jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Eirin Gundersen

Eirin Gundersen (født 20. juni 1990 i Drammen) er en norsk forfatter. 
Gundersen debuterte i 2015 med diktsamlingen Du er menneske nå. Kort tid etter lanseringen av den tredje samlingen, Lyder jeg ikke kan høre, i januar 2019, trakk Gyldendal forlag bøkene hennes fra markedet på grunn av mistanke om plagiat av andre samtidspoeter. Kulturrådet ba biblioteker om å makulere bøkene og krevde tilbakebetalt den offentlige støtten gitt gjennom innkjøpsordningen. Gundersen unnskyldte seg i februar 2019.Gundersen har gått på forfatterstudiet i Bø og forfatterstudiet Tromsø. Siden 2018 har hun vært bosatt i Bodø.


== Bibliografi ==
2015: Du er menneske nå – lyrikk, utgitt på Gyldendal ISBN 978-82-05-48771-0
2017: Alt som ikke har blitt tjoret fast – lyrikk, Gyldendal ISBN 978-82-05-50139-3
2019: Lyder jeg ikke kan høre – lyrikk, Gyldendal ISBN 978-82-05-50139-3


== Referanser ==
Alexandru Șpac

Alexandru Șpac (født 21. november 1989) er en moldovsk vektløfter.
Han representerte Moldova under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 5 i 77 kg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alexandru Șpac – Olympedia 
(en) Alexandru Șpac – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(de) Alexandru Șpac – Institut für Angewandte Trainingswissenschaft (vektløfting)
Maryam d’Abo

Maryam d'Abo (født 27. desember 1960 i Hammersmith i London) er en britisk skuespiller.
Hun er mest brukt i britiske og amerikanske skrekkfilmer og serier, men er best kjent for rollen som Kara Milovyi i James Bond filmen I skuddlinjen fra 1987. Hun var også med i skrekkserien Tales from the Crypt i 1993. Moren hennes var fra Georgia mens faren hennes var fra Nederland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Maryam d'Abo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Maryam d'Abo – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Maryam d'Abo på Internet Movie Database 
(sv) Maryam d'Abo i Svensk Filmdatabas 
(da) Maryam d'Abo på Filmdatabasen 
(da) Maryam d'Abo på Scope 
(fr) Maryam d'Abo på Allociné 
(en) Maryam d'Abo på AllMovie 
(en) Maryam d'Abo hos The Movie Database
Andrés Caicedo

Andrés Caicedo (født 15. august 1997) er en colombiansk vektløfter.
Han representerte Colombia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 6 i 77 kg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andrés Caicedo – Olympedia 
(en) Andrés Caicedo – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Choe Jon-wi

Choe Jon-wi (født 29. juni 1993) er en nordkoreansk vektløfter.
Han representerte Nord-Korea under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 8 i 77 kg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Choe Jon-wi – Olympedia 
(en) Choe Jon-wi – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Ibrahim Abdelbaki

Ibrahim Abdelbaki (født 6. februar 1988) er en egyptisk vektløfter.
Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han kom på 5.-plass.Han representerte Egypt under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 9 i 77 kg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ibrahim Ramadan – Olympics.com 
(en) Ibrahim Ramadan – Olympic.org 
(en) Ibrahim Ramadan – Olympic.org 
(en) Ibrahim Ramadan – Olympedia 
(en) Ibrahim Ramadan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Nico Müller

Nico Müller (født 2. november 1993) er en tysk vektløfter.
Han representerte Tyskland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 10 i 77 kg.Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han nummer 7.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Nico Müller – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Nico Müller – Olympics.com 
(en) Nico Müller – Olympic.org 
(en) Nico Müller – Olympedia 
(en) Nico Müller – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(de) Nico Müller – Tysklands olympiske komité 
(en) Nico Müller – IWF 
(de) Nico Müller – Institut für Angewandte Trainingswissenschaft (vektløfting)
Paal Maage Elstad

Paal Maage Elstad (født 5. desember 1990) er en norsk lyriker.


== Biografi ==
Elstad er opprinnelig fra Odda, og er bosatt i Bergen. Han har tidligere vært elev på Skrivekunstakademiet i Hordaland.


