jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Liste over færøyske lagtingsmedlemmer 1928–1932

Liste over færøyske lagtingsmedlemmer 1928–1932. Det ble valgt 23 medlemmer av Lagtinget på Færøyene for perioden 1928–1932. Sjálvstýrisflokkurin hadde 11 representanter, Sambandsflokkurin hadde 10 representanter, mens Javnaðarflokkurin hadde 2.


== Referanser ==
Haukedalselva

Haukedalselva er ei elv i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Den renner fra Viksjøen til Storvatnet og utgjør den midterste delen av hovedvannstrengen i Tårnelvvassdraget.


== Vannkraft ==
Fra Haukedalselva blir vannføringen fra et 53,6 km² stort nedbørfelt overført fra Trillingvatnet via en kort kanal og en tunnel til Store Valvatnet øverst i Kobbholmsvassdraget for å nyttes i kraftverkene der. Overføringen utgjør rundt halvparten av vannføringen i Kobbholm kraftverk.


== Vern ==
Tårnelvvassdraget ble i 1980 vernet mot ytterligere kraftutbygging i Verneplan II for vassdrag.


== Referanser ==
Astetholea

Astetholea er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, slanke, blanke trebukker. Antennene er litt lengre enn kroppen. Pronotum er rundet uten tenner på sidene. Dekkvingene er jevnbrede. Beina har litt fortykkede lår.


== Utbredelse ==
Slekten forekommer på New Zealand og Ny-Caledonia.


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Phlyctaenodini
Slekten Astetholea Bates, 1874
Astetholea denticollis Fauvel, 1906
Astetholea fulva Vives & Sudre, 2019
Astetholea lepturoides Bates, 1876
Astetholea opacicollis Fauvel, 1906
Astetholea pauper Bates, 1874
Astetholea picea (Montrouzier, 1861)
Astetholea pulchra Vives & Sudre, 2019
Astetholea varia Fauvel, 1906


== Referanser ==


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata, Gamle verden
Cerambycidae of the World - Stenoderini
BioLib - Stenoderini 


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Astetholea i Encyclopedia of Life 
(en) Astetholea i Global Biodiversity Information Facility 
Astetholea – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Stenoderini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Thoris

Thoris er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, slanke, brune trebukker med hvite flekker på dekkvingene. Antennene er vanligvis omtrent så lange som kroppen. Pronotum er tønneformet. Dekkvingene er jevnbrede, med en liten tann i spissen. Beina er tynne og middels lange.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia og Ny-Guinea.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Elaphidiini J. Thomson, 1864 eller Phoracanthini
Slekten Thoris Pascoe, 1867
Thoris acuta Gressitt, 1959
Thoris brandti Wang, 1994
Thoris eburifera Pascoe, 1867
Thoris gilesi Gressitt, 1959
Thoris octoguttata Wang, 1994
Thoris quinqueguttata Gressitt, 1959
Thoris septemguttata Blackburn, 1900
Thoris sexguttata Carter, 1929


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter Arkivert 16. september 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Thoris i Encyclopedia of Life 
(en) Thoris i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Thoris – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Thoris – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Elaphidiini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nyphasia

Nyphasia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, slanke, lyst rødbrune trebukker, dekkvingene kan være svarte. Antennene er noe lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet. Dekkvingene er jevnbrede, gjerne med en liten tann i spissen. Beina er tynne og middels lange, lårene på mellom- og bakbeina klubbeformede.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.


