jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Nordfargjeld

Nordfargjeld var den gjelden en fisker hadde til den bergenske handelsmannen på Bryggen i Bergen


== Bakgrunn ==
Nordfargjeld var et sentralt begrep i nordlandshandelen på Bryggen i Bergen, og representerte båndet mellom en handelsstue og kunden. Gjelden økte eller minket alt ettersom fisket var dårlig eller godt. I nordfarkladdene kan vi se hvordan hvert enkelt stevne øket eller minket gjelden, og i nordfaruttrekkene ser vi utviklingen over flere år.
Det er lett å se seg blind på de tyngende sidene ved gjeldsbyrden, og gjeldsforholdet blir ofte fremstilt som en utnyttelse fra bergenskjøpmannens side. Men bildet er mer nyansert. Gjelden er først og fremst et forhold som knytter handelsmann og kunde til hverandre med plikter og rettigheter på begge sider. Den bandt på den ene side fiskeren til å handle kun med sin handelsmann, men den forpliktet også handelsmannen til å utstyre fiskeren med det han trengte av nødvendighetsvarer, enten den medbrakte fangsten dekket dette eller ikke. Det finnes eksempler på helt ensidige transaksjoner, der kun forbruksvarer er sendt nordover, uten at det er fraktet fisk til Bergen. Det er lite trolig at det lå noen forventning om at gjelden skulle nedbetales. Den er først og fremst en organisatorisk relasjon.
Dersom en fisker ønsket å skifte handelsmann, måtte den nye overta gjelden, altså kjøpe ham ut. Den samlede nordfargjelden ble betraktet som et uttrykk for handelsstuens verdi. Det var vanlig at stuer ble solgt til 2/3 av verdien av nordfargjelden.
Opplysninger om nordfargjeld finnes i arkivene etter handelsmenn på Bryggen, først og fremst i nordfaruttrekk og nordfarkladder. Bergen Byarkiv oppbevarer slike arkiver.


== Se også ==
Nordlandshandel


== Eksterne lenker ==
Nordfargjeld - oppslagsverket oVe, artikkel av  Arne Skivenes , Bergen Byarkiv.
Ambar

For kvinnenavnet Ámbar, se Amber (navn)

Ambar er et kar som ble brukt til oppbevaring og transport av melk, smør, grøt og andre melkeprodukter. Ambrer ble laget av tre. De har rundt eller ovalt tverrsnitt med rette eller svakt skrånende sider. De har lokk og gjerne en hank i lokket. De fleste ambrer er lagget. De har ører for feste for lokket, og ofte er tre staver forlenget som føtter. Men betegnelsen ambar brukes også om tilsvarende kar der sider og bunn er laget av et stykke tre.
Grøtambar har gjerne føtter og ofte svidd, skåret og eller malt dekor. De ble brukt til transport og servering av sendingsgrøt til bryllup og begravelser, og de kan ofte ha eierens navn eller initialer og årstall på siden eller på lokket.
Melkeambar skiller seg fra de andre ved at de er større. De kan gjerne romme fra 8 liter og oppover.
Osteambar ble brukt til oppbevaring og transport av ost.
Smørambar ble brukt til oppbevaring og transport av smør. De har sjelden dekor eller føtter og sidene skrår ofte litt utover slik at det skal være lett å få ut smøret.
Noen synonymer: Amber, ambår, ammar, butt, dall, dylle, embar, ember, embær, lokkbøtte, rjomeholk, rømmedylle, spann, stronk, strump


== Se også ==
Tine (beholder)
Melkespann
Melkestamp
Melkebøtte
Spann


== Litteratur ==
Østby, Jon Birger(1984): Nomenklatur for melkestell. Med tegninger av Torill Sand. Oslo.


== Eksterne lenker ==
Se Ambrer i DigitaltMuseum.
Gesellkladd

Gesellkladd er en type regnskapsbøker som ble ført i forbindelse med nordlandshandelen på Bryggen i Bergen. Gesellkladden ble ført av gesellen under lossing og lasting av nordlandsjektene og forteller om varehandel i Bergen i historisk tid.


