jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Piezocerini

Piezocerini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, slanke, gjerne rødbrune trebukker.


== Utbredelse ==


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Piezocerini Lacordaire, 1869
Understammen Haruspicina Martins, 1976
Slekten Acruspex Martins, 1976 - én art
Slekten Haruspex Thomson, 1864 - 14 arter
Understammen Piezocerina Lacordaire, 1869
Slekten Alienosternus Martins, 1976 - 4 arter
Slekten Cicatrizocera Martins, 1976  - én art
Slekten Colynthaea Thomson, 1878  - én art
Slekten Gorybia Pascoe, 1866  - 45 arter
Slekten Hemilissa Pascoe, 1858  - 11 arter
Slekten Migmocera Martins, 1976  - én art
Slekten Migorybia Martins, 1985  - én art
Slekten Othnocerus Martins, 1976  - én art
Slekten Pharcidodes Martins, 1976  - 4 arter
Slekten Piezarina Martins, 1976 - én art
Slekten Piezasteria Martins, 1976  - 2 arter
Slekten Piezocera Audinet-Serville, 1834  - 13 arter
Slekten Piezogenista Martins, 1976  - én art
Slekten Piezosecus Martins & Galileo, 2003  - én art
Slekten Pseudocolynthaea Martins, 1976  - én art
Slekten Thyellocerus Martins, 1976  - én art
Slekten Zelliboria Lane, 1951  - én art


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Piezocerini hos ITIS 
(en) Piezocerini hos NCBI 
Piezocerini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Haruspex modestus
Bilde av Piezasteria sternalis
Bilde va et ubestemt eksemplar
Carlisle (Iowa)

Carlisle er en by i Warren og Polk County i Iowa. Ved folketellingen i 2010 hadde byen 3 876 innbyggere. Byen er en del av Des Moines.
Byen fikk stor oppmerksomhet i 1997 da et par i ble foreldre til verdens første kull med syvlinger som levde opp.


== Historie ==
Carlisle ble grunnlagt i 1851. Den har fått navn etter Carlisle, Pennsylvania. Byen fikk betydelig vekst i 1871 da jernbanen ble ført gjennom stedet.


== Geografi ==
Carlisle ligger mellom North og Middle River  nær der de flyter sammen med Des Moines River.  Etter  De forente stater statistiske byrå utgjør byen 14,40 km², alt bare landområde.Summerset Trail har sitt nordlige endepunkt ved Carlisle.


== Demografi ==


=== Folketellingen i 2010 ===
Etter folketellingen i 2010 hadde byen 3 876 innbyggere, 1 474 husholdninger og 1 056 familier boende i byen.  Befolkningstettheten var 105,8 per 
km². Rasemessig var det 96,7% hvite, 0,4% afro-amerikanere, 0,1% indianere, 0,5% asiater, 0,5% fra andre raser og 1,9% av to eller flere raser. Spanjoler eller latinamerikanske utgjorde 2,0% av befolkningen.
Det var 1,4 husholdninger hvor 39,6% hadde hjemmeværende  barn under 18 år. Av gifte samboende par hadde 12,4% kvinnelig husholder uten hjemmeværende mann. 5,5% hadde mannlig husholder uten hjemmeværende kone  og 28,4% var enslige. 23,7% av alle husholdninger omfattet bare enslige og 9,3% var 65 år eller eldre. Den gjennomsnittlige størrelsen på husholdningen var  2,57  og gjennomsnittelig størrelse på familiene var 3,05.
Gjennomsnittsalderen var 37,5 år. Av disse var  28,9% under 18 år, 6,7% mellom 18 og 24 år, 25,5% mellom 25 og 44 år, 24,2% mellom 45 og 64 år og 14,7% 65 år eller eldre. Kjønnsmessig var det  48,2% menn og 51,8% kvinner.


