jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Gåstorget

Gåstorget er et svært lite torg i Gamla stan i Stockholm. Plassen ble anlagt i 1790-årene, da den ble brukt som snuplass for brannvesenets hestevogner. Plassen ligger mellom kvartalene Pomona större og Pomona mindre, og måler ca. 10 x 10 meter.


== Historie ==
Fra 1730 ble det etter forslag fra byarkitekt Johan Eberhard Carlberg (1683-1773) anlagt plasser i byen hvor brannvesenet kunne snu med hest og vogn, og i 1796 ble det opprettet en slik plass på dagens Gåstorget. En lignende lå allerede i 1783 på  Tyska brunnsplan. Veien mellom Gåsgränd og Överskärargränd fikk intet offisielt navn, men ble ofte omtalt som Gåsplan eller Gåstorget. I 1981 ble det foreslått å oppkalle torget etter Evert Taube, men forslaget ble forkastet, og i stedet  ble det nåværende navnet offisielt.På plassen står en bronsestatuen Tungviktare av Sven Lundqvist, bygd i 1967.


== Se også ==
Sven Vintappares torg


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gåstorget – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(sv) Stockholmskällan har multimedia som gjelder Gåstorget
Mälartorget

Mälartorget er et torg i Gamla stan i Stockholm, som har fått sitt navn etter beliggenheten ved innsjøen Mälaren. Mälartorget ligger mellom Munkbrogatan og Munkbroleden, ved torget ligger T-banestasjonen Gamla stan. Navnet Mälartorget forekom første gang i Stockholms adressekalender i 1866.


== Historie ==

På Petrus Tillaeus' kart fra 1733 framgår det at på plassen der Mälartoget ligger var det planlagt ytterligere tre kvartaler sørvest for kvartalene Caron, Jason og Midas som skulle kalles henholdsvis Amerika, Afrika og Asia og som skulle bygges etter en omfattende utfylling av området, men det ble aldri gjennomført. Torget og en ny havn ble bygget på midten av 1800-tallet, med en noe mindre utfylling.
Torget ble i 1869 opptatt blant de allmänna försäljningsplatser, avsatt "till försäljning af landtmannavaror, införda med de ångbåtar, som invid samma torg tillägga". På dette området var det tidligere en stor kloakk- og avfallsdynge, omgitt av et gjerde hvor Stadsholmens latrinetønner ble tømt. Stedet ble derfor kalt Flugmötet, navnet var såpass offisielt at det stod i en veiviser fra 1844. I Arthur Thesleffs bok Stockholms förbrytarspråk och lägre slang kalles plassen Bonntorget.
Avfallsdyngen ble fjernet på slutten av 1800-tallet, og to av Sveriges første salgshaller, Köttorgshallen og Munkbrohallen ble bygget på stedet. Disse forsvant da Gamla stans tunnelbane-inngang kom i 1950.
I Midas-kvartalet ble Johan Fredrik Åboms tidlige leiegård av kontinental type bygget i 1860. Etter 1936 inneholdt den kinoen Hansa med 110 sitteplasser. Over inngangsdøren lyste ordet «BIO» i neonbokstaver. Filmvisningene opphørte i 1954, deretter ble lokalet overtatt av Teatern i Gamla stan. I kvartalet lå tidligere en sukkermølle som i 1903 ble revet for å gi plass til Sam Kjellbergs privatbolig og næringsbygg i jugendstil. AOS Arkitekter utformet i 1956 bygningen som nå huser Munkbrohallen. Opprinnelig ble det bygget som kontorer for Stockholms Spårvägar.


