jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sniper 2

Sniper 2 er en amerikansk film fra 2002. Hovedrollene spilles av Tom Berenger, Bokeem Woodbine og Erika Marozsán. Den handler om en skarpskytter som får i oppdrag å ta ut en serbisk general ansvarlig for etnisk rensing. Dette er en direkte oppfølger til filmen Sniper fra 1993 og del av Sniper-filmserien.


== Sammendrag ==
Tidligere skarpskytter i US Marine Corps, Thomas Beckett (Tom Berenger) måtte amputere en finger etter hendelsene i den første filmen. Han har gitt seg i militæret, når han møter CIA-offiser James Eckles (Dan Butler) og oberst David McKenna. Selv om han mistet en pekefinger, så kan han fremdeles avfyre en pistol ved å bruke en langfinger isteden. Beckett blir gitt i oppdrag å myrde en serbisk general, Mile Valstoria, som er ansvarlig for etnisk rensing på Balkan. 
CIA frykter at Valstoria og hans handlinger kommer til å skape en større konflikt i regionen. Beckett samtykker til oppdraget, men bor om å få med seg en spotter. Beckett blir introdusert for Jake Cole (Bokeem Woodbine), en erfaren skarpskytter på dødscelle etter å ha drept en føderal agent. Men Cole blir sluppet løs og benådet hvis han deltar i oppdraget. De reiser til Serbia og møter en kvinne som heter Sophia. Hun tar de med til en leilighet, som ligger i nærheten av der Valstoria skal dukke opp.
Neste morgen tar Beckett ut målet, men drapet på Valstoria gjør at hele byen blir avstengt. De prøver å komme seg unna. Cole blir tatt til fange, men Beckett klarer å stikke av. Med hjelp fra Sophias brødre, Zoran og Vojislav, får de løs Cole samt en annen fange som heter Pavel. Samme kveld - ved et forlatt fabrikk-lokale - blir de angrepet, og både Vojislav og Zoran blir drept. Beckett, Pavel og Cole går til fots til en annen by, og blir overfalt i en skog. Cole blir hardt skadd, men Pavel og Beckett bærer ham inn i et helikopter som skal frakte dem vekk. Cole sier, "Freedom!" før han dør av skadene sine.


== Rolleliste ==
Tom Berenger som Thomas Beckett
Bokeem Woodbine som Jake Cole
Tamás Puskás som Pavel
Dan Butler som James Eckles
Linden Ashby som oberst David McKenna.
Erika Marozsán som Sophia
Barna Illyés som Vojislav


== Eksterne lenker ==
(en) Sniper 2 på Internet Movie Database 
(no) Sniper 2 hos Filmfront 
(da) Sniper 2 i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Sniper 2 på Allociné 
(en) Sniper 2 på AllMovie 
(en) Sniper 2 på Turner Classic Movies 
(en) Sniper 2 på Rotten Tomatoes
Gunnar Christensen (fotballspiller)

Gunnar Hem Christensen (født 27. august 1905 i Skien, død 18. januar 1988) var en norsk fotballspiller. Han var målvakt og representerte Odd på 1920-tallet.
Christensen kom inn i Odd-laget etter at Ingolf Pedersen la opp etter 1924-sesongen. Han var sentral da Odd vant norgesmesterskapet i 1926, og ble tatt ut på landslaget året etter. Han sto i mål i alle de norske landskampene i 1927 og 1928 og fikk totalt ni kamper med flagget på brystet. I 1929 trappet han ned på grunn av sykdom.
Christensen var blant de første norske målvaktene som beveget seg langt ut fra streken. Han var for øvrig en allsidig idrettsutøver med blant annet ni kretsmesterskap i friidrett (200 meter, 400 meter og tikamp) og tre kretsmesterskap i bandy.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gunnar Christensen – Transfermarkt 
(en) Gunnar Christensen – WorldFootball.net 
(en) Gunnar Christensen – EU-Football.info 
(no) Gunnar Christensen – Norges Fotballforbund
Jon P. Erlien