== Bibliografi ==


=== Lyrikk ===
2015: Kun en liten del av universet, Vigmostad & Bjørke
2017: Lysmøkk, Vigmostad & Bjørke
2019: Et uanselig støv, Vigmostad & Bjørke
2021: Nakenord, Vigmostad & Bjørke


== Priser og nominasjoner ==
Nominert til Tarjei Vesaas' debutantpris 2015 for Kun en liten del av universet
Tildelt Bokhandelens forfatterstipend 2018


== Referanser ==
Sathish Sivalingam

Sathish Sivalingam (født 23. juni 1992 i Vellore i Tamil Nadu) er en indisk vektløfter.
Han representerte India under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 11 i 77 kg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sathish Sivalingam – Olympedia 
(en) Sathish Sivalingam – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Sathish Sivalingam – Commonwealth Games Federation 
(en) Sathish Sivalingam – IWF
Andranik Karapetjan

Andranik Karapetjan (armensk: Անդրանիկ Կարապետյան; født 15. desember 1995) er en armensk vektløfter.
Han representerte Armenia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ikke fullførte i 77 kg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andranik Karapetyan – Olympedia 
(en) Andranik Karapetyan – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Andranik Karapetyan – IWF 
(en) Andranik Karapetyan – TheSports.org 
(de) Andranik Karapetyan – Institut für Angewandte Trainingswissenschaft (vektløfting)
Dumitru Captari

Dumitru Captari (født 12. juli 1989) er en rumensk vektløfter.
Han representerte Romania under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ikke fullførte i 77 kg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dumitru Captari – Olympics.com 
(en) Dumitru Captari – Olympic.org 
(en) Dumitru Captari – Olympedia 
(en) Dumitru Captari – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(ro) Dumitru Captari – Romanias olympiske komité 
(en) Dumitru Captari – IWF
Image Packaging System

Image Packaging System (IPS), også kjent som pkg(5), er et multiplattform pakkesystem som er skapt av OpenSolaris-brukernettverket i koordinering med Sun Microsystems. Det benyttes av  Solaris 11, flere Illumos-baserte distribusjoner (OpenIndiana, OmniOS, XStreamOS) og et voksende antall applikasjoner, deriblant GlassFish, på en rekke plattformer.


== Referanser ==
Fuyo Matsuoka

Fuyo Matsuoka (japansk: 松岡 芙蓉 Matsuoka Fuyo; født 12. desember 1991) er en japansk skøyteløper som deltar i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter og representerer Japan og Fujikyu Skating Team.
I japanske enkeltdistansemesterskapet på skøyter for 2014 i Nagano tok hun sin første nasjonale seniormesterskapsmedalje en bronse på 5 000 meter. Og under samme type mesterskap tre år senere samme sted enkeltdistansemesterskapet for 2017 tok hun to nye seniormesterskapsmedaljer med en gull og en sølv på henholdsvis 5 000 meter og 3 000 meter. Sesongen 2015/16 deltok hun også i Enkeltdistanse-VM på skøyter 2016 i Kolomna, Russland på både 3 000 meter og 5 000 meter, hvor det ble en 9.-plass som best på 5 000 meter.


== Personlige rekorder ==


== Sammenlagt i Verdenscupen ==
Oppdatert etter 1. verdenscup 2016/17.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fuyo Matsuoka – Speedskatingbase.eu 
(en) Fuyo Matsuoka – SpeedSkatingNews.info 
(en) Fuyo Matsuoka – SpeedSkatingStats.com 
(en) Fuyo Matsuoka på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Fuyo Matsuoka på ISU sine nettsider. (noen resultater)
(en) Fuyo Matsuoka på SpeedskatingResults.com
(en) Fuyo Matsuoka på The-Sports.org (noen resultater)BilderBilder av Fuyo Matsuoka på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Tingvollost

Tingvollost (2003–) er et ysteri i Torjulvågen i Tingvoll kommune som lager muggoster av kumelk. Årlig produksjon er rundt 20 tonn. Tingvollost har utviklet og produserer osten Kraftkar, den ble i 2016 kåret til verdens beste ost.