== Referanser ==


== Kilder ==
Stahre, Nils-Gustaf; Fogelström, Per Anders (1986). Stockholms gatunamn: innerstaden Monografier utgivna av Stockholms stad (opptrykk av en del av 1. opplag. Stockholm: Liber/Allmänna förlaget. ISBN 91-38-90777-1.  Side 47


== Eksterne lenker ==
(en) Mälartorget – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 

(sv) Stockholmskällan har multimedia som gjelder Mälartorget
Stokkvola

Stokkvola (lokalt også kalt Våttån) er et fjell i Levanger kommune i Trøndelag. Det ligger sør for tettstedet Åsen og har en høyde på 516 meter over havet.Fjellet er et mye brukt utfartssted. Den enkleste veien til toppen er den 2,3 kilometer lange «Tusenårsstien» fra Møssingdalen skisenter i sørøst. Stien er tilrettelagt med rasteplasser, gapahuker og infotavler. Det er også mulig å gå rett opp den bratte nordsida av fjellet, fra Stokkmyra like sør for Åsen sentrum.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Ageo-opptøyene

Ageo-opptøyene (på japansk 上尾事件, Ageo jiken) var opptøyer som fant sted den 13. mars 1973 i den japanske byen Ageo, Saitama prefektur. 


== Kort beskrivelse ==
Ageo, en forstadsby omtrent 40 km nord for Tokyo, doblet sin befolkning mellom 1968 og 1973 til 135 000. Ageo-stasjonen, på Takasaki-banen, så kun en økning på 5,3% i antall togavganger, fra 89 i 1968 til 95 i 1973. I morgenrushen, mellom 6:15 og 8:30 ble antall avganger økt med kun 3 tog, fra 14 i 1964 til 17 i 1973. I tillegg var mange tog rommelig innrettet med tanke på langdistansereisende, noe som var ufordelaktig for pendlere.
Den 13. mars 1973, litt etter kl. 7:00 kom et tog inn på Ageo-stasjonen med omtrent en halvtimes forsinkelse fordi togarbeidernes fagforening hadde innledet en gå-sakte-aksjon. Fagforeningen hadde bedt togselskapet om å innføre bommer ved alle jernbaneovergangene og ha to togførere på alle strekningene som hadde tunneler som var lengre enn 2 km og om natten. Togselskapet svarte med at det ville være umulig å sette bommer på alle jernbaneovergangene, men at de skulle gjøre så godt de kunne. Det andre kravet ble avvist. Derfor bestemte fagforeningen seg for å ha en gå-sakte-aksjon.

Da toget ankom Ageo-stasjonen ventet cirka 5000-6000 pendlere på toget. Toget var allerede fullpakket, og kun et fåtall passasjerer klarte å gå på. Neste tog var også fullpakket. Stasjonsmesteren kunngjorde da at dette toget ikke ville gå hele veien til endestasjonen Ueno (i Tokyo), men- på grunn av at det foregående toget var forsinket- ville stoppe i Omiya, en stasjon mellom Ageo og Ueno. Dette førte til at pendlerne gikk amok og angrep stasjonsansatte, ødela utstyr på stasjonskontorene, knuste vinduer på toget osv.

kl. 7:31- Politiet sender ut cirka 70 politimenn.
kl. 9:10- Opprørspoliti ankommer. Først 70, senere opp til 700.
kl. 10:45-  Kontorene på Omiya-stasjonen blir okkupert av pendlere. Transportdepartementes Kanto-avdeling sender rundt 20 busser for å frakte pendlerne til Tokyo.
kl. 12:05- Togselskapet setter opp et tiltakskontor på Omiya-stasjonen.7 personer ble arrestert, noen fordi de hadde stjålet penger fra kontorene, og noen fordi de hadde angrepet reportere som hadde kommet for å dekke opptøyene.Alt i alt deltok sirka 12 000 personer i opptøyene, og seks stasjoner ble ødelagt.


== Referanser ==


== Litteratur ==
『交通新聞』1973年3月14日2面
「第7章「公安の維持」」『警察白書』（昭和48年度）
『これでいいのか国鉄 "正確・安全世界一は、なぜ崩壊したか"』 サンケイ新聞社出版局 1975年2月
『鉄道通信』1973年5月
『鉄道経営』1973年9月
『鉄道界』鉄道界評論社 1976年4月
池口英司・梅原淳『国鉄型車両事故の謎とゆくえ』東京堂出版 2005年
梅原淳『鉄道歴史読本』朝日文庫 2009年3月


