jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
AIM-alliansen

AIM-alliansen var en forretningsallianse mellom Apple Inc., Motorola og IBM. Alliansen ble inngått 2. oktober 1991 og dens formål var å opprette en ny industristandard som var basert på mikroprosessoren PowerPC. Motorola hadde tidligere produsert CISC mikroprosessoren Motorola 68000 og dens etterfølgere, som var blitt brukt i datamaskinen Macintosh fra Apple. Dette samarbeidet førte til standarder for en ny generasjon datamaskiner, i form av PowerPC Reference Platform (PReP) og Common Hardware Reference Platform (CHRP).
De tre alliansepartnerne hadde en visjon om at en lang rekke operativsystemer skulle porteres til den nye plattformen: Mac System Software, OS/2, Windows NT, Novell NetWare, Sun Microsystems' Solaris, Taligent, BeOS, AIX m.fl. Fra 1994 til 2006 benyttet Apple PowerPC i Macintosh.
I 2006 gikk Apple over til mikroprosessoren Intel Core 2 i sine nye modeller av iMac. Selskapet tok senere i bruk mikroprosessorer av typen Intel Core i3, Intel Core i5 og Intel Core i7. I 2004 sluttet Motorola å produsere sine egne mikroprosessorer, og overlot dette arbeidet til Freescale Semiconductor. Motorola ble nedlagt i 2011, og AIM-alliansen er derfor død.
STANAG 2116

STANAG 2116 (fullt navn NATO Codes for Grades of Military Personnel) er en NATO-standard (STANAG) som etablerer en felles struktur for militære grader på hvers av alliansens medlemsstater.
Standarden etablerer to skalaer for militære grader, en for offiserer (Officers, OF) – som går fra 1 til 10 – og en for andre grader (Other ranks, OR) – som går fra 1 til 9 – hvor medlemsstatene innplasserer sine respektive militære grader. Mange av medlemsstatene benytter ikke alle nivåene på de to skalaene, og noen har mer enn én grad på noen av nivåene (for eksempel har mange armeer to grader på OF-1, vanligvis sekondløytnant og premierløytnant).


== Norge ==

I Norge er kategoriene fordelt som føger:
OF 10 - ikke i bruk
OF 9 - General/Admiral
OF 8 - Generalløytnant/Viseadmiral
OF 7 - Generalmajor/Kontreadmiral
OF 6 - Brigader/Flaggkommandør
OF 5 - Oberst/Kommandør
OF 4 - Oberstløytnant/Kommandørkaptein
OF 3 - Major/Orlogskaptein
OF 2 - Kaptein/Rittmester/Kapteinløytnant
OF 1 - Fenrik og LøytnantOR 9 - Sersjantmajor
OR 8 - Kommandérsersjant
OR 7 - Stabssersjant
OR 6 - Oversersjant
OR 5 - Sersjant/Kvartermester og Sersjant 1. klasse
OR 4 - Korporal og Korporal 1. klasse
OR 3 - Visekorporal 1. klasse
OR 2 - Visekorporal
OR 1 - Menig og Ledende menig


== Se også ==
Militære grader i NATO


== Referanser ==
Bjorvatnet (Gautefall i Drangedal)

Bjorvatnet (også skrevet Bjorvatn og Bjorvann) er en innsjø ved Gautefall i Drangedal kommune i Vestfold og Telemark. Den har utløp i sørøst gjennom Gautefallelva som er en del av Kragerøvassdraget.


== Referanser ==
Stauning lufthavn

Stauning lufthavn er en lufthavn som ligger fem kilometer nordvest for Stauning i Ringkøbing-Skjern kommune.


