jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Otto Lesser

Otto Leberecht Lesser (født 16. oktober 1830 i Brotterode i Kurfyrstedømmet Hessen, død 12. august 1887 i Hannover, provinsen Hannover i Kongedømmet Preussen) var en tysk astronom. Han er kjent for sin oppdagelse av asteroiden 62 Erato, sammen med Wilhelm Julius Foerster den 14. september 1860 i Berlin.


== Eksterne lenker ==
Veröffentlichungen von O. Lesser i Astrophysics Data System
Wilhelm Julius Foerster

Wilhelm Julius Foerster (født 16. desember 1832 i Grünberg i provinsen Schlesien i kongedømmet Preussen, død 18. januar 1921 i Bornim, nær Potsdam, provinsen Brandenburg i Kongedømmet Preussen) var en tysk astronom. Han er kjent for sin oppdagelse av asteroiden 62 Erato, sammen med Otto Lesser den 14. september 1860 i Berlin.


== Referanser ==
Vonheim (Snåsa)

Forsamlingshuset Vonheim ligger i Snåsa kommune i Trøndelag. Bygget ble oppført av Snåsa arbeidersamfunn og sto ferdig i 1901. Det ble innviet 20. oktober samme år. Vedtak om å oppføre et forsamlingslokale for arbeidersamfunnet var fattet allerede i 1892 og en byggekomite ble opprettet i 1899.
Byggmestre var Formo og Rossen fra Grong.
Vonheim ble primært oppført for å huse Snåsa arbeidersamfunns aktiviteter. I tillegg til å fungere som bygdas festlokale, var VOnheim også arena for møteaktivitet knyttet til rikspolitikk, kvinnesak og sanitetsarbeid, målsak og avholdssak. Kommunen overtok som eier av huset i 1935. I dag er Vonheim en del av Snåsa bygdemuseum.


== Fredning ==
Vonheim ble fredet av Riksantikvaren i september 2013. Fredningen var knyttet til stemmerettsjubileet 2013: Etter at Fredrikke Marie Qvam fra Norske Kvinners Sanitetsforening holdt foredrag på Vonheim i 1912, ble Snåsa Sanitetsforening stiftet. Foreningen hadde sine møter på Vonheim, og drev Snåsa kino fra på Vonheim fra 1920.
Fredningen omfatter uthus med vedboder og utedoer. Grunnlag for fredningen er blant annet at Vonheim har en dokumentert posisjon i Snåsas sosiale og organisatoriske liv, bygningene er lite endret og Vonheims historie viser med tydelighet hvor viktige forsamlingshusene har vært som arena for samfunnsutviklingen i Norge, særlig i første halvdel av 1900-tallet.


== Se også ==
Norges demokratiske kulturarv


== Eksterne lenker ==
«Vonheim (Snåsa)». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Bygdemuseet – Vonheim; snasa.no
Forsamlingshuset Vonheim i Snåsa og den internasjonale kvinnedagen; kulturminna.no, Trøndelag fylkeskommune
Vonheim i Snåsa fredet; Pressemelding fra Riksantikvaren; riksantikvaren.no
Vonheim i Snåsa fredet; reportasje fra fredningsarrangement i Snåsa; riksantikvaren.no
Fredningsforslaget; riksantikvaren.no
MB «Tafjord»