== Referanser ==
McCaughey-syvlingene

Verdens eneste kjente kull med  syvlinger som vokste opp ble født 19. november 1997 i  Charlisle i Iowa, USA
Syvlingene ble født ni uker for tidlig i Des Moines til Kenny og Bobbi McCaughey. Fra tidligere hadde de en datter, født  3. januar 1996.Da paret oppdaget at Bobbi bar på syv fostre avslo de selektiv reduksjon og sa at «vi legger dette i Guds hender».
To av barna hadde cerebral parese; den ene ble operert for å hjelpe på ganglaget senere.Fødselen fikk betydelig oppmerksomhet i media, både positiv og negativ, inklusive en artikkel i Time magazine i desember 1997.«I begynnelsen, for hvert tiende brev som uttrykte glede, fikk vi et brev som beskyldte oss for å utnytte barna og være egoistiske og sløse med verdens ressurser på en så stor familie», sa Bobbi i et intervju i 2007. «Ingen av våre naboer sa et ondt ord. Her i Carlisle ga de oss privat liv og beskyttelse. Men vi fikk besøk av fullstendig ukjente som banket på bakdøren og spurte om de fikk holde et av barna»Paret fikk mange generøse gaver, inklusive et 511 m² stort  hus, en varebil, bleier for de første to år, så vel som hjelp til stell, klær og til og med fra Iowa som tilbød college stipend i hvilket som helst universitet i Iowa etter high school. President Bill Clinton ringte personlig og gratulerte foreldrene
Kort tid etter at pressen hadde begynt å skrive om syvlingene mottok foreldrene et personlig brev fra de tre (den gang) gjenlevende Dionne-femlingene. De tre søstrene rådet McCaughey-foreldrene til å holde syvlingene unna sensasjons- og underholdningsmedia, og ikke la dem gå i de samme fellene som deres egne foreldre hadde gjort, men med måte å ønske fjernsyn og Ladies' Home Journal velkommen.Bobbi McCaughey har lagt merke til at medias oppmerksomhet ikke nødvendigvis betyr at de har gitt mange intervjuer som sier, «Det var all slags stoff i avisene tidligere, men i virkeligheten kom de ikke og spurte oss. De fleste avisene sitere hverandre».Bobbi og Kenny McCaughey snakker av og til om livets tilskikkelser og er fortsatt motstander av selektiv reduksjon. Bobbi er blitt berømt for sitt sitat: "Well, come to our house, and tell me which four I shouldn't have had!" Familien fortsetter å gå til en baptistkirke i West Des Moines hvor Kenny er diakon.Den 28. desember 2010 sendte fjernsynsstasjonen TLC (The Learning Channel) en dokumentar om syvlingenes 13. fødselsdag.


== Referanser ==
Hjalmar Dale

Hjalmar Dale er kjent som Helge Ingstads læremester når Ingstad forsøkte pelsjegerlivet i Canada. Hjalmar Dale er født på industristedet Dalekvam i Hordaland. Dalekvam, også nevnt i kortformen Dale, ligger ca. 60 km fra Bergen langs Bergensbanen mot Voss. Hjalmar Dale brukte flere navn i løpet av sitt 73-årige liv. Han er født som Hjalmar Hundhammer, men tok både navnet Hjalmar Nelsson og Nelsson Hamar i sin tid i USA/Canada.
Hjalmar Dale er en av Norges mange usynlige og glemte helter, og kommer i skyggen av for eksempel Helge Ingstad som uttrykte sine opplevelser i bokform, og ble berømt og en stor inspirasjonskilde gjennom sine litterære beskrivelser av sine opplevelser. Ingstad hadde for eksempel fire år som pelsjeger, mens Hjalmar Dale drev med dette hele livet.
Hjalmar ble født i 1894 og hadde sin oppvekst på Dale. Han bodde nærmere bestemt på Skytterplassen, som er en del av Dale-samfunnet som består av flere mindre lokalområder. Han ble rammet av poliomyelitt som var en av den tidens svøper. Sykdommen var invalidiserende, og Hjalmar ble lam i bena. Men med trening og stort pågangsmot lærte han å gå igjen. Han var et av ni barn, der flere eldre søsken utvandret til USA. Selv slo han følge med en eldre søster og tok reisen over Atlanterhavet i 1913.
Han tilbrakte den første tiden som gårdsarbeider i USA, men etter ett år satte han kursen nordover. Han tok land i Canada og begynte på prosessen med å skaffe seg egen gård, men dette ble avsluttet og jorden solgt. Han livnærte seg først som gårdsarbeider, jernbanearbeider og soldat frem til rundt 1919. Han dro nordover til Northwest Territories der han startet sin lange arbeidsdag som pelsjeger og gullgraver. I 1926 traff han Helge Ingstad som kom til Canada som «greenhorn». Hjalmar Dale var da på vei tilbake til Norge for å besøke slekt, og de avtalte å jakte sammen fra året etter, da Dale skulle være tilbake i Canada. Samarbeidet mellom Dale og Ingstad startet i 1927 og de tilbrakte ett år sammen som pelsjegere. Dette er beskrevet i Ingstads bok Pelsjegerliv.
Hjalmar Dale ble trukket mot de uoppdagete delene av området han holdt seg i, og levde som fangstmann og gullgraver frem til 1947. Fra 1947 til 1959 arbeidet han som oljearbeider og da pensjonerte han seg. Han levde videre som eneboer i villmarken frem til han døde i ensomhet høsten 1967. Han ble funnet vinteren 1968 og ligger gravlagt ved McKenzie River i Canada, nærmere bestemt Norman Wells.