== Utbredelse ==
Fem av artene lever i Sørøst-Asia, den sjette på Ny-Guinea.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Elaphidiini J. Thomson, 1864 eller Phoracanthini
Slekten Nyphasia Pascoe, 1867
Nyphasia apicalis Gahan, 1893
Nyphasia fuscipennis Gahan, 1890
Nyphasia maculata Brongniart, 1891
Nyphasia pascoei Lacordaire, 1869
Nyphasia pulchra Gressitt, 1951
Nyphasia torrida Pascoe, 1867


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter Arkivert 16. september 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Nyphasia i Encyclopedia of Life 
(en) Nyphasia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Nyphasia hos NCBI 
(en) Kategori:Nyphasia – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Nyphasia – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Elaphidiini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Atharsus

Atharsus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, mursteinsrød trebukk, antenner, bein og dekkvingenes ytterste spiss er svarte. Antennene er tynne og noe lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet, litt bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede, beina slanke.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Bolivia og den sentrale delen av Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Elaphidiini J. Thomson, 1864
Slekten Atharsus Bates, 1867
Atharsus nigricauda Bates, 1867


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter Arkivert 16. september 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Atharsus i Encyclopedia of Life 
(en) Atharsus i Global Biodiversity Information Facility 
Atharsus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Elaphidiini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hersøya (Tromsø)

Hersøya er en øy i Tromsø kommune og ligger på yttersiden av Kvaløya og Sessøya. Navnet kommer trolig av et personnavn, for eksempel, Herdis, Herjulf eller kanskje Hergils.
Øya inngår i Håja-Røssholmen landskapsvernområde.


== Historie ==
Navnet på gården nevnes første gang i regnskapene 1521. Da var det 2 oppsittere på gården. Så har det bodd folk på Hersøya, fra og til. Det fortelles at det skal ha bodd folk på øya under den tiden da de store fiskeriene foregikk utenfor Kvaløya og Senja. Stedet skal da ha hatt 15 gammer hvor det bodde folk. Etter 1590 ble det dårligere med fisk og da flyttet mange fra øya.
Øya består av mye stein og det er ubetydelig med dyrkbar jord, derfor var beboerne avhengig av godt fiske. J. Solbjør fra Tromsø startet i 1911 fiskeforretning på Hersøya  nærmest som en prøvedrift. Driften var avhengig av at den mye drøftede storhavnen kunne bli av. Det var planer om en molo fra Bjørnøya og fram i sundet mot Hersøya. Sundet ville da bli en storhavn. Men de store kostnadene, og den stadig mer motoriserte fiskeflåten (som gjorde båtene mindre avhengig av nærheten til fiskefelten), gjorde at det ikke ble noe av moloen. Etter bare et par år ga Solbjør opp og flyttet fra plassen. 1953 ble Hersøya fraflyttet.


== Referanser ==
Terpnissa

Terpnissa er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor, avlang og langbeint, svart trebukk, hodets bakre del og pronotum er rødoransje. Antennene er tynne og noe lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet, litt bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede med to lengderibber, beina slanke med klubbeformede lår.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.


== Utbredelse ==
Arten er vidt utbredt fra det sørlige Mexico i nord til Bolivia og Brasil i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Elaphidiini J. Thomson, 1864
Slekten Terpnissa Bates, 1867
Terpnissa listropterina Bates, 1867


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter Arkivert 16. september 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Terpnissa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Terpnissa hos NCBI 
(en) Kategori:Terpnissa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Terpnissa – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Elaphidiini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Frivillig.no

Frivillig.no er en nasjonal oppslagstavle for frivillige oppdrag. Siden ble lansert 3. desember 2015. og driftes av Frivillighet Norge, med støtte fra Gjensidigestiftelsen, Sparebankstiftelsen DNB, Oslo Kommune, Kulturdepartementet og Helsedirektoratet. Per juni 2017 brukes Frivillig.no av over 1000 foreninger som har mottatt over 14 000 henvendelser fra folk som ønsker å bli frivillige.
Frivillig.no er en del av en større kampanje for økt fellesskap og sosial støtte. Kampanjens målsetning er å fremme sosiale fellesskap, inkluderende møteplasser og senke terskelen for deltagelse i alle typer frivillige organisasjoner over hele landet. Kampanjen skal forebygge ensomhet ved å sørge for at folk enkelt kan finne noe de kan bidra med i en organisasjon. 
Frivillig.no deler årlig ut prisen Årets nykommer i frivilligheten. Prisen går til en person som har utmerket seg i en ny organisasjon i løpet av det siste året. Prisen deles ut i anledning FNs internasjonale dag for frivillighet og utdelingen av den nasjonale Frivillighetsprisen. I 2016 gikk prisen til Sang Bui for sin innsats som aktivitetsvenn i Nasjonalforeningen for folkehelsen og i 2017 gikk prisen til Frank Sandbye-Ruud fra Rubicon Norge.Lignende nettsteder er vanlige i flere andre land, som Volontärbyrån i Sverige, frivilligjob i Danmark og Do-it i Storbritannia.


