jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Metopella macrochira

Metopella macrochira er en art av slekten Metopella som er en av de mange slektene av krepsdyr i Stenothoidae-familien, som i sin tur er plassert direkte (Incertae sedis) i den relativt store og artsrike underordenen Gammaridea av amfipoder. Gruppen består av bentiske bunndyr med relativt sett stor bevegelsesradius og små øyne, sammenliknet med de planktonisk frittsvevende og mer storøyde Hyperiidea-artene.


== Gruppens taksonomi ==
Gruppen har, i likhet med hele Gammaridea-ordenen, gjennomgått en betydelig revisjon av sin systematiske plassering og sammensetning. Taksonomien til krepsdyrene er generelt komplisert og usikker. En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor med basis i 2013-revisjonen og oppdatert ifølge arbeidet som gjøres i WoRMS-databasen.
Rekke: Krepsdyr (Crustacea) - 67 000 arter
Klasse storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 000 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Gammaridea - 4 overfamilier, 59 familier Latreille, 1802
Incertae sedis
Familie Stenothoidae Boeck, 1871
Underfamilie Stenothoinae Boeck, 1871
Slekt Metopella  Stebbing, 1906
Metopella angusta Shoemaker, 1949
Metopella aporpis J.L. Barnard, 1962
Metopella bousfieldi Tzvetkova & Golikov, 1990
Metopella buynitzkii Gurjanova, 1946
Metopella longimana Boeck, 1871
Metopella macrochira Gurjanova, 1948
Metopella neglecta Hansen, 1888
Metopella carinata Hansen, 1887 = Hardametopa carinata Hansen, 1887
Metopella cornuta Schellenberg, 1926 = Mesoproboloides cornuta Schellenberg, 1926
Metopella dubia Shoemaker, 1964 = Vonimetopa dubia Shoemaker, 1964
Metopella elliptica Schellenberg, 1931 = Probolisca elliptica Schellenberg, 1931
Metopella micropalpa Shoemaker, 1930 = Metopelloides micropalpa Shoemaker, 1930
Metopella nasica Stephensen, 1927 = Parathaumatelson nasicum Stephensen, 1927
Metopella nasuta Boeck, 1871 = Hardametopa nasuta Boeck, 1871
Metopella nasutigenes Stebbing, 1888 = Probolisca nasutigenes Stebbing, 1888
Metopella ovata Stebbing, 1888 = Probolisca ovata Stebbing, 1888


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Metopella macrochira – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Metopella macrochira i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Metopella macrochira hos ITIS
Metopella neglecta

Metopella neglecta er en art av slekten Metopella som er en av de mange slektene av krepsdyr i Stenothoidae-familien, som i sin tur er plassert direkte (Incertae sedis) i den relativt store og artsrike underordenen Gammaridea av amfipoder. Gruppen består av bentiske bunndyr med relativt sett stor bevegelsesradius og små øyne, sammenliknet med de planktonisk frittsvevende og mer storøyde Hyperiidea-artene.


== Gruppens taksonomi ==
Gruppen har, i likhet med hele Gammaridea-ordenen, gjennomgått en betydelig revisjon av sin systematiske plassering og sammensetning. Taksonomien til krepsdyrene er generelt komplisert og usikker. En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor med basis i 2013-revisjonen og oppdatert ifølge arbeidet som gjøres i WoRMS-databasen.
Rekke: Krepsdyr (Crustacea) - 67 000 arter
Klasse storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 000 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Gammaridea - 4 overfamilier, 59 familier Latreille, 1802
Incertae sedis
Familie Stenothoidae Boeck, 1871
Underfamilie Stenothoinae Boeck, 1871
Slekt Metopella  Stebbing, 1906
Metopella angusta Shoemaker, 1949
Metopella aporpis J.L. Barnard, 1962
Metopella bousfieldi Tzvetkova & Golikov, 1990
Metopella buynitzkii Gurjanova, 1946
Metopella longimana Boeck, 1871
Metopella macrochira Gurjanova, 1948
Metopella neglecta Hansen, 1888
Metopella carinata Hansen, 1887 = Hardametopa carinata Hansen, 1887
Metopella cornuta Schellenberg, 1926 = Mesoproboloides cornuta Schellenberg, 1926
Metopella dubia Shoemaker, 1964 = Vonimetopa dubia Shoemaker, 1964
Metopella elliptica Schellenberg, 1931 = Probolisca elliptica Schellenberg, 1931
Metopella micropalpa Shoemaker, 1930 = Metopelloides micropalpa Shoemaker, 1930
Metopella nasica Stephensen, 1927 = Parathaumatelson nasicum Stephensen, 1927
Metopella nasuta Boeck, 1871 = Hardametopa nasuta Boeck, 1871
Metopella nasutigenes Stebbing, 1888 = Probolisca nasutigenes Stebbing, 1888
Metopella ovata Stebbing, 1888 = Probolisca ovata Stebbing, 1888


