jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jacques Mieses

Jacques Jakob Mieses (1865–1954) var en tysk-engelsk sjakkspiller, sjakkbokforfatter og problemkomponist.


== Liv og virke ==
Jacques Mieses var av jødisk avstamming. Han flyktet fra Tyskland til England i 1938, og fikk  mot slutten av 1940-årene britisk statsborgerskap.
Mieses var sjakkdommer, turneringsorganisator, og skrev sjakkspalter og turneringsberetninger for tidsskrifter over hele Europa. Han var dessuten en betydelig forfatter og sjakkteoretiker, blant annet redigerte og utvidet han Jean Dufresnes velrenommerte Kleine Lehrbuch des Schachspiels, som nå fikk navnet Lehrbuch des Schachspiels.
Med en aktiv karriere som strakte seg fra 1888 til 1948 og deltakelse i over 60 turneringer og 20 matcher (tvekamper), har Mieses en av de lengste karrierene i sjakkhistorien. Han vant turneringer i Wien 1907 og i Liverpool 1923, og kom på sjetteplass i sjakkolympiaden 1927. Mieses var den siste framstående representanten for den romantiske sjakkskolen og ble regnet som en farlig angrepsspiller. I Oostende 1906 satte han den aldrende sjakkmesteren Mikhail Tsjigorin matt i 16 trekk.Mieses var en av de 27 sjakkspillere som i 1950 ble de første som FIDE tildelte tittelen internasjonal stormester.
Et sunt liv med daglige treningsøkter i svømmebassenget og i Hyde Park bidro til at Mieses holdt seg frisk opp i høy alder. Han deltok i en lynsjakk-turnering i London som 88-åring og var ellers levende opptatt av hva som skjedde i verden. Han døde kort tid før sin 89. fødselsdag.


== Ettermæle ==

Mieses brukte ofte skandinavisk forsvar og bidro i betydelig grad til utviklingen av teorien rundt denne åpningen tidlig på 1900-tallet. Sjakkåpningen 1.d3 kalles Mieses' åpning. Han er også kjent for Miesesvarianten i Wienerpartiet: 1.e4 e5. 2.Sc3 Sf6 (eller 2...Sc6) 3.g3. Den påfølgende fianchettoen av kongefløy-løperen kan sees på som et tidlig eksempel på en tankegang som ble rendyrket i den hypermoderne skolen. Dessuten finnes Mieses' gambit i skandinavisk og ei linje i skotsk åpning som fikk navnet Miesesvarianten etter at han brukte den fire ganger i turneringen i Hastings 1895 (1.e4 e5 2.Sf3 Sc6 3.d4 exd4 4.Sxd4 Sf6 6.Sxc6).


== Referanser ==


== Kilder ==
(de) Helmut Wieteck: «Mieses, Jacques.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 17, Duncker & Humblot, Berlin 1994, ISBN 3-428-00198-2, s. 482 f. (digitalisering).


== Eksterne lenker ==
(en) Jacques Mieses – chessgames.com 
(en) Jacques Mieses – OlimpBase 
(en) Jacques Mieses – 365Chess.com 
(de) Verk av og om Jacques Mieses i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Webside dedisert Jacques Mieses, mieses.info
Michael Ehn og Ernst Strouhal: Duell mit verbundenen Augen. Beretning fra den første blindsjakkturneringen, sjakktidsskriftetet KARL, 2/05
Komposisjoner av Jacques Mieses, Die Schwalbe,  utgitt av Schwalbe, den tyske problemsjakkforeningen (deutsche Vereinigung für Problemschach)
Aero Club of America

Aero Club of America var en sosial klubb dannet i 1905 av Charles Jasper Glidden og andre for å fremme luftfarten i Amerika. Det var den overordnede organisasjon for tilsvarende organisasjoner i andre stater, den første var Aero Club i New England. Det blomstret frem til 1923, da den ble omdannet til National  Aeronautic Association, som fortsatt eksisterer i dag. Den utstedte de første flysertifikater i USA, og gjennomførte sertifikatprøver av United States Armys piloter frem til 1914. Den sponset en rekke flyoppvisninger og konkurranser. Dets første president var Cortlandt Field Bishop i 1910. Den nye presidenten i 1911, Robert J. Collier, oppretter Collier-troféet.