== Bakgrunn ==
Det er drevet av familien Waagen i tilknytning til Saghaug Gård, tidligere del av Vågen Gård, som var nevnt i 1303 som "Vage" og ligger helt nede i strandkanten.  Daglig leder er Kristin Waagen, datter til bonde Gunnar Waagen og ystesjef Solvår Waagen som beskriver produksjonen som håndlaget (ingen maskiner).
Grunnlaget for oppstarten var blant annet at Lars Sponheim i 2003 hadde åpnet for at melkebønder kunne yste av egen melk (og ikke av TINE-kvota).Årlig produksjon i 2014 var 21 tonn ost på basis av 200 000 liter melk. I 2020 rapporterte bedriften å ha laget 32 tonn ost på basis av 320 000 liter melk. I tillegg leverte de 260 000 liter melk til produksjon av Jarlsbergost og Alpeost i Elnesvågen i nabokommunen Hustadvika.Mest kjent er kanskje den vellagrede blåmuggosten «Kraftkar» som først vant i NM i 2009 samt tok medalje i Nordisk Ostemesterskap i Danmark. Den vant gullmedalje i World Cheese Awards 2011, det året de også tok gull i Oste-NM og Nordisk. Året efter vant den igjen Nordisk, da foran Svedjan og Kastrup.  I 2013 ble det sølv med «Vismann», en camembert-lignende blåmuggost, lillebror til Kraftkar. Under World Cheese Awards 2014 i London, ble de bronse med «Edel frue» (myk hvitmuggost) og «Mild mester» (halvfast hvitmuggost).  Mild Mester ble i 2015 innlemmet i "Super Gold" og blant 62 oster nominert til å vinne World Cheese Awards 2015 i engelske Birmingham.  Samme året fikk Edel frue og Vismann  bronse, mens Kraftkar tok sølv i sin kategori.
Kraftkar gikk så hen og ble «World Champion» i World Cheese Awards i spanske San Sebastian i november 2016; dette året deltok 3 021 oster fra 31 land.Tingvollost har oppkalt ostene etter historiske personer fra stedets middelalderhistorie. Kraftkar er knyttet til de mange myter om drengen Tore Nordbø og hans overnaturlige styrke. Han skal ha vært så stor at han måtte gå sidelengs inn gjennom dørene til folk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted 
(en) Tingvollost – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Svein Stølen

Svein Stølen (født 2. mars 1960) er en norsk kjemiker og professor i kjemi ved Universitetet i Oslo (UiO). Han ble valgt til rektor ved Universitetet i Oslo for perioden fra 1. august 2017 til 31. juli 2021 i rektorvalget 20. april 2017. Han stilte til gjenvalg i 2021 sammen med prorektorkandidat Åse Gornitzka, og ved utløpet av nominasjonsfristen var de eneste kandidater til de to vervene. Stølen har tidligere vært prodekan for forskning ved Det matematisk-naturvitenskapelige fakultet. Stølen er styreleder i foreningen Oslo Science City som har som mål å utvikle Forskningsbyen som «innovasjonsdistrikt».


== Karriere ==
Etter avlagt doktorgrad hadde han et lengre forskningsopphold i Nagoya, Japan (2 år). Han har forsket på sammenhengen mellom struktur og egenskaper i uorganiske materialer. Opprinnelig var hans fokus på termodynamikk, men etter et seks måneder langt forskningsopphold ved Universitetet i Bristol i 1999 skiftet han retning mot modelleringsstudier. Hans nyere forskning benytter nasjonale tungregneanlegg og er fortsatt knyttet til eksperimenter. Han har publisert ca. 100 fagfelleevaluerte internasjonale artikler, og veiledet ni doktorander.
Fra 2009 til 2012 var Stølen instituttleder ved Kjemisk institutt ved UiO. I to av disse årene, 2010–2011, var han også leder for Senter for materialvitenskap og nanoteknologi (SMN). Siden 2013 har han vært prodekan for forskning ved Det matematisk-naturvitenskapelige fakultet. Som prodekan var Stølen pådriver for fakultets opprettelse av «endringsmiljøer», forskningsgrupper som disiplinært eller på tvers av disiplinene skulle fungere som drivere for faglig fornyelse, føre til etablering av nye, internasjonalt konkurransedyktige forskermiljøer og som skulle koble forskning, utdanning, karriereutvikling og rekruttering tettere sammen. Han ledet fakultetets likestillingsarbeid.
Stølen stod også bak opprettelsen av det tverrfaglige studieprogrammet materialer, energi og nanoteknologi, et samarbeid mellom Kjemisk institutt og Fysisk institutt. Han foreleser og skriver om skismurningens kjemiske egenskaper og opprettet nettstedet www.periodesystemet.no.Stølen ble valgt til rektor ved Universitetet i Oslo for perioden 2017–2021 i rektorvalget i april 2017, mens Gro Bjørnerud Mo ble valgt til prorektor. Etter at han tiltrådte vervet 1. august 2017 utnevnte Stølen Åse Gornitzka og Per Morten Sandset til viserektorer. I rektorvalget i 2021 stilte Stølen til valg sammen med prorektorkandidat Gornitzka, og de var de eneste nominerte kandidatene ved utløpet av nominasjonsfristen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
 (en) Svein Stølen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(no) Publikasjoner av Svein Stølen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin 
(no) Publikasjoner av Svein Stølen i BIBSYS
Camilla Susann Haug