MB «Tafjord» ble bygd på Vestnes i Romsdal av Einar Helland i 1927. Motorbåtlaget Tajord fikk fartøyet bygd for å drive rutetrafikk i Tafjord, en fjordarm i Storfjorden. I tillegg ble fartøyet benyttet som isbryter, kirkebåt fra Tafjord og til skyss. I den veiløse bygda Tafjord var en helt avhengig av båt, og MB «Tafjord» var en viktig lenke i kommunikasjonen med omverdenen.  
Den 7. april 1934 gikk et stort steinskred som skapte enorme bølger, en av de verste naturkatastrofer i Norge på 1900-tallet, i ettertid kjent som Tafjord-ulykka. 40 mennesker omkom, hus og jord ble skylt på fjorden, mens båter og fartøy havnet langt opp på landjorda. MB «Taford» lå etter tsunamien 60 meter opp på land.
Fartøyet har hatt sertifikat for et varierende antall passasjerer, 59 passasjerer i 1956. På dette tidspunktet gjaldt sertifikatet for ruta Tafjord - Valldal - Eidsdal - Norddal. Opprinnelig var fartøyet utstyrt med en Wichmann-motor. I 1937 fikk MB «Tafjord» en 24 hk Union. I 1973 ble det satt inn en Volvo Penta som hovedmotor, som i 2002 ble skiftet ut med en tilsvarende motor, Volvo Penta TMD 70.


== Oversikt over fartøyet ==
MB «Tafjord» er bygd som en kutter med loddrett stevn og utoverhengende hekk. Skansekledningen er tett, og dekket er lagt oppå det som normalt ville vært toppen av rekkestøttene omtrent fra midtskips og fremover. Som rekke er det en rørrekke med septer som er skrudd fast i dekk. Akter er det vanlig topprekke, men her er det montert aluminiumsider oppå rekka. Helt akter er det åpent. Dekkshuset akterut er i aluminium, og er bygd sammen med styrhuset i tre. Inni styrehuset er det nedgang til maskinrommet. Fremme på dekk er det nedgang til salongen. Aktenfor nedgangen er det plass for et skylight, men denne er fjernet. I salongen er det ribbet for innredning. Som rutebåt var det her langsgående benk på den ene siden og løse klaffstoler ellers. Noen ganger ble salongen benyttet som  lasterom, og dette var sannsynligvis grunnen til den enkle innredningen. Bortsett fra skylightet er det fire kuøyer som gir lys til salongen.


== Referanseperioder for vern ==
MB «Tafjord» har gått gjennom flere ombygginger, men har en ganske ensartet driftshistorie. Før 1950 virker ombyggingshistorien noe uklar. Etter denne tid ser det ut til å være følgende epoker som peker seg ut:

1950-1973: Rute- og skyssbåt. Dagens styrehus, men galgedekk og åpen gang under. Billettkontor aktenfor styrehuset og toalett på hekken. Nedgangskappe omtrent midtskips på babord side. Flatt skylight i tre. Motor: 24 hk Union.
1973-1979 Rute- og skyssbåt. Utseende som i foregående tidsperiode, men med Volvo Penta motor
1979-1984: Fritidsbåt. Ombygging i 1984-1985 omfattet arrangementet aktenfor styrehuset. Billettkontor, gang og toalett erstattet med salong bygd i aluminium. Ny nedgangskappe og skylight i aluminium.
1985-2002: Som foregående periode, men i 2002 ble det satt inn en ny Volvo Penta som hovedmotor.Utgangspunkt for vern: Som rute- og skyssbåt slik den så ut da den ble tatt ut av drift i 1979.


== Eksterne lenker ==
Om MB «Tafjord», fra nettstedet norsk-fartoyvern.no
«Ein båt med historisk verdi», fra Storfjordnytt 4. april 2013
Hilmar Solli

Hilmar Solli (født 14. september 1911 i Folldal) var en norsk skiløper. Han deltok i både spesielt hopp, kombinert og langrenn, men oppnådde sine beste resultater i de to siste grenene.
Solli ble norsk arbeidermester i kombinert i 1932 og 1935, og på 30 km langrenn i 1933 og 1935. I 1934 vant han turrennet Vidarløpet i Oslo. Under den internasjonale spartakiaden i Oslo i 1936 ble han nummer 2 i kombinert og nr. 3 på 30 km. Året etter vant han 30 km og ble nummer 2 i arbeiderolympiaden i Johannisbad. I 1938 tok han 3.-plass på 30 km og i kombinert under den sovjetiske spartakiaden, og samme år vant han kombinert og ble nummer 5 på 30 km i det sovjetiske mesterskapet i Sverdlovsk.
Hilmar Solli deltok i Holmenkollrennet i 1946, der han utmerket seg med et spektakulært fall. Fra 1949 var han også aktiv i skyting. Solli representerte det meste av sin aktive karriere Folldal AIL, der han en tid også var formann, og deretter Folldal IF. Han var også medlem av Jernindustriens IL, Bjølsen IL og Østerdølenes IL (alle tre i Oslo), samt Bardu IL og Rondane skytterlag. Solli ble utnevnt til æresmedlem i Folldal IF i 1976.