== Referanser ==
Dansk mesterskap på 10 000 meter 2017

Dansk mesterskap på 10 000 meter 2017 (friidrett) ble arrangert 20. mai 2017, som en del av Nordic 10000m Challenge 2017. Mesterskapet ble arrangert i ble arrangert i København i Danmark.


== Resultater, menn ==

Løpet ble vunnet av Félicien Muhitira fra Rwanda, men han stilte ikke i det danske mesterskapet.


== Resultater, kvinner ==

Løpet ble vunnet av Clementine Mukandanga fra Rwanda, men hun stilte ikke i det danske mesterskapet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hvidovre Atletik - Results Nordic & Danish Championship 10.000m
Storvatnet (Sør-Varanger)

Storvatnet (nordsamisk: Fálleveaijávri, historisk også skrevet Fallevæjjavri) er en innsjø i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Den har utløp mot vest til Tårnelva.
Tidligere var Storvatnet regulert og de nederste 76 meter av fallet i elva ble utnyttet i Tårnet kraftverk. Et dambrudd i 1979 førte til store terrengskader i dalen nedenfor Storvatnet, som senket seg til et nytt naturlig nivå, 3-4 meter over opprinnelig vannivå, og 3-4 meter under magasinets høyeste regulerte vannstand. Etter dambruddet ble kraftverket nedlagt og terrenget nedenfor det tidligere damstedet er restaurert. Det ble i 1984 og 1989 gjennomført studier av hvordan vegetasjonen reetablerer seg på de tørrlagte strendene i den tidligere reguleringssonen rundt Storvatnet. Dette var første gang en slik undersøkelse ble gjort i Norge.


== Referanser ==
Shōhei Sakaguchi

Shōhei Sakaguchi (japansk: 坂口 昇平) (født 20. oktober 1964) er en japansk tidligere skihopper som konkurrerte internasjonalt i årene 1981-1994.
Han ble nummer 41 av 50 deltakere i VM i skiflyging i Oberstdorf 1981, og kom på 26. plass i junior-VM i Murau i 1982. I 1983 ble han japansk juniormester i stor bakke. Han ble nummer 84 sammenlagt i den tysk-østerrikske hoppuka 1986/87. Fra januar 1987 til februar 1994 konkurrerte han ikke utenfor Japan. 21.-plassen i normalbakken i Sapporo 22. januar 1994 var eneste gang han tok poeng i verdenscupen; det ga ham 78. plass sammenlagt sesongen 1993/94. Han ble også nummer 21 i verdenscuprennet i storbakken i Sapporo 18. desember 1988, men da fikk han ikke verdenscuppoeng, siden det til og med sesongen 1992/93 kun var de 15 beste i hvert renn som fikk poeng.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Shōhei Sakaguchi – FIS (skihopping)
Inger Elisabeth Haavet

Inger Elisabeth Haavet (født 4. mars 1957 i Kragerø) er en norsk historiker. Hun har vært professor ved Universitetet i Bergen siden 2004. Hun disputerte i 1998 med en avhandling om Nina Grieg. Haavets forskning omfatter blant annet velferdsstaten, familiepolitikk, kvinners historie, kultur og musikk.