== Litteratur ==
Randulf Valle, Hjalmar Dale - den glemte eventyrer, Cappelen Damm, Oslo 2014 ISBN 9788202420307
Monschau

Monschau (fransk: Montjoie, vallonsk: Mondjoye) er en liten by med 11 841 (pr. 31. desember 2014) i Byregion Aachen i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen.


== Geografi ==
Byen er plassert i det nordlige Eifel, som østlig ytterpunkt for nasjonalparken Hohes Venn – Eifel i den trange dalen hvor elven Rur renner.
Det historiske bysentret har mange bygninger i utmurt bindingsverk og smale gater som har stått mer eller mindre uforandret i 300 år, noe som i dag gjør byen til et populært turistmål. Om sommeren er det friluftskonserter med klassisk musikk i Burg Monschau. 


== Historie ==
Historisk har byens viktigste næringsvei vært veverier.
Burg Monschau er fra 1200-tallet, og byen er første gang nevnt i et dokument fra 1198. Fra begynnelsen av 1433 ble borgen benyttet som fast residens for hertugene av Jülich. I 1543 ble det erobret av keiser Karl V av Det tysk-romerske rike og borgen og byen ble plyndret. Borgen forble imidlertid under kontroll av Jülich fram til 1609 da det ble en del av palatinatet Neuburg.
I 1795 ble området erobret av det revolusjonære Frankrike, og byen fikk navnet Montjoie og ble administrasjonssenter i det daværende franske departementet Roer. Etter Wienerkongressen  i 1815 kom området under Kongeriket Preussen og byen ble administrasjonssenter i Kreis Montjoie.
I 1918 fikk byen navnet Monschau av keiser Vilhelm II. I 1972 ble byen utvidet med de tidligere kommunene Höfen, Imgenbroich, Kalterherberg, Konzen, Mützenich og Rohren. Vest for byens sentrum ligger eksklaven Mützenich omsluttet av belgisk territorium, adskilt av jernbanetraseen til Vennbahn som ble belgisk territorium som følge av Versaillestraktaten i 1919.
Under andre verdenskrig var Monschau, som et trafikknutepunkt, viktig under åpningsfasen av Ardenneroffensiven i desember 1944 som kampsonens nordligste punkt.

		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Monschau – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Monschau – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
X-COM

X-COM (eller X-Com) er et science fiction merkenavn for videospill der en internasjonal organisasjon forsøker å forhindre romvesener fra å invadere Jorden. Serien begynte med UFO: Enemy Unknown laget av Mythos Games og MicroProse i 1994, og det ble utgitt seks spill fra MicroProse eller dets eiere i den originale serien.  X-COM serien, og særlig det originale spillet har hatt en stor skare lojale fans, og har påvirket mange andre videospill.
I 2012, 11 år etter forrige utgivelse, utgav 2K Games et nytt XCOM: Enemy Unknown utviklet av Firaxis Games. Det ble en ny suksess og fikk en utvidelse i 2013, omtrent samtidig som The Bureau: XCOM Declassified. XCOM 2 kom i februar 2016.
Serien, både gamle  og nye spill , har vært kjent for å være vanskelig og at man sjelden vet hva som kommer til å skje.
Det første spillet UFO: Enemy Unknown ble i 2010 klonet i form av åpen kildekode, og finnes også i nettleser-versjon.


== Spill ==


== Referanser ==
Sinope (mytologi)

Sinope er i gresk mytologi, datter av Asopus og eponym for Sinop. Asopus var en elvegud i landskapet Boeotia, og gift med Merope. De fikk to sønner og tolv døtre, hvorav en var Sinope, som ble båret vekk av Apollo, mens to av hennes søstre (Corcym og Salamis) ble elsket av Poseidon mens Aegina ble forført av Zevs.Sinope var også navn på en oldtidsby ved Svartehavet, i Galatia-regionen, dagens Sinop (Tyrkia). Se også Sinop (provins).
Sinope (måne), en av Jupiters måner er oppkalt etter den mytologiske skikkelsen.