== Historie ==
Lufthavnen ble innviet 11. september 1965, efter at Ringkøbing-Skjern-Tarm Flyveklub og 19 omkringliggende kommuner var blitt enige om å etablere en lufthavn i Vestjylland. Cimber Air var første flyselskap som etablerte regulær ruteflyvning fra Stauning, da de 15. juli 1967 åpnet en rute til København. Ruten ble overtatt av Maersk Air den 1. oktober 1969, og fløy den frem til 16. mars 1992 som regulær ruteflyvning fra Stauning.
Området brukes i dag til forskjellige former for flyshow, likesom flere virksomheter og foreninger med tilknytning til luftfart daglig bruker lufthavnens fasiliteter. Danmarks Flymuseum holder til i lufthavnen.
Common Hardware Reference Platform

Common Hardware Reference Platform (CHRP) er en standardisert systemarkitektur for datamaskiner basert på mikroprosessoren PowerPC. Standarden ble lansert av IBM og Apple i 1995 som en erstatning for PowerPC Reference Platform (PreP).
I likhet med PreP, spesifiserte arkitekturen bruken av Open Firmware og RTAS som et abstraksjonslag for maskinvare. Og den gjorde det mulig å bygge datamaskiner som kunne kjøre en rekke ulike operativsystemer, deriblant OS/2, Windows NT, Sun Microsystems' Solaris, Taligent, BeOS og AIX.
Ulikt PreP, inkorporerte standarden elementer fra Power Macintosh, som gjorde det mulig å støtte operativsystemene Mac OS og NetWare. De eneste maskinene som benyttet CHRP var enkelte modeller av IBM RS/6000, som kjørte AIX. New World Power Macintosh var delvis basert på CHRP/PReP.
SAI KZ IV

SAI KZ IV er et lett to-motors ambulansefly som ble bygget av Skandinavisk Aero Industri. Første eksemplar av flyet ble bygget i 1944.


== Design og konstruksjon ==
Flyet ble tegnet som et konvensjonelt, lav-vinget fly med dobbelt haleror. Det var plass i kabinen til to bårer, to ambulansefolk/leger og to piloter.


== Operativ tjeneste ==
Skandinavisk Aero Industri bygde et enkelt eksemplar av flyet, OY-DIZ under krigen. Flyet var spesialdesignet som et ambulansefly for tjeneste i Redningskorpset Zonen. Et annet eksemplar OY-DZU ble bygget og fløy første gang i 1949. Det året som OY-DIZ ble registrert fikk det navnet Folke Bernadotte til ære for den svenske greve som hadde brukt sitt eget private fly for å fly til Tyskland for å forhandle om frigivelse av de danske KZ-fangene mot krigens slutt. OY-DIZ blir ansett av Danmarks Flymuseum å være museets flaggskip. Flyet er restaurert i dets originale farger fra krigen med Røde Kors-symboler etter at flyet styrtet i 1970 under en oppvisning. Det andre flyet OY-DZU forble i tjeneste inntil midten av 1960-årene.


== Spesifikasjoner ==

Besetning: To piloter
Kapasitet: To bårer og to leger
Lengde: 9,80 meter
Vingespenn: 16,00 meter
Vingeareal: 29, 0 m2
Vekt (tom): 1 378 kg
Vekt (lastet): 2 100 kg
Motorer: 2 x de Havilland Gipsy Major, 108 kW (145 hk) hver
Maksimum hastighet: 215 km/t
Rekkevidde: 850 km
Maks flyhøyde: 4 500 meter


== Referanser ==


== Litteratur ==
Taylor, Michael J. H. (1989). Jane's Encyclopedia of Aviation. London: Studio Editions. s. 563. 
Simpson, R. W. (1995). Airlife's General Aviation. Shrewsbury: Airlife Publishing. s. 348–49. 