Camilla Susann Haug (født 22. august 1974) er en norsk sanger og låtskriver. Haug er fra Mo i Rana i Nordland og bor nå i Kolbjørnsvik i Arendal. Hun ble tildelt Aust-Agder fylkeskommunes kulturstipend i 2014.
Haug ga ut sitt første soloalbum Noen ganger blått i 2007. I tillegg til sitt soloprosjekt, synger hun blant annet i vokalgruppa Pust og i Lars Andreas Haug band.Hun er utdannet på Norges musikkhøgskole (Kandidatstudiet i vokal utøving 1994-98 og PPU 2007–2009) og har jobbet som utøvende sanger og komponist siden starten av  2000-tallet.


== Diskografi ==
2007: Noen ganger blått, utgitt på Kirkelig kulturverksted (soloalbum)
2013: Conrairo, utgitt på Curling Legs (med Lars Andreas Haug band)
2013: Fryktløs, utgitt på Grappa (med Pust)
2016: Lengt etter lys (single), digital utgivelse på Echofisk 25. november 2016
2017: Tusentrinnstrappa (single), digital utgivelse på Echofisk 23. juni 2017
2017: Huggu over vatn, utgitt på Grappa (med Pust)
2017: Hus ved en fjord (single), digital utgivelse på Echofisk 29. september 2017 (med Pål Moddi Knutsen)
2017: Tusentrinnstrappa, release 13. oktober 2017 (soloalbum)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Camilla Susann Haug på Discogs 
(no) Artisten på Kirkelig kulturverksteds hjemmesider
Urarmensk

Urarmensk er en tidlig, uskreven variant av armensk som har blitt rekonstruert av lingvister. Siden armensk er det eneste språket på sin gren innen indoeuropeiske språkfamilien, kan ikke den komparative metoden brukes til å rekonstruere tidligere varianter av språket. Istedenfor blir en kombinasjon av intern og ekstern gjenoppbygging, gjennom rekonstruksjoner av urindoeuropeisk og andre grener av den indoeuropeiske språkfamilien, brukt for å sette sammen den tidlige historien til det armenske språket.


== Definisjon ==
Siden urarmensk ikke er stamspråket til flere beslektede språk, men heller bare ett språk, så finnes det ingen klar definisjon av begrepet. Vanligvis omfatter det flere varianter av tidlig armensk, helt fra tiden den skilte seg fra urindoeuropeisk, til de tidligere armenske tekstene skrevet på klassisk armensk. Dermed er ikke urarmensk et urspråk i streng forstand, selv om begrepet har blitt vanlig allikevel.
Den tidligste armenske teksten kommer fra det femte århundret og var en bibeloversettelse skrevet av Mesrop Masjtots. Tidligere armensk språkhistorie er for det meste uklar og mye spekulering rundt. Armensk er et indoeuropeisk språk, men utviklingen av språket fra urindoeuropeisk er for det meste ukjent. Armensk har mange lag med lånord og viser spor av mye kontakt med hurro-urartiske språk, gresk og indoiranske språk.


== Utvikling ==
De urarmenske lydforandringene fra urindoeuropeisk er varierte og eksentriske (for eksempel at urindoeuropeisk *dw- ble til armensk erk-), i tillegg er det mye usikkerhet rundt dem. Av denne grunnen ble ikke armensk umiddelbart anerkjent som en egen gren innenfor den indoeuropeiske språkfamilien, og ble antatt å være en veldig eksentrisk del av den iranske grenen før Heinrich Hübschmann fastslo at språket var en egen gren i 1874.De ustemte stoppene i urindoeuropeisk ble aspirerte i urarmensk, som ga opphav til en utvidet versjon av glottalteorien, som foreslår at aspirerte konsonanter var allofoner med uaspirerte konsonanter allerede i urindoeuropeisk. I visse sammenhenger blir disse aspirerte stoppene ytterligere redusert til w, h eller ingen lyd i armensk, for eksempel urindoeuropeisk *pódm «fot», som ble til armensk otn, sammenlignet med gresk póda; urindoeuropeisk tréjes «tre» (tallet), som ble til armensk erekʿ og gresk treis.
Igor Djakonov og John Greppin oppdaget etymologien til flere armenske ord som kan ha en hurro-urartisk opprinnelse. Arnaud Fournet foreslo enda flere lånord.


