jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Glycobius

Glycobius er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor, nokså kraftig, svart og gul trebukk. Arten kan minne litt om en veps. Denne slekten har en noe bredere kroppsform enn de fleste andre Clytini. Antennene er svarte og rundt halvparten så lange som kroppen. Pronotum er rundet, litt innsnevret ved roten. Dekkvingene er jevnbrede, svarte med gule tegninger. Beina er lysgule.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i død ved. De voksne billene besøker gjerne blomster.


== Utbredelse ==
Arten lever i det nordøstlige USA og østlige Canada.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Clytini
Slekten Glycobius LeConte, 1873
Glycobius speciosus (Say, 1824)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter Arkivert 19. september 2015 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Glycobius – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
(en) Glycobius i Encyclopedia of Life 
(en) Glycobius i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Glycobius hos ITIS 
(en) Glycobius hos NCBI 
Glycobius – detaljert informasjon på Wikispecies
Trifontunnelen

Trifontunnelen er en veitunnel på 685 meter på E105 gjennom fjellet Trifonhøgda mellom Hesseng og Storskog i Sør-Varanger kommune. Navnet Trifontunnelen og Trifonhøgda kommer fra den hellige Trifon. Tunnelen inngår i Statens vegvesens vegprosjekt E105 Hesseng–Storskog. Tunnelen hadde gjennomslag 29. april 2015 og ble åpnet 29 september 2017, samtidig som Bøkfjordbrua. 31. desember 2020 ble de skutt fyrverkeri inne i tunnelen.


== Se også ==
Veitunneler i Norge


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Statens vegvesen: E105 Hesseng–Storskog
Første tur på nye E105 - Bøkfjordbrua og Trifontunnelen (youtube video)
Viktor Emmanuel I av Sardinia

Viktor Emmanuel I, italiensk Vittorio Emanuele I, (født 24. juli 1759 i Torino i kongedømmet Sardinia, død 10. januar 1824) var konge av Sardinia-Piemonte fra 4. juni 1802 til 21. mars 1821. Han var medlem av huset Savoia. 
Viktor Emmanuel I var den nest eldste sønnen til Viktor Amadeus III av Sardinia og Maria Antonia av Spania, datter av Filip V). Som yngre sønn av kongen hadde han tittelen «hertug av Aosta». Faren døde i 1796, og broren, Karl Emmanuel IV av Sardinia, tok over.
Da Frankrike okkuperte fastlandsdelen av kongeriket i 1798, flyttet kongeslekten til Sardinia, den eneste delen av riket under deres kontroll. Viktor Emmanuel forble der i Cagliari, mens Karl Emanuel IV bosatte seg i Roma. Da Karl Emmanuel IVs kone døde i 1802, abdiserte den barnløse storebroren til Viktor Emmanuel, og dermed ble Viktor Emmanuel den nye kongen av Sardinia. I 1814 forsvant de franske styrkene, og Viktor Emmanuel I kunne returnere til hovedstaden, Torino. I 1815 ble kongeriket utvidet til å inkludere Genova og omegn.
Viktor Emmanuels regime var eneveldig og reaksjonært, og han nektet ethvert forsøk på en grunnlov. Han støttet den katolske kirkens krav på religiøst enevelde og forfulgte jøder og andre kristne sekter. I 1821 kom et folkelig opprør startet av carbonariene, og Viktor Emmanuel valgte å gå av. Heller ikke han hadde noen sønner, så hans yngre bror Karl Felix fulgte ham.


== Familie ==
Viktor Emanuel giftet seg i 1789 med Maria Teresa av Østerrike-Este, som var datter av erkehertug Ferdinand av Østerrike-Este og  Maria Beatrice (den siste av huset Este). 
Barn:

Maria Beatrice (1792-1840)
Maria Adelaide Clotilde (1794-1802)
Carlo Emanuele Vittorio (1796-1799)
Maria Anna (1803-1884) , tvilling
Maria Teresa (1803-1879), tvilling
Maria Christina (1812-1836)


== Referanser ==
Bergebyelva

Bergebyelva (nordsamisk: Suovvejohka) er ei elv i Nesseby kommune i Finnmark. Kildeområdet ligger mellom Jakobselvkroken og Bergebyvatnet, på den vestlig-sentrale delen av Varangerhalvøya. Elva renner herfra i sørlig retning med svært lite fall, gjennom en vid dal med store myrer som lengre nede veksler med bjørkeskog. Alle de større sideelvene kommer fra vest. I de nedre delene blir fallet noe sterkere, og elva har her skåret seg ned i de lagdelte sandsteinsrekkene og danner også noen mindre fosser. Bergebyelva munner ut i Varangerfjorden ved Bergeby, i østre del av bygda Nesseby. Bergebyelva er 37,4 kilometer lang.
Europavei 75 krysser elva ved munningen.
Vassdraget ble i 1973 vernet mot kraftutbygging gjennom Verneplan I for vassdrag. Nordøstre del av nedbørfeltet ligger innenfor Varangerhalvøya nasjonalpark, og øvre del av elva sør for Bergebyvatnet danner vestgrensa for nasjonalparken.