== Eksterne lenker ==
(en) SAI KZ IV – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Danmarks Flymuseum hjemmeside om KZ IV
airwar.ru (Уголок неба)
Floyd Mayweather

Floyd Mayweather jr. (født 24. februar 1977 som Floyd Joy Sinclair) er en tidligere amerikansk proffbokser som per 2017 var ubeseiret som verdensmester i fem vektklasser, med ialt ti verdensmestertitler. Han ble kåret til «Årets bokser» av Ring Magazine i 1998 og 2007 og av ESPN i 2007, 2008, 2010, 2012, 2013, og 2014. Mayweather var WBA- og WBC-tittelholder i weltervekt i tillegg til at han holdt en rekke andre titler. Per 2015 var han også klassifisert som den beste bokseren «kilo for kilo» av de ledende idrettsinstansene.Mayweather har konkurrert i vektklassene super-fjærvekt, lettvekt, lett weltervekt, weltervekt og lett mellomvekt. Per august 2017 sto han ubeseiret med 50 seire i like mange kamper, hvorav 27 på knockout. Han tok bronsemedaljen i fjærvektklassen i OL i Atlanta i 1996.
Mayweather har i flere år vært verdens best betalte idrettsutøver, både i 2016 og 2017Han la opp ubeseiret efter å ha forsvart tittelen sin 12. september 2015.Mayweather takket imidlertid ja til å bokse mot UFCs lettvektsmester Conor McGregor i The Money Fight, som ble avholdt 26. august 2017 i T-Mobile Arena. Det er antatt at han tjente minst 100 millioner dollar på å delta. Han vant også denne kampen (på teknisk knockout) i tiende runde. Han sto dermed som ubeseiret i femti profesjonelle kamper og slo rekorden som han tidligere hadde delt med Rocky Marciano.I november 2018 ble det kunngjort at Mayweather skulle gjøre nok et comeback, denne gang mot den hittil ubeseirede japanske kickbokseren Tenshin Nasukawa. Det fremgikk ikke av kunngjøringen hvilke regler som skulle gjelde for kampen. Kampen fant sted 31. desember 2018 i Saitama Super Arena i Japan og endte med teknisk knockout i første runde da Nasukawa ble slått ned for tredje gang.Mayweather bokset nok en oppvisningskamp 6. juni 2021, denne gang mot YouTube-profilen Logan Paul. Det ble ikke erklært noen vinner efter oppvisningen, som varte i åtte runder. Paul med sine 186,7 centimeter og 86 kilo var langt større og tyngre enn Mayweather (173 cm/70 kg), men kampstatistikken viste at sistnevnte behersket en klart overlegen teknikk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Floyd Mayweather, Jr. – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Floyd Mayweather på Internet Movie Database 
(en) Floyd Mayweather hos The Movie Database 
(en) Floyd Mayweather på Discogs 
(de) Floyd Mayweather – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Floyd Mayweather – Olympedia 
(en) Floyd Mayweather – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Floyd Mayweather – BoxRec 
(en) Floyd Mayweather – Cagematch 
(en) Floyd Mayweather på Twitter 
(en) Floyd Mayweather på Facebook 
(en) Floyd Mayweather på Instagram 
(en) Floyd Mayweather på TikTok  Wikiquote: Floyd Mayweather, Jr. – sitater
Jaak Peetre

Jaak Peetre (født  29. juli 1935 i Tallinn, død 1. april 2019 i Lund) var en svensk matematiker. Han tok doktorgraden innenfor feltet partielle differensialligninger i 1959. I 1963 ble han Sveriges yngste matematikk-professor, ved Lunds universitet. Han er mest kjent for å ha grunnlagt den reelle interpolasjonsmetode, sammen med Jacques-Louis Lions.


== Referanser ==
Hiempsal II

Hiempsal II (Iampsas), d. ca. 60 f.Kr. var konge i det nordafrikanske kongedømmet Numidia fra 88 f.Kr. til sin død rundt 60 f.Kr. Han etterfulgte sin far Gauda som konge. Han ble etter sin død etterfulgt av sin sønn Juba I.