== Bakgrunn ==
Til grunn for innførslene ligger kontrolltelling ved lossing og lasting, samt varebestillinger. Disse ble gitt muntlig på stedet, eller skriftlig gjennom brev eller hjemsedler. Det ble også såkalte pakkbøker. Beløpene førte gesellen deretter over i nordfarkladden. I tillegg var det vanlig å føre disse kladdeinnførslene med kritt på en medbrakt tavle, slik det var bestemt i de kontorske artiklene av 1754, (Det norske Kontor).
I gesellkladdene finnes lister over de mottatte varer som tørrfisk, tran og rogn som kom nordfra. Her finnes også lister over uttak av varer fra bryggekjøpmannen for frakt nordover. Oppstillingene baserer seg på kontroll ved lossing og lasting, og vil dermed være uttrykk for kontrolltelling. I noen tilfeller vil en i gesellkladdene finne oppgitt varer som senere er strøket ut, og ikke vil finnes igjen i nordfarkladden. Kanskje får en her et innblikk i en beslutnings- eller forhandlingsprosess om hvilke varer som ble prioritert innenfor en trang økonomisk ramme? I noen tilfeller er det mer interessant å se hva som ikke ble kjøpt.
Gesellkladder finnes kun i noen få av nordlandshandlerarkivene. Grunnen er nok at de har karakter av forberedende arbeidsnotater. De gyldige opplysningene er ført videre til nordfarkladdene.
Gesellkladder finnes i arkivene etter Christian Ameln (1798–1817), Georg og Berendt Voss (1806–1817) og Berendt og Berendt Vedeler (1827–1853). Arkivene oppbevares ved Bergen Byarkiv.


== Se også ==
Nordfargjeld


== Eksterne lenker ==
Gesellkladder - oppslagsverket oVe, artikkel av Arne Skivenes, Bergen Byarkiv.
Bergen Byarkiv
Communicatio forlag

Communicatio forlag er et allment kulturforlag, grunnlagt i 2002 av Sverre M. Nyrønning.
Forlaget har kontor i Trondheim, og utgir primært skjønnlitteratur, men også sakprosa. Forlaget arbeider med å gjøre tekster av fribyforfattere og andre skribenter som har søkt ly i Norge på flukt fra forfølgelse og undertrykkelse, tilgjengelig på norsk. Blant de mest kjente er den tsjetsjenske prosaforfatteren Musa Mutaev og den iranske poeten og menneskerettighetsforkjemperen Asieh Amini.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Gauldalsvidda

Gauldalsvidda er et fjellområde i Innlandet og Trøndelag; mellom Orkla, E6, Gauldalen og Glomma. 
Området berører kommunene Tynset, Tolga og Os i  Innlandet og Holtålen, Midtre Gauldal og Rennebu i Trøndelag. Det høyeste fjellet er Forollhogna og store deler av området ble i 2001 vernet som Forollhogna nasjonalpark.
Området har en god villreinstamme, og setergrender i dalene opp mot vidda. Tidligere var det samisk bosetting her, men denne forsvant etter overfallet på samene ved Dalbusjøen i 1811 og lignende hendelser.


== Referanser ==
TV6

TV6 kan vise til:

TV6 Norge - en fjernsynskanal lansert av MTG i 2013.
TV6 Norge - en fjernsynskanal som eksisterte fra 1995 til 1996.
TV6 Sverige
TV6 Norge (MTG)

TV6 Norge er en norsk underholdningskanal eid av mediekonsernet Viaplay Group. Ifølge MTG selv skal kanalen være «en underholdnings- og livsstilskanal hovedsakelig rettet mot moderne, voksne kvinner». En tilsvarende norsk kanal med samme navn eksisterte fra 1995 til 1996. 
Typisk programinnhold er mat, hjem og bolig, talkshow, dramaserier og filmer, som ikke tidligere er vist på andre norske fjernsynskanaler. TV6 er en søsterkanal til kanalene TV3 og TV3+ Norge
TV6 distribueres på Allentes egen parabolplattform, via Riks-TV, Telia, Telenor og Altibox.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Nettsiden til TV6 Norge
Billingstad naturminne

Billingstad naturminne er en fredet eik som står i Nordengveien 9 i Asker kommune. Eika ble fredet 23. mai 1975. 


== Eksterne lenker ==
(no) Billingstad naturminne i Miljødirektoratets nettsted Naturbase
Naturminnets verneforskrift hos Lovdata
Aegeridae

Aegeridae er en utdødd familie av reker som levde i mesozoikum. 
De levde fra midten av trias til slutten av kritt. Fossiler er funnet i Libanon, Mexico, Frankrike, Tyskland, Italia, Sveits, Storbritannia, Kina og Spania. To slekter er kjent: Acanthochirana (5 arter) og Aeger (20 arter).