== Kilder ==
Erling Ranheim (red.): Norske skiløpere - Skihistorisk oppslagsverk i 5 bind - Østlandet Nord. Skiforlaget - Erling Ranheim, Oslo 1955 (s. 109-120 og 399-400, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Thorbjørn Bakken (red.): På ski i Hedmark i 100 år. Trysil-forlaget 1999. ISBN 82-91352-31-3 (s. 62, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Erling Ranheim (red.): Norske skiløpere - Skihistorisk oppslagsverk i 5 bind - Østlandet Sør. Skiforlaget - Erling Ranheim, Oslo 1956 (s. 358, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Yngvar Ustvedt: Det skjedde i Norge. Bind 2: 1945-1952 - Vi bygger landet og samler oss rundt radioen. Den norske Bokklubben, Oslo 1990. ISBN 82-525-1993-8 (s. 40, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Willy Røgeberg: Norske skyttere i ord og bilder. Østre del. Kulturforlaget, Oslo 1953 (s. 393, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Folldal Idrettsforening: Æresmedlemmer i FIF Arkivert 1. november 2013 hos Wayback Machine. (besøkt 30. oktober 2013)
Xiphoscelidini

Xiphoscelidini er en gruppe av fargerike biller som hører til gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Levevis ==
Larvene lever gjerne i råtnende ved eller annet dødt, organisk materiale.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Afrika inkludert Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien gullbasser, Cetoniinae Leach, 1815 – ofte regnet som en egen familie
Stammen Xiphoscelidini Burmeister, 1842
Slekten Aporecolpa van Lansberge, 1886
Slekten Callophylla Moser, 1916
Slekten Heteroclita Burmeister, 1842
Slekten Ichnestoma Gory & Oercheron, 1833 - bør kanskje plasseres i Goliathini
Slekten Ischnostomiella Krikken, 1978
Slekten Lansbergia Ritsema, 1888 (=Mazoe Péringuey) - bør muligens plasseres i Goliathini
Slekten Meridioclita Krikken, 1982
Slekten Myodermidius Bourgoin, 1920
Slekten Neoclita Perissinotto, 2017
Slekten Oroclita Krikken, 1982
Slekten Phonopleurus Moser, 1919
Slekten Plochiliana Ruter, 1978
Slekten Protoclita Krikken, 1978
Slekten Rhinocoeta Burmeister, 1842
Underslekten Haematonotus Kraatz, 1880
Slekten Scheinia Ruter, 1958
Slekten Xiphoscelis Burmeister, 1842


== Eksterne lenker ==
(en) Kategori:Xiphoscelidini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Xiphoscelidini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Oversikt over slektene
Cetoniidae på Encyclopedia of life
Bildegalleri over Cetoniinae
Kåre Dæhlen

Kåre Dæhlen (født 23. oktober 1926, død 23. mai 2020) var en norsk diplomat og ambassadør.
Dæhlen var cand.philol av utdannelse med hovedfag i geografi (1954). Han begynte sin diplomatiske karriere i 1954 og ble attaché ved den norske ambassaden i Warszawa. Han tjenestgjorde deretter i Chicago, Madrid og London. Han ble chargé d'affaires i Athen i 1971, og var i fra 1974 til 1976 Norges første ambassadør i Hellas på tolv år. I 1976 ble han byråsjef i Utenriksdepartementet. Fra 1981 til 1986 var han ambassadør i Warszawa, deretter ambassadør til India 1986–1990 og sideakkreditert til Colombo, Dhaka, Katmandu, Male og Thimpu. Han var ambassadør i Wien fra 1990 til 1994.


