jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
The Sky Crawlers (film)

The Sky Crawlers (スカイ・クロラ – Sukai kurora) er en japanskprodusert anime fra 2008, regissert av Mamoru Oshii. Filmen er en adapsjon av Hiroshi Moris roman med samme navn. Filmen ble animert i studioene til selskapet Production I.G.


== Handling ==
Filmens handling utspiller seg i en oppkonstruert verden som kan minne om Japan og Vesten under den andre verdenskrig og den kalde krigen. Det er fred i denne verdenen, men for å lette på spenningen blant en befolkning som er vant til krig og aggresjon, blir private selskap satt til å hyre jagerflypiloter til å kjempe i luftslag mot hverandre. 
Historien følger piloten Yūichi Kannami som blir engasjert av Rostock Corporation for å erstatte piloter som ble skutt ned av motparten Lauterns flygeress «Teacher». Handlingen dreier mest rundt Kannami og forholdet til hans følelseskalde kvinnelige sjef Suito Kusanagi og deres ansiktsløse nemesis Teacher. Historien introduserer også de mystiske karakterene Kildren, humanoider som er genetisk manipulert til å leve evig i en tilstand som «barn». 
Stemningen i filmen er rolig og dvelende, avbrutt av scener med voldsomme luftkamper. Musikken er laget av den kjente japanske komponisten Kenji Kawai.


== Mottakelse ==
Filmen vant prisen for beste animasjonsfilm på den 63. Mainichi Film Awards i 2008.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
(en) The Sky Crawlers - Trailer på YouTube
(en) The Sky Crawlers på Internet Movie Database 
(no) The Sky Crawlers hos Filmfront 
(sv) The Sky Crawlers i Svensk Filmdatabas 
(fr) The Sky Crawlers på Allociné 
(nl) The Sky Crawlers på MovieMeter 
(en) The Sky Crawlers på AllMovie 
(en) The Sky Crawlers på Turner Classic Movies 
(en) The Sky Crawlers på Rotten Tomatoes
Alec Trevelyan

Alec Trevelyan (006), også kjent som Janus, er en rollefigur som er hovedmotstanderen til James Bond i filmen GoldenEye fra 1995. Rollen ble spilt av Sean Bean og hans utseende ble også brukt i videospillet GoldenEye 007 fra 1997.Trevelyan er den eneste 00-agenten (med unntak av Bond selv) som har en rolle i en Bond film som har vesentlig spilletid og dialog i filmen. Den eneste andre 00-agenten som er synlig i en Bond-film er Octopussy hvor 009 ble spilt av stuntmannen Andy Bradford. Ut over å se baksiden på hodene deres eller se dem like før de blir drept eller er døde allerede (Operasjon Tordensky, A View to a Kill, and The Living Daylights), så blir andre 00-agenter sjelden sett og bare omtalt. Da Bean var på audition for filmen ble han vurdert for rollen som Bond.
Trevelyan har blitt rangert blant de beste Bond-skurkene og er vurdert som en mørk motstykke til Bond.


== Referanser ==
Andrea Borella

Andrea Borella (født 23. juni 1961) er en italiensk fekter som konkurrerte i florett.
Han representerte Italia under Sommer-OL 1984, der han tok gull i lagkonkurransen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Andrea Borella – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Andrea Borella – Olympics.com 
(en) Andrea Borella – Olympic.org 
(en) Andrea Borella – Olympedia 
(en) Andrea Borella – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Andrea Borella – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Andrea Borella – Italias olympiske komité
Angelo Scuri

Angelo Scuri (født 24. desember 1959) er en italiensk fekter som konkurrerte i florett.
Han representerte Italia under Sommer-OL 1984, der han tok gull i lagkonkurransen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Angelo Scuri – Olympics.com 
(en) Angelo Scuri – Olympic.org 
(en) Angelo Scuri – Olympedia 
(en) Angelo Scuri – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Angelo Scuri – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Angelo Scuri – Italias olympiske komité
Andrea Cipressa

Andrea Cipressa (født 14. desember 1963) er en italiensk fekter som konkurrerte i florett.
Han representerte Italia under Sommer-OL 1984, der han tok gull i lagkonkurransen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andrea Cipressa – Olympics.com 
(en) Andrea Cipressa – Olympic.org 
(en) Andrea Cipressa – Olympedia 
(en) Andrea Cipressa – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Andrea Cipressa – databaseOlympics.com (arkivert) 
(it) Andrea Cipressa – Italias olympiske komité
PC-UX

PC-UX er en portering av operativsystemet UNIX System III som ble foretatt av NEC Corporation til deres APC-III og PC-9801 personlige datamaskiner. Operativsystemet hadde omfattende støtte for grafikk, og PC-UX og MS-DOS kunne eksistere side om side på samme harddisk. Den hadde også filoverføringsmuligheter mellom MS-DOS og PC-UX.
I 1985, var prosen for PC-UX på APC III §700.NECs senere portering av UNIX System V ble kalt PC-UX/V.