== Historie ==
I løpet av sommeren 1905 grunnla flere medlemmer av Automobile Club of America, inkludert Charles Glidden, Homer Hedge David Morris, John F. O'Rourke, og Augustus Post en tilsvarende Aero Club of America. De var ivrige ballongførere, men fant liten støtte i Amerika for «flysport». De bestemte seg for å etablere en ny klubb, en organisasjon tilsvarende Automobile Club, hvis formål var å fremme flyvning på samme måte som en tilsvarende klubb i Frankrike. Homer Hedge ble den første president. I 1910, under et flystevne i Belmont var det en betydelig uenighet mellom engelskmannen Claude Graham-White og den amerikanske John Moisant. I ett løp rundt Frihetsgudinnen vant Graham-White med flere minutter, men på grunn av en formalitet og den betydelige premiepengene det dreide seg om, ble premien tildelt Moisant. John Armstrong Drexel kom med offentlige uttalelse og anklaget organisasjonen for å favorisere sine egne medlemmer. Splittelsen blant medlemmene og organisasjonens integritet ble til slutt løst ved at Drexel trakk seg.I 1911 arrangerte Aero Club i New York det første flystevne som ble holdt i forbindelse med det 11. amerikanske Internasjonale Auto Show på Manhattans Grand Central Palace, i New York City. Det var et spektakulært arrangement med fremtredende foredragsholdere og en entusiastisk stor folkemengde som ville se på et full-skala fly for første gang. Det startet 31. desember 1910 og gikk frem til midten av januar 1911.I 1919 administrerte klubben konkurransen for Orteigprisen. Hotelleieren Raymond Orteig hadde satt opp en pris på 25 000 dollar som skulle tildeles «den første flyger fra noe alliert land som krysset Atlanteren i et fly fra Paris til New York eller New York til Paris». Etter fem år, uten å tiltrekke seg konkurrenter ble prisen deretter satt under kontroll av syv medlemmer styret i Bryant Bank. Prisen ble tildelt Charles Lindbergh for hand vellykkede flyvning i 1927 med  Spirit of St. Louis.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Mer om klubbens utstilling i 1905 [1]
Emil Bernhardt

Emil Bernhardt (født 1979 i Oslo) er en norsk komponist, frilans musikkskribent og anmelder i Morgenbladet.Bernhardt har bakgrunn som utøvende fiolinist. Han studerte fra 1995 til 2000 med Stephan Barratt-Due, de siste to årene ved konservatorieavdelingen. Fra 2000 gikk han over til komposisjonsstudiet ved Norges musikkhøgskole der Bjørn Kruse, Henrik Hellstenius, Lasse Thoresen, Olav Anton Thommessen og Ivar Frounberg var hans lærere. Bernhardt hadde også et studieopphold ved Staatliche Hochschule für Musik i Freiburg, Tyskland med professor Mathias Spahlinger. Bernhardt er i dag stipendiat ved Fagseksjon for musikkteori, komposisjon og musikkteknologi på Norges musikkhøgskole.Bernhardt har skrevet for, og samarbeidet med flere ensembler, som Oslo strykekvartett, Cikada strykekvartett, Oslo Camerata og ensemble asamisimasa. Han har skrevet verk for Hardanger musikkfest samt en rekke enkeltmusikere, i tillegg til bestillingsverk for Kringkastingsorkesteret i forbindelse med jubileet for unionsoppløsningen i 2005. Bernhardt har hatt fremføringer ved festivaler i inn- og utland som Druskomanija Litauen, UNM i Stockholm, Borealis, Ilios og Ultima.Bernhardt er medlem av Ny Musikks komponistgruppe hvor han også har vært styreleder, og har hatt flere styreverv i Ny Musikk.


== Produksjon ==


=== Verkliste (utvalg) ===
Papp : For ensemble (2012)
Intermezzi : For solo bratsj (2010/2011)
Trois Tableaux (2009)
String Quartet No. 2 (2009)
Arbeidsrom 2007 (2008)
Musikk med kommentar (2006)
Sats 2 - (eksempel)  : For fiolin og klaver (2006)
Please Note..!  : For Solo 10-string Guitar (2006)
Minutter (3)  : Installation for Orchestra (2004/2005)
Strykekvartett (2003/2004)
Stichworte (2003)
L'écriture et l'archet (2002)
Due : For cello og klaver (2001)
Riss : For fiolin og klaver (2000-2001)


=== Diskografi ===
Cikada Strykekvartett, Cirrus (2007)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Musikk i brennpunktet: Norske komponister og franske fløyter – NRK-opptak fra Nasjonalbibliotekets arkiver
Verkliste fra NB noter
Ferenc Snétberger

Ferenc Snétberger (født 6. februar 1957 i Salgótarján, Ungarn) er en ungarsk jazz-gitarist.


