jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Baldishol kirke

Baldishol kirke var en kirke som lå ved gården Balleshol på Nes i nåværende Ringsaker kommune i Innlandet. Den ble oppført i 1613, og ble revet i 1879.


== Gjenstander fra kirken ==
Kirken er mest kjent for Baldisholteppet, som ble funnet under gulvet da kirken ble revet, og nå befinner seg i Kunstindustrimuseet i Oslo. En alterstein fra Baldishol kirke befinner seg i dag på Baldishol gard. I museumssamlingene på Maihaugen på Lillehammer finnes et skap dekorert med treskurd og noen stoler fra Baldishol kirke. En eldre stol eies av Kunstindustrimuseet i Oslo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Baldishol kirke». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Tunnel of Love

Tunnel of love er Bruce Springsteens åttende studioalbum. Det ble gitt ut på Columbia den 9. oktober 1987. Det er første Springsteen-album hvor E Street Band ikke var faste musikere. E Street Band er listet i albumnotatene, men de var bare med på enkelte partier på noen sanger og ikke som samlet band. Springsteen spilte de fleste instrumenter på egen hånd og gjerne med trommemaskin og synthesizer. E Street Band ble oppløst i 1989 og gjenforent i 1999.
All musikk og tekst er skrevet av Springsteen. Albumet er produsert av Bruce Springsteen, Jon Landau og Chuck Plotkin.  Albumet ble spilt inn i New Jersey av Toby Scott. En sang, One Step Up, ble spilt inn i A&M studios i Los Angeles, hvor det også ble mikset av Bob Clearmountain.  Bob Ludwig sto for mastering.
Albumet består stort sett av rolige ballader, og tekstene er innadvente og tolkes i retning av at Springsteen hadde problemer i sitt første ekteskap, med Julianne Phillips. De ba om skilsmisse i 1988.
Springsteen turnerte med albumet i 1988, «The Tunnel of Love Express Tour», og spilte på Valle Hovin den 27. juli 1988. Sangene fra albumet spilles sjelden på konserter.


== Sporliste ==
Singler: «Brilliant disguise», «Tunnel of love», «One step up», «Thougher than the rest» og «Spare parts».


== Eksterne lenker ==
(en) Tunnel of Love på Discogs 
(en) Tunnel of Love på MusicBrainz 
(en) Tunnel of Love på Spotify 
(en) Tunnel of Love på AllMusic
EM i friidrett 1962 – 800 meter kvinner

800 meter damer under EM i friidrett 1962 fant sted den 15. og 16. september 1962 på JNA Stadion i Beograd i det daværende Jugoslavia.


== Medaljevinnere ==


== Resultater ==


=== Forsøksheat ===
Forsøksheatene ble avholdt den 15. september.


=== Finale ===
Finalen ble avholdt den 16. september.


== Deltakelse ==


== Referanser ==
EM i friidrett 1962 – 80 meter hekk kvinner

80 meter hekk damer under EM i friidrett 1962 fant sted den 14., 15. og 16. september 1962 på JNA Stadion i Beograd i det daværende Jugoslavia.


== Medaljevinnere ==


== Resultater ==


=== Forsøksheat ===
Forsøksheatene ble avholdt den 14. september.
Vind: heat 1: 1,9 m/s, heat 2: 1,6 m/s, heat 3: 0,8 m/s, heat 4: 2,1 m/s


=== Semifinaler ===
Semifinalene ble avholdt den 15. september.
Vind: semifinale 1: -3 m/s, semifinale 2: -3,8 m/s


=== Finale ===
Finalen ble avholdt den 16. september.
Vind: 0,1 m/s


== Deltakelse ==


== Referanser ==
EM i friidrett 1962 – 4 × 100 meter stafett kvinner

4 x 100 meter stafett damer damer under EM i friidrett 1962 fant sted den 15. og 16. september 1962 på JNA Stadion i Beograd i det daværende Jugoslavia.


== Medaljevinnere ==


== Resultater ==


=== Forsøksheat ===
Forsøksheatene ble avholdt den 15. september


=== Finale ===
Finalen ble avholdt den 16. september.