== Se også ==
Forstadsbane
.hack//Mutation

.hack//Mutation (.hack//悪性変異Vol.2, lit. .hack//Malignant Mutation Vol.2) (.hack//悪性変異Vol.2) er den andre delen serien på fire PlayStation 2-spill som er basert på .hack-universet. Spillet simulerer et MMORPG kalt The World, og gjør dette uten at spilleren noen gang trenger å gå online. Spillet er en del av en serie med fortellinger, hvor hvert av de fire spillene langsomt ble gitt ut over en periode på litt over et år. .hack//Mutations historie startet i .hack//Infection, og forsetter i .hack//Outbreak og .hack//Quarantine.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) .hack//Mutation hos MobyGames 
(en) .hack//Mutation på Internet Movie Database 
(en) .hack//Mutation på Behind The Voice Actors 
(en) .hack//Mutation hos GameFAQs
.hack//Outbreak

.hack//Outbreak (.hack//侵食汚染Vol.3) er den tredje delen av en serie på fire PlayStation 2-spill som er basert på .hack universet. Spillet simulerer et MMORPG kalt The World, og gjøre dette uten at spilleren noen gang trenger å gå online. Spillet er en del av en serie, hvor hvert av de fire spillene ble sluppet ut over en periode på litt over et år. .hack//Outbreaks historie startet i .hack//Infection, etterfulgt av .hack//Mutation, og forsetter i .hack//Quarantine.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) .hack//Outbreak hos MobyGames 
(en) .hack//Outbreak på Internet Movie Database 
(en) .hack//Outbreak på Behind The Voice Actors 
(en) .hack//Outbreak hos VGMdb 
(en) .hack//Outbreak hos GameFAQs
Kristin Danielsen (født 1972)

Kristin Danielsen (født 1972) er en norsk danser, koreograf og leder i kultursektoren. Hun er direktør i Norsk kulturråd fra 2016.Danielsen er utdannet danser fra Den norske balletthøgskole i 1994 og fra Broadway Dance Centre i New York i 1997. Hun fullførte en Master of Arts Management ved City University i London i 1999. Fra 1994 til 1996 var hun frilans danser, koreograf og pedagog. Fra 1999 til 2001 var hun leder av Black Box Teater og ledet selskapet Danielsen Kroepelien Arts Management AS til 2006. Hun var daglig leder i Ny musikk fra 2006 til 2010. Fra 2011 til 2013 var hun direktør i MIC Norsk musikkinformasjon  hvor hun gjennomførte fusjon mellom Music Export Norway og Musikkinformasjonssenteret. 
Fra 2014 til 2016 var hun leder av Deichmanske bibliotek i Oslo.


== Referanser ==
Presidentvalget i Finland i 1973

Presidentvalget i 1973 i Finland var ikke et ordinært valg, det vil si et indirekte valg der velgerne valgte 300 medlemmer av en valgforsamling som så valgte presidenten, men ordnet gjennom en unntakslov vedtatt av Riksdagen der sittende president Urho Kekkonen ble valgt for fire nye år. Kekkonens embetsperiode skulle ha endt 1. mars 1974. På grunn av unntaksloven endte den i stedet 1. mars 1978.Finlands riksdag vedtok unntaksloven med 170 mot 28 (1 blank) stemmer. 


== Se også ==
Liste over Finlands statsoverhoder


== Referanser ==
Fem skjepper ris-opprøret

Fem skjepper ris-oppøreret (kinesisk: 五斗米道; pinyin: Wǔdǒumǐ dào; Wade–Giles: Wu-Tou-Mi-Tao) var en religiøst motivert oppstand mot slutten av Han-dynastiet (206 f.Kr. - 220 e.Kr.), anført av barnebarnet til stifteren av Himmelmestrene, Zhang Lu.


== Navn ==
Oppstandens navn knytter an til den avgift på fem skjepper ris som måtte ytes enten for helbredelser (Zhang Daoling var en mirakellege) eller som religiøst gebyr. Oppstanden ble i kinesisk historiografi selve forbildet og malen for de pfolkelige opprør som senere skulle bli anstiftyet mot dynastiske kinesiske regjeringer. En annehn betydning av navnet kunne være: Skjeffelen er stjernebildet man i vest kaller Store bjørn, som på Li Shaojuns inspirasjon smykket keiserens standart.