Jon Pedersen Erlien (født 22. mai 1920, død 11. november 1984) var en norsk politiker (Ap).
Erlien vokste opp i Tolga. Han tok examen artium ved det norske gymnasium i Uppsala og filologisk embedseksamen ved Universitetet i Oslo. Under andre verdenskrig gjorde Erlien tjeneste i de norske troppene i Sverige.Erlien ble først valgt inn i Oslo bystyre i 1968, og ble fast medlem av formannskapet i perioden etter. Han satt i bystyret frem til sin død i 1984, og hadde blant annet vervene som kommunalråd for personal og lønnspolitikk, kommunalråd for samferdsel, formann for skolestyret, formann for kommunikasjonsutvalget, og formann for vei-, vann- og renholdsutvalget.Erlien arbeidet i mange år som boligsjef ved Studentsamskipnaden i Oslo, og han var sentral i planleggingen og utbyggingen av Sogn studentby. Jon P. Erliens vei på studentbyen er oppkalt etter ham.


== Referanser ==
Nordisk juniormesterskap i mangekamp 2015

Nordisk juniormesterskap i mangekamp 2015 ble arrangert på Tårnby Stadion i København i Danmark 13. - 14. juni 2015.
Det ble konkurrert i sjukamp for kvinner og tikamp for herrer. 


== Resultater, kvinner ==


=== U23 ===

Malin Skogstrøm greide 13,83 på 100 meter hekk, 1,64 i høyde, 11,46 i kulestøt, 25,60 på 200 meter, 5,95 i lengdehopp, 39,48 i spydkast og 2:23,90 på 800 meter. Anne Engen Andersen lå på 2.-plass etter seks øvelser, men kom på 7.-plass på 800 meter med 2:33,22 (653 poeng), og endte på 4.-plass.


=== U20 ===


=== U18 ===

Bianca Salming greide 14,82 på 100 meter hekk, 1,76 i høyde, 14,64 i kulestøt, 26,56 på 200 meter, 5,52 i lengdehopp, 47,25 i spydkast og 2:25,47 på 800 meter. 


== Resultater, herrer ==


=== U23 ===


=== U20 ===


=== U18 ===

Toralv Opsal greide 11,46 på 100 meter, 6,94 i lengde, 15,24 i kulestøt, 1,96 i høyde, 50,26 på 400 meter, 14,41 på 110 meter hekk, 38,15 i diskos, 4,30 i stavsprang, 46,54 i spydkast og 4:33,68 på 1500 meter. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Mars-net.dk - Nordic Junior Championships in Combined Events • 2015 Jun 13 - Jun 14 • Taarnby Stadium • Copenhagen • Denmark
Norges Friidrettsforbund - Nordic Junior Championships in Combined Events
Anthony Berry

Anthony George Berry (født 12. februar 1925, død 12. oktober 1984 i Brighton) var en britisk politiker i det konservative partiet. 
Han representerte Enfield Southgate i Underhuset var innpisker for Margaret Thatchers regjering. Berry døde en tidlig morgen, 12 oktober 1984, da en bombe sprengte Grand Hotel i Brighton.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anthony Berry hos Hansards parlamentsdebatter 
(en) Anthony Berry hos The Peerage
Sniper 3

Sniper 3 er en amerikansk actionfilm fra 2004 med Tom Berenger, Byron Mann og John Doman i hovedrollene. Den ble regissert av P.J. Pesce, og er den tredje filmen i Sniper-filmserien.


== Sammendrag ==
Skarpskytter Thomas Beckett (Tom Berenger) blir ansatt av NSA-agentene William Avery (Denis Arndt) og Richard Addis (William Duffy) for å utføre et hemmelig oppdrag og ta ut en mistenkt terrorist i Vietnam. Men denne terroristen viser seg faktisk å være en gammel bestevenn og tidligere kollega av Beckett, Paul Finnegan (John Doman) som var antatt omkommet i kamp-handlinger mange år tidligere. Men den egentlige hensikten med oppdraget viser seg å være noe helt annet, enn det Beckett hadde blitt fortalt av sine oppdragsgivere. 