== Deltakelse ==


== Referanser ==
Faubourg Saint-Germain

Faubourg Saint-Germain er en historisk bydel i Paris, og den gjaldt i lang tid for midtpunkt for de fornemme aristokratiske samfunnslag. Bydelen var oppkalt etter Germanus av Paris, og består av områder som nå hovedsakelig tilordnes den østlige del av 7. arrondissement mellom Hôtel des Invalides, Quai d'Orsay og  abbediet Saint-Germain-des-Prés på Rive Gauche.
Området fikk bymessig bebyggelse fra 1600-tallet og fremover.
Forfattere som François-René de Chateaubriand, Honoré de Balzac, Edgar Allan Poe og Marcel Proust behandlet forstaden (= Faubourg) inngående  littererært og som synonym for byens elitære sosiale sjikt. Hannah Arendt beskriver området i ditt essay Faubourg Saint-Germain Prousts figurer i kapittelet Sodoma og Gomorra i À la recherche du temps perdu fremhever området som et eksempel å den franske assimilerte jødedoms rotløshet.
Bydelen preges nå av Musée d'Orsay, Palais Bourbon, Musée Rodin, Boulevard Saint-Germain, Rue du Bac og en rekke fornemme hôtels particuliers og kaféer.


== Referanser ==
Palais Bourbon

Palais Bourbon er et palass i 7. arrondissement på Seinens søndre side, midt i mot Place de la Concorde (på motsatt side av elven) i Paris. Det rommer den franske nasjonalforsamlingen, det franske parlamentets andre kammer, mens den lovgivende forsamlings første kammer (senatet) finnes i Palais du Luxembourg.
Palasset ble oppført mellom 1722 og 1728 for Ludvig XIVs uekte datter Louise-Françoise de Bourbon (1673-1743), etter tegninger av den italienske arkitekten Lorenzo Giardini. På denne tid hadde bygningen et galleri som forente det med palasset Hôtel de Lassay, som tilhørte marki de Lassay, med hvilken Louise-Françoise hadde en kjærlighetsrelasjon. 
Palasset var fra 1764 bosted for Louis Joseph av Bourbon frem til det ble konfiskert under den franske revolusjon, der så den lovstiftende forsamling og lignende forsamlinger fikk sine lokaler. Mellom 1795 og 1798 var det sete for De fem hundres råd. Der oppstod da de politiske begrepene høyre og venstre.Louis Joseph av Bourbon fikk bygningen tilbake i 1814, men leide den ut til regjeringen, som til slutt kjøpte den i 1827. 
Siden 1830 har palasset vært hjem for parlamentets andre kammer, kalt deputertkammeret eller nasjonalforsamlingen. Under andre verdenskrig var palasset et administrativt sete for nazistene. 
Kolonnene tilkom 1806-1808 for å speile kirken La Madeleine på den andre siden av Seinen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Jean-Pierre Rioux: « Le Palais-Bourbon. De Gambetta à de Gaulle », dans Pierre Nora (direction), Les Lieux de mémoire, tome 2 La Nation, volume III, Gallimard, Paris, 1986 ISBN 2070706583
André Figueras: Zoologie du palais Bourbon, 1956
Delphine Gardey: Le linge du Palais-Bourbon. Corps, matérialité et genre du politique à l'ère démocratique, Éditions Le Bord de l'eau, 2015, ISBN 2356873651
Werner Szambien: "L'Assemblée nationale et son architecture", dans L'Assemblée nationale, Société nouvelle Adam Biro, 1992, Paris, p. 63 - 101, ISBN 2876601427.
Tor Egil Skogly

Tor Egil Gravseth Skogly (født 12. mars 1964 i Drammen) er en norsk styrkeløfter, som har konkurrert for Sande KK siden 2002. Fra sin debut i 1988 og frem til 2002 konkurrerte han for SPUVI. Han ble norgesmester i styrkeløft seks år på rad i perioden 1999-2004, og han har også vunnet en rekke andre titler. Blant annet ble han nordisk mester i styrkeløft i 1998, veteran-norgesmester i styrkeløft i 2004, 2013 og 2014, veteran-europamester i styrkeløft i 2015, og veteran-norgesmester i benkpress i 2015.
Skogly er idrettsmassør og personlig trener av yrke, og han har blant annet vært massør for herrelandslagene i håndball og fotball.


