jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Raul Mihai Popa

Raul Mihai Popa (født 9. november 1997) er en rumensk langrennsløper.
Han deltok for landet sitt under Ski-VM 2017 i Lahtis, der han ble nummer 63 på sprinten.Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble han nummer 47 på sprinten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Raul Mihai Popa – Olympedia 
(en) Raul Mihai Popa – FIS (langrenn)
Mikhail Kuklin

Mikhail Kuklin (født 2. november 1987) er en russisk langrennsløper.
Han deltok for landet sitt under Ski-VM 2017 i Lahtis, der han ble nummer 34 på sprinten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mikhail Kuklin – FIS (langrenn)
Jurij Astapenka

Jurij Astapenka (født 10. oktober 1990) er en belarusisk langrennsløper.
Han deltok for landet sitt i Ski-VM 2017 i Lahtis, der han ble nummer 39 på sprinten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jurij Astapenka – Olympedia 
(en) Jurij Astapenka – FIS (langrenn)
Michal Novák

Michal Novak (født 26. oktober 1996) er en tsjekkisk langrennsløper.
Han deltok for landet sitt under Ski-VM 2017 i Lahtis, der han ble nummer 44 på sprinten.Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble han nummer 50 på 15 kilometer klassisk intervallstart.
Hans beste plassering i verdenscupen er en 4. plass på sprinten i Val Müstair i Tour de Ski i 2022/2023. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Michal Novák – Olympedia 
(cz) Michal Novák – Tsjekkias olympiske komité 
(en) Michal Novák – FIS (langrenn)
Mathias de Tonsberg

Mathias de Tonsberg også Mats de Tonsberg (født 1638 i Tønsberg, død ca. 1704/1705 i Bergen) var en norsk embets-og forretningsmann. 
Han gjennomførte studier ved Københavns Universitet og dro deretter på studiereise i utlandet. Han var 
sekretær ved Danske Kancelli fra 1665 til 1668, og sekretær hos Stattholderen i Norge fra 1668.Fra 1679 til 1695 var han amtmann i Buskerud. Han var assistensråd ved Overhoffretten fra 1684 til 1692, og ble justitiarius  i 1691. Fra 1694 til 1700 var han amtmann i Nedenes og Bamble og stiftamtmann i Kristiansand. I 1704 ble han stiftamtmann i Bergen, og samme år ble han også medlem av Slottsloven.


== Familie ==
de Tonsberg var sønn av borgermester i Tønsberg og senere kongelig kommissær Anders Madsen og Karen Olufsdatter Stranger. 
Han giftet seg den 10. juli 1671 med Anna Cathrine Mechlenburg (1649–1745), datter av landkommissær og assessor Willum Mechlenburg og Isabella de Brier. Sønnen Vilhelm de Tonsberg (1680–1731) ble stiftamtmann i Bergen og Akershus, datteren Elisabeth de Tonsberg ble gift med amtmann Niels Werenskiold.


== Referanser ==
Leif Børresen

Leif Giverholt Børresen (født 16. januar 1909 i Larvik, død 25. oktober 1990 i Odense) var en norsk-dansk fotballspiller (angrep). Han flyttet til Odense i Danmark i 1932 og ble dansk statsborger i 1948.
Børresen tilhørte først IF Fram i Larvik og deretter Boldklubben 1909 i Odense. Han spilte på det norske herrelandslaget i fotball i landskampen mot Finland 6. september 1931. Kampen endte 4-4 og Børresen scoret det siste målet.


== Kilder ==


== Eksterne lenker ==
(en) Leif Børresen – WorldFootball.net 
(en) Leif Børresen – EU-Football.info 
(no) Leif Børresen – Norges Fotballforbund
Paracorythoderus

Paracorythoderus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Små, sylindriske biller.