== Rolleliste ==
Tom Berenger som Thomas Beckett
Denis Arndt som William Avery
John Doman som Paul Finnegan


== Eksterne lenker ==
(en) Sniper 3 på Internet Movie Database 
(no) Sniper 3 hos Filmfront 
(da) Sniper 3 i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Sniper 3 på Allociné 
(en) Sniper 3 på AllMovie 
(en) Sniper 3 på Turner Classic Movies
Ferjesambandet Ortnevik–Måren–Nordeide

Ferjesambandet Ortnevik–Måren–Nordeide, tidligere Svartemyr–Ortnevik–Måren–Nordeide og Svartemyr–Nordeide, er et kommunalt ferjesamband som krysser Sognefjorden i Høyanger kommune. Sambandet forbinder fylkesvei 5442 på sørsida av fjorden med fylkesvei 55 langs nordsida, og med den kommunale veien i Måren.
Sambandet ble startet opp mellom Svartemyr og Nordeide fra januar 1971. Det var den gang et av fartøyene i ferjesambandet Kongsnes–Nordeide som trafikkerte ruten. Ortnevik kom inn i ruten i 1982, da Høyangertunnelen sto ferdig, og Kongsnes–Nordeide ble lagt ned.I 1985 fikk Ortnevik veisamband med resten av sørsiden av Høyanger kommune. Tidlig på 1990-tallet forsvant Svartemyr som stoppested, som følge av at veien mellom Oppedal og Instefjord sto ferdig.Ruten ble i mange år trafikkert av en tradisjonell ferge, men da MF «Sylvarnes» kom inn i ruten i 2000, fikk man et raskere fartøy. Den kunne både betjene fergeruten mellom Ortnevik og Nordeide, samt trafikkere lasteruten mellom Ortnevik og Vik, som går innom flere veiløse bygder på sørsiden av Sognefjorden.Strekningen betjenes av Fjord1 med ferja MF «Tansøy» 5–7 ganger daglig, med en kapasitet på 7 personbilenheter. Overfarten fra Ortnevik til Nordeide tar 20–30 minutter, enkelte avganger betjener også Høyanger kai. Norled og kommunen planlegger hydrogen-ferge på ruten.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Førsund, Finn Borgen (1998). Dampen og kaia : stoppestader for Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane 1858-1998 (norsk). Førde: Selja Forlag. ISBN 82-91722-04-8.
Quetzalcoatlus

Quetzalcoatlus var en kjempestor flyveøgle som levde for 68-65 millioner år siden. Med sitt vingespenn på 14 meter eller mer, var Quetzalcoatlus den største flyveøglen og den største flyvende livsformen som noen gang har levd. Den spiste fisk og andre smådyr, og muligens levd av åtsler. Til tross for størrelsen og vekten, var Quetzalcoatlus blant de siste av alle flyveøglene. I likhet med dinosaurene, døde den ut for 65 millioner år siden i kritt-paleogene utdøingen.


== Eksterne lenker ==
(en) Quetzalcoatlus i Encyclopedia of Life 
(en) Quetzalcoatlus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Quetzalcoatlus hos Fossilworks 
(en) Kategori:Quetzalcoatlus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Quetzalcoatlus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Quetzalcoatlus – detaljert informasjon på Wikispecies
Petter Øverby

Petter Øverby (født 26. mars 1992 i Kongsvinger) er en norsk håndballspiller som er strekspiller for THW Kiel i Bundesliga og for det norske landslaget. Han spilte på Norges lag som tok sølv i VM 2017 og i VM 2019 og bronse i  EM 2020.


== Karriere ==
Øverby spilte for Elverum til 2011, deretter for Bækkelaget og Nøtterøy før han i 2015 gikk tilbake til Elverum. 2017–18 spilte han for KIF Kolding København i Danmark, og fra 2018 til 2022 spilte han i HC Erlangen.Øverby debuterte på landslaget mot Romania 4. juni 2013 og fikk sin mesterskapsdebut i EM 2016 der Norge ble nummer fire. Han spilte på Norges lag som tok sølv i VM 2017 og i VM 2019 og bronse i  EM 2020.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Petter Øverby – Olympics.com 
(en) Petter Øverby – Olympedia 
(en) Petter Øverby – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(en) Petter Øverby – Norges Håndballforbund 
Petter Øverby. www.topphandball.no
Gorgonopsia

Gorgonopsia er en familie av therapsider som levde i sen perm. De siste gorgonopsidene døde ut i perm-trias utdøingen sammen 96% av alt liv i havet og 70% av alt liv på land. De hadde lange hjørnetenner akkurat som sabeltannkattene hadde. Den største gorgonopsiden var inostrancevia som var 3 meter lang. Gorgonopaia inkluderte også Lycaenops, Dinogorgon, Gorgonops og andre gorgonopsider. De spiste planteetende pattedyrlignende krypdyr, amfibier og cynodonter.
Aleksej Tsjervotkin