== Nasjonale resultater og meritter i styrkeløft ==


=== NM i styrkeløft ===


=== Lag-NM i styrkeløft ===


=== Veteran-NM i styrkeløft ===


== Internasjonale resultater og meritter i styrkeløft ==


=== Nordisk mesterskap i styrkeløft ===


=== EM i styrkeløft ===


=== VM i styrkeløft ===


=== Veteran-EM i styrkeløft ===


=== Veteran-VM i styrkeløft ===


== Rekorder i styrkeløft ==


=== Gjeldende rekorder (per 1. juli 2016) ===


== Referanser ==
Chris Myers

Christopher Patrick «Chris» Myers (født 28. mars 1959) er en amerikansk sportsjournalist fra Miami med mer enn 20 års erfaring fra  kringkasting. Han har dekket premierer, inkludert Super Bowl, NBA-finalen, NCAA Final Four, The Masters og US Open (golf), Triple Crown, Olympiske leker, og Daytona 500.


== Tidlig liv og karriere ==
Chris Myers fikk sitt  første store gjennombrudd i kringkasting som en 16-år gammel high-school student da han var vert for sitt eget show på Miamis WKAT-AM - radio og intervjuet idrettshelter som Muhammad Ali og Don Shula. Myers ble uteksaminert fra Chaminade High School, Hollywood, Florida, 1977. Tidlig på 1980-tallet arrangerte Myers et radio ring-in show på WIOD-AM i Miami, før han flyttet til New Orleans i midten av 1980-tallet for å jobbe for kringkastingsstasjon WWL.
Før han kom til FOX/FSN, var  Myers ti år i ESPN.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chris Myers – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Chris Myers på Internet Movie Database 
(en) Chris Myers hos The Movie Database 
(en) Chris Myers på Twitter
Cosmotoma

Acanthocinini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore, gråbrunt-spraglete trebukker. Antennene er lengre enn kroppen og har en dusk av svarte hår. Pronotum har en kraftig tann midt på sidekanten. Dekkvingene har en skarp, opphøyd lengderibbe som løper langs sømmen og ender i en spiss.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra Honduras i nord til det sørlige Brasil og Bolivia i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Acanthocinini Thomson, 1860
Slekten  Cosmotoma Blanchard, 1845 - 12 arter
Cosmotoma adjuncta (Thomson, 1860)
Cosmotoma fasciata Fisher, 1931
Cosmotoma melzeri Gilmour, 1955
Cosmotoma nigra Gilmour, 1955
Cosmotoma olivacea Gilmour, 1955
Cosmotoma pallida Gilmour, 1955
Cosmotoma sertifer (Audinet-Serville, 1835)
Cosmotoma suturalis Gilmour, 1955
Cosmotoma triangularis Gilmour, 1955
Cosmotoma viridana Lacordaire, 1872
Cosmotoma zikani Melzer, 1927


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 20. august 2016 hos Wayback Machine.
(en) Cosmotoma i Encyclopedia of Life 
(en) Cosmotoma i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Cosmotoma hos NCBI 
Cosmotoma – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Acanthocinini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
A&E

A&E (kortform av Arts & Entertainment) er en amerikansk betaliings-TV- kanal som er mediehuset A&E Networks' viktigste visningsflate. Kanalen startet sendinger i 1984.
Opprinnelig viste A&E-kanalen programmer innen sjangrene kunst, dokumentar og drama. Senere endret programprofilen seg til å bestå hovedsakelig av virkelighetsbaserte programmer som reality-serier, true crime og faktabaserte miniserier. I juli 2015 hadde kanalen om lag 95 968 000 betalende abonnenter i USA (det vil si 82,4 % av alle  husstander med TV).Kanalen har hovedkontor i New York og avdelinger og studioer i Atlanta, Chicago, Detroit, Los Angeles, Stamford, samt i London. Den amerikanske versjonen av kanalen sendes i Canada mens internasjonale versjoner produseres og vises i Australia, Latin-Amerika og Europa.