== Referanser ==
Samara Weaving

Samara Weaving (født 23. februar 1992 i Adelaide) er en australsk skuespiller kjent for sin rolle som Kirsten Mulroney i den australsk-produserte BBC TV-serien Ut av det blå. Hun er også kjent for å spille Indigo Walker i såpeoperaen Home and Away.
I 2017 hadde hun også en rolle i den kritikerroste dramakomedien Three Billboards Outside Ebbing, Missouri.
I 2019 hadde hun en av hovedrollene i skrekkfilmen Ready or Not.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Samara Weaving på Internet Movie Database 
(sv) Samara Weaving i Svensk Filmdatabas 
(da) Samara Weaving på Filmdatabasen 
(fr) Samara Weaving på Allociné 
(en) Samara Weaving hos The Movie Database 
(en) Samara Weaving hos Behind The Voice Actors
Yann de Caprona

Yann de Caprona (født 1958 i Nice i Frankrike) er en fransk ordbokforfatter og statstjenestemann som blant annet har jobbet med systematisering og formidling av etymologi.
Yann de Caprona vokste opp i Italia og har svensk mor og fransk-amerikansk far; siden 1985 har han bodd i Oslo. Ved Sorbonne-universitetet studerte han historie, geografi og økonomi. Han snakker flytende fransk, italiensk, engelsk, svensk og norsk, og har studert latin og spansk, samt nygresk ved kveldskurs. Han anser svensk som sitt morsmål og fransk som sitt studiespråk. Han har tidligere arbeidet i bl.a. Utenriksdepartementet, Sosial- og helsedepartementet og Norges Røde Kors, men jobber i dag i Riksrevisjonen.
I 2013 utkom på Kagge forlag bokverket Norsk etymologisk ordbok: tematisk ordnet etter syv år arbeid, og inneholder 12 000 oppslagsord fordelt på 1920 sider. Boka ble tildelt Brageprisen for faktabøker for voksne (Åpen klasse) i 2013.


== Bibliografi ==
(2013): Norsk etymologisk ordbok: tematisk ordnet, ISBN 978-82-489-1054-1
(2014): Kjærlighetens etymologi : en etymologisk ordbok med ord knyttet til kjærlighet, ISBN 978-82-489-1428-0


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yann de Caprona på Internet Movie Database 
(no) Publikasjoner av Yann de Caprona i BIBSYS
Filosofiåret 1857

Filosofiåret 1857 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1857.


== Hendelser ==


== Publiseringer ==


== Fødsler ==
27. mars – Karl Pearson, britisk matematiker og filosof (død 1936)
10. april - Lucien Lévy-Bruhl, fransk filosof, sosiolog og antropolog (død 1939)
17. april - Gerardus Heymans, nederlandsk filosof og psykolog (død 1930)
20. oktober – František Mareš, tsjekkisk politiker, fysiolog og filosof (død 1942)


== Dødsfall ==
6. januar – Albert Schwegler, tysk teolog, filosof og historiker (født 1819)
5. september - Auguste Comte, fransk filosof og sosiolog, grunnlegger av positivismen (født 1798)
		
		
		
		


== Referanser ==
Renslighet er en dyd

Renslighet er en dyd er en krimnovelle som er skrevet av Kim Småge eller Anne Karin Torshus som hun egentlig het. Den står i novellesamlingen Kvinnens lange arm fra 1992.