== Biografi ==
Snétberger tilhører en romanifamilie. I en alder av tretten år startet han på en musikkskole og studerte klassisk gitar. Fra 1977 til 1981 studerte han ved Bela-Bartók jazzkonservatorium i Budapest. Han ble godt kjent i Ungarn med Stendhal Trio, og i 1987 grunnla han László Dés og Kornél Horváth. I 1988 var Snétberger i Berlin. I tillegg til arbeidet i Stendhal Trio, jobbet han også som solist og i Duo-kast: med vibraphonist David Friedman, og siden 1995, med trompetist Markus Stockhausen. I tillegg til duoen har han dukket opp i Joyosa-kvartetten med Stockhausen, den norske bassisten Arild Andersen og den sveitsiske trommeslageren Samuel Rohrer. I 2005 grunnla han en trio med Arild Andersen og den italienske trommeslageren Paolo Vinaccia. Han har også spilt med Didier Lockwood, James Moody, Charlie Byrd, Ernie Wilkins, Herb Ellis, Bobby McFerrin, Richard Bona, Michel Godard, Anders Jormin og Joey Baron.
I tillegg har Snétberger komponert mye musikk, blant annet filmmusikk. I 1995 komponerte han konserten For My People for gitar og orkester.
På den tyske Holocaustminnedagen, 27. januar 2011, avsluttet Snétberger feiringen i plenum av den tyske Forbundsdagen, med en Sinto da  Zoni Weisz for første gang holdt minnetalen.I 2002 ble Ferenc Snétberger æresborger av fødebyen Salgótarjá, og fikk to år senere den ungarske fortjenestesorden. I 2005 var han i Budapest da Franz-Liszt-prisen ble delt ut, og i 2014 ble han tildelt Kossuth-prisen. Hans sønn, Toni Snétberger, er skuespiller.
I tillegg til sine musikalske aktiviteter, grunnla han i Ungarn en international musikkskole (Snétberger musikk Talent sentrum) for sosialt vanskeligstilte barn og unge, hovedsakelig mindretallet av sinti- og romanifolk, som åpnet i 2011 (www.snetbergercenter.org).


== Diskografi ==
Trio Stendhal: 1, med László Dés, Kornél Horváth, 1989
Samboa, 1990
Trio Stendhal: Noe Skjedde, med László Dés, Kornél Horváth, 1992
Bajo Tambo, 1992
Budapest Concert, i 1995 (Tiptoe, solo -)
Signature, med Martin Gjakonovski, Kruno Levačić, David Friedman, 1998 (enja)
For My People, gitar konsert med Markus Stockhausen og Franz Liszt chamber orchestra, 1999 (enja)
Balance, 2002 (enja, solo -)
Obsession med John Egri, Elemér Balázs, Irén Lovász, 2002 (Tå)
Dés-Snétberger Duo: Dobbeltrom Oppfinnelse, med László Dés, 2003
Joyosa, med Markus Stockhausen, Arild Andersen, Patrice Héral, 2004 (enja)
Nomad, med Arild Andersen, Paolo Vinaccia, 2005 (enja)
Streams, med Markus Stockhausen, 2007 (enja)
In Concert, 2016 (ECM Records, solo -)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Ferenc Snétberger på Internet Movie Database 
(en) Ferenc Snétberger hos The Movie Database 
(en) Ferenc Snétberger på Discogs 
(en) Ferenc Snétberger på MusicBrainz 
(en) Ferenc Snétberger på Songkick 
(en) Ferenc Snétberger på AllMusic 
(de) Verk av og om Ferenc Snétberger i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(en) Snétberger /ECM Records
(en) Snétberger/youtube
Cobalt Aero

Cobalt (gresk: αέρα κοβαλτίου) er et flyselskap basert på Kypros som opererte sin første kommersielle flyvning 7. juli 2016. Det er det andre kypriotiske flyselskapet (etter Tus Airways) dannet etter oppløsningen av Cyprus Airways i 2015.