== Levevis ==
Artene er knyttet til termitter, muligens bare i slekten Odontotermes. De eter trolig på soppen som termittene dyrker i tuene sine.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselbiller, Aphodiinae Leach, 1815
Stammen Corythoderini Schmidt, 1910 – ikke i Europa
Slekten Paracorythoderus  Wasmann, 1918
Paracorythoderus casperi (Kolbe, 1909)
Paracorythoderus endroedyi Endrödi, 1991
Paracorythoderus marshalli (Brauns, 1900)
Paracorythoderus ridens Tangelder & Krikken, 1982


== Kilder ==
Maruyama, M. (2012) A new genus and species of flightless, microphthalmic Corythoderini (Coleoptera: Scarabaeidae: Aphodiinae) from Cambodia, associated with Macrotermes termites. Zootaxa 3555: 83-88. [1]
biolib.cz - Oversikt over stammer og slekter


== Eksterne lenker ==
(en) Paracorythoderus i Encyclopedia of Life 
(en) Paracorythoderus i Global Biodiversity Information Facility 
Paracorythoderus – detaljert informasjon på Wikispecies
IBA

International Boxing Association (IBA) organiserer proffboksing
IBA er et av forbudene som har hatt de store bokserene som deres mestre og er et anerkjent forbund. 
IBA har hatt en rekke store mestere som blant annet Floyd Mayweather, Oscar De La Hoya, Roy Jones, Bernard Hopkins, George Forman og Roberto Duran. 


== Se også ==
Det internasjonale bokseforbundet (AIBA)


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20170627201716/http://ibamensboxing.com/newschance.htm
Theodor Strünck

Theodor Strünck (født 7. april 1895 i Pries i hertugdømmet Schleswig, død 9. april 1945 i Flossenbürg konsentrasjonsleir) var tysk advokat og motstandsmann, som var involvert i 20. juli-attentatet mot Hitler. Han for dette dømt til døden og henrettet.


== Liv ==
Theodor Strünck studert jus og ble uteksaminert ved Universitetet i Rostock i 1924. Han praktiserte som advokat (senere direktør) i et forsikringsselskap. 
Opprinnelig var han sympatisk til nasjonalsosialismen, men snudde seg og motarbeidet regimet for dets maktmisbruk og påfølgende misbruk av lovverket. I 1937 ble han Hauptmann i de tyske reservestyrker i Wehrmachts  Amt Ausland/Abwehr under Hans Oster. Han kom i kontakt med Carl Goerdeler og organiserte møter i sitt hjem for motstandsbevegelsen i Nazityskland.

For sin deltakelse i 20. juli-attentatet ble Strünck arrestert 1. august og fikk avskjed fra hæren i unåde 24. august og 10. oktober dømt til døden av Volksgerichtshof (av domstolens president Roland Freisler). Han ble deretter fengslet i Flossenbürg konsentrasjonsleir, hvor han, Dietrich Bonhoeffer, Wilhelm Canaris, Ludwig Gehre, Hans Oster og Karl Sack ble henrettet ved hengning den 9. april 1945.


== Eksterne lenker ==
GDW: Minnesmerker
PDE5-hemmere

PDE5-hemmere (Fosfodiesterase type 5 hemmer) er stoffer som brukes til å blokkere PDE5 som har en nedbrytende virkning på syklisk guanosinmonofosfat (cGMP). Syklisk GMP glatter muskelceller langs blodkarene som forsyner corpora cavernosa (svamplegeme) i penis. Blodfylling av corpora cavernosa samt svamplegeme corpus spongiosum er nødvendig for menn for å oppnå og opprettholde en ereksjon. PDE5 er funnet i forskjellige vev, men er mest fremtredende i corpus cavernosum og netthinnen. Det har også nylig blitt oppdaget å spille en viktig rolle i det kardiovaskulære systemet. PDE5 enzymet hemmer cGMP, slik at det vil være vanskeligere å få blodstrømming til spesifikke områder i kroppen, slik som penis. PDE5-hemmere forhindrer PDE5 enzymet å gjøre dette, slik at det vil være mulig å oppnå en ereksjon. PDE5-hemmere brukes som oftest til behandling av tilstanden impotens, eller erektil dysfunksjon, hos menn, og hjelper mot ereksjonssvikt.


== PDE5-hemmere mot impotens ==
PDE5-hemmere for behandling av impotens som er tilgjengelig i Norge, er sildenafil (Viagra), tadalafil (Cialis), og vardenafil (Levitra). Disse legemidlene er alle reseptbelagte og fås kun på resept foreskrevet av lege.
Viagra er gjerne den mest kjente potenspillen verden rundt, da den var den første pillen utviklet for behandling av impotens av selskapet Pfizer. Da Pfizer sitt patent utløp for Sildenafil, den aktive ingrediensen i Viagra, kunne andre selskaper utvikle og markedsføre generiske varianter. I Norge markedsføres Viagra produsert av Farmagon, Orifarm og Pfizer.