Aleksej Tsjervotkin (russisk: Алексей Червоткин; født 30. april 1995) er en russisk langrennsløper med syv medaljer fra Junior-VM, hvorav fire gull.
Under Junior-VM på ski 2013 i Liberec vant han stafettgull og bronse i 20 km skiathlon bak landsmennene Dimitrij Rostotsev og Artem Maltsev.
Året etter under Junior-VM på ski 2014 i Val di Fiemme tok Tsjervotkin sølvmedaljen i 20 km skiathlon mellom nordmennene Eirik Sverdrup Augdal og Johan Hoel, mens han som ankermann i stafetten gikk Russland inn til en bronsemedalje bak Norge og Frankrike.
Under Junior-VM på ski 2015 i Almaty gjorde Tsjervotkin nesten rent bord, med tre gullmedaljer av fire mulige, etter å ha røket ut i kvartfinalen av sprinten. 10 km fri teknikk ble vunnet foran landsmennene Denis Spitsov og Alexander Bakanov, 20 km skiathlon ble vunnet foran landsmennene Ivan Yakimushkin og Spitsov, og stafetten ble vunnet foran Frankrike og Norge.
Tsjervotkin fikk sjansen på det russiske stafettlaget under verdenscupen i langrenn 2015/16, da han i Nové Město hjalp Russland til en andreplass bak Norge.
Under U23-VM på ski 2016 i Râșnov tok han først sølv i 15 km klassisk, bak svenske Jens Burman og foran nordmannen Mikael Gunnulfsen. To dager senere tok han gull på 15 km fristil foran nordmennene Johan Hoel og Simen Hegstad Krüger.
Han var med på OARs lag som tok sølv på stafetten under Vinter-OL 2018.Under VM 2021 i Oberstdorf gikk han første etappe på RSFs lag som tok sølv på 4 × 10 km stafett. De øvrige på laget var Ivan Jakimusjkin, Artem Maltsev og Aleksandr Bolsjunov.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aleksej Tsjervotkin – Olympics.com 
(en) Aleksej Tsjervotkin – Olympic.org 
(en) Aleksej Tsjervotkin – Olympedia 
(en) Aleksej Tsjervotkin – FIS (langrenn)
Astraeus

Astraeus er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore (6-10 millimeter), nærmest dråpeformede, litt matt svarte praktbiller. Dekkvingene har gjerne gule tegninger, noen ganger også pronotum. Dekkvingene har tydelige punktrader og ender i to spisser.


== Levevis ==
De voksne billene besøker gjerne blomster.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Australia.


== Systematisk inndeling ==
Inndelingen følger . 

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
Familien praktbiller, Buprestidae
Underfamilien Polycestinae Lacordaire, 1857
Stammen Astraeini Cobos, 1980
Slekten Astraeus Laporte de Castelnau & Gory, 1837 - 63 arter
Astraeus aberrans van de Poll, 1886
Astraeus acaciae Barker, 1999
Astraeus adamsi Barker, 1975
Astraeus aridus Barker, 1989
Astraeus badeni van de Poll, 1889
Astraeus bakeri Barker, 1975
Astraeus blackdownensis Barker, 1977
Astraeus caledonicus Fauvel, 1904
Astraeus carnabyi Barker, 1975
Astraeus carteri Barker, 1975
Astraeus crassus van de Poll, 1889
Astraeus crockerae Barker, 1977
Astraeus cyaneus Kerremans, 1900
Astraeus dedariensis Barker, 1975
Astraeus dilutipes van de Poll, 1886
Astraeus elongatus van de Poll, 1886
Astraeus flavopictus Laporte & Gory, 1837
Astraeus fraseriensis Barker, 1975
Astraeus fraterculus van de Poll, 1889
Astraeus globosus Barker, 1975
Astraeus goerlingi Barker, 1975
Astraeus goldingi Barker, 2007
Astraeus hanloni Barker, 2007
Astraeus intricatus Carter, 1925
Astraeus irregularis van de Poll, 1889
Astraeus jansoni van de Poll, 1889
Astraeus kitchini Barker, 2004
Astraeus lineatus van de Poll, 1889
Astraeus macmillani Barker, 1975
Astraeus major Blackburn, 1890
Astraeus mastersii Macleay, 1872
Astraeus mayoi Barker, 2007
Astraeus meyricki Blackburn, 1890
Astraeus minutus Barker, 1975
Astraeus mourangeensis Barker, 1977
Astraeus multinotatus van de Poll, 1889
Astraeus navarchis (Thomson, 1856)
Astraeus oberthuri van de Poll, 1889
Astraeus obscurus Barker, 1975
Astraeus occidentalis Barker, 1989
Astraeus polli Barker, 1975
Astraeus powelli Barker, 1995
Astraeus princeps Barker, 1989
Astraeus prothoracicus van de Poll, 1889
Astraeus pygmaeus van de Poll, 1886
Astraeus robustus Barker, 1975
Astraeus samouelli Saunders, 1868
Astraeus simulator van de Poll, 1889
Astraeus smythi Barker, 1975
Astraeus sundholmi Barker, 2007
Astraeus tamminensis Barker, 1975
Astraeus vittatus van de Poll, 1889
Astraeus watsoni Barker, 1975
Astraeus williamsi Barker, 1989
Astraeus yarrattensis Barker, 1989