== Referanser ==
VM i friidrett 2017 – Sjukamp kvinner

Sjukamp for kvinner under VM i friidrett 2017 ble arrangert på Olympiastadion i London 5. og 6. august.


== Kvalifiseringsstandard ==


== Program ==
Alle tider er lokale tider (UTC+1)


== Resultater ==


=== 100 meter hekk ===


=== Høydehopp ===


=== Kulestøt ===


=== 200 meter ===


=== Lengdehopp ===


=== Spydkast ===


=== 800 meter ===


=== Sluttstilling ===
Sluttstilling var som følger:


== Referanser ==


== Kilder ==
IAAF - resultater sjukamp kvinner Arkivert 7. august 2017 hos Wayback Machine.
Bergebyvatnet

Bergebyvatnet (nordsamisk: Suovvejávri) er en innsjø i Nesseby kommune i Finnmark. Den ligger i den vestlig-sentrale delen av Varangerhalvøya og er utspring for Bergebyelva.
Vassdraget ble vernet mot kraftutbygging i Verneplan I for vassdrag i 1973. Østbredden av innsjøen danner vestgrensa for Varangerhalvøya nasjonalpark.


== Referanser ==
Compsoceridius

Compsoceridius er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, blank, gulrød trebukker med metallisk blå dekkvinger. Antennene er omtrent så lange som kroppen, det sjette leddet med en dusk av lange, svarte hår. Pronotum er tønneformet, dekkvingene nesten parallellsidige.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det sørlige Sør-Amerika, det sørlige Brasil, Paraguay, Uruguay og det nordlige Argentina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Compsocerini J. Thomson, 1864
Slekten Compsoceridius Bruch, 1908
Compsoceridius gounellei Bruch, 1908


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter Arkivert 12. september 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 7. august 2017 hos Wayback Machine.
(en) Compsoceridius i Encyclopedia of Life 
(en) Compsoceridius i Global Biodiversity Information Facility 
Compsoceridius – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Compsocerus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Beraba

Beraba er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, slanke og spinkle trebukker. De er lyst brunlige på farge med to par lyse flekker på dekkvingene, disse har mørk rand. Antennene er tynne og lengre enn kroppen. Pronotum er litt lengre enn bredt, litt smalere enn dekkvingene, med en liten, butt tann midt på hver side noe bak midten. Beina er lange og tynne, lårene med en skarp pigg i spissen.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt fra Panama i nord til Bolivia i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Eburiini Blanchard, 1845
Slekten Beraba Martins, 1997
Beraba anae Garcìa, Botero & Martìnez, 2019
Beraba angeli Garcìa, Botero & Martìnez, 2019
Beraba angusticollis (Zajciw, 1961)
Beraba cauera Galileo & Martins, 2000
Beraba cheilaria (Martins, 1967)
Beraba decora (Zajciw, 1961)
Beraba erosa (Martins, 1981)
Beraba grammica (Monné & Martins, 1992)
Beraba hovorei Botero, 2015
Beraba inermis Martins & Galileo, 2002
Beraba iuba Martins, 1997
Beraba limpida Martins, 1997
Beraba longicollis (Bates, 1870)
Beraba marica Galileo & Martins, 2000
Beraba moema Martins, 1997
Beraba odettae Martins & Galileo, 2008
Beraba pallida Galileo & Martins, 2008
Beraba piriana Martins, 1997
Beraba spinosa (Zajciw, 1967)
Beraba tate Galileo & Martins, 2010


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Beraba i Encyclopedia of Life 
(en) Beraba i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Beraba hos NCBI 
(en) Kategori:Beraba – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Beraba – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Eburia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
In a Heartbeat

In a Heartbeat er en dataanimert kortfilm fra 2017. Esteban Bravo og Beth David skrev og regisserte filmen ved universitetet Ringling College of Art and Design i Sarasota i Florida. Prosjektet ble finansiert med Kickstarter, hvor filmen fikk støtte på over 14 000 dollar. Kortfilmen handler om en gutt som er forelsket i en annen gutt. Han er for sjenert til å ta tak selv, men hjertet hans hopper ut av brystet og gjør gledelig jobben for han.