Tadalafil finnes i potenspillen Cialis, som kommer i dosene 2,5 mg, 5 mg, 10 mg og 20 mg. De lavere dosene skal tas hver dag for en langvarig effekt, mens dosene 10 mg og 20 mg tas ved behov. Cialis skiller seg ut fra de andre potensmidlene, da Cialis effekten varer lengre. Cialis 10 mg og 20 mg har en effekt som varer i opptil 36 timer, og er ofte kjent som «helgepillen». Cialis markedsføres av selskapet Lilly (Eli Lilly & Co.), og da patentet for tadalafil gikk ut i november 2017, finnes det også i en generisk variant produsert av Sandoz.
Effekten av Levitra (vardenafil) ligner meget på Viagra effekten, da den tar cirka like lang tid fra den virker, men kan vare litt lenger enn Viagra. Levitra er også kjent for at den kan virke litt bedre ved inntak sammen med alkohol, og har gjerne mindre sannsynlighet for bivirkninger grunnet de lave dosene som er tilgjengelig (5 mg, 10 mg og 20 mg). Levitra markedsføres av Bayer, som fortsatt har et gyldig patent på virkestoffet vardenafil, og det finnes derfor ingen generiske varianter tilgjengelig.


== PDE5-hemmere mot pulmonal arteriell hypertensjon ==
I nyere tider har også enkelte PDE5-hemmere blitt brukt, og blitt godkjent av FDA, til å behandle tilstanden pulmonal arteriell hypertensjon, en tilstand hvor blodkarene i lungene blir overbelastet med væske, vanligvis som et resultat av svikt i venstre ventrikkel av hjertet. Adcirca (Lilly)med ingrediensen tadalafil er eksempel på en PDE5-hemmer som er brukt for behandling av pulmonal arteriell hypertensjon. Adcirca markedsføres av selskapet Lilly.


== Referanser ==
Fritz Thiele

Fritz Thiele (født 14. april 1894 i Berlin, 4. september 1944 i Berlin) var en tysk general og medlem av den tyske motstandsbevegelsen, samtidig som han fungerte som kommunikasjonsjef for den tyske hæren under andre verdenskrig. Han ble dømt til døden og henrettet for sin rolle i 20. juli-attentatet mot Hitler.


== Liv og virke ==
Thiele ble født i Berlin og meldte seg til den Keiserlige Hæren allerede i mars 1914. Under første verdenskrig ble han utdannet til etterretningsoffiser. Etter krigen ble han opptatt i den nye militærvesenet i landet, Reichswehr.
I 1925 publiserte han som Oberleutnant boken Zur Geschichte der Nachrichten-Truppe 1899–1924.
I 1936 ble han kalt til tjeneste i Reichskriegsministerium. Han arbeidet tett med sjefen for hærens kommunikasjon, general der Nachrichtentruppe Erich Fellgiebel og ble etterhvert en del av attentatet mot Adolf Hitler 20. juli 1944. Han var ansvarlig for den del av kuppforsøket som skulle bryte kommunikasjonen mellom lokale ledere til Hitler og de væpnede enheter i felten, og fra kommunikasjonssenteret i Bendlerstrasse i Berlin. Han sendte en viktig melding fra Fellgiebel til general Friedrich Olbricht og andre medsammensvorne da mordforsøket hadde mislyktes, men sa at kuppforsøket burde likevel fortsette. Det er ulike referater om tiden da han ga denne meldingen. Thiele ønsket selv ikke å gå videre med kuppforsøket da han fikk vite at drapsforsøket hadde mislyktes, og han forlot Bendlerstrasse og besøkte Walter Schellenberg på Reich sikkerhetskontor i et forsøk på å frigjøre seg fra komplottet. 
Etter Fellgiebels pågripelse ble han bedt om å frasi seg sine plikter før han selv ble arrestert av Gestapo den 11. august 1944. Han ble dømt til døden 21. august 1944 av Folkedomstolen og hengt den 4. september 1944 i Plötzensee fengsel i Berlin.


== Se også ==
Spionringen Lucy


== Referanser ==
Termitopisthes

Termitopisthes er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Små (2,5 -4 millimeter), avlange, rødbrune gjødselbiller. Hodet er ganske stort, rundet foran, for-randen oppbøyd. Pronotum er hvelvet, ved roten med en dyp og bred tverrfure som er mønstret med skarpe, bølgende linjer, i midten med en skarp, dyp midtfure son starter ved bakkanten og ikke når helt til forkanten. Sidekantene er bredt, men ujevnt, avsatte. Hver dekkvinge har fire lengdefurer som er brede foran, men smalner kraftig av bakover.


