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Herodotos: Historier, bok 4.


== Eksterne lenker ==
«Cyrenaica», Livius.org
American Library Association

American Library Association, forkortet ALA er en faglig interesseorganisasjon (ikke fagforening) i USA for bibliotekarer og andre som arbeider for bibliotekene, for bibliotekutvikling, ytringsfrihet og lesing. Organisasjonen ble dannet i 1876, og regnes som verdens eldste bibliotekorganisasjon. Foreningen har om lag 62 000 medlemmer. 
ALA utgir tidsskriftene American Libraries Magazine, Booklist og flere andre fagtidsskift. De deler ut barnelitteraturprisene Newbery-medaljen, Laura Ingalls Wilder Medal, Caldecott-medaljen og flere andre priser både for barne- og voksenlitteratur. De arrangerer blant annet Banned Books Week og den årlige ALA annual conference, som vanligvis finner sted i juni og samler inntil 25 000 deltagere. 
Barbara Stipling er valgt president i ALA fra 2013, og organisasjonen har hovedkontor i Chicago og kontor i Washington D.C.
ALA er medlem av IFLA og er Norsk Bibliotekforenings søsterorganisasjon.


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Mate-URL 
(en) Mate-URL 
(en) American Library Association – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Filosofiåret 1712

Filosofiåret 1712 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1712.


== Hendelser ==


== Publiseringer ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		
		


== Referanser ==


== Se også ==
Filosofi på 1700-tallet
Filosofiåret 1716

Filosofiåret 1716 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1716.


== Hendelser ==


== Publiseringer ==
Pierre Daniel Huet: Histoire du commerce et de la navigation des anciens


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		
		
		


== Referanser ==
Postkort fra ingenmannsland

Postkort fra ingenmannsland (engelsk: Postcards From No Man's Land) er ei ungdomsbok fra 1999 av den britiske forfatteren Aidan Chambers. Boka ble tildelt Carnegie Medal in Literature da den utkom, og Michael Printz Award for 2003 da den utkom i USA. Den skildrer andre verdenskrig gjennom to historier, en som foregår i 1944 og en i 1994.
I 1994-historien reiser 17 år gamle Jacob Todd til Nederland for å delta i 50-årsminnet for slaget ved Arnhem, hvor bestefaren deltok. I 1944-historien kjemper den 19 år gamle Geertrui Wesseling for selv å overleve i krigens Nederland. Hun beskytter og pleier den sårede britiske soldaten Jacob Todd, som hun blir kjæreste med likevel opplever at dør fra henne. Den unge Jakob møter den 79 år gamle Geertrui i 1994-handlingen, og får av henne høre historien om bestefarens og hennes dager sammen. 
Parallelt med opprullingen av fortiden blir den sjenerte og usikre Jacob konfrontert med vanskelige spørsmål som utfordrer ham til å avklare sin egen identitet og til å ta vanskelige etiske valg: 

«By the end of the story Jacob has moved on emotionally, and is given adult responsibilities by the Dutch family that only he can deal with. There is a lot for Jacob - and the reader - to think about, as concerns such as euthanasia, homosexuality, emerging sexuality, true love and friendship between old and young, war and history are all considered.»Jacobs seksuelle identitet er et tema i boka, han blir forelsket i jenta Hille som han møter ved bestefarens grav, og han blir også fascinert av den attraktive, homofile gutten Ton, som er venn av Geertruis barnebarn Daan. «Actually, it is great to simply find a bisexual character in a novel, they come wide and far apart, but in Postcards from No Man's Land sexuality in all its forms is represented very matter of factly and without angst which I found refreshing.»
Boka inngår i Chambers' serie på seks ungdomsromaner som han selv kaller The Dance SequenceBoka utkom på norsk i 2000, oversatt av Jón Sveinbjørn Jónsson.


== Referanser ==
Filosofiåret 1606

Filosofiåret 1606 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1606.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
23. mars – Justus Lipsius, sør-nederlandsk humanist, filolog, historiker og rettsfilosof (født 1547)
28. september – Nicolaus Taurellus (Nikolaus Öchslin), tysk filosof og teolog (født 1547)
8. november - Girolamo Mercuriale, italiensk lege og filosof (født 1530)
Fallen (film)

Fallen er en amerikansk grøsser-thriller fra 1998 regissert av Gregory Hoblit. Hovedrollen spilles av Denzel Washington, mens andre sentrale roller spilles av John Goodman, Donald Sutherland, Embeth Davidtz og James Gandolfini. Filmen handler om en politietterforsker som sender en seriemorder i gasskammeret. Etter en stund begynner mennesker å blir myrdet på samme vis som seriemorderens. Etterhvert innser etterforskeren at drapene utføres av et overnaturlig vesen som tar bolig i vanlige mennesker.