== Historie ==
I begynnelsenav 100-tallet omsatte Zhang Daoling, grunnleggeren av denne daoistiske organisasjon, sin popularitet som helbreder og from leder til å få i stand den teologiske bevegelse som ble kjent som de vise himmelens mestere. Det var hans mål å befri landarbeiderne fra den utbredte fattigdom og korrupsjon som de måtte utlide under Han-styret. Han fikk mange tilggengere i Sichuan. Ved hans engasjement begynte daoismen for første gang å få gjenklang og tilslutning i de bredere lag av folket, ikke bare i herskerklassen.
Zhang Daolings sønn og hans etterfølger, barnebarnet Zhang Lu (ca. 190 – 220) skilte seg ad fra Han-dynastiet og grunnla en egen stat i  Sichuan. Staten bestod i mer enn 30 år, inntil Zhang overgav seg til den nye hersker Cao Cao. General Cao Cao legitimerte Zhang som daoistenes overhode, og som motytelse erkjærte Zhang sønnen til Cao Caos som rettmessig keiser.


== Litteratur ==
Isabelle Robinet: Geschichte des Taoismus. Diederichs, München 1995, ISBN 3-424-01298-X.
Wolfgang Bauer: China und die Hoffnung auf Glück. Paradiese, Utopien, Idealvorstellungen in der Geistesgeschichte Chinas. 2. Auflage. Deutscher Taschenbuch Verlag 1989, München ISBN 3-423-04547-7 (dtv 4547).


== Eksterne lenker ==
Vortrag von Karl-Heinz Golzio Politische Bewegungen im Daoismus am Ende der Han- Zeit
Egil Åsman

Egil Åsman (født 20. juli 1928, død 3. februar 1984) var en norsk skuespiller og danser.Han var på 1950-tallet engasjert ved Det Nye Teater, Det norske teatret, Edderkoppen Teater, Nationaltheatret og Folketeatret. Åsman var fra 1960- til 1980-tallet primært engasjert ved Oslo Nye Teater. Han gjorde også et fåtall roller i filmer og på Fjernsynsteatret med debut i 1954 i Olav Engebretsens I moralens navn.


== Filmografi ==

1954 – I moralens navn

1959 – 5 loddrett

1960 – Millionær for en aften (danser)

1965 – Equilibrium – Det er meg du skal elske


== Fjernsynsteatret ==
1965 - Det angår ikke oss
1969 - 22. november - den store leiegården
1969 - I dag død, i morgen rosenrød


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Egil Åsman på Internet Movie Database 
(no) Egil Åsman hos Nationaltheatret 
(no) Egil Åsman hos Sceneweb
Andrei Cătălin Băleanu

Andrei Cătălin Băleanu (født 7. februar 1947 i București) er en rumensk filmregissør, manusforfatter og skuespiller.
Faren hans var armégeneral og moren skuespillerinnen Victoria Mierlescu.
Han gikk på Film- og teaterhøyskolen i București (avsluttende eksamen i 1969).Han er gift med skuespillerinnen Tamara Crețulescu.
Han sluttet å regissere i 1978.


== Filmografi ==


=== Regi ===
E atât de aproape fericirea («Lykken er så nær», 1977)Muntele ascuns («Det gjemte fjellet», 1974)Sub pecetea tainei («Under hemmelighetens segl», sammen med Stere Gulea, 1974)Apa ca un bivol negru («Vannet som en sort bøffel», 1970)


=== Manus ===
Sub pecetea tainei


=== Skuespiller ===
Stare de fapt («Sakens stilling», regi Stere Gulea, 1996)


== Priser ==
«Opera prima», for Apa ca un bivol negru


== Litteratur ==
Tudor Caranfil, Dicționar selectiv ai realizatorilor filmului românesc, Polirom, 2013, s. 17