== Eksterne lenker ==
Om novellen hos ndla.no
Analyse av novellen hos skoleforum.com
Johannes Anyuru

Johannes Anyuru (født 23. mars 1979) er en svensk poet og forfatter. 
Anyurus far er fra Uganda og moren er fra Sverige. Han ble i 2013 nominert til Nordisk råds litteraturpris for En storm kom från paradiset.
Han vokste opp i Växjö og debuterte i 2003 med diktsamlingen Det är bara gudarna som är nya. Han har også arbeidet med poesi i lydform og blant annet turnert med sin Riksteaterforestilling Abstrakt rap. I 2007 konverterte han til islam. Han har også undervist i kreativ skriving ved Clandestino Institut. Like før jul i 2009 debuterte han som dramatiker på Göteborgs stadsteater med stykket Förvaret som han skrev sammen med Aleksander Motturi. 
I 2017 mottok han den høythengende, svenske Augustprisen for romanen Dom kommer att drunkna i sina mödrars tårar.


== Bibliografi ==
Det är bara gudarna som är nya 2003
Omega 2005
Städerna inuti Hall 2009
Skulle jag dö under andra himlar 2010
En civilisation utan båtar (Glänta) 2011
En storm kom från paradiset 2012 (overs. til norsk av Håvard Syvertsen, 2013)
De kommer til å drukne i sine mødres tårer (overs. til norsk av Håvard Syvertsen, 2017)
Strömavbrottets barn, 2018


== Priser og utmerkelser ==
Nöjesguidens pris bästa läsning 2003
Guldprinsen 2003
Kallebergerstipendiet 2005
Spingo-stipendiet 2005
Svenska Dagbladets litteraturpris 2012
Stipendium ur Gerard Bonniers donationsfond 2012
Aftonbladets litteraturpris 2012
Ivar Lo-Johanssons personliga pris 2013
PO Enquists pris 2017
Aniaraprisen 2017
Augustprisen 2017
Doblougprisen 2018
Bjørnsonprisen 2018


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Johannes Anyuru – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Johannes Anyuru på Internet Movie Database 
(sv) Johannes Anyurus blogg fra Aten, da han ventet på å reise med Ship to Gaza
(sv) Eldre blogg
(sv) Forfatterside på Norstedts
(sv) Aftonbladets recension av debuten
Filosofiåret 1858

Filosofiåret 1858 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1858.


== Hendelser ==


== Publiseringer ==


== Fødsler ==
1. mars – Georg Simmel, tysk sosiolog og kulturfilosof (død 1918)
19. mars – Kang Youwei, kinesisk filosof (død 1927)
14. juli – Emmeline Pankhurst, britisk feministisk teoretiker og filosof (død 1928)
10. august – Gaston Milhaud, fransk filosof (død 1918)
24. november – Marie Bashkirtseff, russisk maler, forfatter og filosof (død 1884)
11. desember – Benno Kerry, østerriksk filosof og psykolog (død 1889)


== Dødsfall ==
16. mars – Christian Gottfried Daniel Nees von Esenbeck, tysk botaniker og naturfilosof (født 1776)
3. november - Harriet Taylor, engelsk filosof (født 1807)
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==
Videospillmuseet i Berlin

Videospillmuseet i Berlin (tysk: Computerspielemuseum Berlin) er et museum i Friedrichshain i Berlin som ble grunnlagt i 1997. Museet fikk i 2011 lokaler i den tidligere Cafe Warschau i Karl-Marx-Allee, men finnes også online.
Museets faste utstilling er kalt «Computerspiele. Evolution eines Mediums» (engelsk: «Computer Games. Evolution of a Medium») og inneholder mer enn 300 objekter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Computerspielemuseum Berlin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Leo Löthman

Leo Löthman (født 1948 i Åbo) er en svenskspråklig finsk romanforfatter fra Åland.Han ble nominert til Nordisk råds litteraturpris fra Åland i 2012 for romanen Transportflotte Speer.


== Bibliografi ==
Varför inte Tile? (1992)
HC Damön (1994)
Big Mama (1999)
Tangofästningen (2001)
Vägen till ett fotbad (2003)
Fångtransport nr. 86 (2004)
Isnätter (2006)
Odjur (2009)
Transportflotte Speer (2011)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Leo Löthman – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Filosofiåret 1860

Filosofiåret 1860 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1860.