== Levevis ==
Artene er knyttet til termitter, muligens bare i slekten Odontotermes. De eter trolig på soppen som termittene dyrker i tuene sine.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (India, Burma).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien gjødselbiller, Aphodiinae Leach, 1815
Stammen Corythoderini Schmidt, 1910 – ikke i Europa
Slekten Termitopisthes  Wasmann, 1918
Termitopisthes forticulus Tangelder & Krikken, 1982
Termitopisthes kistneri Tangelder & Krikken, 1982
Termitopisthes parallelus Champion & Wasmann, 1923
Termitopisthes schmidti Champion & Wasmann, 1923
Termitopisthes submissus Tangelder & Krikken, 1982
Termitopisthes termiticola (Gestro, 1891)
Termitopisthes wasmanni (A. Schmidt, 1911)


== Kilder ==
Tangelder, I.R.M. og Krikken, J. (1982) Termitophilous Scarabs of the Tribe Corythoderini: A taxonomic review (Coleoptera: Aphodiidae). Zoologische Verhandelingen 194: 1-114. [1]
Maruyama, M. (2012) A new genus and species of flightless, microphthalmic Corythoderini (Coleoptera: Scarabaeidae: Aphodiinae) from Cambodia, associated with Macrotermes termites. Zootaxa 3555: 83-88. [2]
biolib.cz - Oversikt over stammer og slekter


== Eksterne lenker ==
(en) Termitopisthes i Encyclopedia of Life 
(en) Termitopisthes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Termitopisthes – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Termitopisthes – detaljert informasjon på Wikispecies
Harderwijk

Harderwijk er en by og kommune i provinsen Gelderland i Nederland. Kommunen hadde 46 694 innbyggere i 2017.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(nl) Offisielt nettsted 
(en) Harderwijk – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Harderwijk – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Else Halling

Else Halling (født 3. juli 1899 i Øvre Eiker, død 14. februar 1987 i Oslo) var en norsk tekstilkunstner og billedvever.
Hun er best kjent for sine rekonstruksjoner av eldre norsk billedvev, og hvordan hun fornyet den norske billedvevtradisjonen gjennom lærdommen fra studier av eldre originaler, med bruk av blant annet plantefarging og dekkhår fra spælsau.Hun stod bak en rekke vevnader etter kartonger fra kjente kunstnere, hvorav mange pryder offentlige bygg i Norge i dag, i tillegg til at hun hadde en produksjon etter eget design.


== Utdanning ==

Halling var utdannet fra Statens Håndverks -og Kunstindustriskole og fra Nini Stoltenbergs vevskole. Hun gjennomførte også studiereiser til Sverige, Danmark, Finland, Frankrike og Østerrike.


== Kunsterisk virke ==
I 1922-25 underviste hun i vev i USA, før hun vendte tilbake til Norge og fortsatte å undervise her. Hun drev private vevskoler og underviste i vev i blant annet Drammen, Trondheim og Oslo fra 1925 til 1941. I 1941 ble hun lærer i billedvev ved Statens kvinnelige industriskole, en jobb hun forble i fram til 1963.Da Statens kvinnelige industriskole ble rekvirert av tyskerne under andre verdenskrig flyttet Halling sitt verksted til Kunstindustrimuseet i Oslo. Det var her hun virkelig satt i gang med studiet av eldre tepper, blant annet Baldisholteppet, som førte til oppdagelsen av det unike uttrykket kombinasjonen av ull fra eldre norske saueraser og plantefarging gir. Også teknisk og metodisk gjorde hun nybrottsarbeid ved å gjeninnføre eldre teknikker i den samtidige vevtradisjonen.

I 1950 ble Norsk Billedvev A/S startet med Else Halling som kunstnerisk og faglig leder, en stilling hun fortsatte i fram til selskapet ble lagt ned i 1967. Under Hallings kreative ledelse stod Norsk Billedvev for en hel del monumentaloppgaver.
Da Oslo rådhus åpnet i 1950, var det med flere vevnader utført av Else Halling som en del av utsmykningen. Norsk Billedvev med Else Halling som leder sto også bak mange andre utsmykninger av offentlige institusjoner, slik som Stortinget, Slottet, Haugesund rådhus, i tillegg til vevnader til blant annet en rekke hotell, banker og kirker.