== Se også ==
Xenix


== Referanser ==
Vladimer Aptsiauri

Vladimer Aptsiauri (født 4. februar 1962, død 14. mai 2012) var en georgisk-sovjetisk fekter som konkurrerte i florett.
Han representerte Sovjetunionen under Sommer-OL 1988, der han tok gull i lagkonkurransen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vladimer Aptsiauri – Olympedia 
(en) Vladimer Aptsiauri – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Vladimer Aptsiauri – databaseOlympics.com (arkivert)
Anvar Ibragimov

Anvar Ibragimov (russisk: Анвар Камилевич Ибрагимов; født 27. november 1965) er en russisk fekter som konkurrerte i florett.
Han representerte Sovjetunionen under Sommer-OL 1988, der han tok gull i lagkonkurransen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anvar Ibragimov – Olympics.com 
(en) Anvar Ibragimov – Olympic.org 
(en) Anvar Ibragimov – Olympedia 
(en) Anvar Ibragimov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Anvar Ibragimov – databaseOlympics.com (arkivert)
Boris Koretsky

Boris Koretsky (født 1. januar 1961) er en ukrainsk fekter som konkurrerte i florett.
Han representerte Sovjetunionen i Sommer-OL 1988, der han tok gull i lagkonkurransen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Boris Koretsky – Olympedia 
(en) Boris Koretsky – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Boris Koretsky – databaseOlympics.com (arkivert)
Ilgar Mammadov

Ilgar Mammadov (født 15. november 1965) er en russisk fekter som konkurrerte i florett.
Han representerte Sovjetunionen under Sommer-OL 1988, der han tok gull i lagkonkurransen. Han tok også gull under Sommer-OL 1996 for Russland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ilgar Mamedov – Olympics.com 
(en) Ilgar Mamedov – Olympic.org 
(en) Ilgar Mamedov – Olympedia 
(en) Ilgar Mamedov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ilgar Mamedov – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Ilgar Mamedov – FIE
Alexandr Romankov

Alexandr Romankov (født 7. november 1953) er en russisk fekter som konkurrerte i florett.
Han representerte Sovjetunionen under Sommer-OL 1988, der han tok gull i lagkonkurransen. Han har også to sølv og to bronse fra samme og andre OL.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Alexandr Romankov – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Alexandr Romankov – Olympics.com 
(en) Alexandr Romankov – Olympic.org 
(en) Alexandr Romankov – Olympedia 
(en) Alexandr Romankov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Alexandr Romankov – databaseOlympics.com (arkivert)
Vilan

Vilan (eller Hvilan) er en bygning inne på Drottningholms slottområde på Lovön i Stockholms län.


== Historikk ==
Vilan ble oppført i 1792 for ballettmesteren Louis Gallodier og ble tegnet av Louis Jean Desprez Bygningen ligger nordvest for Ekerövägen og er fra 1935 et statlig bygningsminne. Siden 1991 er Vilan en del av Unescos verdensarv.
Eiendommen består av en hovedbygning og to frittstående sidebygninger. Hovedbygningen aksentueres av en tverrstilt, innføyd bygningskropp i to etasjer. Samtlige tak er utformet som saltak, kledd med svartmalte metallplater på hovedbygningen respektive enkeltkrum teglstein på sidebygningene.
I 1792, straks etter Gustav IIIs død fikk ballettmesteren Louis Gallodier rett til å bo i Vilan resten av livet av hertug Karl II (siden Karl XIII). Kontrakten gjaldt siden også for hans barn og slekt som innehadde eiendommen fram til 1868. Etter en tids forfall fungerte Vilan som kafé.
I 1906 overtok Axel Wallenberg som fikk renovert eiendommen. Blant annet ble kinesiske håndmalte tapeter og veggmalerier bevart. Nåværende veranda stammer fra 1914. Årene 1988-89 ble det utført en omfattende opprustning av interiør og eksteriør. Bygningen brukes nå som privatbolig.