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andrei Cătălin Băleanu på Internet Movie Database
Karl Eilert Wiik

Karl Eilert Wiik (født 11. mars 1917 i Ålesund, død 25. mai 1964) var en norsk skuespiller.Han debuterte i 1945 på Studioteatret og virket der fram til 1950. Fra 1950 var Wiik engasjert ved Riksteatret der han også var turnésjef. Han gjorde seg bemerket som realist og lyriker, blant annet i Byen vår av Thornton Wilder, Hets av Ingmar Bergman, Tolvskillingsoperaen av Bertolt Brecht og som Krogstad i Henrik Ibsens Et dukkehjem.Han var gift med skuespilleren Gerd Wiik.


== Filmografi ==
1946 – Englandsfarere
1951 – Ukjent mann
1954 – Shetlandsgjengen
1958 – Pastor Jarman kommer hjem


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Karl Eilert Wiik på Internet Movie Database 
(no) Karl Eilert Wiik hos Sceneweb 
(en) Karl Eilert Wiik hos The Movie Database
Tveiten kraftverk

Tveiten kraftverk er et vannkraftverk i Seljord kommune i Vestfold og Telemark.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 72 meter i Kivleåi.
Installert effekt er 40 kW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 0,2 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Rui kraftverk

Rui kraftverk er et vannkraftverk i Fyresdal kommune i Vestfold og Telemark.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 50 meter i Røyningsdalåi.
Installert effekt er 400 kW fra en francisturbin. Årsproduksjon er 1,8 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
At the Ballet

«At the Ballet» er en låt fra musikalen A Chorus Line med musikk av Marvin Hamlisch og teksten til Edward Kleban.
Ifølge boken Changed for Good: A Feminist History of the Broadway Musical har Hamlisch sagt at låten setter tonen for musikken i showet: «med én gang sangen ble skrevet forstod [man] formen og fargen til stykket som en helhet».


== Versjoner ==
Kelly Bishop, Kay Cole og Nancy Lane sang låten under urpremieren på off-Broadway 15. april 1975. Den ble også sunget av rollefigurene Rachel Berry (Lea Michele), Kurt Hummel (Chris Colfer), Santana Lopez (Naya Rivera) og Isabelle Wright (Sarah Jessica Parker) i fjerde sesong av musikalserien Glee. Barbra Streisand, Anne Hathaway og Daisy Ridley spilte også inn låten for Streisands studioalbum Encore: Movie Partners Sing Broadway (2016).


== Bruk i musikalen ==
De tre danserne Sheila, Bebe og Maggie beskriver ulike erfaringer med danseskoler, og om sine egne familieproblemer. Men uansett hvor mørk verden utenpå er, blir de alltid glad og engasjert «på ballettskolen» (at the ballet). De tre danserne ser på ballett som en måte å slippe unna hverdagens utfordringer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Full sangtekst til denne sangen hos MetroLyrics
Helle Bruk kraftverk

Helle Bruk kraftverk er et vannkraftverk på Helle i Kragerø kommune i Vestfold og Telemark.
Det utnytter et fall på 36 meter fra Skjørtjenn til fjorden.
Installert effekt er 600 kW. Årsproduksjon er 1,5 GWh.
Kraftverket ligger inne i et større bygg i et industriområde.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Daoismens åtte skoler

Daoismens åtte skoler (kinesisk: 八派; pinyin: ba pai) er et begrep utviklet i Kina og som omfatter de følgende åtte hovedretninger (grener, skoleretninger) innen  daoismen:

daode 道德
xiantian 先天
lingbao 灵宝
zhengyi 正一
qingwei 清微
jingming 净明
yutang 玉堂
tianxin 天心


== Litteratur ==
Hu Fuchen (utg.): Zhonghua daojiao da cidian [Großes Wörterbuch des chinesischen Daoismus]. Beijing: Zhongguo shehui kexue chubanshe 1995.
Bjørg Vatle

Bjørg Vatle (født 7. juni 1938 i Dale, død 16. juli 2010 i Oslo) var en norsk skuespiller.Hun virket ved Nationaltheatret, Oslo Nye Teater, Riksteatret, Det norske teatret og Filiokus Teatret. Watle medvirket også i fem filmer og i like mange forestillinger i Fjernsynsteateret med debut 1960 i Nils R. Müllers Det store varpet.


