Cygnus X-1

Cygnus X-1, ofte forkortet Cyg X-1, også betegnet HDE 226868, er en velkjent røntgenkilde og kandidat til å være et sort hull, beliggende i stjernebildet Svanen. Den ble oppdaget under en rakettflyvning og er en av de sterkeste røntgenkildene sett fra jorden, med topper av røntgenflukstetthet på 2,3×10-23 W m-2 Hz-1 (2,3×103 Jansky). Cygnus X-1 var den første røntgenkilden som bredt ble akseptert å være en sort hull-kandidat, og den er fremdeles blant de mest studerte astronomiske objektene i sin klasse. Estimater antyder at Cygnus X-1 nå har en masse på ca. 14,8  ganger massen til Solen, og den har vist seg å være alt for kompakt til å være noen form for vanlig kjent stjerne eller andre sannsynlige objekter utenom sort hull. I så tilfelle er radien av hendelseshorisonten ca. 44 km.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Trykte kilderAbrams, Bernard; Stecker, Michael (1999). Structures in Space: Hidden Secrets of the Deep Sky (engelsk). Springer. s. 91. ISBN 1-85233-165-8. «Eta Cygni er 25 bueminutter vest-sørvest for denne stjernen.» Bowyer, S.;  m.fl. (1965). «Cosmic X-ray Sources». Science (engelsk). 147 (3656): 394–398. Bibcode:1965Sci...147..394B. PMID 17832788. doi:10.1126/science.147.3656.394. Bregman, J.;  m.fl. (1973). «Colors, magnitudes, spectral types and distances for stars in the field of the X-ray source Cyg X-1». Lick Observatory Bulletin (engelsk). 647: 1. Bibcode:1973LicOB..24....1B. Hadrava, Petr (2007). «Proceedings of RAGtime 9: Workshops on black holes and neutron stars» (engelsk). Opava, Czech Republic. Bibcode:2007ragt.meet...71H. arXiv:0710.0758 .  Lewin, Walter; Van Der Klis, Michiel (2006). «Compact Stellar X-ray Sources» (engelsk). Cambridge University Press: 159. ISBN 0-521-82659-4. Mirabel, I. Félix; Rodrigues, Irapuan (2003). «Formation of a Black Hole in the Dark». Science (engelsk). 300 (5622): 1119–1120. Bibcode:2003Sci...300.1119M. PMID 12714674. arXiv:astro-ph/0305205 . doi:10.1126/science.1083451. Besøkt 15. mars 2008. Ninkov, Z.; Walker, G.A.H.; Yang, S. (1987). «The primary orbit and the absorption lines of HDE 226868 (Cygnus X-1)». Astrophysical Journal (engelsk). 321: 425–437. Bibcode:1987ApJ...321..425N. doi:10.1086/165641. Reid, Mark J.;  m.fl. (2011). «The Trigonometric Parallax of Cygnus X-1». The Astrophysical Journal (engelsk). 742 (2). Bibcode:2011ApJ...742...83R. arXiv:1106.3688 . doi:10.1088/0004-637X/742/2/83. van Leeuwen, F. (2007). «Validation of the new Hipparcos reduction». Astronomy and Astrophysics (engelsk). 474 (2): 653–664. Bibcode:2007A&A...474..653V. arXiv:0708.1752 . doi:10.1051/0004-6361:20078357. Ziółkowski, J. (2005). «Evolutionary constraints on the masses of the components of HDE 226868/Cyg X-1 binary system». Monthly Notices of the Royal Astronomical Society (engelsk). 358 (3): 851–859. Bibcode:2005MNRAS.358..851Z. arXiv:astro-ph/0501102 . doi:10.1111/j.1365-2966.2005.08796.x.  For radius og luminositet, se Table 1 med d=2 kpc.Nettsider o.l.«Integral's view of Cygnus X-1» (engelsk). ESA. juni 2003. Besøkt 10. oktober 2014. «Observations: Seeing in X-ray wavelengths» (engelsk). ESA. 5. november 2004. Besøkt 11. oktober 2014. Harko, T. (28. juni 2006). «Black Holes» (engelsk). University of Hong Kong. Arkivert fra originalen 10. februar 2009. Besøkt 11. oktober 2014. Orosz, Jerome (1. desember 2011). «The Mass of the Black Hole In Cygnux X-1». E-print (engelsk). Besøkt 10. oktober 2014. «V* V1357 Cyg -- High Mass X-ray Binary» (engelsk). Centre de Données astronomiques de Strasbourg. 3. mars 2003. Besøkt 10. oktober 2014. «2010 X-Ray Sources». The Astronomical Almanac (engelsk). U.S. Naval Observatory. Arkivert fra originalen 28. mars 2010. Besøkt 11. oktober 2014.  gir en rekkevidde på 235–1 320 μJy ved energinivåer på 2–10 kEv, hvor en Jansky (Jy) er ×10-26 Wm-2 Hz-1.


== Eksterne lenker ==
(en) Cygnus X-1 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Staff. «Artist's impression of Cygnus X-1» (engelsk). ESA. «Cygnus X-1, the black hole» (engelsk). Astronomical Observatory of the Jagiellonian University. Cyrmon, W.; Aigner, C.; Bruckmueller, E.; Kernegger, R. «Black Hole in Cygnus» (engelsk). ESA. Arkivert fra originalen 15. september 2015. Besøkt 11. oktober 2014. Cullen, Steve. «Possible Jet Blown Shells Near Microquasar Cygnus X-1» (engelsk). APOD.