== Kilder ==
RAÄ:s bebyggelseregister: EKERÖ DROTTNINGHOLM 1:1 - husnr 36, VILAN.
Ny START-avtale

Ny START-avtale (Strategic Arms Reduction Treaty) (russisk: СНВ-III, SNV-III) er en kjernefysisk nedrustningsavtale mellom USA og Russland med det formelle navnet Tiltak for ytterligere reduksjon og begrensning av strategiske offensive våpen. Den ble undertegnet 8. april 2010 i Praha og trådte i kraft, etter ratifisering, 5. februar 2011. Den ble i 2021 forlenget til 2026.
Ny START erstattet Moskva-traktaten (SORT-avtalen), som utløp i desember 2012. Navnet er en oppfølging til START I-traktaten, som gikk ut i desember 2009, og det ble følgelig foreslått en START II-avtale, som aldri trådte i kraft og START III-traktaten, hvor forhandlingene ikke ble avsluttet.
Under betingelsene i avtalen, ble antall strategiske kjernefysiske missiler redusert til det halve. Et nytt inspeksjon- og verifikasjonregime er etablert som erstatning for mekanismene i SORT-avtalen. Den begrenser ikke antallet operativt inaktive lagrede kjernefysiske stridshoder som forblir høyt – tusenvis i både de russiske og amerikanske arsenaler.Ifølge en rapport skrevet av Reuters 9. februar 2017, under president Donald Trumps første 60-minutters telefonsamtale med Russlands president Vladimir Putin, spurte Putin om å utvide Ny START-avtalen. President Trump svarte da, etter å ha rådslått med sine rådgivere hva det var, at den favoriserte Russland og var «en av flere dårlige avtaler som er fremforhandlet av Obama-administrasjonen».Under Trump kom det ikke til enighet om en forlengelse. Umiddelbart etter at Joe Biden ble innsatt som USAs president, ble avtalen forlenget med fem år, til 4. februar 2026.


== Oversikt ==
Under betingelsene i avtalen, vil antall strategisk kjernefysiske missiler bæreraketter vil bli redusert til det halve. Avtalen begrenser antall deployerte strategiske kjernefysiske stridshoder til 1550, som er ned nesten to tredjedeler fra den opprinnelige START-avtalen, samt 10 % lavere enn den utplassert strategiske stridshode grense i 2002 Moskva-Traktaten. Men det totale antall distribuerte stridshoder, kan overstige 1550-grensen med et par hundre fordi det per bombefly regnes bare ett stridshode, uavhengig av hvor mange det faktisk bærer. Det vil også begrense antall deployerte og ikke-utplasserte interkontinentalt ballistiske missil (ICBM) bæreraketter, ubåtutskutte ballistiske missiler (SLBM), og tunge bombefly utstyrt for kjernefysiske våpen til 800. Antall deployerte ICBM, SLBM, og tunge bombefly utstyrt for kjernefysiske våpen er begrenset til 700. Traktaten åpner for satellitt-og ekstern overvåking, samt 18 på-stedet inspeksjoner per år for å kontrollere grensene.


== Se også ==
Strategic Arms Limitation Talks (SALT I og II)


== Referanser ==
Alfonso Yuchengco

Alfonso T. Yuchengco (kinesisk: 楊應琳, pinyin: Yáng Yìng-lín; Pe̍h-ōe-jī: Iûⁿ Èng-lîm; født 6. februar 1923 i Manila, død 15. april 2017 samme sted) var en ledende filippinsk industriherre og diplomat.


== Liv og virke ==
Alfonso Yuchengco kom fra en rik familie som var involvert i trevarer, byggevirksomhet og handel i Manila. Før Annen verdenskrig kom han til skolen en elegant bli kjørt av en sjåfør, og kom tett innpå sine mestizo klassekamerater på La Salle.
Han arvet en blomstrende forskringsvirksomhet etter faren, Don Enrique Yuchengco, som hadde slektsrøtter i Nan'an i Fujian i Kina.
Yuchengco spredte familiens investeringer til bankvirksomhet, bygg og annen virksomhet. Han var en sterk støtte av EDSA I og EDSA II, og nær alliert med presidentene Fidel Ramos og Gloria Macapagal-Arroyo. Han var også viktig for forskjellige eierskapstransaksjoner vedrørende PLDT, som var landets største selskap en gang.
Alfonso Yuchengco var Filippinenes ambassadør til Folkerepublikken Kina fra 1986 til 1988, og ambassadør til Japan fra 1995 til 1998. Han var senere spesialutsending til Kina, Japan, og til Sør-Korea, så vel som filippinask permanent representant til De forente nasjoner fra 2001 til 2002.
Frykten er mitt våpen