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Astraeus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Astraeus hos ITIS 
(en) Astraeus hos NCBI 
(en) Kategori:Astraeus (beetle) – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Astraeus (Buprestidae) – detaljert informasjon på Wikispecies 
Atlas of Living Australia - Bildegalleri over australske arter
The Minch

The Minch, eller The North Minch, (skotsk-gælisk An Cuan Sgìth, Cuan na Hearadh, An Cuan Leòdhasach) er et havområde eller sund beliggende nordvest av Skottland, mellom "fastlandet" Highlands og de nordlige Indre Hebridene fra Lewis og de Ytre Hebridene. Sundet ble på norrønt kalt Skotlandsfjörð («Skottlandsfjorden»).The Lower Minch (an Cuan Canach), også kalt The Little Minch, ligger lenger syd og skiller Skye fra de sørlige Ytre Hebridene, i hovedsak North Uist, Benbecula, South Uist, Barra. I syd ender sundet i Hebridesjøen. The Minch og Hebridesjøen utgjør tilsammen havstykket som går ned til Irland, også kjent som det indre farvatnet (Inner Seas) langs vestkysten av Skottland.The Minch er mellom 30 til 70 km bred og om lag 110 km langt fra nordt til syd. Man tror at sundet er en følge av den største meteoritten som har truffet De britiske øyene. The Lower Minch er omkring 25 km bred.
Minch Project er et samarbeid mellom Comhairle nan Eilean Siar, Highland-rådet og den skotske naturarven for å redusere forurensning, minimere erosjon og søppel og fremme turisme — særlig villmarksturisme som delfinsafari — i the Minch. Forurensning er et særlig bidrag til uro ettersom sundet er en travel skipsled — ifølge statistikk passerer skip med 2,5 millioner tonn sundet hver måned.


== Referanser ==
Ferjesambandet Solvorn–Ornes

Ferjesambandet Solvorn–Ornes er et kommunalt ferjesamband som krysser Lustrafjorden i Luster kommune. Sambandet forbinder fylkesvei 5642 på vestsida av fjorden med Fylkesvei 5637 på østsida.
Strekningen betjenes av Lustrabaatane AS med ferjene MF «Lustrafjord» og MF «Urnes» 4 ganger daglig, 8 ganger i sommersesongen. Overfarten fra Solvorn til Ornes tar rundt 15 minutter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Vegvesenets vegkart
Lauritz Weibull

Lauritz Ulrik Absalon Weibull (født 2. april 1873 i Lund, død 2. desember 1960) var en svensk historiker, professor og landsarkivar. Han var sønn til historieprofessoren Martin Weibull og Sophie Winberg, og bror til professor Curt Weibull. Han ligger begravet på Norra kyrkogården, Lund.
When We Were Young

«When We Were Young» er en låt av den britiske artisten og låtskriveren Adele, og den andre singelen fra hennes tredje studioalbum, 25. Sangen ble skrevet av Adele og Tobias Jesso Jr., og ble produsert av Ariel Rechtshaid. Den ble utgitt som en del av albumet 20. november 2015, men hadde premiere på radio 22. januar 2016 og ble dermed den andre singelen etter «Hello». Den ble utgitt for streaming og digital nedlastning 5. februar. Det er den fjerde låten på albumet. «When We Were Young» er en soulinspirert pianoballade, og sangteksten handler om å mimre med en kjær person.
Låten fikk god kritikk, og anmelderne roste sangteksten og Adeles vokalprestasjon. TIME kåret sangen til den fjerde beste låten i 2015. Rolling Stone sammenlignet arbeidet med Elton Johns musikk, og så likheter med Barbra Streisands ballade «The Way We Were».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Full sangtekst til denne sangen hos MetroLyrics
Messier 84