== Historie ==
14. juni 2016 begynte flyselskapet å selge billetter via sine nettsider, fra Larnaka til Dublin, Athen, Heraklion, Thessaloniki, London og Manchester. Det er planer om å gjøre Larnaka internasjonale lufthavn til et knutepunkt, og tilby den første non-stop flyvningen fra Kypros til Kina med planlagt oppstart i 2017.
Det første Airbus A320-flyet ankom april 2016, og flyselskapet ble gitt en air operator's certificate (AOC) 18. mai 2016, etter en test-flyvning mellom Larnaka og Heraklion. I løpet av 2017 regnes det med at selskapet vil ha syv fly i flåten.


== Destinasjoner ==
Per januar 2017 opererer flyselskapet følgende destinasjoner:
BelgiaBrussels – Brussel lufthavn (begynner 27. mars 2017)KyprosLarnaca – Larnaka internasjonale lufthavn BaseFrankrikeParis – Charles de Gaulle internasjonale lufthavnHellasAthen – Eleftherios Venizelos internasjonale lufthavn
Khania I Nea Chora – Chania internasjonale lufthavn
Heraklion – Heraklion internasjonale lufthavn
Thessaloniki – Thessaloniki internasjonale lufthavnIrlandDublin – Dublin lufthavn SesongåpentIsraelTel Aviv – Ben Gurion internasjonale lufthavn Begynner 26. mars 2017)StorbritanniaBirmingham – Birmingham internasjonale lufthavn
Cardiff – Cardiff lufthavn
Glasgow – Glasgow internasjonale lufthavn
London – London Stansted lufthavn
Manchester – Manchester lufthavn
Newcastle – Newcastle lufthavn


== Flåte ==

Pr. 30. september 2016, består Cobalts flåte av følgende fly:


== Referanser ==
Kristi åpenbaringsdag

Kristi åpenbaringsdag er første søndag etter 1. januar. Det vil si søndagen nærmest 5. januar. Kristi åpenbaringsdag innleder åpenbaringstiden. Etter åpenbaringstiden kommer såmannssøndag, Kristi forklarelsesdag, fastelavnssøndag og fastetiden.
I noen år faller Kristi åpenbaringsdag sammen med hellige tre kongers dag, som alltid er 6. januar.


== Se også ==
Helligtrekongersdag


== Kilder ==
Almanakk for Norge
Arild Holt-Jensen

Arild Holt-Jensen (født 5. februar 1937 i Horten, død 2. april 2022) var en norsk geograf og professor ved Universitetet i Bergen (UiB).Holt-Jensen tok geografi hovedfag ved Universitetet i Oslo i 1963 med hovedoppgave/regionalgeografisk studie av fjellbygda Rauland i Telemark. Han var amanuensis ved Universitetet i Århus i 1963 og universitetslektor ved UiB fra 1966. I 1983 tok han iniatitivet til opprettelse av miljøfag ved UiB. I 1986 ble han dr.philos. med avhandlingen Konsentrasjon spredning - studier i det norske bosettingsmønsterets utvikling, med et spesialstudie i Kristiansandsområdet. Han var professor i samfunnsgeografi ved Universitetet i Bergen fra 1991 til 2007.Han utga en rekke fagbøker, blant annet Geografiens innhold og metode som kom ut første gang i 1976 og som senere er utgitt i flere utgaver og på flere språk. I perioden 2000-2004 var han koordinator for EU-prosjektet NEHOM (Neighbourhood Housing Model). I 2017 ble det arrangert et eget jubileumsseminar ved Institutt for geografi ved UiB i anledning Arild Holt-Jensens 80 års dag.


== Bibliografi ==
(no) Publikasjoner av Arild Holt-Jensen i BIBSYS


== Referanser ==
Djuptjønnuten

Djuptjønnuten kan vise til et av to fjell i Bykle kommune i Aust-Agder:

Ytre Djuptjønnuten
Øvre Djuptjønnuten
Øvre Djuptjønnuten

Øvre Djuptjønnuten er et fjell i Bykle kommune i Agder. Det har en høyde på 1 400 meter over havet og er det 22. høyeste fjellet i Aust-Agder av fjellene med primærfaktor på minst 50 meter.


== Se også ==
Fjell i Aust-Agder


== Referanser ==
Nicomioides

Nicomioides er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
Apomecynini er stort sett middelsstore, brune trebukker. Pronotum er sylindrisk uten tenner på sidene. Dekkvingene er avsmalnende bakover og ender ofte i en spiss.