== Bakgrunn ==
Etter Jugurthakrigen (112 f.Kr.–105 f.Kr.) som romerne førte mot kong Jugurtha i Numidia og som endte med seier for den romerske general Gaius Marius, ble Jugurthas halvbror Gauda innsatt som konge av romerne. En del av riket ble overlatt til naboriket Mauretania som takk for at deres konge, Bocchus I, hadde bistått romerne med å ta Jugurtha til fange. Gauda, som av historikeren Gaius Sallustius Crispus ble betegnet som «noe åndssvak», døde i 88 f.Kr.


== Forholdet til romerne ==
I 88 eller 87 f.Kr. ble Gaius Marius landsforvist av Sulla. Marius dro til Numibia og søkte tilflukt hos Hiempsal. Hiempsal ga uttrykk for at han ville motta Marius som en venn, men Marius fant ut at Hiempsal planla å utlevere ham til Sulla. Ved hjelp av en av Hiempsals konkubiner klarte Marius å flykteEn oppstand i 81 f.Kr. tvang Hiempsal til å gi fra seg makten. Oppstanden ble ledet av Hiarpas og ble støttet av Gaius Marius' støttespillere i det afrikanske området. Fra Roma sendte Sulla Pompeius (Gnaeus Pompeius Magnus) til Numidia for å gjeninnsette Hiempsal. Numidia fikk også overtatt visse områder som Hiarpas hadde styrt.
Gjennom skriftene til Sveton (Gaius Suetonius Tranquillus) vet vi at Hiempsal fortsatt levde i 62 f.Kr. Det antas at han døde i 60 f.Kr., og at han da ble etterfulgt som nubidisk konge av sin sønn Juba I.


== Referanser ==
Skoler og utdanning i Halden

Halden har med sine mange skoler og lærere vært en viktig utdanningsplass – for Østfold, Norge og nordre Bohuslän i Sverige.

1666: Latinskolen åpnes ved kirken. Skolen brant ned ved bybrannen i 1703.
1786: Garnisonsskole for soldater ble etablert.
1805: Oppstart 16. sept. for Det Fredrikshaldske Læreinstitutt, også kalt Prins Kristian Augusts Minde.
1832: Den nye lærde skole innviet ved bybrua med 48 elever.
1850: "Fredrikshalds lærde og realskole" opprettet ved kongelig resolusjon av 28. mai 1850.
1863: Den første lærerorganisasjon i Fredrikshald/Halden ble stiftet 13. januar 1863.
1869: De lærdes skole inndeles i middelskole og gymnasium.
1872: 1. gymnasiastforestilling vises i Fredrikshalds teater. Gymnasiastene stifter i 1879 Brageteatret, som har spilt årlig i Fredrikshalds teater fra 1911 – og som fortsatt spiller hvert år på samme sted.
1876: Rokke skole innvies. Legges ned i 1970.
1881: Gutteskolens nybygg står ferdig, og pikene flyttet fra Borgerskolen på Sydsiden til Fayegaarden.
1887: Innvielse av Haldens nye gymnasium. Fra 1973 til dags dato har bygningene vært i bruk av Rødsberg skole for ungdomsskoleelever.
1914–1936: Nye barneskoler tas i bruk. Iddevang skole innvies i januar 1914, med to utedoer – en for jenter, en for gutter. Os skole (Pikeskolen) sto ferdig våren 1914. (Iddevang skole fikk elektrisk belysning i 1920/21). Kornsjø skole innviet 27. februar 1915, Aspedammen skole 14. februar 1922, Bråtorp skole i 1934, Øberg skole i 1936.
1926: Første russedåp i Fredrikshald (Halden).
1941: Tyskerne forbød drift av Brage gymnasiastsamfunn. Våren 1942: Læreraksjon mot «Lærersambandet».
1958: Folkvang skole ble innviet 7. september
1963: Halden lærerskole opprettes, blant annet fordi kommunene skal etablere 9-årig grunnskole.
1964: Kveldsakademiet blir medlem av Folkeuniversitetet.
1971: I Norge opprettes de første førskolelæreravdelinger ved lærerskolene i Halden, Bodø, Volda, Stavanger og Hamar.
1973: Halden tar i bruk nye ungdomsskoler på Strupe og Risum. Halden lærerskole og Halden Gymnas samles i nytt skoleanlegg på Remmen, hvor 1 000 dekar ble stilt til disposisjon av grunneier Fritz Anker-Rasch.
1977: Østfold distriktshøgskole (ØDH) innvies 27. september 1977 med 70 studenter.
1988: Østfoldforskning stiftet 1. mars 1988.
1994: Oppstart for Høgskolen i Østfold – en samling av fylkets høgskoler, med fellesadministrasjon på Remmen i Halden.
2001: Gimle barneskole innvies nær Halden Ishall.
2004: Halden videregående skole samles ved å ta i et nytt, stort tilbygg på Porsnes.
2005: Nasjonalt senter for fremmedspråk i opplæring etableres ved Høgskolen i Østfold, Halden.
2006: Høgskolen i Østfold innvier det nye Høgskolesenteret i Halden, hvor totalt 2.500 personer er lokalisert på Remmen – som i tillegg til høgskolens sentrale ledelse samler datautdanninger, lærerutdanninger, økonomi-, samfunnsfag- og språkstudier.