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Metopella neglecta – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Metopella neglecta i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Metopella neglecta hos Artsdatabanken
Gheorghe Oczelak

Gheorghe Oczelak (født 1951 i Cluj, død 1998) var en rumensk basketballspiller som spilte som center. Han var 201 cm høy.Oczelak var fra Cluj, men flyttet til hovedstaden, București, i 1968, og spilte hele sin idrettskarriere for militærklubben Steaua, som han vant åtte landsmestertitler med, den første i 1978 og den siste i 1987.Han spilte for Romanias landslag for menn, som han deltok med i tre Europamesterskaper, i 1971 i Vest-Tyskland, 1973 i Spania og i 1975 i Jugoslavia.
Han døde i 1998.


== Æresbevisninger ==
Maestru emerit al sportului («Fortjent idrettsmester»)
Draktnummer 13, som han brukte, ble fredet av Steaua under en seremoni i 2016


== Referanser ==
Metopelloides micropalpa

Metopelloides micropalpa  er en art av slekten Metopelloides som igjen er en av de mange slektene av krepsdyr i Stenothoidae-familien. Den familien er i sin tur plassert direkte (Incertae sedis) i den relativt store og artsrike underordenen Gammaridea av amfipoder. Gruppen består av bentiske bunndyr med relativt sett stor bevegelsesradius og små øyne, sammenliknet med de planktonisk frittsvevende og mer storøyde Hyperiidea-artene.


== Gruppens taksonomi ==
Gruppen har, i likhet med hele Gammaridea-ordenen, gjennomgått en betydelig revisjon av sin systematiske plassering og sammensetning. Taksonomien til krepsdyrene er generelt komplisert og usikker. En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor med basis i 2013-revisjonen og oppdatert ifølge arbeidet som gjøres i WoRMS-databasen.
Rekke: Krepsdyr (Crustacea) - 67 000 arter
Klasse storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 000 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Gammaridea - 4 overfamilier, 59 familier Latreille, 1802
Incertae sedis
Familie Stenothoidae Boeck, 1871
Underfamilie Stenothoinae  Boeck, 1871
Slekt Metopelloides  Gurjanova, 1938
Metopelloides micropalpa Shoemaker, 1930
Metopelloides stephenseni Gurjanova, 1938
Metopelloides tattersalli Gurjanova, 1938
Metopelloides erythrophthalmus  Coyle & Mueller, 1981 ( =  Zaikometopa erythrophthalmus  (Coyle & Mueller, 1981)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Metopelloides micropalpa – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Metopelloides micropalpa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Metopelloides micropalpa hos ITIS
Mihai Nedeff

Mihai Nedeff (noen ganger skrevet Nedef; født 8. november 1931 i București, død 10. juni 2017 i București) var en rumensk basketballspiller og -trener som spilte 258 ganger for Romanias landslag for menn.
Nedeff begynte å spille basketball i 1945 i en privat basket- og volleyballklubb, Sport Club 44. I 1948, da skolereformen fant sted i Romania og det ble opprettet idrettsgymnas, begynte han på et av dem. Senere studerte han ved Idrettshøyskolen i București (avsluttende eksamen i 1955) og spilte først på dets team, før han gikk over til militærklubben Steaua (1957 til 1967), som han vant ti sammenhengende landslagstitler med.Som medlem av landslaget (1951 til 1966) deltok han i syv Europamesterkskaper; beste plassering var 5. plass i Sofia i 1957. Nedeff ble valgt tre ganger på Europalaget. I 1952 deltok han i Sommer-OL  i Helsingfors.Fra 1971 til 1972 var han trener for det herrelaget til den nå nedlagte franske klubben Stade Français Paris. Fra 1972 til 1973 var han trener for damelaget i samme klubb, som han klarte å rykke opp med til 1. divisjon. Etter at han returnerte til Romania, overtok han trenerjobben hos Steauas herrelag, og ble der mellom 1975 og 1988. Sammen med dette laget vant han seks landsmestertitler. Samtidig var han også en av trenerne for herrelandslaget.
Han er bror av Niculae Nedeff, som i mange år var trener for Romanias håndballandslag for både damer og for herrer. 