== Filmografi ==

1960 – Det store varpet

1962 – Pan

1965 – Vaktpostene

1995 – Kristin Lavransdatter

1996 – Hamsun


== Fjernsynsteatret ==
1962 - Hånden på hjertet
1969 - Frøken Rosita
1969 - La ditt problem bli vårt problem
1976 - Erika


== TV-film ==
1981 - Septembermordet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bjørg Vatle på Internet Movie Database 
(no) Bjørg Vatle hos Nationaltheatret 
(no) Bjørg Vatle hos Sceneweb 
(da) Bjørg Vatle på Filmdatabasen 
(en) Bjørg Vatle hos The Movie Database
Lorentz Thyholdt

Lorentz Bertius Thyholdt (født 19. april 1870 i Bergen, død 8. mars 1931 samme sted) var en norsk skuespiller.Han var skuespiller vid Den Nationale Scene i Bergen og blant hans hovedroller kan nevnes Jan Herwitz, Lundestad i De unges forbund, Turman i Geografi og Kjærlighed, Vielgeschrey i Den stundesløse og Per Degn i Erasmus Montanus.
Lorentz Bertius Thyholdt var sønn av gullsmed Martin Thyholdt og Emilie Charlotte Hoff.


== Filmografi ==
1920 – Presteenken - Klokkeren


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lorentz Thyholdt på Internet Movie Database 
(en) Lorentz Thyholdt hos The Movie Database
Lars-Henrik Myrmel-Johansen

Lars-Henrik Myrmel-Johansen (født 1973) er en norsk statstjenestemann. Han er fra 1. juli 2016 ekspedisjonssjef ved Statsministerens kontors  innenriksavdeling.Myrmel-Johansen studerte samfunnsvitenskap ved Universitetet i Oslo 1992 til 1996 og tok en PhD-grad ved London School of Economics and Political Science. Han har vært forsker ved Stiftelsen for samfunns- og næringslivsforskning og konsulent i McKinsey fra 2001 til 2004. Han har vært interrim-direktør i Direktoratet for forvaltning og IKT og var ekspedisjonssjef avdeling for IKT og fornying i Fornyings- og administrasjonsdepartementet fra 2007 til 2013.


== Referanser ==
Gjøv kraftverk

Gjøv kraftverk er et vannkraftverk i Øvre Birtedalen i Fyresdal kommune i Vestfold og Telemark.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 23 meter fra Brutjønn.
Installert effekt er 95 kW fra en francisturbin. Årsproduksjon er 0,7 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Philipp Scharwenka

Ludwig Philipp Scharwenka (født 16. februar 1847 i Samter ved Posen i Tyskland, død 16. juli 1917 i Bad Nauheim) var en tysk musiker, bror til Xaver Scharwenka. Han var far til komponisten og organisten Walter Scharwenka.


== Liv og virke ==
Philipp Scharwenka studerte fra 1865 ved Kullaks akademi i Berlin og var fra 1870 komposiajonslærer der, til han i 1881 i samme egenskap gikk over til sin brors konservatorium, der han ble meddirektør i 1891. 
Scharwenka gjorde seg et navn som komponist (i schumannsk retning) av symfoniske dikt, korverket Herbstfeier, den dramatiske legenden Sakuntala, kor, viser, kammermusikkverk, fiolin- og pianostykker med mer.


== Referanser ==


== Kilder ==
 Denne artikkelen er helt eller delvis basert på materiale fra Scharwenka, 1. Ludwig Philipp i Nordisk familjebok, utgitt mellom 1904 og 1926 – i dag offentlig eiendom.
Heldøla kraftverk

Heldøla kraftverk er et vannkraftverk ved Nelaug i Froland kommune i Agder.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 23 meter i Heldøla.
Installert effekt er 310 kW fra en francisturbin. Årsproduksjon er 1,3 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Olaf Kronstad

Olaf Kronstad (født Olaf Hansen 2. desember 1892 i Årstad, død 14. juli 1939) var en norsk skuespiller.Kronstad virket ved Det Nye Teater. I 1933 medvirket han i filmen Op med hodet!.Kronstad var sønn av garver Ludvig Hansen (senere Øvrebø) og dennes hustru Johanne. Han var i en periode gift med Botten Soot.