== Referanser ==
Criopsis

Criopsis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En nokså liten kort og bred, brunsvart trebukk. Antennene er lengre enn kroppen og påfallende tynne. Kroppen er mer eller mindre tett kledt med lyse skjell, særlig på dekkvingenes fremre del der skjellene er grønnlige. Pronotum har rundede sider og er mye smalere enn de parallellsidige dekkvingene.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved.


== Utbredelse ==
Arten lever i det sørøstlige Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Acanthoderini 
Slekten Criopsis Thomson, 1860
Criopsis curtus Thomson, 1860


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten Arkivert 20. august 2016 hos Wayback Machine.
(en) Criopsis i Encyclopedia of Life 
(en) Criopsis i Global Biodiversity Information Facility 
Criopsis – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Acanthoderini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Montesia

Montesia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, lange og tynne, mer eller mindre brune trebukker. De har gjerne lyse tegninger.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Costa Rica, Peru og Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Aerenicini Lacordaire, 1872
Slekten Montesia Lane, 1939
Montesia bosqi Seabra, 1961
Montesia elegantula Monné, 1979
Montesia fasciolata Galileo & Martins, 1990
Montesia leucostigma Lane, 1938


== Kilder ==
Liste over artene, med lenker til bilder og utbredelsesdata Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
(en) Montesia i Encyclopedia of Life 
(en) Montesia i Global Biodiversity Information Facility 
Montesia – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Lamiinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
Spalacopsis

Spalacopsis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Nokså små, svært lange og smale, lyst gråbrune trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen og har fine, lange hår. Kroppsformen er sylindrisk, pronotum er mye lengre enn bredt, dekkvingene ender i en liten spiss.


== Levevis ==
Larvene lever vanligvis i de hule stammene på storvokste urter, særlig tistler og lignende. De voksne billene finnes ofte på blomster.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige USA, Mellom-Amerika og Karibia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Agapanthiini Mulsant, 1839
Slekten Spalacopsis Newman, 1842 - 17 arter
Spalacopsis chemsaki Tyson, 1973
Spalacopsis filum (Klug, 1829)
Spalacopsis fusca Gahan, 1892
Spalacopsis grandis (Chevrolat, 1862)
Spalacopsis howdeni Tyson, 1970
Spalacopsis lobata Breuning, 1942
Spalacopsis macra Tyson, 1973
Spalacopsis ornatipennis Fisher, 1935
Spalacopsis phantasma Bates, 1885
Spalacopsis protensa (Pascoe, 1871)
Spalacopsis similis Gahan, 1892
Spalacopsis spinipennis Fisher, 1936
Spalacopsis stolata Newman, 1842
Spalacopsis suffusa Newman, 1842
Spalacopsis texana Casey, 1891
Spalacopsis unicolor Tyson, 1973
Spalacopsis variegata Bates, 1880


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 20. august 2016 hos Wayback Machine.
(en) Spalacopsis i Encyclopedia of Life 
(en) Spalacopsis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Spalacopsis hos ITIS 
Spalacopsis – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Agapanthiini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Paroeax

Paroeax er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Ancylonotini er middelsstore trebukker med lange antenner (gjerne betydelig lengre enn kroppen). På farge er de gjerne lyst grå- eller brunaktige med svarte flekker.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Ancylonotini Lacordaire, 1869
Slekten Paroeax Jordan, 1903
Paroeax nasicornis (Pascoe, 1871)
Paroeax schoutedeni Breuning, 1935


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 13. april 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Paroeax i Encyclopedia of Life 
(en) Paroeax i Global Biodiversity Information Facility 
Paroeax – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Ancylonotini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Thryallis

Thryallis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, gråbrunt-spraglete trebukker. Kroppen er påfallende kort og bred.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Anisocerini J. Thomson, 1860
Slekten Thryallis J. Thomson, 1858
Thryallis granulosus Bates, 1885
Thryallis leucophaeus (White, 1855)
Thryallis maculosus Thomson, 1858
Thryallis noguerai Chemsak & McCarty, 1997
Thryallis ocellatus Chemsak & McCarty, 1997
Thryallis sallaei Bates, 1880
Thryallis undatus (Chevrolat, 1834)


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 20. august 2016 hos Wayback Machine.
(en) Thryallis i Encyclopedia of Life 
(en) Thryallis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Thryallis hos ITIS 
(en) Thryallis hos NCBI 
(en) Kategori:Thryallis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Thryallis – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Anisocerini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nedine

Nedine er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, mørkt brunlige trebukker. Antennene er betydelig lengre enn kroppen. Dekkvingene er avsmalnende fra roten og tilspissede bak.


== Levevis ==
Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Apodasyini Lacordaire, 1872 eller Desmiphorini
Slekten Nedine Thomson, 1864
Nedine adversa (Pascoe, 1864)
Nedine longipes J. Thomson, 1864
Nedine spaethi (Heller, 1924)
Nedine sparatis Wang & Chiang, 1999
Nedine subspinosa Wang & Chiang, 1999


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 7. april 2014 hos Wayback Machine.
Liste over slektene (Desmiphorini)
Cermabycidae.org - Apodasyini


== Eksterne lenker ==
(en) Nedine i Encyclopedia of Life 
(en) Nedine i Global Biodiversity Information Facility 
Nedine – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bildegalleri Arkivert 20. august 2016 hos Wayback Machine.
Mystacophorus

Mystacophorus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
Astathini er små, blanke, ofte gul- eller rødaktige trebukker. Kroppen er forholdsvis kort og bred.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Den demokratiske republikken Kongo.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Astathini J. Thomson, 1864
Slekten Mystacophorus Duvivier, 1891
Mystacophorus mystax Duvivier, 1891


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 8. mai 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Mystacophorus i Encyclopedia of Life 
(en) Mystacophorus i Global Biodiversity Information Facility 
Mystacophorus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Astathini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Drycothaea

Drycothaea er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, mørkt brunlige trebukker. Artene i denne slekten er vanligvis ensfargede. Pronotum har en ganske liten tann på hver sidekant, dekkvingene er parallellsidige.


== Utbredelse ==
Slekten er vidt utbredt i den Neotropiske økosonen (Sør- og Mellom-Amerika).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Calliini J. Thomson, 1864
Slekten Drycothaea J. Thomson, 1868
Drycothaea angustifrons (Breuning, 1943)
Drycothaea anteochracea (Breuning, 1974)
Drycothaea bicolorata Martins & Galileo, 1990
Drycothaea brasiliensis (Breuning, 1974)
Drycothaea cribrata Bates, 1881
Drycothaea curtula Bates, 1885
Drycothaea dozieri Wappes, Santos-Silva & Galileo, 2018
Drycothaea estola (Lameere, 1893)
Drycothaea gaucha Galileo & Martins, 2008
Drycothaea guadeloupensis Fleutiaux & Sallé, 1889
Drycothaea indistincta Lingafelter & Nearns, 2007
Drycothaea indivisa Nascimento, 2018
Drycothaea jolyi Galileo & Martins, 2010
Drycothaea maculata Martins & Galileo, 2003
Drycothaea mexicana (Breuning, 1974)
Drycothaea ochreoscutellaris (Breuning, 1940)
Drycothaea ocularis Galileo & Martins, 2010
Drycothaea parva Bates, 1885
Drycothaea rotundicollis Galileo & Martins, 2010
Drycothaea sallei (Thomson, 1868)
Drycothaea spreta Bates, 1885
Drycothaea stictica Bates, 1881
Drycothaea testaceipes Bates, 1881
Drycothaea truncatipennis Tavakilian, 1997
Drycothaea turrialbae (Breuning, 1943)
Drycothaea viridescens (Buquet, 1857)
Drycothaea vulcanica Martins, Galileo & Santos-Silva, 2016
Drycothaea wappesi Galileo & Martins, 2010


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Drycothaea i Encyclopedia of Life 
(en) Drycothaea i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Drycothaea hos NCBI 
Drycothaea – detaljert informasjon på Wikispecies