== Eksterne lenker ==
Om Haldens skolehistorie, Høgskolen i Østfold
SAI KZ II

SAI KZ II var en serie en-motors propellfly, som ble bygget i perioden 1937–1946. KZ II var det første fly bygget av Skandinavisk Aero Industri-merket. Kramme & Zeuthens første fly, KZ I, ble bygget i 1937, før selskapet ble formelt etablert. KZ II hadde kapasitet for to personer (pilot og passasjer/elev), Kupé-modellen hadde en lukket cockpit med seter side om side, mens de senere modellene, Sport og Skolefly hadde åpen cockpit med seter i tandem.


== KZ II Kupé ==
Da Skandinavisk Aero Industri ble etablert i august 1937 var arbeidet i gang med KZ II Kupé, som var et konvensjonelt, lavvinget fly med et skjelett av stålrør kledd med finér og duk, mens vingene var av tre og kledd med  trefinér. Vingerne kunne forøvrig foldes tilbake langs kroppen under transport og lagring. Motoren var en de Havilland Gipsy Minor eller Cirrus Minor I (66 kW).
Flyet fløy første gang den 11. desember 1937, og i de følgende tre år, ble det produsert 14 eksemplarer. Det finnes i dag tre eksemplarer av Kupé.


=== Spesifikasjoner KZ II Kupé ===
Besetning: 2
Vingespenn: 10,5 m.
Vekt, tom: 460 kg.
Maks. vekt: 750 kg.
Motoreffekt: 90 h/k.
Marsjfart: 175 km/t.
Toppfart: ukjent
Maks. flyhøyde 5 000 m.


== KZ II Sport ==

Allerede året etter Kupéens flyvning kom Sport-modellen, som hadde åpen cockpit, seter i tandemkonfigurasjon og var i stand til å utføre akrobatmanøvrer. Motoren ble utskiftet med den noe sterkere Hirth 504A med 105 hestekrefter.
Første flyvning ble foretatt den 10. oktober 1938, og i alt 16 maskiner ble bygget. Mange fly ble dog konfiskert under andre verdenskrig og enkelte ble eksportert til utlandet, men i dag finnes kun et enkelt eksemplar, som er utstilt på Danmarks Flymuseum i Stauning.


=== Spesifikasjoner KZ II Sport ===
Besetning: 2
Lengde: 7,5 m
Vingepenn: 10,2 m
Vingeareal: 15 m2
Vekt, tomt: 475 kg
Maks vekt: 725 kg
Motoreffekt: 105 hk
Marsjfart: 200 km/t
Toppfart: 220 km/t
Maksimal flyhøyde:  5 500 m.