== Referanser ==
Air Kazakhstan

Air Kasakhstan  var et flyselskap i Kasakhstan som senere ble det nasjonale flyselskapet. Det opphørte etter konkurs i 2004. Hovedkontoret lå i Almaty.


== Historie ==
Flyselskapet ble etablert i 1991 som Kasakhstan Airways, men endret navn til Air Kasakhstan 10. mars 1997 (skrevet  som "Air Kazakstan" fram til 2001, da det ble endret til "Air Kasakhstan"). Det sluttet operasjoner 29. februar 2004 etter å ha pådratt seg stor gjeld og ble erklært konkurs i april 2004 ved domstolen i Almaty.
Air Astana etterfulgte Air Kasakhstan som landets flagg-carrier.


== Tidligere destinasjoner ==
Air Kazakhstan flydde på følgende destinasjoner i april 2004:
Azerbaijan – Baku
Tyskland – Frankfurt, Hannover
Ungarn – Budapest
India – Delhi
Kazakhstan – Aktau, Almaty, Astana, Atyrau, Karaganda, Kostanay, Pavlodar, Shymkent, Uralsk
Russland – Moskva
Syd-Korea – Seoul
Tajikistan – Dushanbe
Thailand – Bangkok
Tyrkia – Istanbul
Ukraina – Donetsk
United Arab Emirates – Dubai


== Flåten ==
Air Kasakhstan hadde følgende typer da det opphørte i april  2004:
Airbus Airbus A310-300
Boeing 737-200
Ilyushin Il-86
Tupolev Tu-134
Tupolev Tu-154
Yakovlev Yak-42


== Ulykker og hendelser ==
Den  12. november 1996 ble selskapet  involvert i en kollisjon i luften Charkhi Dadri-ulykken da en Boeing 747 fra Saudi-Arabia under oppstigning kolliderte med Air Kazakhstans Ilyushin Il-76 som kom inn for landing på Indira Gandhi internasjonale lufthavn i New Delhi. Alle ombord i de to flyene, 349 passasjerer og besetninger omkom.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Air Kazakhstan – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Blokktid

Block Time, også kalt Blokktid er et begrep som benyttes innenfor luftfarten. Selve begrepet gjelder i tidsrommet fra når flyet får sitt Pushback clearance, mens det taxier ut til rullebanen, selve flytiden, taxing på flyplassen og avsluttes når flyet er parkert. Altså er ikke flytid og block time det samme. For piloter og andre i luftfartsindustrien er block time viktig, det danner grunnlaget for arbeidstid, lønn og overtid.


== Referanser ==
Vance Viking

Vance Viking, også kalt Vance Flying Ving Express, og Texas Sky Ranger, var et enseters gods- og racer-fly.


== Design og utvikling ==

Claire K.Vance grunnla Vance Aircraft Corporation medlemme på å bygge Flying Wing. Flyet ble konstruert etter en serie håndlagde modeller med tanke på et høyhastighets fraktfly med plass til frakten i den tykke vingen. Dets korte historie som racerfly ble avbrutt i 1932 da konstruktøren, Clare Vance omkom  da han fløy inn i et tåke-dekket fjell på Rocky Ridge."Flying Wing var en vanlig langtrekkende fly i perioden med unntak av de to store bommer bak cockpit som bar den dobbelte halen med sine to ror, snarere enn et konvensjonelt skrog. Opprinnelig ble flyet konstruert for to piloter, men det ble konvertert til enmannsbetjening. Det hadde en stjernemotor, konvensjonelt understell (et halehjul for hver bom). Fjorten drivstofftanker som totalt rommet 5 000 liter var samnenkoblet inne i den utkragede midten av vingen. Flyet var av blandet konstruksjon, med et aluminium-dekket sveiset skrog av stålrør. Vingen hadde spanter av tre, kledd med kryssfiner.