== Verk ==
Bjørnson, Øyvind; Haavet, Inger Elisabeth. 1994. Langsomt ble landet et velferdssamfunn. Trygdens historie 1894-1994. ISBN 82-417-0388-0.
Nina Grieg - kunstner og kunstnerhustru. Doktoravhandling 1998, Utgitt som bok på Aschehougs forlag 1998
Haavet, Inger Elisabeth. 1999. Framveksten av velferdsstatens familiepolitikk i Norge og Sverige. Tidsskrift for velferdsforskning. 2: 67-84.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(no) Publikasjoner av Inger Elisabeth Haavet i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Gerd Kvale

Gerd Kvale (født 1955) er en norsk psykolog som i 2002 ble utnevnt til professor i klinisk psykologi ved Universitetet i Bergen. Kvale er utdannet psykolog ved Universitetet i Bergen i 1982.
I 2019 ble hun direktør for det nyopprettede Bergen Center for Brain Plasticity ved Haukeland Universitetssykehus.Kvale forsker blant annet på angst- og tvangslidelser, og har gjennom hele karrieren vært opptatt av konsentrerte, virksomme behandlings format og sammenhenger mellom klinisk endring og basale biologiske mekanismer. Hun ledet OCD-teamet ved Haukeland sykehus fra opprettelsen i 2011 til 2019.Kvale mottok i 2015 Psykologiforbundets pris for behandling av tvangslidelser.I 2018 plasserte det amerikanske tidsskriftet Time Magazine Gerd Kvale og hennes kollega og samarbeidspartner Bjarne Hansen på listen over de 50 mest innflytelsesrike i verden innen helse. Kåringen var basert på Kvales og Hansens utvikling av en konsentrert, fire dagers behandling av tvangslidelser.Hun var dekan ved Det psykologiske fakultet fra 2005 til 2009, og ble gjenvalgt for en ny periode i 2009. I 2010 gikk hun av som dekan.


== Verk ==
Kvale, G., Havik, O.E., Tangen, T, Heiervang, E., Haugland, B.M.S. (2013.) Hvordan sikre angstpasienter kunnskapsbasert behandling? Universitetsforlaget. ISBN 978-82-15-01879-9
Kvale, G. og Hansen, B: (2013) 101 ting vi gjerne skulle visst da vi begynte å behandle pasienter med angstlidelser. Universitetsforlaget ISBN 978-82-15-02302-1


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Gerd Kvale på ResearchGate
Gerd Kvale på Google Scholar
Tomisław Tajner

Tomisław Tajner (født 15. mai 1983 i Cieszyn) er en polsk tidligere skihopper som representerte AZS AWF Katowice. Han konkurrerte internasjonalt i årene 1995-2010.
Tajner deltok i junior-VM i 1999, 2000 og 2001, med 19. plass i Karpacz i 2001 som beste individuelle plassering. I OL i Salt Lake City (Park City) 2002 ble han nummer 39 i storbakken og var på Polens lag som ble nummer 6 i lagkonkurransen. Samme år ble han nummer 33 i VM i skiflyging i Harrachov. I VM i Val di Fiemme (Predazzo) 2003 ble han nummer 36 i storbakken, 37 i normalbakken og 6 i lagkonkurransen.I august 2005 ble han skadet i en bilulykke da han var på vei til sin søsters bryllup, der han skulle være forlover. I kollisjonen fikk han blant annet en brist i den fjerde brystvirvelen. Han kom tilbake som skihopper etter en rekonvalesensperiode.
Tajner deltok i universiaden (studentlekene) i 2005, 2007 og 2009, og fikk sin beste individuelle plassering i storbakken i Yabuli i 2009, med 11. plass. Kun fem ganger greide han å bli blant de 30 beste og ta poeng i verdenscupen. Hans beste plassering i enkeltrenn i verdenscupen var 24. plass i Titisee-Neustadt 1. desember 2001 og i Engelberg 22. desember 2002. Sammenlagt ble han nummer 73 i 2001/02 og 66 i 2002/03. I den tysk-østerrikske hoppuka 2002/03 ble han nummer 62 sammenlagt.Plasseringer i junior-VM:
Plasseringer i universiaden (studentlekene):
Tomisław Tajner er barnebarn av Leopold Tajner og grandnevø av Władysław Tajner, som begge har deltatt i OL. Han er sønn av hopptreneren Apoloniusz Tajner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tomisław Tajner – Olympics.com 
(en) Tomisław Tajner – Olympic.org 
(en) Tomisław Tajner – Olympedia 
(en) Tomisław Tajner – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Tomisław Tajner – FIS (skihopping) 
(pl) Tomisław Tajner – skijumping.pl
Røssholmen