Frykten er mitt våpen kan vise til:

Frykten er mitt våpen (roman), roman av Alistair MacLean fra 1961
Frykten er mitt våpen (film), film fra 1972 basert på romanen
Corvida

Corvida ble tidligere regnet som én av to parvordener i gruppen sangfugler (Passeri), som opprinnelig ble foreslått av Sibley & Ahlquist (1990). Standard taksonomisk praksis ville normalt rangert dem som en infraorden. Nyere forskning slår imidlertid fast, at Corvida ikke er noen distinkt klade (altså ei gruppe bestående kun av nære slektninger), men i stedet en evolusjonær grade. Corvida har nå derfor blitt erstattet med en serie overfamilier, som regnes som ganske basale blant sangfuglene.
Man antok at kooperativ hekking, som blant annet er vanlig blant Maluridae, Meliphagidae, Artamidae og Corvidae, var et felles apomorfi for denne gruppa, men beviser fra oppdatert fylogeni av gruppa, viser at den snarere var et resultat av parallell evolusjon.
Familiene som tidligere utgjorde Corvida, i henhold til Sibley & Ahlquist, er flyttet til gruppene Passeri, Meliphagoidea og Corvoidea, men forholdet internt i disse gruppene er fortsatt uavklart avklart.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Corvida hos Fossilworks 
(en) Kategori:Corvoidea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Corvida – detaljert informasjon på Wikispecies
Henry Gabriel Ginaca

Henry Gabriel Ginaca (født 19. mai 1876, død 19. oktober  1918 i Hornitos i California) var en amerikansk ingeniør. 
På oppdrag fra James Dole konstruerte han i 1911 en maskin som kunne skrelle ananas og fjerne kjernen automatisk. Denne maskinen ble kalt Ginaca-maskinen. Maskinen revolusjonerte frukt- og hermetikkindustrien.Ginaca døde i 1918 under spanskesyken.


== Eksterne lenker ==
John H. Lienhard: «No. 690. The Ginaca Machine», The Engines of Our Ingenuity
Parallellisme (biologi)

Parallellisme eller parallell evolusjon er innenfor evolusjonsbiologien en hendelse der samme genetiske og morfologiske struktur utvikles gjentatte ganger innen en og samme klade.


== Se også ==
Konvergent evolusjon
Koevolusjon
LineageOS

LineageOS (også skrevet Lineage OS, og også kjent som Lineage OS Android Distribusjon eller bare Lineage) er et operativsystem med åpen kildekode for smarttelefoner og nettbrett, basert på Android. Det er etterfølgeren til CyanogenMod, som ble forket i desember 2016 da Cyanogen Inc. kunngjorde at de skulle avslutte utvikling og slå av infrastrukturen bak prosjektet. LineageOS ble offisielt lansert 24. desember 2016, med kildekoden tilgjengelig på GitHub.Siden Cyanogen Inc. beholdt rettighetene til Cyanogen-varemerket, ble prosjektet navngitt LineageOS.


== Bakgrunn ==
CyanogenMod (ofte forkortet «CM») var et svært populært åpen kildekode operativsystem for smarttelefoner og nettbrett, basert på Android - mobilplattform. Selv om bare et delsett av totale CyanogenMod brukere valgte å rapportere deres bruk av programvaren, indikerte i 23. mars 2015, rapportene at over 50 millioner mennesker brukte CyanogenMod på sine telefoner. Det var også ofte brukt som et utgangspunkt for utviklerne av andre ROMer.I motsetning til CyanogenMod, vil root-tilgang ikke lenger være innebygd i programvaren, men vil være tilgjengelig som en separat .zip-fil, som valgfritt kan installeres. Dersom brukeren installerer root zip-filen på enheten, kan de senere fjerne den ved hjelp av en «su fjerning» .zip-fil.Utviklerne av LineageOS lager en app som heter «FlipFlap», som er spesielt utviklet for LineageOS, og bringer mer funksjonalitet til flipdeksler.