== Handling ==
John Hobbes er drapsetterforsker i Philadelphia. Han har nettopp fanget den ondskapsfulle seriemorderen Edgar Reese, som nå skal henrettes i gasskammeret. Hobbes er blant vitnene til Edgars død, som merkelig nok benytter anledningen til å synge sangen "Time Is on My Side" som sine siste ord. Etter en tid skjer det en rekke drap i byen, og drapsmannen ser ut til å ha benyttet Reeses metoder. Gjennom jakten på den nye morderen finner Hobbes ut, til sitt store sjokk, at Reese ikke var en "vanlig" psykopat, men også "vertskropp" for en mytisk demon ved navn Azazel. Da Reese døde ble Azazel fri til å finne seg stadig nye verter for å begå drap og spre kaos slik han ønsker. Hobbes og den unge teologiprofessoren Gretta Milano er de eneste som forstår hvilken motstander de står overfor.


== Om filmen ==
Fallen ble innspilt ulike steder i Philadelphia, Pine Barrens, Los Angeles og New York State. Opptakene ble gjort høsten 1996 og vinteren 1997.
AnmelderneDen fikk blandet mottakelse av kritikerne, noe som gjenspeiles i at den har fått 41 % på Rotten Tomatoes (2013). Den amerikanske filmanmelderen Roger Ebert gav den 2,5 av 4 stjerner.Den ble godt mottatt av Aftenpostens videoanmelder, som skrev: «Gode grøssere har lenge vært mangelvare. Dette forsøker regissør Gregory Hoblit å bøte på med filmen «Fallen», og han greier det - nesten». VGs anmelder gav den terningkast fire, Dagsavisen tre og FilmMagasinet to.

PublikumDen innbrakte drøyt $25 millioner på amerikanske kinoer.
NorgeDen ble ikke satt opp på norske kinoer, men ble utgitt på leievideo den 16. september 1998 og på salgsvideo den 19. februar 1999.


=== Priser og nominasjoner ===
Den ble nominert til Bram Stoker Award (klassen beste manus) og en International Horror Guild (klassen beste film).


== Rollebesetning ==
Denzel Washington – politietterforsker John Hobbes
John Goodman – politietterforsker Jonesy
Donald Sutherland – Stanton
Embeth Davidtz – Gretta Milano
James Gandolfini – Lou
Elias Koteas – Edgar Reese
Gabriel Casseus – Art
Michael J. Pagan – Sam Hobbes
Robert Joy – Mickey Noons / Charles Olom


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fallen på Internet Movie Database 
(no) Fallen hos Filmfront 
(sv) Fallen i Svensk Filmdatabas 
(da) Fallen i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Fallen på Allociné 
(nl) Fallen på MovieMeter 
(en) Fallen på AllMovie 
(en) Fallen på Turner Classic Movies 
(en) Fallen på Rotten Tomatoes 
(en) Fallen på Box Office Mojo
Spioner under den amerikanske borgerkrigen

Under den amerikanske borgerkrigen ble taktisk etterretning eller slagmarketterretning svært viktig for både Unionens og Konføderasjonens armeer. Enheter av spioner og speidere rapporterte direkte til øverstkommanderede i felten. De informerte om troppebevegelser og styrkeforhold.
Skillet mellom spioner og speidere hadde konsekvenser på liv eller død. Hvis en mistenkt ble tatt til fange i forkledning og ikke i sin egen hærs uniform, kunne dette føre til at personen ble hengt. Dette skjedde blant annet en mann ved Will Talbot, som var spion for Konføderasjonen. Talbot tilhørte Virginia Cavalrys 35. bataljon, og han ble igjen i Gettysburg etter at bataljonen hans hadde passert igjennom området den 26.-27. juni 1863. Han ble tatt til fange, bragt til byen Emmitsburg i Maryland, og henrettet på ordre fra brigadegeneral John Buford.