== Æresbevisninger ==
Maestru Emerit al Sportului («Fortjent idrettsmester»)
Antrenor Emerit («Idrettsmester»)
Ordinul Meritul Sportiv clasa a III-a («Fortjent Idrettsorden, 3. klasse»)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mihai Nedeff – Olympedia 
(en) Mihai Nedeff – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Mihai Nedeff – FIBA
Metopelloides stephenseni

Metopelloides stephenseni  er en art av slekten Metopelloides som igjen er en av de mange slektene av krepsdyr i Stenothoidae-familien. Den familien er i sin tur plassert direkte (Incertae sedis) i den relativt store og artsrike underordenen Gammaridea av amfipoder. Gruppen består av bentiske bunndyr med relativt sett stor bevegelsesradius og små øyne, sammenliknet med de planktonisk frittsvevende og mer storøyde Hyperiidea-artene.


== Gruppens taksonomi ==
Gruppen har, i likhet med hele Gammaridea-ordenen, gjennomgått en betydelig revisjon av sin systematiske plassering og sammensetning. Taksonomien til krepsdyrene er generelt komplisert og usikker. En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor med basis i 2013-revisjonen og oppdatert ifølge arbeidet som gjøres i WoRMS-databasen.
Rekke: Krepsdyr (Crustacea) - 67 000 arter
Klasse storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 000 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Gammaridea - 4 overfamilier, 59 familier Latreille, 1802
Incertae sedis
Familie Stenothoidae Boeck, 1871
Underfamilie Stenothoinae  Boeck, 1871
Slekt Metopelloides  Gurjanova, 1938
Metopelloides micropalpa Shoemaker, 1930
Metopelloides stephenseni Gurjanova, 1938
Metopelloides tattersalli Gurjanova, 1938
Metopelloides erythrophthalmus  Coyle & Mueller, 1981 ( =  Zaikometopa erythrophthalmus  (Coyle & Mueller, 1981)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Metopelloides stephenseni – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Metopelloides stephenseni i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Metopelloides stephenseni hos ITIS
Metopelloides tattersalli

Metopelloides tattersalli  er en art av slekten Metopelloides som igjen er en av de mange slektene av krepsdyr i Stenothoidae-familien. Den familien er i sin tur plassert direkte (Incertae sedis) i den relativt store og artsrike underordenen Gammaridea av amfipoder. Gruppen består av bentiske bunndyr med relativt sett stor bevegelsesradius og små øyne, sammenliknet med de planktonisk frittsvevende og mer storøyde Hyperiidea-artene.


== Gruppens taksonomi ==
Gruppen har, i likhet med hele Gammaridea-ordenen, gjennomgått en betydelig revisjon av sin systematiske plassering og sammensetning. Taksonomien til krepsdyrene er generelt komplisert og usikker. En moderne oppdatering av systematikken gis nedenfor med basis i 2013-revisjonen og oppdatert ifølge arbeidet som gjøres i WoRMS-databasen.
Rekke: Krepsdyr (Crustacea) - 67 000 arter
Klasse storkreps (Malacostraca) - +25 000 arter Latreille, 1802
Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
Overorden Peracarida Calman, 1904
Orden amfipoder (Amphipoda) - 9 000 arter, 1 900 i ferskvann Latreille, 1816
Underorden Gammaridea - 4 overfamilier, 59 familier Latreille, 1802
Incertae sedis
Familie Stenothoidae Boeck, 1871
Underfamilie Stenothoinae  Boeck, 1871
Slekt Metopelloides  Gurjanova, 1938
Metopelloides micropalpa Shoemaker, 1930
Metopelloides stephenseni Gurjanova, 1938
Metopelloides tattersalli Gurjanova, 1938
Metopelloides erythrophthalmus  Coyle & Mueller, 1981 ( =  Zaikometopa erythrophthalmus  (Coyle & Mueller, 1981)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Metopelloides tattersalli – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Metopelloides tattersalli i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Metopelloides tattersalli hos ITIS
Vaggeelva

Vaggeelva (nordsamisk: Vággijohka) er ei elv i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Den har utspring fra et lite tjern midt inne på den sørlige delen av halvøya Čižženjárga. Herfra renner elva mot vest gjennom innsjøene Bajit Holvunjávri, Vuolit Holvunjávri og Vaggevatnet, og munner ut i Bugøyfjorden ved grenda Vaggi. Nedbørfeltet domineres av innsjøer, hvorav de største ligger i sideelvene. Fra nord kommer Matsojohka fra Hauktjern, og fra sør Jerestanjohka fra Stuorra Jerestanjávri og Uhcit Jerestanjávri.