== Hendelser ==


== Publiseringer ==


== Fødsler ==
6. februar – Bruno Wille, tysk predikant, filosof, journalist og forfatter (død 1928)
6. september – Jane Addams, amerikansk feminist, sosiolog og sosialarbeider (død 1935)
25. desember – Manuel Dimech, filosof og sosial reformator fra Malta (død 1921)


== Dødsfall ==
1. juli – Gotthilf Heinrich von Schubert, tysk lege, naturforsker, mystiker og naturfilosof (født 1780)
21. september – Arthur Schopenhauer, tysk filosof (født 1788)
5. oktober – Aleksej Khomjakov, russisk dikter, publisist, teolog og filosof (født 1804)
5. desember – August Arnold, tysk historiefilosof og statsviter (født 1789)
19. desember - Konstantin Aksakov, russisk forfatter, litteraturkritiker og filosof (født 1817)
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==
Van Cliburn

Harvey Lavan «Van» Cliburn, Jr. (født 12. juli 1934 i Shreveport, død 27. februar 2013 i Fort Worth) var en amerikansk pianist. Han fikk sitt internasjonale gjennombrudd i 1958 da han vant Tsjajkovskij-konkurransen i Moskva. I 1962 ble Van Cliburn International Piano Competition opprettet til ære for ham, og konkurransen går av stabelen hvert fjerde år i Fort Worth i Texas.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Van Cliburn – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Van Cliburn på Internet Movie Database 
(en) Van Cliburn hos The Movie Database 
(en) Van Cliburn på Discogs 
(en) Van Cliburn på MusicBrainz 
(en) Van Cliburn på Spotify 
(en) Van Cliburn på Songkick 
(en) Van Cliburn på AllMusic 
Van Cliburn på Facebook 
The Van Cliburn Foundation
Van Cliburn 1958 Time magazine Arkivert 27. august 2013 hos Wayback Machine., omslagsbilde
Van Cliburn International Piano Competition

Van Cliburn International Piano Competition er en musikkonkurranse for klassiske pianister som avholdes hvert fjerde år i Forth Worth, Texas. Arrangør er Van Cliburn-stiftelsen, og navnet på konkurransen kommer fra den amerikanske pianisten Van Cliburn som i 1958 vant den prestisjetunge Tsjaikovskij-konkurransen i Moskva.


=== Vinnere ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Van Cliburn Foundation – Historie og informasjon om konkurransen
Bjørn Tore André

Bjørn Tore André (født 28. desember 1928, død 23. november 1996) var en norsk journalist fra Bergen og prisbelønt programleder i NRK.
Han var oppvokst på Fana og startet rundt 1955 i Bergen Lokal, som frem til 1966 var NRKs kontor i Bergen. Han ble den første hallomann for NRK Bergen og bidro tidlig til det nasjonale  radioprogrammet. I 1964 ble han forfremmet til programsekretær. Han gikk etter hvert over til kulturavdelingen med byens historie og musikk som spesialitet.  
I 1966 debuterte han som manusforfatter i Radioteatrets Den søte død av Philip Levene. På slutten av 60-tallet ledet han radioposten «Harmonitimen» med Musikkselskapet Harmoniens orkester under ledelse av blant andre Bjørn Woll (1927–1996), Karsten Andersen (1920–1997) og Finn Audun Oftedal (1914–2005). Han stemmela filmen Bergen - Møtested for mennesker laget av Haakon og Sverre Sandberg i Svekon Film til byens 900-årsjubileum i 1970. Fra 1980 til 1992 ledet han programposten Syng med oss fra Grieghallen der NRK Hordaland hadde holdt til siden 1971. Programmet med Nils Abrahamsen som musikalsk ansvarlig for korene, ledet til flere plateutgivelser med Rune Larsen bak spakene, og gjorde både Sissel Kyrkjebø og Karoline Krüger kjent.  
Datter Kari Brinchmann med første kone Elisabeth F. Brinchmann  
Han var gift for annen gang med skuespiller Karin Hox, og sammen med pianist Tom Harry Halvorsen utviklet ekteparet i 1994 forestillingen Sanger i en ulvetid om krigens historie. Han oversatte også gamle sangtekster, som «My Old Kentucky Home» til «Gamlelandet», ofte spilt i Sangtimen. 