== Handling ==
Sherwin er forelsket i klassekameraten Jonathan. Han gjemmer seg bak et tre når Jonathan går forbi med en bok i hånden. Plutselig begynner Sherwins hjerte å banke fortere, og til slutt hopper det ut av brystet hans og går etter Jonathan. Sherwin prøver sitt beste å få tilbake hjertet uten å dumme seg ut. Hjertet følger etter Jonathan inn i skolen, og Sherwin løper etter. Han får endelig tak i hjertet sitt, men Jonathan holder den andre enden. Andre elever ser på dem i avsky. Hjertet brekker i to, og Sherwin løper vekk med den ene halvdelen. Sherwin setter seg i skolegården, og Jonathan setter seg ved siden av ham. Han gir tilbake den ene halvdelen og gjør hjertet helt igjen. Bildeutsnittet fader ut til svart, og hjertene til Sherwin og Jonathan går sammen.


== Produksjon ==
Arbeidet på kortfilmen begynte i januar 2016 da animatørene Esteban Bravo og Beth David fikk et forslag fra en venn om å lage en kortfilm om en forelsket gutt med et hjerte som hopper ut av brystet hans. Historien skulle egentlig handle om en gutt og en jente, men de bestemte seg for å bytte til to gutter for å gjøre historien «mer personlig». De opprettet Kickstarter-siden i november 2016 for å finansiere filmen. Målet var å nå 3000 dollar, men de tjente til slutt over 14 000 dollar. Mye av overskuddet gikk til lydsporet, som ble komponert av Arturo Cardelús. Kortfilmen ble utgitt på YouTube 31. juli 2017.


== Mottakelse ==
Kortfilmen fikk god kritikk for animasjonen og budskapet. Den fikk 20 millioner visninger på YouTube etter en uke og ble hyppig delt på sosiale medier som Facebook og Twitter. Filmen ble senere kåret til det 9. mest virale YouTube-klippet fra 2017. Den ble vist på flere skeive filmfestivaler og vant Student Academy Awards for animasjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) In a Heartbeat på Internet Movie Database 
(fr) In a Heartbeat på Allociné 
In a Heartbeat på YouTube
Quiacaua

Quiacaua er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, slanke og spinkle trebukker. De er lyst brunlige på farge med to par lyse flekker på dekkvingene, disse har mørk rand. Antennene er tynne og lengre enn kroppen. Pronotum er omtrent så langt som bredt, litt smalere enn dekkvingene, med en liten, butt tann midt på hver side noe bak midten og tre mørke flekker. Beina er lange og tynne, lårene med en skarp pigg i spissen.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det nordlige og østlige Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Eburiini Blanchard, 1845
Slekten Quiacaua Martins, 1997
Quiacaua abacta (Martins, 1981)
Quiacaua taguaiba Martins, 1997
Quiacaua vespertina (Monné & Martins, 1973)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 16. september 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 7. august 2017 hos Wayback Machine.
(en) Quiacaua i Encyclopedia of Life 
(en) Quiacaua i Global Biodiversity Information Facility 
Quiacaua – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Eburiini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Swapna Barman

Swapna Barman (født 29. oktober 1996) er en indisk friidrettsutøver, som konkurrerer i mangekamp. Hennes fremste internasjonale meritt er gull i sjukamp under Asiamesterskapet i friidrett 2017. 
Hun har seks tær på hver fot, noe som setter spesielle krav til skoene hun bruker.


== Idrettskarriere ==


=== 2014 ===
Barman deltok i sjukamp under Asialekene 2014, der hun kom på femteplass med 5178 poeng.


=== 2016 ===
Hun deltok i Asiamesterskapet i friidrett innendørs 2016, der hun kom på åttendeplass i høydehopp. 


=== 2017 ===
I Asiamesterskapet i friidrett 2017 vant hun sjukamp, med ny personlig rekord på 5942 poeng.
Hun representerte India under VM i friidrett 2017, der hun kom på 26. plass med 5431 poeng.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Swapna Barman – World Athletics
Sensommer

Sensommer (originaltittel On Golden Pond) er en amerikansk dramafilm fra 1981, regissert av Mark Rydell. Manuset ble skrevet av Ernest Thompson og er basert på skuespillet On Golden Pond. Henry Fonda, Katharine Hepburn og Jane Fonda spilte hovedrollene.
Henry Fonda vant en Golden Globe og Oscar for beste mannlige hovedrolle for rolletolkningen i filmen. Sensommer var for øvrig Fondas siste filmprosjekt. Hepburn vant en BAFTA-pris og Oscar for beste kvinnelige hovedrolle for sin skildring. Thompson vant også Oscar for beste filmatisering for manusarbeidet. Filmen ble i tillegg nominert til sju andre Oscar-priser, blant annet beste kvinnelige birolle for Jane Fonda. Sensommer vant også en Golden Globe for beste dramafilm.