== Referanser ==
Uhcit Jerestanjávri

Uhcit Jerestanjávri er en innsjø i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Den ligger sør på halvøya Čižženjárga og har utløp mot vest via ei kort elv til Stuorra Jerestanjávri, og videre til Jerestanjohka, ei sideelv til Vaggeelva.


== Referanser ==
Hauktjern (Sør-Varanger)

Hauktjern (nordsamisk: Fállečievrrajávri) er en innsjø i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Den ligger vest på halvøya Čižženjárga og nordøst for bygda Bugøyfjord. Innsjøen har utløp mot sør via Matsojohka, ei sideelv til Vaggeelva.


== Referanser ==
Haukberget

Haukberget (nordsamisk: Fállenjunnás) er et fjell i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Det ligger nord for bygda Bugøyfjord. Fjellet har en rekke toppunkter, hvorav det høyeste ligger 279 meter over havet.


== Referanser ==
Atle Leikvoll

Atle Leikvoll (født 25. mai 1951) er en norsk diplomat.
Leikvoll er utdannet siviløkonom.
Han har arbeidet i Utenriksdepartementet fra 1992. Han var ekspedisjonssjef i årene 1995 til 1999, før han ble generalkonsul i New York fram til 2003.
Leikvoll jobbet deretter som spesialrådgiver i departementet fra 2003 til 2005, og assisterende utenriksråd fra 2005 til 2011. Da fikk han den sentrale posisjonen som ambassadør til EU i Brussel, der han virket i fire år.
Han ble seniorrådgiver i Utenriksdepartementet i 2015, og fikk i 2017 jobben med å lede Utenriksdepartementetes brexit-team, arbeidsgruppen som følger forhandlingene mellom EU og Storbritannia i forbindelse med den britiske EU-utmeldelsen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Atle Leikvoll i Store norske leksikon
Bertrand Moren

Bertrand Moren (født 26. juni 1976 i Vetroz i Wallis) er en sveitsisk komponist. I 1998 vant han komponistkonkurransen i forbindelse med europamesterskapet for brassband, en bedrift han gjentok i 2009.


== Utvalgte verk ==
The Bandsman's Challenge (1998), for brassband
Dreams (2003), for brassband
Visions, (2009), for brassband


== Referanser ==
Sundvolden Grand Prix 2017

Sundvolden Grand Prix 2017 var den sjuende utgaven av endagsrittet Sundvolden Grand Prix og ble arrangert 6. mai 2017 av Ringerike Sykkelklubb. Rittet var klassifisert som kategori 1.2 av Det internasjonale sykkelforbundet (UCI), og det var også et eget juniorritt.
Løypa for hovedrittet startet ved Sundvolden Hotel og gikk via Åsa, Hesselberg, Busund, Ask, Drolsum, Vikersund, Røine, Egge, Lyngås, Sylling, Røine, Sylling, Skaret, Utvika, Sundvolden Hotel og opp til målgang ved Kleivstua på toppen av Krokkleiva. De siste 4,5 km hadde en gjennomsnittlig stigning på 7,5 %. Juniorene syklet en noe kortere løype der man droppet å gå rundt Steinsfjorden og runden sør for Sylling. Begge løypene var lik de som ble brukt i 2016-utgaven.
Hovedrittet ble vunnet av danske Rasmus Guldhammer, som med det ble den første til å vinne rittet mer enn én gang. Rittet fikk ellers oppmerksomhet for en rekke velt i en sving i nærheten av Egge, der et parti med løs grus førte til problemer for mange av rytterne.


== Resultater ==
Av 171 påmeldte ryttere i hovedrittet startet samtlige, mens 43 fullførte.
I juniorrittet var det 78 påmeldte, 68 som startet og 49 som fullførte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sundvolden Grand Prix 2017 - ProCyclingStats 
Offisielle tidtakerresultater – VotreCourse
Giovanni Domenico Partenio

Giovanni Domenico Partenio (før 1650–1701) var en italiensk sanger, barokk-komponist og kapellmester ved Markusdomen i Venezia. Også navnevarianter som Parteneo, Partenico, Giandomenico, Gian forekommer. 
Partenio var bare sporadisk aktiv som komponist. Det er bevart fem operaer etter ham. I Partenios egen levetid ble musikken hans holdt høyt og han nøt en høy anseelse som korleder, men kvaliteten på Markusdomens musikk-kapell sank under hans ledelse.


== Referanser ==


== Kilder ==
Luigi Collarile: «Giovanni Domenico Partenio», treccani.it. Dizionario Biografico degli Italiani - Volume 81 (2014). 


== Eksterne lenker ==
(de) Liste over sceneverk av Giovanni Domenico Partenio på grunnlag av MGG på Operone
Kamtsjatkas vulkaner

Kamtsjatkas vulkaner er en stor gruppe vulkaner på Kamtsjatkahalvøya i Russland. Elva Kamtsjatkas dalsider er flankert av store vulkanske belter med omtrent 160 vulkaner av ulike typer, 29 av dem er fremdeles aktive.
Mange av vulkanene ble tatt med på UNESCOs  verdensarvliste i 1996. Oppføringen ble utvidet i 2001, og omfatter seks naturreservater på Kamtsjatkahalvøya. Reservatene inneholder en stor artsrikdom, inkludert verdens største kjente utvalg av laksefisk og unike konsentrasjoner av havoter, brunbjørn og kjempehavørn.
Den høyeste vulkanen er Kljutsjevskaja Sopka på 4 750 moh. Dette er den største aktive vulkanen på den nordlige halvkulen. En av de mer slående vulkanene er den vakre Kronotskij, med sin nesten perfekte kjegleform. I sentrum av Kamtsjatka er Eurasias berømte Geysirdal, som ble delvis ødelagt av en massivt jordskred i juni 2007.


== Liste over vulkaner på Kamtsjatka ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Volcanoes in Kamchatka – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Wallentind

Wallentind, også kalt Isvasstinden, er et 940,6 meter høyt fjell på Austvågøya i Hadsel kommune i Nordland. Det ligger sørvest for den vestre enden av Isvatnet og nord for vestenden av Trollfjordvatnet.
Fjellet er oppkalt etter den amerikanske jagerflypiloten Robert D. Wallen, som 30. mars 1987 styrtet og omkom like ved toppen av fjellet. Styrten skal ha skyldtes at en brann i oksygensystemet ombord i A-10-flyet førte til utslipp av kullos (karbonmonoksid), som gjorde at piloten mistet bevisstheten. Noen av redningsmannskapene som berget vrakdelene og levningene av piloten, foreslo i etterkant av ulykken å oppkalle fjellet etter piloten.


== Referanser ==
Yemaneberhan Crippa

Yemaneberhan Crippa (født 15. oktober 1996 i Wollo) er en etiopiskfødt friidrettsutøver som representerer Italia. Han har to individuelle EM-gull i terrengløp som junior, og vant 5000 meter under U23-EM i friidrett 2017.


== Idrettskarriere ==
Crippa fikk bronse i lagkonkurransen for junior under EM i terrengløp 2013, og under EM i terrengløp 2014 fikk han gull både individuelt og i lagkonkurransen. Han fikk bronse på 5000 meter under junior-EM i friidrett 2015, og vant juniorklassen under EM i terrengløp 2015. I 2016 kom han på tredjeplass i U23-klassen under EM i terrengløp 2016.
Under U23-EM i friidrett 2017 i Bydgoszcz vant han 5000 meter.
I 2021 representerte Crippa Italia på øvelsen 10 000 meter under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo, og kom på 11. plass.  Han deltok også på 5 000 meter under lekene der han løp forsøksheat, men kvalifiserte seg ikke til finalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yemaneberhan Crippa – Olympics.com 
(en) Yemaneberhan Crippa – Olympedia 
(en) Yemaneberhan Crippa – World Athletics 
(it) Yemaneberhan Crippa – FIDAL 
(en) Yemaneberhan Crippa – Diamond League 
(en) Yemaneberhan Crippa – TheSports.org
Ringerike Grand Prix 2011

Ringerike Grand Prix 2011 var den 36. utgaven av Ringerike Grand Prix og ble arrangert 8. mai 2011 av Ringerike Sykkelklubb. Siden Tour of Norway overtok rittets plass i rittkalenderen som etapperitt, ble det fra og med 2011 arrangert som et endagsritt med start og målgang på Hønefoss, og fikk også et tilhørende ritt for juniorene i de samme løypene.
Hovedrittet ble vunnet av Gabriel Rasch foran danske Michael Rasmussen. I juniorrittet var Kristian Myrestøl Johansson fra Grimstad Sykleklubb først over målstreken.


== Resultater ==
Av 117 startende ryttere i hovedrittet var det 67 som fullførte.
I juniorrittet var det 55 som startet og 47 som fullførte.


== Referanser ==
Ringerike Grand Prix 2012

Ringerike Grand Prix 2012 var den 37. utgaven av Ringerike Grand Prix og ble arrangert 6. mai 2012 av Ringerike Sykkelklubb.
Hovedrittet ble vunnet av danske Michael Rasmussen. I juniorrittet var Fridtjof Røinås fra Grimstad Sykleklubb først over målstreken.


== Resultater ==
Av 148 påmeldte ryttere i hovedrittet var det 119 som startet og 45 som fullførte.
I juniorrittet var det 89 påmeldte, 79 som startet og 53 som fullførte.


== Referanser ==
Quenangen Mining Association

Quenangen Mining Association var et engelsk industriforetak som drev kobbergruver i Kvænangen på 1800-tallet.


== Bakgrunn ==
Omkring 1826 (ulike kilder oppgir ulike årstall) startet engelskmennene John Rice Crowe og Henry Dick Woodfall et selskap for å drive utvinning av kobbermalm i Alta. Dette selskapet ble gitt navnet Alten Copper Works og senere omdøpt til Kåfjord kobberverk.John Rice Crowe (ca. 1795-1870) hadde startet handelvirksomhet i Hammerfest rundt år 1820.Den 17. mai 1827 undertegnet reindriftssamen Maret Aslaksdatter en kontrakt der hun overførte til John Rice Crowe retten til å utnytte kobbermalmforekomstene hun hadde funnet i Kåfjorden ved Alta. Selgeren fikk 50 våg russemel som vederlag.


== Gruvedriften i Kvænangen ==
Ikke lenge etter oppstarten i Alta begynte John Rice Crowe å interessere seg for malmforekomstene i Kvænangen. Så tidlig som i 1743 hadde det blitt rapportert funn av kobbermalm i Kvænangen, men ingen hadde tatt skritt for å drive næringsvirksomhet på grunnlag av funnene.
John Rice Crowe stiftet sammen med kjøpmenn fra Hammerfest og Tromsø selskapet «The Quenangen Mining Association» for å drive gruvedrift i Kvænangen. Rundt 1827 startet de å undersøke malmforekomstene, og undersøkelsene fortsatte i mange år. Først i 1840 ble det full gruvedrift i Kvænangen, med utgangspunkt i Kjækan. 
Det ble etablert flere gruver i Kvænangen; de største var Edwards gruve og Cedars gruve. Edvards gruve var den første som ble åpnet. Den lå ved Kjækanelva, noen få kilometer fra sjøen. Selskapet bygget arbeiderboliger på Kjækan. Da det ble funnet kobbermalm lenger opp i fjellet, ved Badderelva, ble det anlagt nye gruver der. Det var for langt for arbeiderne å dra opp og ned hver dag, så Quenangen Mining Association bygget midlertidige boliger for arbeiderne nær de nye gruvene, og innførte fem-dagers arbeidsuker slik at arbeiderne skulle kunne besøke familiene nede i dalen i helgene.Imidlertid falt kobberprisene på verdensmarkedet, og The Quenangen Mining Association fikk økonomiske problemer. På slutten av 1840-tallet solgte selskapet gruvene i Kvænangen til Kåfjord-verket, men Kvænangen-verket bestod som selvstendig næringsenhet frem til 1857. Da ble de to verkene formelt slått sammen til ett selskap.


== Ettertid ==
Alta-verket som Kvænangen-gruvene var en del av, ble slått sammen med Sulitjelma Aktiebolag i 1896. Deretter ble det gamle handelsstedet Badderen sentrum for fornyet virksomhet i bergverksdriften i Kvænangen. Fra Badderen ble det bygd malmkai og anlagt vei til gruvene. Det ble også satt opp telefonledning.


== Referanser ==
Ringerike Grand Prix 2013

Ringerike Grand Prix 2013 var den 38. utgaven av Ringerike Grand Prix og ble arrangert 5. mai 2013 av Ringerike Sykkelklubb. Rittet var klassifisert som kategori 1.2 av Det internasjonale sykkelforbundet (UCI).
Hovedrittet ble vunnet av Reidar Borgersen. I juniorrittet var Lucas Eriksson fra Falköpings Cykelklubb først over målstreken.


== Resultater ==
Av 174 påmeldte ryttere i hovedrittet startet samtlige og 39 fullførte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ringerike Grand Prix 2013 - ProCyclingStats 
Offisielle tidtakerresultater – VotreCourse