== Utmerkelser ==
1991 Norsk Lytterforenings ærespris for hans gode riksmål i Syng med oss.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bjørn Tore André på Internet Movie Database
Jorunn Mæhlum

Jorunn Mæhlum (født 2. mars 1944) er en tidligere norsk diplomat, bistandsarbeider og ambassadør til Tanzania, kjent fra sin tid i Verdensbanken.
Hun avla historisk-filosofisk embedseksamen ved Universitetet i Oslo i 1969.  Hun var førstesekretær og konsulent i Direktoratet for utviklingshjelp (opprettet 1968) da hun i 1979 ble bistandsattache ved ambassaden i Dar ea Salaam. Mæhlum var byråsjef da hun i 1986 ble underdirektør. Hun var medlem av flere råd, som valutarådet og katastroferådet, samt utvalget for menneskrettigheter.I 1992 gikk hun til Verdensbanken som assisterende eksekutivdirektør, og var fra 1993 til 1994 ordentlig eksekutivdirektør for Norden og de baltiske landa og var en av to kvinner i Verdensbankens styre som den gang talte tjuefire medlemmer. Hun ble i 1997 forfremmet til avdelingsdirektør og til ekspedisjonssjef i 2002, før hun i 2003 ble utnevnt til ambassadør til Tanzania, stasjonert ved Norges ambassade i Dar-es-Salaam. Der hadde hun også landansvaret for FNs utviklingsprogram (UNDP). Hun var der til i 2007, og hadde i 2004 blitt utnevnt til hun ridder i 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden.


== Referanser ==
Sigrid Romundset

Sigrid Romundset (født 16. februar 1945) er en norsk diplomat.
Romundset er cand.philol. fra 1974, med mellomfag i russisk og hovedfag i tsjekkisk og har oversatt flere bøker fra tsjekkisk til norsk. Hun har vært ansatt i Utenriksdepartementet fra 1976. I tiden 1980-1983 var hun  attaché ved Norges ambassade i Moskva. Fra 1985 til 1987 var hun ambassadesekretær ved Norges ambassade i Ankara. I 1987 ble hun utnevnt til UDs første pressetalskvinne og etterfulgte Lasse Seim som pressetalsperson for utenriksminister Thorvald Stoltenberg.  I tiden 1990 - 1992 var hun presseråd ved Norges ambassade i Stockholm. Hun var norsk generalkonsul i St. Petersburg 1993-1997. Fra 1997 var hun underdirektør i Utenriksdepartementet, fra 2000  Barents-rådgiver. Fra 2001 til 2003 var hun Norges ambassadør til Tanzania. 
Romundset har vært medlem av flere styrer og råd, blant annet Utenriksdepartementets aspirantnemnd og har vært nestleder i styret for Norsk utenrikspolitisk institutt.


== Kilder ==
UD får sin første pressetalskvinne (Aftenposten 23. september 1988)
Norges «ansik» i St. Petersburg (Aftenposten 24. desember 1993)
Fra tundra til savanne (Aftenposten 10. mai 2001)
Medlem av styrer og råd
Bukan

Bukan (alternativt bowkan, Bukan eller Bokan, persisk بوکان) er en by i det nordvestre Iran, rett øst for Urmiasjøen. Den ligger i provinsen Vest-Aserbajdsjan og har 150 000 innbyggere (2006). Flertallet av innbyggerne (2012) er kurdere.


== Vennskapsbyer ==
Sardasht
Seqz


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fa) Offisielt nettsted 
(en) Bukan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons