jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Fairey Aviation Company

Fairey Aviation Company Limited var en britisk flyprodusent som eksisterte i første halvdel av 1900-tallet. Selskapet hadde sine baser i Hayes,  London,  Heaton Chapel og  Manchester. Selskapet var kjent for bygging av et stort antall viktige militærfly, inklusive the Fairey III familien, Swordfish, Fairey Firefly og Gannet. Det var sterkt tilstedeværende i forbindelse med marinens fly for hangarskip, men bygde også  bombefly for RAF.]
Etter andre verdenskrig gikk man over til andre mekaniske produkter og båtbygging. Flyproduksjonen ble tatt over av Westland Aircraft i 1960. 
Som følge av en serie med sammenslutninger og overføringer er den viktigste etterfølger  WFEL (tidligere Williams Fairey Engineering Limited) som bygger mobile og flyttbare broer. 
Et notabelt Hayes-bygget fly sent på 1930-tallet, og under andre verdenskrig var Swordfish. I 1957, bygde de prototypen til Fairey Rotodyne, et vertikal takeoff fly (VTO) ble bygget av Hayes. Etter sammenslutningen med Westland Helicopters, ble det bygget helikoptre slike som Westland Wasp ble produsert hos Hayes på 1960-tallet.


== Liste over bygde flytyper ==
År for første flyvning i parentes

Fairey Hamble Baby – 1917
Fairey F.2 – 1917
Fairey Campania – 1917
Fairey III – large biplane family, starting late 1917
Fairey N.9 – 1917
Fairey Pintail – 1920
Fairey Flycatcher – biplane fighter, 1922
Fairey N.4 – 1923
Fairey Fawn – 1923
Fairey Firefly I – 1925
Fairey Fremantle – long range seaplane 1925
Fairey Ferret – 1925
Fairey Fox – biplane bomber, 1925
Fairey Long-range Monoplane – 1928
Fairey Firefly II – 1929
Fairey Fleetwing – 1929
Fairey Seal – biplane torpedo bomber, reconnaissance floatplane, 1930
Fairey Gordon – 1931
Fairey G.4/31 – general purpose 1934
Fairey FC1 commercial airliner
Fairey S.9/30 – 1934
Fairey Swordfish – biplane torpedo bomber, 1934
Fairey Fantôme – single-seat fighter 1935
Fairey Hendon – monoplane night bomber 1935
Fairey Battle – light bomber, 1936
Fairey Seafox – reconnaissance floatplane, 1936
Fairey P.4/34 – 1937
Fairey Fulmar – carrier-borne fighter, 1940
Fairey Albacore – carrier-borne biplane torpedo bomber, 1938
Fairey Barracuda – carrier-borne divebomber/torpedo bomber, 1940
Fairey Firefly – carrier-borne fighter, 1941
Fairey Spearfish – divebomber, 1945
Fairey FB-1 Gyrodyne – gyrodyne (autogyro/compound helicopter) 1947
Fairey Jet Gyrodyne – gyrodyne 1954
Fairey Primer – trainer 1948
Fairey Gannet – carrier-borne ASW (later AEW) aircraft, 1949
Fairey Gannet AEW.3 - carrier-borne AEW aircraft
Fairey F.D.1 – experimental delta wing 1950
Fairey F.D.2 – record-setting delta-wing, 1954
Fairey Ultra-light Helicopter (1955)
Fairey Rotodyne – autogyro/compound helicopter 1957


== Referanser ==
Alexander Killorn

Alexander «Alex» Killorn (født 14. september 1989), er en canadisk ishockeyspiller for Tampa Bay Lightning i NHL.
Han ble draftet i tredje runden i NHL Entry Draft i 2007 av Tampa Bay Lightning som 77. spilleren totalt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alexander Killorn – National Hockey League (NHL) 
(en) Alexander Killorn – Eurohockey.com 
(en) Alexander Killorn – Hockeydb.com 
(en) Alexander Killorn – Hockey-Reference.com 
(en) Alexander Killorn – Eliteprospects.com
Brandon Saad

Brandon Saad (født 27. oktober 1992), er en amerikansk ishockeyspiller for Chicago Blackhawks i NHL. Han har tidligere spilt for Columbus Blue Jackets.
Han ble draftet i den andre runden i NHL Entry Draft 2011 av Chicago Blackhawks som 43. spilleren totalt.
Han har vunnet Stanley Cup sammen med Chicago to ganger, 2013 og 2015.
Han spilte sine første år i NHL med Chicago Blackhawks, før han ble byttet til Columbus Blue Jackets 2015. 23. juni 2017 ble han tradet tilbake til Chicago Blackhawks i bytte mot Artemi Panarin.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Brandon Saad – National Hockey League (NHL) 
(en) Brandon Saad – Eurohockey.com 
(en) Brandon Saad – Hockeydb.com 
(en) Brandon Saad – Hockey-Reference.com 
(en) Brandon Saad – Legends of Hockey 
(en) Brandon Saad – Eliteprospects.com
Karantenehavn (Bergen)

Karantenehavner i og utenfor Bergen ble etablert omkring 1830 for å hindre at byens befolkning ble smittet. En karantenehavn er en havn hvor skip med smittsomme sykdommer om bord tidligere ble satt i karantene.


== Historie ==
Flere store epidemier kom til Bergen sjøveien og for å hindre at byens befolkning ble smittet ble det omkring 1830 etablert en karantenehavn i Nyhavn i Sandviken. Karantenehavnen ble utstyrt med egen losseplass, pakkhus og 10–14 sykesenger. Denne havnen lå likevel for nær byen, derfor ble den på 1890-tallet flyttet til Askøy utenfor Bergen.
Fra 1848 var det karantenekommisjonen som hadde ansvar for å undersøke helseforholdene om bord i ankomne skip med smitte om bord, og om nødvendig legge fartøyet i karantene. Et skip med smitte om bord hadde plikt til å melde fra om dette ved å heise et gult, internasjonalt skipsflagg, et karanteneflagg.
Karantenekommisjonen var sammensatt av en fra magistraten, en lege, en tolloffiser og en sjøkyndig person. Sistnevnte var den som skulle anvise plass i karantenehavnen. Karantenekommisjonen ble avløst av sunnhetskommisjonen i 1909 (som skiftet navn til helserådet i 1912).
Ifølge reglement om karantenevesenet av 1. mars 1848 § 2, skulle det føres en fortegnelse over skip som ble undersøkt for smitte, med opplysninger om tiltak, hvilke sykdom og hvilke tiltak som ble gjennomført. Derfor ble det ført karantenebøker, som i dag er oppbevart ved Bergen Byarkiv, for perioden 1870-1910. Tilsvarende bøker finnes også i havnevesenets arkiv for perioden 1909-1935. Karantenebøkene ble ført kronologisk og gir opplysninger om skipets navn, skipper, drektighet, når ankommet, fra hvor, antall mannskap og passasjerer, om legeundersøkelse er foretatt og om sykdom er funnet, om skipet er satt i karantene, samt eventuelle merknader.
I nyere tid brukes ikke karantenehavner, pasienter med farlige smittsomme sykdommer blir i stedet lagt i isolat på et sykehus.


== Se også ==
Odderøya
Natvigs Minde


== Kilder ==
Artikkel om karantenehavn av Ragnhild Botheim, oppslagsverket oVe, Bergen Byarkiv
Artikkel om karantenekommisjonen av Ragnhild Botheim, oppslagsverket oVe, Bergen Byarkiv
Karantenekommisjon

Karantenekommisjoner  ble opprettet i sjøfartsbyene med skipsfart fra andre land på 1700-tallet. Oppgavene til kommisjonen var å hindre spredning av smittsomme og epidemiske sykdommer som kom via sjøveien.


== Historie ==
Epidemier som oppstod i andre land kom gjerne til Norge via sjøveien, med skip hvor mannskap og passasjerer var syke. Etter forordning av 8. februar 1805 ble det opprettet karantenekommisjoner i alle sjøfartsbyer hvor en jevnlig hadde skip fra fremmede land i havnen. Kommisjonene skulle iverksette og administrere nødvendige tiltak ved epidemier, og var sammensatt av en fra magistraten, en lege, en tolloffiser og en sjøkyndig person. Karantenekommisjonen kunne beordre skip i isolasjon eller karantene ved epidemier, som blant annet kopper, tyfus, tyfoidfeber og kolera.
Ved alvorlige epidemier kom kommisjonen sammen og administrerte hjelpearbeidet. Når epidemien var over ble kommisjonen oppløst. Ved sunnhetsloven av 16. mai 1860 ble byene pålagt å opprette en fast sunnhetskommisjon, og karantenekommisjonen ble lagt inn under sunnhetskommisjonen. Når sunnhetskommisjonen behandlet karantenesaker, skulle den utvides med en tolloffiser og en sjødyktig person. Ved slike situasjoner stod karanteneloven over sunnhetsloven, og isolasjonbestemmelsene ble skjerpet, blant annet ble de syke pliktige til å la seg isolere dersom kommisjonen ønsket det.
Bestemmelsene ble opphevet ved lov av 17. juni 1909 om foranstaltninger mot innførsel av smittsomme sykdommer. Karantenebestemmelsene er i dag innlemmet i forskrift av 27. juli 1956 for hygieniske forhold ombord i fartøyer, samt i smittevernloven av 5. august 1994. Politi, skipskontroll, havnevesen, tollvesen, næringsmiddeltilsyn, veterinærvesen og andre myndigheter plikter etter smittevernloven å bistå ved gjennomføringen av eventuelle smitteverntiltak.


== Se også ==
Karantenehavn (Bergen)
Karantenedireksjonen


== Kilder ==
Artikkel om karantenekommisjon av Ragnhild Botheim, oppslagsverket oVe, Bergen Byarkiv.
White Waltham Airfield

White Waltham Airfield (ICAO: EGLM) er en operativ flyplass for generell aviation, beliggende i White Waltham, 3.7 km. sydvest for Maidenhead i Windsor and Maidenhead i Berkshire, England. Den store gressbelagte flyplass er best kjent og assosieres med Air Transport Auxiliary fra 1940 til 1945, men den har også en betydelig historie i før-krigstidens øvelsesflyvning. Krigstidens og etterkrigstidens bruk av RAFs til et testsenter av Fairey- og Westland-fabrikkene. Midt på 1950-tallet var den hovedkvarteret for  RAFs Home Command. Den er nå i privat eie og er hjemstedet for Storbritannias største flyklubb, West London Aero Club.


== Operativ historie ==
Flyplassen ble tatt i bruk i 1928 da de Havillands familie kjøpte  en gresslette til bruk for selskapets flyskole, Havilland Flying School. I 1938 ble plassen tatt over av regjeringen og under andre verdenskrig ble den basen til  Air Transport Auxiliary fra organisasjonen ble opprettet tidlig i 1940 til den ble avviklet 30. november 1945..  ATA  arrangerte en storslått forestilling på White Waltham den 29. september 1945 som ble åpnet av Lord Beaverbrook og  som kunne fremvise en minneverdig utstilling av allierte og tyske fly, inklusive en Seafire Mk45. Etter krigen ble plassen også brukt av Fairey Aviation og senere Westland Helicopters som monterte og testet fly bygget ved deres fabikk i Hayes. Dette omfattet Fairey FB-1 Gyrodyne (1947), Fairey Jet Gyrodyne (1954), Fairey Ultralight (1955), Fairey Rotodyne (1957) og Westland Scout (1960) samt Westland Wasp (1962). Prototypen til Fairey Gannet ble først fløyet fra Aldermaston, men produksjonen av fly ble fullført og først fløyet fra White Waltham. Et eksemplar er for tiden lagret på plassen.
Prins Philip, Hertugen av Edinburgh lærte å fly på White Waltham i 1952, da han fløy en de Havilland Chipmunk.Plassen ble under  RAFs kontroll frem til 1982, da den ble kjøpt av nåværende eiere. Frem til 2007 var den base for Thames Valley & Chiltern Air Ambulances helikoptre.


== Referanser ==
Montreal Maroons

Montreal Maroons (offisielt navn: Montreal Professional Hockey Club) var et profesjonelt ishockeylag i NHL fra sesongen 1924–25 til 1937–38. Laget vant Stanley Cup i både 1926 og 1935. De var det siste av lagene som ikke hadde vært en del av Original Six som vant Stanley Cup fram til Philadelphia Flyers, som kom med i NHL i 1967 vant i 1974. Navnet Maroons var en henvisning til lagets farge (maroon=vinrød).
Laget henvendte seg opprinnelig til den engelsktalende befolkningen i Montreal, og de delte arena med Montreal Canadiens, som henvendte seg til byens fransktalende befolkning. Etter hvert fikk de to lagene det samme eierskapet. Dette var første gang siden 1918, da Montreal Wanderers ble lagt ned, at Montreal hadde to lag. I 1924 ble Maroons en ny hall, Montreal Forum. Laget var i sin tid et av de fremste i NHL.

Økonomiske vanskeligheter under Den store depresjonen gjorde at laget måtte trekke seg fra spill i 1938. Til tross for store anstrengelse for å få laget i gang igjen, ble det formelt lagt ned i 1947, og etterlot Canadiens som eneste lag i Montreal. Etter at Maroons ble lagt ned, og ikke noe NHL-lag som har vunnet Stanley Cup blitt lagt ned eller flyttet.
12 av lagets spillere ble tatt opp i Hocket all of Fame.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Montreal Maroons – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Omtale på sportsecyclopedia.com
Skjerjavasshovden

Skjerjavasshovden er et fjell like sør for Skjerjavatnet i Stølsheimen nordøst i Vaksdal kommune i Hordaland. Toppen er det høyeste punktet i Vaksdal.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Hiking in Hordaland, Skjerjavasshovden - turbeskrivelse og bilder». Westcoastpeaks.com. Besøkt 11. juni 2015.
Viva la Vom

Viva la Vom er et musikkalbum av bandet Vom utgitt i 2010 på Duplex Records (GTDCD 6014).


== Sporliste ==
"Majo"
"Mr. Right"
"Chef! Chef! Chef!"
"The Power Ballad"
"Hvorfor Er Du (Så Jævla Kjekk Og Pen? Likte Deg Bedre Når Du Var Stygg)"
"Ditto"
"Error"
"Pizzawheel"
"Beefburgerbaby"
"Jack D"
"Sette Fyr På Grillen"


== Singler ==
"Chef! Chef! Chef!" (Duplex Records 2010, GTDS 115)


== Referanser ==
Takk for maten den var god, her er plate nummer 2

Takk for maten den var god, her er plate nummer 2 er et musikkalbum av bandet Vom utgitt av Duplex Records 28. mars 2014.


== Sporliste ==
«KJØTT»
«Chili Con Carne Det Tar Jeg Så Gjarne»
«Har Du Våkna Opp Og Hata Deg Sjæl?»
«Alle Vil Ha Fløte I Sausen»
«Fy Faen (Du Gifta Deg Med En Annen)»
«Sterkere Skyts»
«Biff Og Blod»
«Han Er Verdens Beste Kake»
«FØR JEG DØR»
«0355»
Liste over olympiske medaljevinnere i bueskyting

Liste over olympiske medaljevinnere i bueskyting inneholder samtlige bueskyttere som har tatt en olympisk medalje i bueskyting.


== Nåværende program ==


=== Menn ===


==== Individuelt ====


==== Lag ====


=== Kvinner ===


==== Individuelt ====


==== Lag ====


== Tidligere øvelser ==


=== 1900 Paris ===


=== 1904 St. Louis ===


==== Menn ====


==== Kvinner ====


=== 1908 London ===


==== Menn ====


==== Kvinner ====


=== 1920 Antwerp ===


== Utøvere ==
Utøvere med flest medaljer¨


== Eksterne lenker ==
(en) Archery at the Olympics – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
International Olympic Committee results database
La Casilla

La Casilla er en by i Flores-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har 181 innbyggere.


== Historie ==
Byen ble grunnlagt i 5. januar 1995.


== Befolkning ==
La Casilla har 181 innbyggere (beregning 2011).
Kilde:


== Transport ==
 Ruta 23 Francisco Espínola forbinder La Casilla med  San José i sør.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart over La Casilla
Ryen (Kristiansand)

Ryen er ei grend i Kristiansand kommune, tidligere Tveit i Vest-Agder fylke.  Riksvei 41 passerer Ryen mellom avkjøring til Kjevik flyplass og Tveit kirke .  Fylkesvei 453 til Ålefjær starter/ender i Ryen.  Det tidligere herredshuset i Tveit ligger i Ryen.
DS «Belridge»

DS «Belridge» var det første norske handelsskipet som ble torpedert under første verdenskrig.Den 4. februar 1915 er Wilhelm Wilhelmsens DS «Belridge», under kaptein Ole O. Olsen fra Nøtterøy, på vei til Amsterdam lastet med 9 145 tonn med parafin fra New Orleans. Natt til fredag den 19. februar blir skipet truffet av en tysk torpedo i baugen. Skipet begynte så å synke i Den engelske kanal, nær Folkestone, og mannskapet på 40 gikk ut i livbåtene. Skipets los, som var fra England, kom seg med 17 mann til en ankerligger. Etter dette vendte de tilbake til «Belridge», grunnet at de øvrige 22 i mannskapet hadde gått ombord igjen og brakt skipet til anker ved The Downs. Man oppdaget siden en del av en tysk torpedo i baugen. Alle i mannskapet overlevde, og skipet kom seg velberget til havn uten å synke.


== Se også ==
Uinnskrenket ubåtkrig
Norge under første verdenskrig


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilde av det torpederte skroget
Lysingen

Lysingen er et fjell nord for Ursfjorden i Sømna kommune i Nordland. Toppen er det høyeste punktet i Sømna kommune og på hele Sømna-halvøya. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Sømna, turmuligheter». Brønnøysund Turlag. Besøkt 11. juni 2015. 
«Norwegian mountains, Lysingen, 648 m». westcoastpeaks.com. Besøkt 11. juni 2015.
Nissewaard

Nissewaard er en kommune i Nederland i provinsen Zuid-Holland. Kommunen ble til etter en sammenslåing av kommunene Spijkenisse og Bernisse i 2015. Byene Geervliet og Heenvliet ligger i kommunen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(nl) Offisielt nettsted 
(en) Nissewaard – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Filip Pettersson

Filip Pettersson (født 1991 i Tranås) er en profesjonell ishockeyspiller som spiller for Kongsvinger Knights sitt A-lag.
Eldåhøgda

Eldåhøgda er et fjell mellom Gudbrandsdalen og Østerdalen sørvest for Imsdalen. Toppen danner grensepunkt mellom kommunene Øyer, Ringebu og Stor-Elvdal. Fjellet har en høyde på 1 232 meter over havet, og toppen er det høyeste punktet i Øyer kommune.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Eldåhøgda». World Wide Vikings. Arkivert fra originalen 13. juni 2015. Besøkt 11. juni 2015.
Hennes egen sønn

Hennes egen sønn (originaltittel: To Each His Own) er en amerikansk dramafilm fra 1946, regissert av Mitchell Leisen og produsert av Paramount Pictures. I hovedrollene spiller Olivia de Havilland, Mary Anderson og John Lund. Filmen handler om en ung, ugift kvinne som må adoptere bort barnet sitt. Hun prøver uten hell å få sønnen sin tilbake. Manus er skrevet av Charles Brackett og Jacques Théry.
De Havilland vant Oscar for beste kvinnelige hovedrolle, mens Brackett ble nominert til Oscar for beste historie.


== Handling ==
Jody kommer fra en liten amerikansk by, kalt Piersen Falls. Både Alex Piersen og en omreisende selger Mac Tilton ønsker å gifte seg ned henne, men hun avslår begge to. En skuffet Alex gifter seg deretter med Corinne. Når kjekk, ung pilot og kaptein fra US Army, Bart Cosgrove, kommer til området, blir han og Jody raskt forelsket. Etter at hun får vite at Bart ble drept i krigen, føder hun en sønn i 1919. Sønnen får navnet Gregory, som blir adoptert vekk rett etter fødse. Jodys far dør og tvinger henne til å selge familiens butikk. Når Jody ber om å bli sykepleier for Griggsy, avviser Corinne henne.
Jody flytter til New York City, og får en jobb for Mac. Men arbeidsplassen blir snart raidet av politiet. Jody overtaler mac til å produsere en ny kosmetisk krem. Dette bygger etter hvert opp til en blomstrende virksomhet, og de blir rike. I 1924 tvinger hun Corinne til å gi henne Gregory ved å true med å blokkere et sårt tiltrengt bank-lån for Alex sin sviktende virksomhet. Etter to måneder har imidlertid fire-åringen fremdeles kraftig hjemlengsel. Jody velger å gi opp, og sender gutten tilbake til Corinne.


== Medvirkende ==


== Priser og nominasjoner ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hennes egen sønn på Internet Movie Database 
(sv) Hennes egen sønn i Svensk Filmdatabas 
(da) Hennes egen sønn i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Hennes egen sønn på Allociné 
(nl) Hennes egen sønn på MovieMeter 
(en) Hennes egen sønn på AllMovie 
(en) Hennes egen sønn på Turner Classic Movies 
(en) Hennes egen sønn på Rotten Tomatoes
Jøronnatten

Jøronnatten er en fjelltopp på Lifjell i Telemark. Det har en høyde på 1 275 meter over havet. Toppen danner grensepunkt mellom kommunene Notodden, Bø og Seljord, og er det høyeste punktet i Bø kommune. Det høyeste punktet på hele Lifjell ligger imidlertid sju kilometer lengre nordvest, nemlig Røysdalsnuten på 1 291 moh.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Topptur til Jøronnatten». Ut.no. Besøkt 11. juni 2015.
Brynjulf Handgaard

Brynjulf Handgaard (født 10. mars 1949 på Lillehammer) er en norsk journalist, redaktør, fagbokforfatter og innholdsutvikler i NRK. Nå professor emeritus ved TV-fagene på Høgskolen i Innlandet. 
Handgaard begynte som lokalavisjournalist. Han har studert statsvitenskap, norsk og historie ved UiO og UiB. Han var radio- og fjernsynsjournalist i NRK 1977–1988 og ansatt ved Fjernsynsregistudiet på Høgskolen i Lillehammer 1988–1990. Han var distriktsredaktør ved NRK Oppland 1990–2001 og hadde diverse prosjektlederjobber og drev redaksjonelt utviklingsarbeid i NRKs distrikts- og nyhetsdivisjon 2002–2007. Handgaard ledet i flere år NRKs språkutvalg. Han var nasjonal koordinator for Circom (European Association of Regional Television) (2001–2004) og for INPUT (International PUblic Television) (2004–2005). I årene 2008 – 2018 arbeidet han som program- og innholdsutvikler i NRK og i 2017 – 2021 som professor ved TV-fagene på Høgskolen i Innlandet. Han har gjennom flere år undervist og holdt kurs i intervjuteknikk, programledelse og historiefortelling.


== Bibliografi ==
1974 Fremad og aldri glemme. Ei bok om norsk historie (som tegneserie). Medforfatter. Pax forlag
1977 Arbeiderbevegelsen i Lillehammer 1850-1940. Sammen med Tore Pryser. ODH Skriftserie
1991 Om dokumentar og reportasje.  Undervisningskompendium for mediestudenter Oppland distriktshøgskole.  NAVF-rapport
2006 Revisjonsintervjuet. Manual for Riksrevisjonen
2008 Intervjuteknikk for journalister. Gyldendal Akademisk
2013 Journalistikk – en innføring. Sammen med Anne Hege Simonsen Steen Stensen. Gyldendal Akademisk.
2020 Historiefortelling på digitale plattformer. Cappelen Damm AkademiskHandgaard har skrevet en rekke artikler om journalistikk, språk og lokalhistorie.