== Handling ==
Ekteparet Ethel og Norman Thayer (Katharine Hepburn og Henry Fonda) opplever nok en sensommer på hytta ved Golden Pond i England. De får besøk av datteren med ekteskapsproblemer (Jane Fonda), blir bestevenner med en guttunge (Doug McKeon) og får forskjellige påminnelser om at livets forfallstid er like rundt hjørnet.


== Medvirkende ==
Katharine Hepburn som Ethel Thayer
Henry Fonda som Norman Thayer jr.
Jane Fonda som Chelsea Thayer Wayne
Doug McKeon som Billy Ray
Dabney Coleman som Bill Ray
William Lanteau som Charlie Martin
Christopher Rydell som Sumner Todd


== Utmerkelser ==

Sensommer ble belønnet med tre Oscar-priser:
Oscar for beste mannlige hovedrolle – Henry Fonda
Oscar for beste kvinnelige hovedrolle – Katharine Hepburn
Oscar for beste filmatisering – Ernest ThompsonDen ble dessuten nominert til ytterligere sju Oscar-priser:

Oscar for beste film – Bruce Gilbert
Oscar for beste regi – Mark Rydell
Oscar for beste kvinnelige birolle – Jane Fonda
Oscar for beste kinematografi – Billy Williams
Oscar for beste filmklipp – Robert L. Wolfe
Oscar for beste originalmusikk – Dave Grusin
Oscar for beste lydmiks – Richard Portman og David M. RonneFilmen ble også belønnet med tre Golden Globes, blant annet for beste dramafilm, og en Writers Guild of America Award. Sensommer har dukket opp på flere av det amerikanske filminstituttets lister. Den ble kåret til filmhistoriens 22. beste kjærlighetsfilm fra USA på listen «AFI's 100 Years…100 Passions» og filmhistoriens 45. mest inspirerende spillefilm fra USA på listen «AFI's 100 Years…100 Cheers». Dave Grusins lydspor ligger i tillegg på listen over historiens beste filmmusikk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sensommer på Internet Movie Database 
(no) Sensommer hos Filmfront 
(sv) Sensommer i Svensk Filmdatabas 
(da) Sensommer i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Sensommer på Allociné 
(nl) Sensommer på MovieMeter 
(en) Sensommer på AllMovie 
(en) Sensommer på Turner Classic Movies 
(en) Sensommer på Rotten Tomatoes 
(en) Sensommer på Metacritic
Juliana Awada

María Juliana Awada (født 3. april 1974 i Buenos Aires) er en argentinsk forretningskvinne i tekstilbransjen. Hun er av muslimsk libanesisk og syrisk avstamning. Awada ble den 16. november 2010 gift med Mauricio Macri. I desember 2015 ble hun Argentinas førstedame, da Macri ble president.


== Referanser ==
Wiktor A. Martinsen

Wiktor Asbjørn Martinsen (født 30. januar 1938 i Årdal, død 3. august 2017 på Kolbotn) var en norsk politiker, redaktør og sakprosaforfatter.
Martinsen har vært blant annet gruppesekretær i Stortinget, medarbeider på statsministerens kontor, redaktør i Arbeiderbladet (nå Dagsavisen) og informasjonssjef i Statoil i åtte år.
Han var personlig rådgiver ved Statsministerens kontor i Regjeringen Nordli og personlig rådgiver og statssekretær i Regjeringen Brundtland I.