== Referanser ==
NM i terrengløp 2015

NM i terrengløp 2015 var en del av NM i friidrett 2015, og ble arrangert som to adskilte konkurranser. 

NM i korte distanser og stafetter ble arrangert i Ås 18. - 19. april 2015
NM i lange distanser ble arrangert på Ekeberg i Oslo 17. oktoberDette var første gang det ble arrangert NM-stafetter i kort løype.


== Resultater, senior ==


=== Herrer ===


==== Kort løype ====


==== Stafetter, kort løype ====


==== Lang løype ====


==== Lagkonkurranse, lang løype ====


=== Kvinner ===


==== Kort løype ====


==== Stafetter, kort løype ====


==== Lang løype ====


==== Lagkonkurranse, lang løype ====


== Resultater, junior ==


=== Herrer ===


==== Kort løype ====


==== Lang løype ====


==== Lagkonkurranse, lang løype ====


=== Kvinner ===


==== Kort løype ====


==== Lang løype ====


==== Lagkonkurranse, lang løype ====


== Resultater, ungdom 17 ==


=== Gutter ===


==== Kort løype ====


=== Jenter ===


==== Kort løype ====


== Resultater, ungdom 16 ==


=== Gutter ===


==== Kort løype ====


=== Jenter ===


==== Kort løype ====


== Resultater, ungdom 15 ==


=== Gutter ===


==== Kort løype ====


=== Jenter ===


==== Kort løype ====


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
GenereltOffisiell hjemmeside - NM kort løype Arkivert 1. oktober 2018 hos Wayback Machine.
Offisiell hjemmeside - NM lang løypeResultaterBrikkesys - NM terrengløp kort løype 18. april 2015 (resultater NM kort løype)
Brikkesys - NM terrengløp stafett 19. april 2015 (resultater NM kort løype stafetter)
EQ Timing - NM terrengløp-IK Tjalve (resultater NM lang løype)
NM terreng 2015 - resultater lagkonkurranse
Summerset Trail

Summerset Trail er en sti på et nedlagt jernbanespor i Warren County i det sydlige Iowa i USA.
Stuen er 17 km lang og asfaltert. Den følger en nedlagt jernbanestrekning mellom Carlisle i dens nordøslige ende og Indianola i det sydvestre hjørne. Stien går over restene av en prærie, over våtmark langs Middle River sydvest for Carlisle og skogene nord for Indianola.


== Fasiliteter ==
Stiens utgagspunkter er i Carlisle og Indianola,og midtveis ligger Banner Lakes i Summerset State Park. Ved Carlisle er det parkingsplass og toaletter. Ved Banner Lakes som ligger ved Elk Horn St.er det også toaletter og parkeringsmuligheter.


== Eksterne lenker ==
Mer om Sommerdet Trail [1]
Kanin Kotohito

Prins Kan'in Kotohito (閑院宮載仁親王, født 10. november 1865, død 21. mai 1945) var knyttet til den japanske keiserfamilien og offiser i de japanske styrkene fra 1931 til 1940.


== Referanser ==
William Cook

William Cook (født 20. januar 1909, død 11. desember 1992) var en irsk fotballtrener og tidligere fotballspiller, som var hovedtrener for den norske fotballklubben SK Brann i to perioder. 


== Karriere ==
Cook startet fotballkarrieren for Port Glasgow Juniors, før han i 1930, som 21-åring, ble plukket opp av storklubben Celtic.


=== Celtic ===
En uke etter å ha signert for Celtic, debuterte Cook for klubben i en kamp mot Ayr. I sin første sesong for Celtic spilte han seg til fast plass på laget som vant Scottish Cup i 1931.


=== Everton ===
Celtic og Everton ble enige om en overgang for Cook i desember 1932. Allerede i sin første sesong, vant klubben FA-cupen. I 1938-39-sesongen var han fast inventar på laget som vant den engelske 1. divisjonen.


== Landslag ==
Cook fikk sin debut for det irske landslaget i september 1932, i en kamp som endte med 0-2 tap mot Skottland. Han beholdt plassen sin på landslaget frem til utbruddet av andre verdenskrig, og fikk også bære kapteinsbindet ved flere anledninger.