== Eksterne lenker ==
 Wikiquote: Brynjulf Handgaard – sitater
Gyldendals forfatterbeskrivelse
Riksrevisjonens veileder i intervjuteknikk
Norske valgsendinger gjennom 50 år
For oversikt lokalhistoriske artikler se bl.a. fra s. 42
Odd Fjordholm

Odd Anker Fjordholm (1918–2005) var en norsk maler, illustratør og heraldiker.


== Liv og karriere ==
Odd Fjordholm var sønn av Conrad Lind Fjordholm (1885–1972) og Ragnhild Solveig Corneliussen (1893–1925). Faren hadde studert hos Axel Revold, og Fjordholm vokste opp i et kunstinteressert miljø.
Han studerte ved Statens håndverks- og kunstindustriskole i 1938–1941 og 1943–1944. Lærere her var blant andre Finn Faaborg, Halfdan Arneberg,  Olaf Willums og Karl Høgberg. I 1941 og 1945–1946 studerte han med Jean Heiberg ved  Statens Kunstakademi og ved Det Illegale Akademi. Han foretok gjennom årene en rekke studiereiser i Europa.
I 1948 giftet Odd Fjordholm seg med pianisten Marion Henrikke Fossum (1917–1990); sammen fikk de en datter.
Fjordholm debuterte på Høstutstillingen i 1945 og fikk også antatt arbeider i 1947, 1948, 1950, 1951, 1952 og 1954. Han var representert på Statens vandreutstilling i 1950 og i første halvdel av 1950-tallet på flere utstillinger i Stockholm, Gøteborg og København. Han hadde separatutstillinger i Kunstnerforbundet i Oslo 1951, Tønsberg Kunstforening 1953 og Kredittkassens Kunstforening 1957. 
På midten av 1950-tallet innstilte Fjordholm malervirksomheten av økonomiske årsaker. Han fikk et vikariat i frihåndstegning ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole i 1956–1957 og arbeidet som frilance illustratør, eksempelvis utformet han bokomslag og vignetter, illustrerte læreverk og julehefter, laget illustrasjoner for dagspressen og utførte heraldiske oppgaver. 
I 1966 fikk en stilling som preparant ved Riksarkivet og begynte å male igjen. I 1972 ble han teknisk konservator i Riksarkivet.
Fjordholm fikk i 1949 Statens Kunstnerstipend og fra 1978 Statens garantiinntekt for kunstnere.


== Stil ==
Fjordholm ble tidlig sterkt inspirert av naturen på Helgelandskysten, og store deler av den frie produksjonen hans er preget av denne inspirasjonskilden. I de tidlige verkene var mennesker i natur og arbeid et mye brukt motiv, og innflytelse fra Akademiet kan spores, og spesielt fra Alf Hartmann. I denne tidlige perioden var han dessuten opptatt av formale problemer.
Fjordholm brukte perspektiv og valører for å danne et lys-rom i sine bilder, og et sentralt tema er å skape bevegelse og rytme, understreket ved at formene gjentas og forsterkes gjennom fargebruken. Naturmotivene behandlet han etterhvert friere og mer abstrahert.


== Verk ==
Odd Anker Fjordholm, Karl Högbergs dekorasjoner i spisesalen på Grorud Jernvarefabrikk, Folkekunst, Oslo 1949, hefte 2–3, s. 320–23 (ill.)
Odd Anker Fjordholm: Sant vitne er jeg..., Historisk Tidsskrift, Oslo 1973
Herman L. Løvenskiold, Odd Fjordholm (ill.): Heraldisk nøkkel, Universitetsforlaget, Oslo 1978, 287 sider, ISBN 82-00-01697-8


== Litteratur ==
Illustrert Norsk kunstnerleksikon, Oslo, 1956
Revold, R., Norges billedkunst i det 19. og 20. århundre, Oslo, 1953, bind. 2, s. 304


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Are Bjærke: Odd Fjordholm, Norsk kunstnerleksikon