Røssholmen er en liten øy eller holme i Tromsø kommune og på yttersiden av Kvaløya.
Den gamle formen på navnet var trolig Rudsholm, av rydning, eller Raudsholmr av det mannlige navnet Raudr. En gang i tiden var det mye aktivitet på denne lille holmen ytterst i havgapet.


== Historie ==
1521 nevnes Røssholmen første gang i inntektsregnskap for Bergens Kongsgård. Det nevnes der at det er flere personer som driver på plassen. 1567 hadde Røssholmen 4 oppsittere. Deretter har det mesteparten av tiden vært aktivitet på holmen.
Røssholmen kirke vet man ikke så mye om, men tufta etter den vises godt. Man regner med at kirken ble nedlagt mellom 1712 og 1751. De som brukte kirken var trolig de som kom fra Håja, Bjørnøy, Hersøya og Sessøya.
I gamle dager var denne øya en av de største plassen på yttersiden. Her var en fin plass å drive fiske. Mye av den gamle handelen med russene foregikk trolig her ute. 1730 fortelles det at mange fiskere drev fiske der. Når man så tok i bruk seinøtene hadde mange «notabaser» sommerstasjon der ute. Fiskerne hadde sine buer og rorgammer på holmene.
Cirka 1893 bygde firma J. A. Killengreen & Søn, fra Tromsø, fiskesalteri, landhandel og noe seinere rorbuer på øya. Det var 15 – 20 båter stasjonert på øya da, og cirka 60 innbyggere i 1900. Røssholmen hadde en bra, men litt trang, havn, og lå jo nært til godt fiskehav. Vannforsyningen ble forbedret og rundt 1930 bygde man en rausmolo ut til «Vedskjæret». Det ble også bygd en bra vei rundt hele været. På øya var det en brygge i 3 etasjer, flere egnerbuer, bolighus med bakeri i kjelleren, trandamperi, fjøs, butikk, «månedskarstua» (hus til dem som hadde sesongarbeid på øya).
Det var en slags telefon på Røssholmen der hver abonnent hadde sitt spesielle ringesignal. Lokalbåten stoppet på signal. Lykta på Røssholmen var en parafinlykt som de som bodde der måtte passe på. Killengren avviklet bedriften i 1918 – 19. Forretningen ble så kjøpt av Oskar Nilsen. Det bodde folk på Røssholmen helt frem til cirka 1960. 3. januar 1975 raste brygga sammen i en storm.


== Referanser ==
Roberto Varutti

Roberto Varutti (født 1965) er en italiensk tidligere skihopper som konkurrerte internasjonalt i årene 1977-1986. Han ble nummer 83 sammenlagt i den tysk-østerrikske hoppuka 1982/83 og kom på 26. plass i junior-VM i Kuopio 1983. I VM i skiflyging i Planica i 1985 ble han nummer 43 og nest sist. Han greide aldri å ta poeng i verdenscupen, beste resultat var 36. plass i storbakken i Lake Placid 15. januar 1983.