== Operativ historie ==
I 1932 måtte Viking trekke seg fra konkurransen om Bendixtroféet etter problemer med brennstofftilførselen.. I 1933 ble det påmeldt, men konkurrerte ikke om Bendixtroféet.I 1934 kjøpte løytnant Murray B. Dilley flyet og produksjonsrettigheter fra Claire Vance's dødsbo for 10 000 dollars i den hensikt å konkurrere med flyet i 1934 England-Australia MacRobertson Air Race. Dilley betalte bare 2&;500 dollars av beløpet. Flyet ble forlatt i ørkenen, i nærheten av Palm Springs, California. I 1936 ble Flying Wing kjøpt på auksjon for 2 500 dollar av Mason Aircraft Corporation. Eieren av Mason, Clyde Pangborn planla å bruke fly til en tur fra Dallas,Texas til Moskva. Senere ble flyet ført tilbake til tandem konfigurasjon, radio kompass ble installert, det ble malt om i rødt og hvitt og døpt «Texas Sky Ranger». Roland W. Richards sponset flyet som en del av en reklamekampanje for Texas Centennial Exposition for å fly til New York, Paris, besøke London, Amsterdam, Madrid, Brussel, og deretter tilbake på en non-stop- Paris til Dallas med Pangborn og Mony Mason som piloter. Mason trakk seg ut ved å ikke møte, men flygingen var planlagt og fortsatte uavhengig av Pangborn, men med avis sponsing.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vance Viking https://www.revolvy.com/main/index.php?s=Vance%20Viking
Palam

Palam er en stor forstad og boligområde i Sør-Vest Delhi, Indira Gandhi internasjonale lufthavn, tidligere kjent som Palam Airport, den viktigste flyplassen i den nasjonale hovedstaden ligger her.


== Historie ==
Palam er nevnt i det persiske sarkastiske vers, Sultanat-e-Shah-e-Alam, Az Dilli ta Palam, som betyr «Keiser Shah Alams herredømme begynner i Delhi og ender på Palam». Dette indikerer at Palam eksisterte under Mogulriket i India.


== Geografi ==
Palam ligger 20 km Sørvest for New Delhi City Center. Det er omgitt av Dwarka, Janakpuri og Delhi Cantt. Palam ligger i Dwarka Sub-divisjon i South West Delhi (distrikt)


== Økonomi ==

Ram Chowk er et av de viktigste markedene i Palam med over 1 000 butikker. Mange butikker ligger langs hovedveien, inkludert Dada Chattri Wala Marg, Shere Punjab Dhaba, Ghar Jaisa, Footland og Swastik Kreasjoner.
Palam er delt inn i Rajnagar og Sadhnagar områder. Pandit Chowk, Jhanda wala Chowk og DDA park er viktige landemerkene i Rajnagar-II. Birbal Chaat er en restaurant i Ramphal Chowk. Den er kjent for sine tradisjonelle retter, Aloo Tikki, Bhalle Papri og Gol Gapee.


== Kultur ==
Palams kultur er mangfoldig og omfatter mange templer. Det største og eldste er Dada Dev Mandir. Det er over tusen år gammelt, og er omgitt av en mer enn tretten dekar stor park,. Det er det største tempelet i Delhi.


== Transport ==

Palam har en godt etablert transport infrastruktur. Det er gode forbindelser til andre deler av Delhi. Palam er forbundet med andre stater med fly, jernbane og veier.


=== Veier ===
Busser drives først og fremst av DTC og DIMTS, selv om private aktører opererer i regionen. Et privat drevet nettverk av chartrede busser forbinder Palamområdet til kontorer i nærheten og brukes av de som bor og arbeider i Delhi.


=== Delhi Metro ===
Palam T-Banestasjon ligger på Magenta linjen av Delhi Metro som har forbindelse til Janakpuri og den botanisk hagen. Palam's T-banestasjonen ligger i nærheten av Palams politistasjon. Den er forventet å være ferdig i 2016.


=== Jernbanenettet ===
Palam jernbanestasjon og har forbindelser til Rewari, Delhi Cantonnement og New Delhi.Porbandar, Motihari & Delhi Sarai Rohilla tog passerer gjennom Palam jernbanestasjon.


=== Flyplass ===
Indira Gandhi internasjonale lufthavn, tidligere Palam Airport ligger i Palam.


== Referanser ==