== Utbredelse ==
Arten lever på Andamanene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Apomecynini J. Thomson, 1860
Slekten Nicomioides Breuning, 1959
Nicomioides larvatus (Pascoe, 1878)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog over amerikanske slekter


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 18. november 2016 hos Wayback Machine.
(en) Nicomioides i Encyclopedia of Life 
(en) Nicomioides i Global Biodiversity Information Facility 
Nicomioides – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Apomecynini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Asyngenes

Asyngenes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Nokså små, blanke, ensfarget brunsvarte trebukker. Antennene er lange og hårete. Pronotum er tønneformet uten tenner på sidene. Dekkvingene er jevnbrede.


== Levevis ==
Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt fra Mexico i nord til det sentrale Brasil i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Apomecynini
Slekten Asyngenes Bates, 1880
Asyngenes venezuelensis Breuning, 1943
Asyngenes affinis Breuning, 1942
Asyngenes chalceolus Bates, 1880
Asyngenes strandiellus Breuning, 1943
Asyngenes vittipennis Breuning, 1942


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 8. mai 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 18. november 2016 hos Wayback Machine.
(en) Asyngenes i Encyclopedia of Life 
(en) Asyngenes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Asyngenes hos NCBI 
Asyngenes – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Desmiphorini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jonas Knudsen

Jonas Hjort Knudsen (født 16. september 1992) er en dansk fotballspiller som spiller for den svenske klubben Malmö FF.


== Landslaget ==
28. mai 2014 fikk han sin første landskamp for Danmark mot Sverige.Han ble tatt ut i Danmarks tropp til VM i fotball 2018 i Russland.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jonas Knudsen – UEFA 
(en) Jonas Knudsen – Transfermarkt 
(en) Jonas Knudsen – national-football-teams.com 
(en) Jonas Knudsen – WorldFootball.net 
(en) Jonas Knudsen – FootballDatabase.eu 
(en) Jonas Knudsen – Soccerway 
(en) Jonas Knudsen – EU-Football.info 
(da) Jonas Knudsen – Dansk Boldspil-Union 
(en) Jonas Knudsen – FBref
Einar Hanssen

Einar Hanssen (1874–1952) var en norsk høyesterettsdommer og embetsmann.
Hanssen var sønn av lensmann Carl Julius Hanssen og Marie Elisabeth Giverholt (1839–1914). Han tok examen artium ved Kristiania katedralskole i 1893 og studerte deretter juss ved universitetet. I 1898 ble han cand. jur.. Fra 1900 var han ansatt i Lovavdelingen i Justisdepartementet, fra 1910 som byråsjef og fra 1913 som ekspedisjonssjef. Fra 1912 til 1914 var han dessuten sekretær for Den rettsmedisinske kommisjon.
I 1914 oppnevnte Justisdepartementet sorenskriver P.I. Paulsen, professor dr. juris. Jon Skeie, sakfører Elise Sem og ekspedisjonssjef Einar Hanssen som norske representanter i et skandinavisk utvalg som skulle utrede familierettslige spørsmål. Den norske delegasjonen ble ledet av sorenskriver Paulsen.I 1917 ble Einar Hanssen utnevnt til sorenskriver i Valdres.
I 1922 ble Hanssen konstituert som assessor i Høyesterett, hvor han fra 1928 var fast høyesterettsdommer. Han gikk av med pensjon i 1940. Fra 1920 til 1921 var han medlem av Banklovkomitéen.


== Utmerkelser ==
Hanssen var kommandør av St. Olavs Orden, Nordstjerneordenen og Dannebrogsordenen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Studenterne fra 1892. Kristiania, 1917
Gyldendals ett-binds konversasjonsleksikon. Oslo: Gyldendal, 1967
Mar-a-Lago