== Referanser ==
Gordonia lasianthus

Gordonia lasianthus er et lite eller mellomstort, eviggrønt tre eller busk i tebuskfamilien som er utbredt i sørøstlige USA.
Den har en søyleformet krone og blir opptil 21 m høy med en stammediameter på 50 cm. Bladene er elliptiske, tannete, 10–16 cm lange og 3–5 cm brede; de er mørkegrønne på oversiden, men lysere og litt hårete på undersiden. Gamle blad blir røde og sitter på en stund før de faller av. Blomstene er store, 7,5 cm i diameter, og har fem hvite kronblad. Frukten er en kapsel.
Gordonia lasianthus vokser på sur og våt jord der grunnvannsspeilet er nært markoverflaten seks til ni måneder i året. Den unngår likevel de dypeste delene av dammer der sumpsypress (var. imbricarium) vokser, men finnes i stedet langs de bedre drenerte kantene. Andre treslag som arten vokser sammen med, er virakfuru, Persea borbonia, vasseik, ambratre, amerikakristtorn, sumpfuru, tulipantre, Cyrilla racemiflora, Magnolia virginiana, rødlønn og Nyssa biflora. I undervegetasjonen finnes blant annet Lyonia lucida og Smilax.
Arten har et sammenhengende utbredelsesområde på kystslettene mot Atlanterhavet og Mexicogolfen fra Nord-Carolina til Apalachicola i Florida. Isolerte bestander finnes lenger vest i Florida og i Alabama og Mississippi.


== Kilder ==
C.A. Gresham og D.J. Lipscomb. «Loblolly-Bay». Silvics of North America. Besøkt 23. juni 2017. 
«Gordonia lasianthus». Flora of North America. Besøkt 24. juni 2017. 
«Loblolly Bay (Gordonia lasianthus)». Carolina Nature. Besøkt 24. juni 2017. 
«Gordonia lasianthus». Floridata. Besøkt 24. juni 2017. 


== Eksterne lenker ==

(en) Gordonia lasianthus i Encyclopedia of Life 
(en) Gordonia lasianthus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Gordonia lasianthus hos ITIS 
(en) Gordonia lasianthus hos NCBI 
(en) Gordonia lasianthus hos The International Plant Names Index 
(en) Gordonia lasianthus hos Tropicos 
(en) Kategori:Gordonia lasianthus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Gordonia lasianthus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gordonia lasianthus – detaljert informasjon på Wikispecies
Snitt (øl)

Et snittglass, eller en «snitt» øl, er et glass beregnet for 250 ml øl og er en oslotradisjon. En snitt øl er mindre enn på 330 ml.I 1973 ble det tatt opp i Oslo bystyre om restaurantene hadde lov til å nekte å server halvlitere til damer og bare servere øl i snittglass.


== Referanser ==
Nottolv

Nottolv eller Nottulv er et norsk mannsnavn som kommer fra mannsnavnet Ulv kombinert med tilnavnet Nott eller Natt.De gammelnorske formene var Nottolf og Náttolf.
I perioden 1365-1500 ble formene Nattolf og Nattulf brukt.
Norske målføre har også formene Nottov og Notto
og Ivar Aasen påviste dem i Raabygdelaget.


== Referanser ==
Göran Johansson (skøyteløper, født 1958)

Per Göran Johansson (født 12. august 1958 i Rättvik) er en svensk tidligere skøyteløper. Han representerte CK Örnen fra Örnsköldsvik.
Johanssons spesialitet var sprintdistansene. I løpet av karrieren vant han sju svenske mesterskap fordelt med fire i sprint firkamp og to på 500 meter enkeltdistanse og en på 1 000 meter enkeltdistanse.
Han deltok for Sverige under Vinter-OL 1988 i Calgary, Canada hvor han gikk både 500 meter og 1 000 meter. I tillegg deltok han i seks påfølgende sprint-VM på skøyter for årene 1982–1987.


== Personlige rekorder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Göran Johansson – Olympics.com 
(en) Göran Johansson – Olympic.org 
(en) Göran Johansson – Olympedia 
(en) Göran Johansson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Göran Johansson – Sveriges olympiske komité 
(en) Göran Johansson – Speedskatingbase.eu 
(en) Göran Johansson – SpeedSkatingNews.info 
(en) Göran Johansson – SpeedSkatingStats.com 
(en) Göran Johansson på www.ISU.html.infostradasports.com
(en) Göran Johansson på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)