== KZ II Skolefly ==

Den siste varianten ble produsert som løsning på opplæringsbehovet hos Hærens og Marinens felles flyskole, hvor man etter andre verdenskrig hadde bruk for skolefly til å gjenoppbygge de væpnede styrker. SAI kunne raskt levere utstyret og bygget en oppgradert utgave av Sport-modellen, kalt KZ II Træner. Den hadde en sterkere motor, en Gipsy Major X på 145 hestekrefter og et sterkere skrog, men dermed også en høyere egenvekt.
Første flyvning ble foretatt i april 1946, og allerede samme år ble 15 eksemplarer levert til Flyvestasjonen i Avnø og ble brukt til primæropplæring frem til 1955. Det finnes i dag fem eksemplarer av flyet, noen luftdyktige og noen under restaurering.


=== Spesifikasjoner KZ II Træner ===
Besetning: 2
Lengde:: 7,5 m
Vingespenn:10,2 m
Vingeareal: 15 m2
Vekt, tom: 550 kg
Maks. vekt: 850 kg
Motoreffekt: 145 hk
Marsjfart: 190 km/t
Toppfart: 220 km/t
Maks. høyde: 5 500 m


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) SAI KZ II – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Asiatisk hovedvei 4

Asiatisk hovedvei 4 går mellom Novosibirsk i Russland og Karachi i Pakistan.
Traséen slik den er fastlagt av ESCAP: Novosibirsk – Barnaul – Tasjanta – Ulaanbaishint – Hovd – Yarantai – Takeshkan – Ürümqi – Kashi – Honqiraf – Khunjerab – Hassanabdal – Rawalpindi (– Islamabad) – Lahore – Multan – Rohri – Hyderabad – Karachi


== Knutepunkter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart over de asiatiske hovedveiene
Hilde Østby

Hilde Østby (født 14. juli 1975 i Oslo) er en norsk forfatter og skribent. Hun er oppvokst i Oslo og er cand. philol. i idéhistorie fra Universitetet i Oslo der hun skrev oppgave om Shakespeare.Hun har tidligere vært journalist i Dagsavisen, forlagsredaktør i Schibsted og i Nasjonalbiblioteket og kommunikasjonsansvarlig i Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening. Hun er per 2022 frilans forfatter og kritiker i Aftenposten. Bøkene hennes er oversatt til 20 språk.


== Forfatterskap ==
I 2013 gav hun ut sin første roman, Leksikon om lengsel, på Tiden Norsk Forlag. Romanen handler om Liv Vestby som skriver et encyklopedisk verk fra A til Å om de største heltene i lengselens historie. I en miks av fakta og fiksjon beskriver boken historier om skikkelser som Romeo og Julie, Quisling og Jeanne d'Arc.
Leksikon om lengsel ble godt mottatt av kritikerne og fikk blant annet terningkast seks i VG. Boken ble utgitt som pocket i 2014 og i 2015 ble den oversatt til ungarsk.I 2016 utgav hun boken Å dykke etter sjøhester. En bok om hukommelse sammen med sin søster Ylva Østby, boken er oversatt til 20 språk, deriblant engelsk, tysk, fransk, spansk, koreansk og russisk. Ylva Østby har en doktograd i psykologi om hukommelse. Hilde Østby har senere gitt ut flere andre sakprosabøker, både alene og sammen med andre.


== Bibliografi ==
2013: Leksikon om lengsel (roman), Tiden Norsk Forlag
2016: Å dykke etter sjøhester. En bok om hukommelse (sakprosa), Cappelen Damm – medforfatter: Ylva Østby
2020: Kreativitet. Hjernevitenskapen bak ideene og hvorfor dagdrømmerne skal redde verden (sakprosa), Cappelen Damm
2021: Mageboka. Sju steg mot å like kroppen din (sakprosa), Kagge forlag
2022: Kvinnenes by. En feministisk guide til Oslo (sakprosa) – medforfattere: Marta Breen og Helene Uri
2022: Kart over ensomheten. Om vår ustoppelige trang til fellesskap og hva som driver oss fra hverandre (sakprosa)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Hilde Østby i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Tadpole