== Bibliografi ==


=== Bøker ===
1982 – Arbeiderbevegelsens håndbok : 1982   (Oslo: Tiden). Wiktor Martinsen, red. (1982). Arbeiderbevegelsens håndbok : 1982. Oslo: Tiden. ISBN 8210022636. 
1988 – Med Finanskomiteen i arbeid : artikler og oversikter utgitt ved Haakon Bingens fratreden som komiteens sekretær   (Oslo: Stortinget). Wiktor Martinsen, red. (1988). Med Finanskomiteen i arbeid : artikler og oversikter utgitt ved Haakon Bingens fratreden som komiteens sekretær. Oslo: Stortinget. ISBN 82-991819-0-9.  [Tilgjengelig i bokhylla.no]
1994 – Minnebok fra Lillehammer-OL 1994   (Oslo: Statoil). Wiktor Martinsen, red. (1994). Minnebok fra Lillehammer-OL 1994. Oslo: Statoil. ISBN 82-7322-168-7. 
1998 – Ja vel, statsministre : femten trapper opp - og rett ned igjen   (Oslo: Fagbokforlaget). Ja vel, statsministre : femten trapper opp - og rett ned igjen. Oslo: Fagbokforlaget. 1998. ISBN 82-7322-168-7.  [Tilgjengeleg i bokhylla.no]
2004 &ndash3; Statoil til salgs   (Høvik: Kolofon). Statoil til salgs. Høvik: Kolofon. 2004. ISBN 82-300-0064-6. 
2008 – Når profittjag og samfunnsverdier kolliderer : Årdal : bygden som mangel over storkapitalen   (Namsos: Pedagogisk psykologisk forlag). Når profittjag og samfunnsverdier kolliderer : Årdal : bygda som vant over storkapitalen. Namsos: Pedagogisk psykologisk forlag. 2008. ISBN 978-82-7767-087-4. 
2013 – Litost   (Oslo: Kolofon). Wiktor A. Martinsen, red. (2013). Litost. Oslo: Kolofon. ISBN 9788230010235. 


== Referanser ==


== Kilder ==
Ja vel, statsministre : femten trapper opp - og rett ned igjen. Oslo: Fagbokforlaget. 1998. ISBN 82-7322-168-7.  [Tilgjengelig i bokhylla.no]


== Eksterne lenker ==
(no) Wiktor Asbjørn Martinsen hos Norsk senter for forskningsdata
Solangella

Solangella er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, mer eller mindre brunlige trebukker. Artene varierer en del i fargen og har ikke alltid de tegningene som er karakteristiske for de fleste andre Eburiini. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er omtrent så langt som bredt, litt smalere enn dekkvingene, med en liten, tann på hver side noe bak midten. Dekkvingene er jevnbrede, rundede i spissen. Beina er lange og tynne, lårene med en skarp pigg i spissen.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Venezuela, Ecuador og Bolivia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Eburiini Blanchard, 1845
Slekten Solangella Martins, 1997
Solangella lachrymosa (Martins & Monné, 1975)
Solangella meridana (Bates, 1872)
Solangella micromacula Martins, 1997


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 16. september 2018 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 22. mars 2016 hos Wayback Machine.
(en) Solangella i Encyclopedia of Life 
(en) Solangella i Global Biodiversity Information Facility 
Solangella – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Eburia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hanne Maudens

Hanne Maudens (født 12. mars 1997) er en belgisk friidrettsutøver, som konkurrerer i mangekamp. Hennes fremste internasjonale meritt er bronse i sjukamp under Junior-VM i friidrett 2016, og hun ble belgisk mester i lengdehopp innendørs og utendørs i 2017. 


== Idrettskarriere ==


=== 2013 ===
Maudens deltok i European Youth Olympic Festival 2013 i Utrecht, der hun fikk sølv i lengdehopp, bak russiske Anastsia Seleznyova.


=== 2014 ===
I European Youth Olympic Trials i Baku kom hun på andreplass i lengdehopp, med ny personlig rekord på 6,15 meter. Hun deltok i Sommer-OL for ungdom 2014 (Summer Youth Olympics), og kom der på fjerdeplass i lengdehopp.


=== 2015 ===
Hun deltok i Junior-EM i friidrett 2015 (U20) i Eskilstuna. Der fikk hun sølv i sjukamp, med ny personlig rekord på 5720 poeng. Hun deltok også i lengdehopp, der hun kom på femteplass.


=== 2016 ===
I det belgiske mesterskapet innendørs i 2016 fikk hun sølv i lengdehopp, bak Nafissatou Thiam, og hun fikk også sølv i lengdehopp i det belgiske mesterskapet utendørs, én cm bak Jolien Leemans. Hun satte ny personlig rekord med med 5881 poeng i juli, da hun fikk bronse i sjukamp under U20-VM i friidrett 2016. 


=== 2017 ===
Hun vant lengdehopp i det belgiske innendørsmesterskapet i 2017. Hun deltok i sjukamp under U23-EM i friidrett 2017, men fullførte ikke sjukampen. Hun deltok også i lengdehopp, og kom der på 12.-plass. 
Under Hypomeeting satte hun ny personlig rekord med 6113 poeng, og hun vant lengdehopp i det belgiske mesterskapet utendørs. Hun representerte Belgia under VM i friidrett 2017, og kom der på 23.-plass med 5749 poeng.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Hanne Maudens – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Hanne Maudens – Olympics.com 
(en) Hanne Maudens – Olympic.org 
(en) Hanne Maudens – Olympedia 
(en) Hanne Maudens – World Athletics 
(en) Hanne Maudens – TheSports.org