== Utmerkelser ==
For sitt arbeid fikk hun Kongens fortjenstmedalje i gull og ble i 1967 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs orden.


== Utvalgte verk ==
St. Hallvard (design av Else Poulsson), 1950; Oslo Rådhus
Bataljer på Lilletorvet, Sagbruket og Kjølhalingsplassen (design av Kåre Mikkelsen Jonsborg), 1950–52; Oslo Rådhus
Historien, Geografien og Fremmed havn (design av K. M. Jonsborg), 1952–55; Haugesund rådhus
Kongeteppet (design av Alf Rolfsen), 1955; Det Kgl. Slott, Oslo
Solens gang, 3 tepper (design av Karen Holtsmark), 1959–65; Stortinget, Oslo
Heroica (design av Håkon Stenstadvold), 1967; Riksdagshuset, Helsingfors


== Referanser ==
Karl Freiherr von Thüngen

Karl Freiherr von Thüngen (født 26. juni 1893 i Mainz i Det tyske rike, henrettet 24. oktober 1944 i Brandenburg-Görden-fengselettukthuset Brandenburg-Görden i Brandenburg an der Havel) var tysk general i under andre verdenskrig. Han deltok også i første verdenskrig.
Han ble dømt til døden og henrettet av Nazi-regimet etter det mislykkede 20. juli-attentatet i 1944. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Karl XI. Freiherr von Thüngen stammet fra adelsslekten Thüngen. Han var sønn av Karl Ernst Freiherr von Thüngen (1839–1927) og Eva Elisabeth (født 1874), født Maier.


=== Militær ===
Von Thüngen deltok første verdenskrig og var ved krigens slutt blitt forfremmet til Oberleutnant. Deretter ble han opptatt i Reichswehr og ble der forfremmet til han den 1. februar 1925 var blitt kaptein.
Han var blant annet tilhørende 17. Reiterregiment i Bamberg. Av dette regimentet var også fire andre offiserer som skulle late livet på grunn av motstand mot den nazjonalsosialistiske regime; oberst i.G. Claus Schenk Graf von Stauffenberg, major Ludwig Freiherr von Leonrod, oberst Rudolf Graf von Marogna-Redwitz og major Roland von Hößlin.


=== Annen verdenskrig ===
Under andre verdenskrig  tjenstgjorde Thüngen på Østfronten i 1942 og 1943 ved den 18. panserdivisjon.. Den 6. april 1943 fikk han Jernkorsets ridderkors og 20. juli 1944 ble han utnevnt av konspiratørene som sjef for forsvarsgruppe III (Berlin) som etterfølgeren til den arresterte general Joachim von Kortzfleisch. Han var ikke blant de medsammensvorne og senere deltok han i avhør av major Hans-Ulrich von Oertzen, en tilhenger av attentatet som var under hans kommando.
Han ble likevel senere arrestert av Gestapo og ble avsatt fra hæren i unåde og ble deretter stilt for Folkedomstolen og dømt til døden av Roland Freisler den 5. oktober 1944 og skutt av en eksekusjonspelotong i Brandenburg-Görden fengslet den 24. oktober 1944.


== Utmerkelser og dekorasjoner ==
6. april 1943. Jernkorsets Ridderkors som generalløytnant og sjef for 18. panserivisjon


== Referanser ==


== Litteratur ==
August Graf von Kageneck: Die Bamberger Reiter. München: Langen Müller 1992.
Peter Steinbach/Johannes Tuchel: Lexikon des Widerstands 1933-1945. Verlag C.H.Beck. München. 1994. S. 192f.
Bengt von zur Mühlen (utg.): Die Angeklagten des 20. Juli vor dem Volksgerichtshof. Chronos Film GmbH, Berlin 2001, ISBN 3-931054-06-3.
Arnim Ramm: Der 20. Juli vor dem Volksgerichtshof. Berlin: wvb 2007. ISBN 978-3-86573-264-4.
Tosdalen kraftverk

Tosdalen kraftverk er et vannkraftverk i Tosbotn i Brønnøy kommune i Nordland.
Det utnytter et fall på 531 meter fra Storfjelltjønna til Tosdalsvatnet.
Installert effekt er 19,3 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 40 GWh.
Kraftverket er bygget i fjell. Det er det største av de 5 nye kraftverkene i Tosen.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Helgeland kraft
Joachim von Kortzfleisch

Joachim von Kortzfleisch (født 3. januar 1890 i Braunschweig i Det tyske rike, død 20. april 1945 i Wulwesort i Sauerland) var tysk general under andre verdenskrig. Han var sjef for forsvarsgruppe III (Berlin) og hadde blant annet en rolle i å sikre 20. juli-attentatets fiasko i 1944.
Kortzfleisch ble drept i kamp helt i slutten av andre verdenskrig.


