Wright Whirlwind

Wright Whirwind var en familie av luftkjølte stjernemotorer bygget av Wright Aeronautical (opprinnelig et uavhengig selskap, senere en divisjon av Curtiss-Wright). Familien begynte med ni-sylindrede motorer, og senere utvidet til å omfatte fem-sylindrede og sju-sylindrede varianter. Fjorten-sylindrede dobbeltradede versjoner ble også utviklet, men disse ble ikke produsert.


== Beskrivelse ==
Whirlwind var en direkte etterkommer av Lawrance J-1, en ni-sylindret, luftkjølt stjernemotor bygget av Lawrance Aero Engine Company for den amerikanske Marine. Fordi marinen var veldig begeistret for luftkjølte stjernemotorer, men var bekymret for at Lawrance ikke kunne produsere nok motorer for sitt behov, tvang de Wright til å kjøpe Lawrance selskapet i 1923 og bygge J-1. Wright J-1 var den første motoren i den ni-sylindrede R-790 Whirlwind serien. Den ble raskt etterfulgt av J-3, J-4, J-4A, J-4B, og til slutt den populære og vellykkede J-5 i 1925.
I 1928, Wright erstattet R-790-serien med J-6 Virvelvind familie, der en supercharger ble lagt til for å øke motorkraften og sylinderne var forstørret ved å øke boringen sylinderdiameteren. Denne familien omfattet tre medlemmer: ni-sylindret R-975 sju-sylindret R-760,- og fem-sylindret R-540 som tilbød en rekke forskjellige kraft-nivåer ved hjelp av den samme grunnleggende design. Av disse, var R-975 den mest populære, særlig på grunn av dens bruk under Andre verdenskrig.
På midten av 1930-tallet utviklet Wright også to fjorten-sylindret dobbeltrad versjoner av Whirlwind, R-1510 på 600 kw (450 kW), og R-1670 på 800 kw (600 kW). Disse ble brukt i en rekke prototyper av militære fly, men de nådde ikke produksjonsfasen.Luftkjølte Whirlwind var lettere og mer pålitelig enn væskekjølte motorer med tilsvarende ytelse, siden kjølevæske betød ekstra vekt, og ekstra vedlikehold. Takket være disse fordelene fikk Whielwind motorer omfattende brukt og ble bygd i stort antall. Lisensierte motorer ble bygget av produsenter som Continental Motors, Hispano-Suiza, og Shvetsov. Whirlwinds suksess førte til utviklingen av andre luft-avkjølt stjernemotorer på hele 1920 -, 1930-og 1940-tallet, og disse overskygget etterhvert de fleste væskekjølte flymotorer.


== Whirlwind serien ==
J-5 / R-790: 9-sylindret stjernemotor, 200-220 hp (149–164 kW). Produsert 1923–1928.
J-6-5 / R-540: 5-sylindret stjernemotor, 165-175 hp (123–130 kW). Produsert 1928–1937.
J-6-7 / R-760: 7-sylindret stjernemotor, 225-350 hp (168–261 kW). Produsert 1928–1945.
J-6-9 / R-975: 9-sylindret stjernemotor, 300-450 hp (224–336 kW). Produsert 1928-1950-tallet.
R-1510: 14-sylindret dobbelt-rad stjernemotor, 600 kw (450 kW). Introdusert i 1933, prototyper.
R-1670: 14-sylindret dobbelt-rad stjernemotor, 800 hp (600 kW). Introdusert 1934, prototyper.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Gunston, Bill (1986). World Encyclopedia of Aero Engines. Wellingborough: Patrick Stephens. pp. 196–197.
Curtiss-Wright (1940), Wright Engines - Past and Present (PDF), besøkt 17. desember 2009. Tilgjengelig fra Aircraft Engine Historical Society's referanseside.
Curtiss-Wright (1983), Historical Engine Summary (Beginning 1930) (PDF), besøkt 17. desember 2009. Tilgjengelig fra Aircraft Engine Historical Society's referanseside.