== Konføderasjonen ==


=== Konføderasjonens spioner ===
John Yates Beall
Belle Boyd
James Dunwoody Bulloch
Confederate Signal Bureau
David Owen Dodd
Antonia Ford
Rose O'Neal Greenhow
Henry Thomas Harrison
Annie Jones
Thomas Jordan
Alexander Keith, Jr.
Virginia Bethel Moon
Richard Thomas (Zarvona)
William Norris
Jean Guzman
Sarah Slater
Thomas A. Jones
Thomas Harbin
Joseph Baden
William Bryant


== Unionen ==


=== Unionens spioner ===
Lafayette C. Baker
Charles C. Carpenter
George Curtis
Pauline Cushman
Sarah Emma Edmonds
Philip Henson
Hattie Lawton
Pryce Lewis
Allan Pinkerton
Albert D. Richardson
John Scobell
Harriet Tubman
Elizabeth Van Lew
Kate Warne
Timothy Webster


== Referanser ==
Filosofiåret 1607

Filosofiåret 1607 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1607.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==
5. november - Anna Maria van Schurman, nederlandsk filosof, poet og naturviter (død 1678)
30. desember - Song Si-yeol, koreansk politiker og neokonfuciansk filosof (død 1689)


== Dødsfall ==
6. januar - Guidobaldo del Monte, italiensk matematiker, filosof og astronom (født 1545)
6. februar - Georg Burckhardt, tysk filosof og professor i logikk og retorikk (født 1539)
31. oktober - Wawrzyniec Grzymała Goślicki, polsk biskop, politisk tenker og filosof (født mellom 1530 og 1540)
Zaqaziq

Zaqaziq (arabisk: الزقازيق‎, az-Zaqāzīq; koptisk: ⲡⲟⲩⲃⲁⲥϯ), også skrevet Zagazig, Sagasig eller Zakazik, er en by i Nedre Egypt som ligger øst i Nildeltaet. Byen er hovedstad for guvernementet Ash Sharqiya. Byen hadde en befolkning på 302 840 innbyggere i 2006, beregnet til 383 703 for 2017.Byen er lokalisert ved Muweis-kanalen og er den fremste knutepunkt og handelssenteret for korn og bomull. Det er et museum for oldtidsgjenstander, Sharkeya nasjonalmuseum (tidvis også omtalt som Amed Orabi-museet) med viktige arkeologiske utstillinger. Universitetet i Zagazig, som blei opprettet i 1974, er et av de største i Egypt. Det arkeologiske museum til Universitetet i Zagazig har utstillinger fra det nærliggende Bubastis (Tell Basta) og Kufur Nigm. Det er også en avdeling for Al-Azhar-universitetet i Kairo, det største islamistiske universitetet i verden.
Byen er fødestedet til Ahmed Urabi, som leidde Urabi-opprøret mot europeerne og khedivene i 1882. Det nevnte Sharkeya nasjonalmuseum er tilegnet ham.


== Historie ==
Ruinene av byen Bubastis fra oldtidens Egypt er lokalisert 3 km sørøst for byen. Bubastis var oldtidens hovedstad for 18. nome, og sentrum for dyrkelsen av kattegudinnen Bastet.
Navnet Bubastis er den greske versjonen av det gammelegyptiske navnet Pr-Bastet som har betydningen «Huset til Bastet», og hvor hus menes tempel. Stedet ble hovedstad for Egypt under 22. og 23. dynasti. Det er levninger av templer som ble bygd av faraoene Osorkon II og Nektanebo II. Katakomber, hvor hellige eller ofrete katter ble gravlagt, er lokalisert bak et kapell fra epoken det gamle rike og farao Pepi I Meryre.


== Kjente personer fra Zaqaziq ==
Ahmed Orabi (1841–1911), oberst og opprørsleder
Salama Moussa (1887–1958), skribent og tenker
Salah Abdel-Sabour (1931–1981), modernistisk dikter
John Traicos (f. 1947), cricketspiller


== Bilder ==

		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zagazig – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Universitetet i Zaqaziq
Zaqaziq hos World Gazetteer
Marian Barone

Marian Emma Barone (født 18. mars 1924 i Philadelphia, død 14. mai 1996 i Richmond) var en amerikansk turner som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Barone vant en olympisk bronsemedalje i turn under Sommer-OL 1948 i London. Hun var med på det amerikanske damelaget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen bak Tsjekkoslovakia og Ungarn. De andre på laget var Clara Schroth-Lomady, Meta Elste, Helen Schifano, Ladislava Bakanic, Connie Caruccio-Lenz, Anita Simonis og Dorothy Dalton.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Bronse i  turn, lagkamp damer  USA


== Eksterne lenker ==
(en) Marian Barone – Olympedia 
(en) Marian Barone – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Helen Schifano

Helen Mary Schifano (født 13. april 1922 i Newark, død 9. november 2007 i Fanwood, New Jersey) var en amerikansk turner som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Schifano vant en olympisk bronsemedalje i turn under Sommer-OL 1948 i London. Hun var med på det amerikanske damelaget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen bak Tsjekkoslovakia og Ungarn. De andre på laget var Clara Schroth-Lomady, Meta Elste, Marian Barone, Ladislava Bakanic, Connie Caruccio-Lenz, Anita Simonis og Dorothy Dalton.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Bronse i  turn, lagkamp damer  USA


== Eksterne lenker ==
(en) Helen Schifano – Olympedia 
(en) Helen Schifano – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Clara Schroth-Lomady

Clara Marie Schroth-Lomady (født 5. oktober 1920 i Philadelphia, død 7. juni 2014 i Carlisle) var en amerikansk turner som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Schroth-Lomady vant en olympisk bronsemedalje i turn under Sommer-OL 1948 i London. Hun var med på det amerikanske damelaget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen bak Tsjekkoslovakia og Ungarn. De andre på laget var Helen Schifano, Meta Elste, Marian Barone, Ladislava Bakanic, Connie Caruccio-Lenz, Anita Simonis og Dorothy Dalton.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Bronse i  turn, lagkamp damer  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Clara Schroth-Lomady – Olympedia 
(en) Clara Schroth-Lomady – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Meta Elste

Meta Elste (født 16. oktober 1919 i Bremen, død 30. oktober 2010 i Park Ridge, Illinois) var en amerikansk turner som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Elste vant en olympisk bronsemedalje i turn under Sommer-OL 1948 i London. Hun var med på det amerikanske damelaget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen bak Tsjekkoslovakia og Ungarn. De andre på laget var Clara Schroth-Lomady, Helen Schifano, Marian Barone, Ladislava Bakanic, Connie Caruccio-Lenz, Anita Simonis og Dorothy Dalton.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Bronse i  turn, lagkamp damer  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Meta Elste – Olympedia 
(en) Meta Elste – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Ladislava Bakanic

Ladislava Aloisie Bakanic (født 2. mai 1924 i New York City, død 26. februar 2021) var en amerikansk turner som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Bakanic vant en olympisk bronsemedalje i turn under Sommer-OL 1948 i London. Hun var med på det amerikanske damelaget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen bak Tsjekkoslovakia og Ungarn. De andre på laget var Clara Schroth-Lomady, Meta Elste, Marian Barone, Helen Schifano, Connie Caruccio-Lenz, Anita Simonis og Dorothy Dalton.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Bronse i  turn, lagkamp damer  USA


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ladislava Bakanic – Olympedia 
(en) Ladislava Bakanic – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Connie Caruccio-Lenz

Consetta Anne «Connie» Caruccio-Lenz (født 26. september 1918, død 2. juli 1980 i Cambridge, Maryland) var en amerikansk turner som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin og 1948 i London.
Caruccio-Lenz vant en olympisk bronsemedalje i turn under Sommer-OL 1948 i London. Hun var med på det amerikanske damelaget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen bak Tsjekkoslovakia og Ungarn. De andre på laget var Clara Schroth-Lomady, Meta Elste, Marian Barone, Ladislava Bakanic, Helen Schifano, Anita Simonis og Dorothy Dalton.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Bronse i  turn, lagkamp damer  USA


== Eksterne lenker ==
(en) Connie Caruccio-Lenz – Olympedia 
(en) Connie Caruccio-Lenz – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Dorothy Dalton (turner)

Dorothy Katherine Dalton (født 1. august 1922 i Newark, død 9. mai 1973) var en amerikansk turner som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
Dalton vant en olympisk bronsemedalje i turn under Sommer-OL 1948 i London. Hun var med på det amerikanske damelaget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen bak Tsjekkoslovakia og Ungarn. De andre på laget var Clara Schroth-Lomady, Meta Elste, Marian Barone, Ladislava Bakanic, Connie Caruccio-Lenz, Anita Simonis og Helen Schifano.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Bronse i  turn, lagkamp damer  USA


== Eksterne lenker ==
(en) Dorothy Dalton – Olympedia 
(en) Dorothy Dalton – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Gondul

Gondul, Gøndul (norrønt: Góndul, «tryllestavbæreren») er en av valkyrjene i norrøn mytologi. Hun nevnes i Edda-diktet Voluspå:

Såg ho valkyrjer
vidan komne
greidde te ride
åt gudetjodi.
Skuld ho heldt skjold,
Skogul var med,
Gunn, Hild, Gondul
og Geirskogul.Valkyrjenes oppgave var blant annet å velge ut hvilke krigere som skulle dø i strid, og å bringe de døde einherjene til Valhall hvor de, etter norrøn tro, fikk et evig liv sammen æsene.
Gondul har også en rolle i den mytiske fornaldersagaen Tåtten om Sørli eller sagaen om Hedin og Høgne. Hun forhekser Hedin og får ham til å drepe kong Høgnes hustru og bortføre hans datter Hild. Dette førte til «hjadningenes slag» mellom Høgne og Hedin, et slag som ifølge sagaen varte i 143 år fordi de som ble drept i kamp reiste seg neste morgen og sloss videre.