== Liv og virke ==


=== Bsakgrunn ===
Joachim von Kortzfleisch ble født i en aristokratisk westfalen-familie i Braunschweig i Hertugdømmet Brunswick, som sønn av den prøyssiske generalmajor Gustav von Kortzfleisch (1854 – 1910) og Elsbeth Oppermann (1862 – 1937). 


=== Militær ===
Han gikk inn i hæren i 1907. Han tjenestegjorde i en maskingeværbataljon under første verdenskrig hvor han fikk Jernkorset. Etter krigen var en av de offiserene som fikk fortsette sin militære karriere i Reichswehr, hvor han ble generalmajor i 1937. 


=== Annen verdenskrig ===
Han var generalløytnant og kommandør for 1. infanteridivisjon ved utbruddet av andre verdenskrig og tildelt Jernkorsets Ridderkors 1. september 1940 som sjef for det XI Armékorps i Wehrmacht.
Den 20. juli 1944 var han sjef for forsvarsgruppe III (Berlin) og ble innkalt til Bendlerstrasse hvor han sint nektet å adlyde Operasjon Valkyries pålegg fra av en av de ledende medsammensvorne, general Friedrich Olbricht og fortsatte å rope «Führer er ikke død», og henviste til sin lojalitet til Hitler. Han ble arrestert og satt under bevoktning av attentatmennene. Han sa at han ikke var villig til å delta kuppet. Han var bare en soldat som bare var interessert i å gå hjem og luke i hagen sin. Han ble erstattet av general Karl Freiherr von Thüngen og fikk senere ikke lov til å forlate Bendlerblock. Han ble avhørt senere major Hans-Ulrich von Oertzen som var tilhenger av attentatet.
Kortzfleisch var inngiftet svoger til von Stauffenbergs kusine Olga von Üxküll (gift med Fredy von Saucken). Da hun giftet seg den 28. oktober 1943 møttes (noe som det er bevart et fotografi av) ikke mindre enn fem av det nevnte attentatets senere aktører, nemlig Claus Schenk Graf von Stauffenberg og Berthold Schenk Graf von Stauffenberg, Nikolaus Graf von Üxküll-Gyllenband, Peter Graf Yorck von Wartenburg og Caesar von Hofacker. Også Joachim von Kortzfleisch og hans hustru er med på bildet.
I mars 1945 ble han sjef for et brohode ved Rhinen under feltmarskalk Walter Model. Han ble skutt og drept av soldater fra en amerikansk tankbataljon den 20. april 1945.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Genealogisches Handbuch des Adels. Adelige Häuser B XV, Band 83 der Gesamtreihe, C. A. Starke Verlag, Limburg (Lahn) 1984, ISSN 0435-2408, S. 273.
Ishavsbyen videregående skole

Ishavsbyen videregående skole er en skole for yrkesfaglige utdanningsprogram i Tromsø. Skolen består av de tidligere Breivika videregående skole og Tromsø maritime skole. Ishavsbyen videregående skole tilbyr helse- og oppvekstfag (HO), teknikk og industrifag (TIF), restaurant og matfag (RM) og elektro og datateknologi (EL). Med voksenopplæringen er det til sammen er det 850 elever ved skolen (2021).Skolen har midlertidig to skolesteder, hvorav ett i Breivika og ett i Rambergan. Begge skolesteder lokaliserer TIF og EL, mens RM og HO er knyttet til lokalene i Breivika.


== Referanser ==
Borgåna kraftverk

Borgåna kraftverk er et vannkraftverk ved Vindafjorden i Suldal kommune i Rogaland.
Det utnytter et fall på 346 meter fra Vikastølvatnet til sjøen.
Installert effekt er 1,95 MW fra en horisontal peltonturbin. Årsproduksjon er 4,9 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Bekk og Strøm