Mar-a-Lago (engelsk uttale: /mɑɹ.ə.lɑ.goʊ/) er en eiendom i Palm Beach i Florida. Den ble bygget fra 1924 til 1927 av Marjorie Merriweather Post, som så for seg eiendommen som en fremtidig vinterferiebolig for amerikanske presidenter. Eiendommen eies av Donald Trump per 2022.
Donald Trump kjøpte denne eiendommen i 1985, da området var i forfall, for 10 millioner dollar. Deretter brukte han mange millioner dollar på å pusse opp området, før hotellet ble omgjort til en klubb i 1995. Siden 1995 har medlemmer av klubben blant annet kunnet leie rom, spa-opphold, tennis-områder og andre fasiliteter.Mar-a-Lago Club hadde 29,7 millioner dollar i bruttoinntekter i perioden juni 2015 til mai 2016. Klubben hadde en omsetning på 25,1 millioner dollar i kalenderåret 2017, 22 millioner dollar i inntekter i 2018, og 21,4 millioner dollar i 2019.Donald Trump skal ha fått utbetalt en forsikringssum på 17 millioner dollar på grunn av skader på Mar-a-Lago-anlegget etter orkansesongen i Atlanterhavet i 2005. Forsikringsbeløpet skulle dekke skader på landskapet, tak og vegger på eiendommen, lekkasjer, kunstverk som veggtepper og malerier, fliser og omfattende erosjon. Trump mottok kritikk da det ble hevdet at skadene var mye mindre enn det han hadde oppgitt.I september 2019 ble Mar-a-Lago den primære residensen for Donald Trump og hans kone Melania Trump, som tidligere hadde bodd i New York City. Lovligheten av å benytte eiendommen som fast bopel er omstridt, fordi Donald Trump i 1993 undertegnet en "bruksavtale" med byen Palm Beach, Florida som endret kategoriseringen av Mar-a-Lago fra en enebolig til en privat klubb. Denne avtalen spesifiserte blant annet at gjestene, inkludert Donald Trump selv, aldri kunne bli boende ved klubben mer enn tre uker sammenhengende. I desember 2020 leverte naboer til Mar-a-Lago et brev til byen Palm Beach, hvor de skrev at byen burde varsle Trump om at han ikke kan bruke denne eiendommen som sin faste bolig.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Florida, DK Øyenvitne Reiseguider, 2004, pg. 117
Den Trumps, Gwenda Blair, 2000, pg. 364


== Eksterne lenker ==
 (en) Offisielt nettsted 
(en) Mar-a-Lago – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mike Pompeo

Michael Richard «Mike» Pompeo (født 30. desember 1963 i Orange i California) er en amerikansk politiker som var USAs utenriksminister fra 26. april 2018 til 20. januar 2021.
Han var direktør i Central Intelligence Agency (CIA) fra 23. januar 2017 til 26. april 2018.Pompeo var medlem av Representantenes hus for Kansas fra 2011 til 2017. Han er medlem av Tea Party-bevegelsen i Det republikanske partiet. Han fungerte som Kansas’ representant i Republican National Committee. I november 2016 ble det kjent at Pompeo var tilbudt embedet som CIA-direktør av Donald Trump.I mars 2018 kunngjorde president Donald Trump at han ville nominere Pompeo til utenriksminister.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Mike Pompeo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mike Pompeo på Twitter 
(en) Mike Pompeo på Twitter 
(en) Mike Pompeo på Facebook 
Mike Pompeo på Facebook 
Mike Pompeo på Instagram 
(en) Mike Pompeo på YouTube 
(en) Mike Pompeo hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek 
(en)  Biografi på nettstedet til USAs utenriksdepartement
Yang Zhe

Yang Zhe (født 7. juli 1991) er en kinesisk vektløfter.
Han representerte Kina under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 4 i 105 kg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yang Zhe – Olympedia 
(en) Yang Zhe – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cn) Yang Zhe – Kinas olympiske komité 
(en) Yang Zhe – IWF
Mohammad Reza Barari

Mohammad Reza Barari (født 31. mars 1988) er en iransk vektløfter.
Han representerte Iran under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 6 i 105 kg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mohammad Reza Barari – Olympics.com 
(en) Mohammad Reza Barari – Olympedia 
(en) Mohammad Reza Barari – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Mohammad Reza Barari – IWF
Arkadiusz Michalski

Arkadiusz Michalski (født 7. januar 1990) er en polsk vektløfter.
Han representerte Polen under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 7 i 105 kg.Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han nummer 7.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Arkadiusz Michalski – Olympedia 
(en) Arkadiusz Michalski – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(pl) Arkadiusz Michalski – Polens olympiske komité 
(en) Arkadiusz Michalski – IWF
Stjerneoppgang

Stjerner står opp og går ned på samme måte som sola og månen. Noen stjerner, som for eksempel de som utgjør Karlsvogna, er imidlertid sirkumpolare, og de går aldri ned. De forblir over horisonten hele døgnet. En stjerne står opp omtrent en time tidligere for hver halve måned.


== Referanser ==
Salwan Jasim

Salwan Jasim (født 26. september 1991) er en irakisk vektløfter.
Han representerte Irak under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 9 i 105 kg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Salwan Jasim – Institut für Angewandte Trainingswissenschaft (vektløfting)