== Referanser ==
Anita Simonis

Anita Aline Simonis (født 2. mars 1926 i New York, død 11. desember 2011)  var en amerikansk turner som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Simonis vant en olympisk bronsemedalje i turn under Sommer-OL 1948 i London. Hun var med på det amerikanske damelaget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen bak Tsjekkoslovakia og Ungarn. De andre på laget var Clara Schroth-Lomady, Meta Elste, Marian Barone, Ladislava Bakanic, Connie Caruccio-Lenz, Helen Schifano og Dorothy Dalton.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Bronse i  turn, lagkamp damer  USA


== Eksterne lenker ==
(en) Anita Simonis – Olympedia 
(en) Anita Simonis – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Zoo Palast

Zoo-Palast er en kino i de sentrale delene av Berlin i Tyskland, som ligger ved Zoologischer Garten Berlin.
Zoo Palast var tidigere plass for Filmfestivalen i Berlin. I 2000 flyttet Filmfestivalen i Berlin fra Zoo Palast til Potsdamer Platz.


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Zoo Palast – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Filosofiåret 1678

Filosofiåret 1678 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1678.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==
16. september - Henry Saint-John Bolingbroke, engelsk politiker og filosof (død 1751)


== Dødsfall ==
4. mai - Anna Maria van Schurman, nederlandsk filosof, poet og naturviter (født 1607)
John Falchenberg

John Falchenberg (født 12. september 1883, død 5. november 1960) var en norsk friidrettsutøver og idrettsleder. Han ble norgesmester i diskos i årene 1904, 1906–1908 og 1911–1912. I 1904 ble han dessuten norgesmester i kulestøt. Falchenberg deltok i diskos under Sommer-OL i 1908, men ble uplassert. Han var også tatt ut til OL i 1912, men måtte trekke seg på grunn av skade.Falchenberg hadde en rekke verv som idrettsleder. I 1918 ble han første formann i Norges Friidrettsforbund etter splittelsen med turnforbundet. Han satt som formann til 1919 da han ble viseformann i Norges Landsforbund for Idrett. I perioden 1907–1908 og 1909–1910 var han styremedlem i Norges Fotballforbund. Han var dessuten friidrettsskribent i Norsk Idrætsblad og Sport.Falchenberg representerte Viking (–1903), Kristiania IF (1904–1905) og Tjalve (1906–). Som fotballeder representerte han Mercantile.


== Medaljer i norske mesterskap ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) John Falchenberg – Olympedia 
(en) John Falchenberg – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Anna Fehér

Anna Fehér (født 24. september 1921 i Budapest, død 30. desember 1999 i Budapest) var en ungarsk turner som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Fehér vant en olympisk sølvmedalje i turn under Sommer-OL 1948 i London. Hun var med på det ungarske damelaget som kom på andreplass i lagkonkurransen bak Tsjekkoslovakia. De andre på laget var Erzsébet Balázs, Erzsébet Gulyás-Köteles, Irén Karcsis-Daruházi, Mária Kövi, Margit Nagy-Sándor, Olga Tass og Edit Perényi.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Sølv i  turn, lagkamp damer  Ungarn


== Eksterne lenker ==
(en) Anna Fehér – Olympedia 
(en) Anna Fehér – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Erzsébet Balázs

Erzsébet Balázs (født 15. oktober 1920 i Budapest, død 24. november 2014) var en ungarsk turner som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
Balázs vant en olympisk sølvmedalje i turn under Sommer-OL 1948 i London. Hun var med på det ungarske damelaget som kom på andreplass i lagkonkurransen bak Tsjekkoslovakia. De andre på laget var, Anna Fehér, Erzsébet Gulyás-Köteles, Irén Karcsis-Daruházi, Mária Kövi, Margit Nagy-Sándor, Olga Tass og Edit Perényi.


== OL-medaljer ==
1948  London -  Sølv i  turn, lagkamp damer  Ungarn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Erzsébet Balázs – Olympedia 
(en) Erzsébet Balázs – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Erzsébet Balázs – databaseOlympics.com (arkivert)