== Meritter ==
Serie
Engelsk 1. divisjon: 1
1938-39
Cup
Scottish Cup: 1
1930-31
FA-cupen: 1
1932-33


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi
(en) William Cook – national-football-teams.com 
(en) William Cook – WorldFootball.net
Russedessert

Russedessert, klappgröt, vispgröt eller trollgröt er en norsk (russedessert), svensk (klappgröt), finsk  (vispipuuro) og estisk (mannavaht) dessert laget på semulegryn og saftblandinger med jordbær, solbær, rips, blåbær eller til og med tyttebær og heggebær, sålenge den ønskede røde fargen beholdes. 
Når grøten er ferdigkokt, vispes den kraftig til den er kald og serveres siden. Konsistensen og volumet skiller seg da vesentlig fra vanlig semulegrynsgrøt.


== Etymologi ==
Navnet "russe" er interessant, og kan referere seg til fargen etter at den er vispet ferdig eller at desserten har forbindelse med Russland.


== Referanser ==
Jan Debes

Jan Ingessøn Debes (født 23. august 1925 i Oslo, død 27. juni 1999) var en norsk jurist.
Debes var sønn av juristen Inge Debes og forfatteren Gunvor Debes. Han ble cand. jur. i 1951 og var underdirektør i Lønns- og prisdepartementet fra 1966. I 1963 ble han formann i Pensjonskasseutvalget. Han ble senere avdelingsdirektør i Personaldirektoratet.
Debes utga blant annet Det norske statsråd 1814–1949 (1950), bind 5 av Sentraladministrasjonens historie (1980), Statsadministrasjonen (1978) og flere bøker om tjenestemannsrett og tjenestepensjon.


== Litteratur ==
«Debes, Jan Ingessøn», i Gyldendals store konversasjonsleksikon, bind 2. Oslo: Gyldendal, 1972.


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Jan Debes i BIBSYS
Johan Friis

Johan Friis (født 29. september 1820 i Bergen, død 11. mars 1875) var en norsk klassisk filolog og lektor ved Universitetet i Christiania.
Friis var sønn av kjøpmannen Peder Leth Friis og Mariane Steen. Han ble student i 1838 og cand. philol. i 1848. Fra 1849 var han lærer ved Christiania Kathedralskole. Etter Johan Thaasens død ble han ansatt som universitetsstipendiat for å forberede seg til å overta lektorstillingen i gresk filologi ved universitetet. Etter å ha oppholdt seg et år ved Universitetet i Bonn ble han i 1853 utnevnt til lektor. Fra 1855 til 1858 var han samtidig lærer ved Nissens skole. Allerede i 1858 forlot han universitetet for å bli rektor ved Kristiansand katedralskole. Han beholdt denne stillingen til sin død.
Friis var medlem av Videnskabsselskabet i Christiania (dagens Det Norske Videnskaps-Akademi).


== Litteratur ==
«Friis, Johan» i Norsk Forfatter-Lexikon 1814–1880
Radioåret 1951

Radioåret 1951 er en oversikt over hendelser, radioprogram, fødte og avdøde personer med tilknytning til radio i 1951.


== Hendelser ==
 Statsradiofonien i Danmark starter opp sin andre radiokanal, Program 2.
 1. januar: The Archers, verdens lengstlevende radiosåpe, starter opp på BBC.
 29.–31. januar: RAI Radio 1 kringkaster den første Sanremo-festivalen.


== Fødsler ==


== Referanser ==
Radioåret 1925

Radioåret 1925 er en oversikt over hendelser, radioprogram, fødte og avdøde personer med tilknytning til radio i 1925.


== Hendelser ==
 1. januar: Svenske AB Radiotjänst, senere Sveriges Radio, starter sendinger – en høymesse fra Stockholm. Kanalen har kun sendinger et par timer hver kveld.
 12. februar: Norske Kringkastingsselskapet konstitueres etter å ha drevet testsendinger i Oslo-området siden 15. desember 1924.
 1. april: Statsradiofonien opprettes i Danmark som en forsøksordning med ett radioprogram.
 29. april: Kringkastingsselskapet starter regulære radiosendinger i Oslo. Selskapet er forløperen til NRK og kanalen til dagens NRK P1.


== Referanser ==
Western Harmonies

Western Harmonies er et musikkalbum med Jonas Fjeld & Chatham County Line. Albumet ble utgitt 7. oktober 2013 og lå fire uker på VG-lista med 12.-plass som beste plassering.