Tadpole er en amerikansk romantisk filmkomedie, regissert av Gary Winick, og skrevet av Heather McGowan og Niels Mueller. Sigourney Weaver, Bebe Neuwirth, Aaron Stanford, John Ritter, Robert Iler og Kate Mara spiller de øvrige rollene. Weaver har rollen som kardiologisten Eve, som nettopp har funnet kjærligheten med den skilte forfatteren Stanley Grubman (Ritter). Filmen handler om Stanleys sønn Oscar (Stanford), en 15 år gammel gutt som er hemmelig forelsket i Eve.


== Handling ==
Oscar Grubman er en 15 år gammel gutt som snakker flytende fransk, siterer Voltaire og synes jenter på hans egen alder er alt for overfladiske og uerfarne. En attraktiv jente fra skolen hans, Miranda Spear, er åpenbart interessert i ham. Men Oscar avviser henne. Oscar betror til sin venn Charlie at han er forelsket i en mer moden og eldre kvinne, og planlegger hvordan han kan vinne over hjertet hennes.
Oscar ankommer leiligheten til sin far, professor ved Columbia University og forfatter, Stanley Grubman og stemor, kardiolog Eve. Den kvelden holder Grubmans en fest hvor Stanley introduserer ham for en jente på hans egen alder. Men Oscar avviser henne også, samtidig som han stirrer på hans store kjærlighet: Hans stemor. Oscar forsøker å åpne seg opp for henne, men den intetanende Eve legger ikke merke til det. Han støter på Evas beste venn, kiropraktor Diane Lodder som tilbyr å ta ham med til hennes egen leilighet. Vel fremme begynner Diane å massere ham, og de ender med å ha sex. Oscar våkner neste morgen og har et problematisk møte med kjæresten til Diane, Phil.


== Medvirkende ==
Aaron Stanford som Oscar Grubman
Sigourney Weaver som Eve Grubman
John Ritter som Stanley Grubman
Bebe Neuwirth som Diane Lodder
Robert Iler som Charlie
Kate Mara som Miranda Spear
Adam LeFevre som Phil
Peter Appel som Jimmy
Ron Rifkin som professor Tisch
Alicia Van Couvering som Daphe Tisch
Paul Bulter som Professor Sherman
Hope Chernov som Samantha Steadman
John Feltch som Bob Spear


== Eksterne lenker ==
(en) Tadpole på Internet Movie Database 
(no) Tadpole hos Filmfront 
(da) Tadpole i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Tadpole på Allociné 
(nl) Tadpole på MovieMeter 
(en) Tadpole på AllMovie 
(en) Tadpole på Turner Classic Movies 
(en) Tadpole på Rotten Tomatoes 
(en) Tadpole på Metacritic 
(en) Tadpole på Box Office Mojo
Viktor Kotsjubej

Viktor Pavlovitsj Kotsjubej (russisk: Виктор Павлович Кочубей; ukrainsk: Віктор Павлович Кочубей; født 22. november 1768 i Dykanka i Tsarrussland, nå i Ukraina, død 15. juni 1834 i Moskva) var en politiker i Det russiske keiserrike og  tsar Aleksander Is betrodde. Han hadde tittelen fyrste.


== Liv og virke ==
Kotsjubej stammet fra en kosakkisk adelsfamilie. Han var i diplomatisk tjeneste i de russiske legasjonene i London og Paris og senere likeså i Det osmanske rike. I 1798 ble han utnevnt til styret av utenrikskollegiet og ble utnevnt til greve året etter, men så sendte tsar Paul I ham i eksil. 
Etter at tsar Alexander reformerte regjeringen var han utenriksminister i perioden 1801–1802 og innenriksminister i periodene 1802–1807 og 1819–1825.
I 1834 ble han utnevnt til det russiske rikes kansler, men døde kort tid etter.


== Referanser ==