== Se også ==
Replicant – en variant av LineageOS med alle blobber og ikke-frie drivere fjernet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell nettside
GitHub depotet
XDA-Developers - Indeks tråden for uoffisielle utgivelser av LineageOS
LineageOS Wiki
Okiøyene

Okiøyene (japansk: 隠岐諸島 – Oki-shotō, eller 隠岐の島 – Oki-no-shima, 隠岐群島 – Oki-guntō) er en øygruppe i Japanhavet om lag 50 kilometer utenfor kysten av Honshu. Øyene tilhører Japan, og administreres fra prefekturet Shimane.
De største øyene i arkipelet er hovedøya Dōgojima lengst mot nord, og i sør de tre mindre øyene Chiburijima, Nishinoshima og Nakanoshima som går under fellesbetegnelsen Dōzen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Oki Islands – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
SS-4 Sandal

SS-4 Sandal (russisk: R-12) var et ballistisk missil utviklet og tatt i bruk av Sovjetunionen under den kalde krigen. GRAU-betegnelsen ble 8K63 (8K63U eller 8K63Y i kyrillisk for den silo-lanserte versjonen), og det ble gitt NATO-rapporteringsnavnet SS-4 Sandal. R-12 missilet hadde mulighet til å angripe mål på midlere avstander med termonukleære stridshoder i megatonnklassen, og utgjorde hoveddelen av den sovjetiske offensive missiltrussel mot Vest-Europa. Bruk av R-12-missiler på Cuba forårsaket cubakrisen i 1962. Totalt 2335 raketter ble produsert og alle ble ødelagt i 1993 under Den sovjetiske og amerikanske rustningskontroll-traktaten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Globalsecurity.org R-12 ICBM
William Matson

William Matson (født Wilhelm Mattson 18. oktober 1849 i Lysekil, død 11. oktober 1917) var en svensk-født amerikansk skipsreder. Han grunnla Matson Navigation Company.


== Tidlig liv ==
Wilhelm Matson sa han ble født den 18. oktober 1849 i et område kjent for fiske og seiling, Lysekil i Västra Götaland, Sverige. Han ble foreldreløs i løpet av sin barndom og gikk på offentlige skoler i Sverige, men tok avbrekk et år for å dra til sjøs ti år gammel.


== Karriere ==
Matson kom til New York i 1863 som byssegutt, fjorten år gammel. Han arbeidet seg opp i den maritime verden og kom til San Francisco i California etter en seilas rundt Kapp Horn i 1867. Etter to år var han kaptein på et skip som hovedsakelig fraktet kull til Spreckels Sugar Companys raffinerier. Han ble amerikansk borger 2. september 1871 og arbeidet ombord i Spreckel-familiens yacht. Matson ble venn med tycoonen Claus Spreckels som finansierte mange av Matsons nye skip. I 1882 kjøpte Matson sitt første skip, «Emma Claudina» oppkalt etter Spreckels' datter.Økt handel brakte en tilsvarende interesse til Hawaii som en turistattraksjon. USS «Wilhelmina», et skip for 148 passasjersom kom i 1910. Flere dampskip fortsatte å komme i flåten. Da Matson døde i 1917 i en alder av seksti-sju, bestod Matson flåten av fjorten av de største, raskeste og mest moderne skip i Stillehavets passasjer-ruter.I tillegg til å fungere som President i Matson Navigation Co., var Matson President i Honolulu Consolidated Oil Co., Atlas Wonder Mining Co., og Wonder Waler Co. i tillegg fungerte han som Direktør for National Ice Co., Honolulu Plantation Co., Paauhau Sugar Plantaion Co., og Hakalau Plantation Co.. En av de høye æresbevisninger som Matson fikk, var hans utnevnelse som konsul for Sverige. . Mens han var svensk konsul var han instrumental for den svenske paviljongen på Panama Pacific International Exposition i 1915. Matson var også president i San Francisco Chamber of Commerce og var aktiv i samfunnslivet i byen og regionen.


== Personlige liv ==
Matson var gift tre ganger. Første gang var i midten av 1870-årene med Margaret Neil i California som ble omtalt 7. desember 1917 i San Francisco Chronicle, De fikk fem barn: Walter (1877), Ida (1879), Emily (1881), Arthur (1882), og Theodore (1884). Walter Matson ble senere leder av farens omfattende virksomhet. Matsons ble skilt og kaptein Matson giftet seg med Evadne Knowles i juni 1887.Hun døde noen måneder senere.