== Sporliste ==
«Boy» (Fjeld/Wilson)
«Skulle jeg bli blind» (Fjeld/Ljung/Olney)
«Railroad» (Fjeld/Wilson)
«Pelle» (Fjeld/Ljung/Teer)
«Hallingkast Breakdown» (Wilson/Teer)
«Brevet» (Fjeld/Gjelten)
«Gitar» (Fjeld/Nesbø)
«Som i gresset» (Fjeld/Hagerup)
«En gammel mann» (Fjeld/Bøygard)
«Tilbake» (Fjeld/Gjelten)
«Time Takes Me» (Wilson/Sherraden)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Jonas Fjeld - sang, gitarer, låtskriver, produsent
Dave Wilson - sang, gitarer, munnspill, låtskriver, produsent, tekniker
Chandler Holt - banjo, gitar, produsent
John Teer - fele, mandolin, produsent, låtskriver
Greg Readling - orgel, piano, steelgitar, bass, produsent
Birger Mistereggen - perkusjon, trommer
Tove Bøygard - sang, bakgrunnvokal, låtskriver
Hans Cato Kristiansen - perkusjon
Espen Bergo - trommer


=== Andre medvirkende ===
Tor Magne Hallibakken - tekniker, produsent, mastering
Jørgen Bratlie - A&R-direktør
Bjørn Ljung - låtskriver
David Olney - låtskriver
Morten Gjelten - låtskriver
Jo Nesbø - låtskriver
Klaus Hagerup - låtskriver


== Eksterne lenker ==
(en) Western Harmonies på Discogs 
(en) Western Harmonies på MusicBrainz 
(en) Western Harmonies på Spotify
Stefan Grossman

Stefan Grossman (1945–) er en innflytelsesrik amerikansk gitarist, produsent og forfatter av læremateriell for gitar.


== Liv og virke ==
Under innflytelse av musikken til Big Bill Broonzy bestemte Grossman seg for å lære gitarspill da han var rundt fjorten år. Reverend Gary Davis var læremester.
Grossman tok opp de gamle blues-mestrene på lydbånd og transkriberte stykkene til tabulatur, og utviklet deretter en undervisningsmetode som han brukte til å publiserte lærebøker og -innspillinger.
Som attenåring grunnla Grossman Even Dozen Jug Band, han var et kortvarig medlem av The Fugs og spilte inn albumet How to Play Blues Guitar sammen med Rory Block. Fra 1967 opptrådte han stadig mer, reiste gjennom Europa, bodde i Italia, deretter i England og tilslutt i Italia igjen.
I 1973 grunnla Stefan Grossman plateselskapet Kicking Mule Records, som han ledet fram til 1980, da han solgte seg ut. Fra 1976 gav han ut en rekke plater og holdt en mengde konserter sammen med John Renbourn.
Grossman vendte tilbake til USA i 1987. Han publiserte nye album på Shanachie Records og grunnla et nytt firma som gir ut undervisningsmateriale på kassetter, videoer og CD-er, Stefan Grossman’s Guitar Workshop.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Stefan Grossman – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Stefan Grossman på Internet Movie Database 
(en) Stefan Grossman på Discogs 
(en) Stefan Grossman på MusicBrainz 
(en) Stefan Grossman på Songkick 
Stefan Grossman’s Guitar Workshop, guitarvideos.com
Diskografi
Key lime pie

Key lime pie er en amerikansk pai som lages på keylimesaft, eggeplommer og kondensert melk i et paiskall. Den opprinnelige bahamanske versjonen består av eggehviter og har et marengslokk på oversiden. Retten er navngitt etter de små keylimefruktene som gror naturlig i hele Florida Keys. Mens deres tagger gjør dem mindre ettertraktede, og deres tynne, gule skall mer sarte, er de surere og mer aromatiske enn den vanlige persiske limen som selges andre steder.
Paien lages på kondensert melk på boks, da fersk melk ikke var vanlig i Florida Keys før moderne kjølemetoder. Keylimesaften, til forskjell fra andre limesafter, er blekgul. Fyllet i paien er gult likeså, til stor del på grunn av eggeplommene. En del kokker legger til matfargestoff for å gi paien en grønn farge, hvilket dog ikke verdsettes av de som lager tradisjonelle paier.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Key lime pies – kategori av bilder, video eller lyd på Commons