== Filmografi ==
1933 – Op med hodet!


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Olaf Kronstad på Internet Movie Database
Marka (drikk)

Marka er en bitter oppkalt etter Oslomarka og produsert av Oslo Håndverksdestilleri AS. Bitteren er laget av potetsprit med uttrekk av urter og inneholder 35 volumprosent alkohol.


== Referanser ==
Kalpa

Kalpa har i sanskrit betydningen av et meget langt tidsrom. I hinduistisk og buddhistisk kosmologi er den også blitt gitt en tallfestet årslengde som dermed kan benyttes i tidsregning og for å angi alder.


== Hinduistisk perspektiv ==
I hinduismen er en kalpa det samme som 10 000 kaliyuga = 4,32 milliarder år.


== Buddhistisk perspektiv ==
I buddhismen forekommer fire forskjellige lengder på en kalpa, fra en normal kalpa som tilsvarer 16 millioner år til en stor kalpa som er 1280 milliarder år lang.
Buddha fastla ikke selv hvor mange år en kalpa skulle tilsvare. Man han fremla to lignelser:
1. Tenk deg en kube som er tom i begynnelsen av hver kalpa, med en side som er om lag 25,7495 km lang (Buddha benyttet ikke det målet!). En gang tvert hundreår legger du til ett sennepsfrø. Ifølge Buddha kommer kuben til å være fylt innen kalpaen er over.
2. Tenk deg et enormt fjell i begynnelsen av hver kalpa, cirka 25,7495 km x 25,7495 km x 25,7495 km (16x16x16 engelske mil), det vil si større enn Mount Everest. Hvert hundreår tar du en filt av silke og trekker over fjellet én gang. Fjellet vil være levnet med marken innen kalpaen er over.


== Referanser ==
Lu Xiujing

Lu Xiujing (tradisjonell kinesisk: 陸修靜; Wade–Giles: Liu Hsiu-ching; født 406; død 477) var en daoist og lærd fra  
Liu-Song-dynastiets tid. Han var den 7. patriark innen skoleretningen shangqing. I 461 trakk han seg tilbake til fjellet Lushan.
Lu Xiujing samlet daoistiske skrifter, sammensatte den første daoistiske kanon og publiserte en katalog til den, verket Sandong jingshu mulu (三洞经书目录|三洞经书目录). Han spredte den oppfatning at Lingbao-skriftene var daoismens mest ærverdige skrifter.


== Referanser ==
Bryant Gumbel

Bryant Gumbel (født 1948) er en fjernsynsjournalist fra USA.
Han har vunnet flere priser:

Emmy Award - fire ganger
Frederick D. Patterson Award fra United Negro College Fund
Martin Luther King Award fra Congress of Racial Equality
NAACP Image Award - tre ganger
Edward R. Murrow Award for Outstanding Foreign Affairs work fra Overseas Press Club, September 1984
Edward Weintal Prize for diplomatic reporting
Peabody Award for reportasjer i Vietnam
International Journalism Award fra TransAfrica
Africa's Future Award fra U.S. Committee for UNICEF
Leadership Award fra African-American Institute
Best Morning TV News Interviewer, fra Washington Journalism Review, 1986
National Association of Black Journalists, Journalist of the Year Award, 1993
Trumpet Award of the Turner Broadcasting System, Inc.
Alfred I. duPont-Columbia University Award for outstanding broadcast journalism for Real Sports with Bryant Gumbel (HBO), December 2005
Clinton Award [1]Muhammed Ali ønsket at Gumbel skulle være en av talerne under minneseremonien hans. I 2016 ble blant annet Gumbels tale vist på flere fjernsynskanaler.


== Referanser ==