== Død og ettermæle ==
Matson døde 11. oktober 1917.I 1987 ble Matson innlemmet i den Nasjonale Maritime Hall of Fame på den amerikanske handelsflåtens museum i New York.(Merk: på grunn av brann er dokumenter i Lysekil fra 1860-1870 om Matsons fødsel, arbeide og andre saksdokumenter av hans tidlige liv aldri blitt funnet. Likeledes dokumenter i San Francisco som ville dokumentere hans bemerkelsesverdige amerikanske drøm (inkludert ankomst og statsborgerskap ble også ødelagt i brannen etter jordskjelvet i 1996.)


== Referanser ==
Swallow Airplane Company

Swallow  Airplane Company var en tidlig amerikansk flyfabrikk.


== Historie ==
I januar 1920 ble E. M. Laird Aviation Co. Ltd. etablert med kjøpet av det seks måneder gamle Wichita Aircraft Company som omfattet dets fly og fabrikken, Watkins Manufacturing Company. Oilman Jakob Mollendick og en Buick-Franklin salgsmann, W. A. Burke. Begge bidro med 15 000 dollar. Den første Swallow ble konstruert av Buck Weaver og testfløyet i april 1920. Laird ansatte flere flygere som senere ble fremtredende i virksomheten. Buck Weaver var også med på å etablere Waco Aircraft. Walter Beech og Lloyd Stearman utviklet Swallow New Swallow. Etter Emil Matteus Lairds avgang i 1923 og etablering av E. M. Laird Airplane Company ble selskapet omdøpt til Swallow Airplane Mfg. Co.
Swallow var kjent for å ha bygget Swallow TP i ganske stort antall, tiden tatt i betraktning. En stor andel av piloter utdannet på slutten av 1920-tallet og tidlig på 1930-tallet fikk den i TP. På slutten av 1927 satset eieren Mollendick det meste av selskapets formue på byggingen av «Dallas Spirit» som var ment å fly til Asia etter Dole Air Race. Selskapets eiendeler ble solgt til Victor Roos.


== Litteratur ==
Bill Gunstow: World Encyclopedia of Aircraft Manufacturers. Utgiver: Naval Institute Press, Annapolis
Joseph Jutner: U.S. Civil Aircraft Vol. 2. Utgiver: Aero Publishers, Los Angeles.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Mer om Swallow: http://aerofiles.com/_swallow.html.
Joseph Warren

Joseph Warren (født 11. juni 1741 i Roxbury, Massachusetts, død 17. juni 1775) var en nordamerikansk politiker og general.
Warren ble i 1764 praktiserende lege i Boston. Han tok sammen med Samuel Adams og John Adams livlig del i den politiske agitasjonen mot den engelske regjeringen. Warren formulerte i september 1774 de såkalte Suffolk-bestemmelsene, som bestemte i nødsfall også væpnet motstand mot regjeringen. Han var medlem av de første tre provinskongressene (1774–75) og den tredjes president. Han ble den 14. juni 1775 utsett til generalmajor ved Massachusetts armé og falt tre dager senere som frivillig i slaget ved Bunker Hill. Warren var berømt som politisk taler og etter Samuel og John Adams den mest innflytelsesrike whiglederen i Massachusetts.


== Referanser ==


== Kilder ==
(sv) Warren, Joseph i Nordisk familjebok (2. utgave, 1921)
Toksiske fugler

Toksiske fugler er en eksklusiv gruppe med giftige fugler, som i praksis består av fire arter fordelt i tre slekter.

Blåkroneifrit (Ifrita kowaldi)
Giftpitohui (Pitohui dichrous)
Løvplystrer (Colluricincla megarhyncha)
Vekselpitohui (Pitohui kirhocephalus)
Yngvars saga víðförla

Yngvars saga víðförla (Sagaen om Yngvar den vidfarne) er en fornaldersaga som sies å ha blitt skrevet på 1100-tallet av Odd Snorresson.Sagaen forteller om den svenske vikingen Ingvar den vidfarne, og skildrer det siste vikingferden til Det kaspiske hav i 1041, med mange litterære overdrivelser.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Logan, Donald F. (1992). The Vikings in History, 2. utg., s. 202. Routledge. ISBN 0-415-08396-6
Oddr Snorrason (oversatt av Theodore M. Andersson) (2003). The Saga of Olaf Tryggvason. Cornell University Press. ISBN 0-8014-4149-8
Ross, Margaret Clunies (2000). Old Icelandic Literature and Society Cambridge University Press. ISBN 0-521-63112-2


== Eksterne lenker ==
The Saga of Yngvar the Traveller, i engelsk oversettelse av Peter Tunstall
Norrøn tekstutgave; heimskringla.no
Norrøn tekstutgave; snerpa.is