Messier 84 (også kjent som M84 eller NGC 4374) er en elliptisk eller linseformet galakse i stjernebildet Jomfruen. M84 ligger i den tungt populerte indre kjernen av Virgohopen.Radioobservasjoner og Hubble-teleskopets bilder av M84 har avslørt to jetstrømmer av materie som skytes ut fra galaksen sentrum, i tillegg til en skive av raskt roterende gass og stjerner, noe som indikerer tilstedeværelsen av et supermassivt sort hull tilsvarende 1,2×1015 M☉. Der finnes også noen yngre stjerner og stjernehoper, noe som indikerer en lav stjernedannelse.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
StarDate: M84 Fact Sheet
SEDS Lenticular Galaxy M84
House of European History

House of European History i Brussel åpnet i 2017 som en kulturinstitusjon og et utstillingssenter med Europas historie som tema. Museet ligger sentralt i Brussel. Museet er etablert etter initiativ fra Europaparlamentet. Hovedtema er Europas historie og europeisk integrasjon. Museet har en permanent utstilling, midlertidige utstillinger og ulike vandreutstillinger. Museets samlinger består av gjenstander og dokumenter fra Europas historie, utdanningsprogrammer, kulturbegiveheter og publikasjoner. 


== Lokalitet ==
Eastman bygningen, opprinnelig oppført som tannlegeklinikk, har sitt navn etter George Eastman, den amerikanske filantropen og oppfinneren av Kodak kameraet. Hans generøse gave finansierte opprettelsen av tannklinikker i New York, London, Rome, Paris, Brussel og Stockholm, for å tilby gratis tannpleie til barn. 
I 1933 engasjerte Eastman stiftelsen den sveitsiske arkitekten Michel Polak til å tegne den nye bygningen; han var kjent for sin Art Deco stil og spesielt for sitt berømteRésidence Palace i Brussel. I barnas venterom er det en serie med veggmalerier av maleren Camille Barthélémy med La Fontaine’s fabler som motiv. 
I Leopoldparken ligger det en rekke historiske bygninger, noen av dem er vernet. Men Eastman bygningen er ikke formelt vernet. I 1980 var tannlegeklinikken nedlagt og bygningen var tatt i bruk som kontorer for EUs institusjoner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Official website
Olav Breck

Olav Breck (født 16. februar 1895 i Hamar i Hedmark, død i Bergen 1988) var en norsk kommunal tjenestemann i Bergen kommune.
Breck var sekretær ved forskjellige borgermesterkontor mellom 1925 og 1938, lønnssjef i Bergen kommune 1938 -1945, rådmann ved 4. avdeling 1945 -1949 og finansrådmann 1949 - 1965.
Rådmann Breck medvirket til at Bergen på femtitallet gjennomgikk en stor utvikling og utbygging. Kommunen boret tunnel gjennom Løvstakken (ferdig 1968, etter Brecks avgang) og bygget Norges første drabantby, Fyllingsdalen, på baksiden av fjellet. Mye av planleggingen samt kjøpet fra Fana kommune i 1955 sto finansrådmannen for, og kommunikasjonene i hele byen ble utbygget under hans ledelse. Finansrådmannen ble styreformann i det kommunalt eide A/S Nygårdstangen med stort innslag også fra Bergens storborgerskap både på eiersiden og i styret. Busstasjonen i Bergen ble bygget (åpnet 1958), med samme styre- og eierstruktur. For første gang, og i stor målestokk, ble bussrutene synkronisert og sentrert i det underjordiske systemet under bakken i den sentralt plasserte busstasjonen. Før Breck gikk av som finansrådmann i 1965 var planleggingen av tunnelen og den nye bydelen i full gang under hans ledelse. Han bygde også den ikoniske Ulriksbanen.


== Kilder ==
Artikkel om Olav Breck i Hvem er Hvem? 1984 side 61