== Litteratur ==
S. De Grave m.fl. (2009). «A classification of living and fossil genera of decapod crustaceans» (PDF). The Raffles Bulletin of Zoology: 1–109. ISSN 0217-2445. Arkivert fra originalen (PDF) 6. juni 2011. 


== Eksterne lenker ==
(en) Aegeridae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Aegeridae hos Fossilworks 
(en) Kategori:Aegeridae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aegeridae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Fossilworks – family Aegeridae
Kurt Trampedach

Kurt Trampedach (født 13. mai 1943 i Hillerød, død 12. november 2013 i Sare, Frankrike) var en dansk maler og billedhugger.
Trampedach studerte ved Det Kongelige Danske Kunstakademi i årene 1963–69. Han er mest kjent for sine malerier, grafiske verk, skulpturer og selvportrett. Trampedach er representert på en rekke danske museer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside, Besøkt 14. nov. 2013
Den mørke senmoderne ikonmaler er død, information.dk. Besøkt 14. nov. 2013
Pillnitzslottet

Pillnitzslottet (tysk: Schloss Pillnitz) er et slott i den tidligere landsbyen Pillnitz ved Elben, nå en bydel i Dresden, hovedstad i den tyske delstaten Sachsen. Slottet ble oppført fra 1720 til 1724 etter planer av Matthäus Daniel Pöppelmann.Slottet ble oppført på eiendommen der den gamle Pillnitzborgen stod, et av slekten Zieglers stamslott i perioden 1435–1569. Slottet består av tre deler: Elvepaleet (Wasserpalais) ved Elben, Bergpaleet (Bergpalais) i åsen innenfor og De nye paleet (Neue Palais) som forbinder disse to delene. Det barokke hageanlegget Lustgarten omsluttes av bygningene og grenser til en slottspark som omkranser hele slottet.
Pillnitzslottet er et fremragende eksempel på kinamoten på 1700-tallet. I 1791 var slottet møtested mellom Fredrik Vilhelm II kongen av Preussen og Leopold II  keiseren av Østerrike-Ungarn. Fyrstene ble her enige om Pillnitzdeklarasjonen til støtte for Ludvig XVI under den franske revolusjonen. Fyrstene behandlet det «polske spørsmålet» og Den russisk-tyrkiske krig. 
I dag finnes i Neue Palais et slottsmuseum, mens Bergpalais disponeres av kunstindustrimuseet til Staatlichen Kunstsammlungen Dresden.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(de) Offisielt nettsted 
(cs) Offisielt nettsted 
(pl) Offisielt nettsted 
(en) Pillnitz Castle – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Schloss Pillnitz – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Blommenholm, Solvikveien 19A naturminne

Blommenholm, Solvikveien 19A er en fredet eik som står på nevnte adresse i Bærum kommune. Eika ble fredet 25. mars 1955. Det finnes ingen forskrift for denne fredede eika, kun et departementalt vedtak som oppbevares hos Fylkesmannen i Oslo og Akershus.


== Referanser ==
Camp Erna

Camp Erna, tidligere kjent som Camp Lindquist, er stedet for en tidligere britisk gruvebase, og en norsk fangststasjon på Palffyodden som inngår i Hornsundneset sørvest for utløpet av Hornsundet, beliggende under det lave Hohenlohefjellet på nordvestsiden av Sørkapp Land på Spitsbergen, Svalbard. 
Stedets fangsthytte ble bygd av nordmannen Gustav Lindquist (1884–1934) i 1919, på oppdrag av det britiske Northern Exploration Company. Et lag på fire mann kom opp med motorkutteren «Ørnen» og overvintret til våren 1920. Stedet bærer navnet til Lindquists datter, Erna Gurine.Dette var hovedstasjonen for selskapets letinger etter kull og andre mineraler i Gåshamna lengre øst på 1920-tallet. Men utover 1920-tallet var Gåshamna hovedstasjonen for de norske fangstmennene, mens Camp Erna da var en bistasjon under denne. 
I 1932 ble hytta på stedet overtatt av Staten.  Det ble bygd en ekstra, laftet fangsthytte ved siden av den opprinnelige i sesongen 1966–1967. En bistasjon under Camp Erna var Hilmarhytta i Stormbukta, lengre sør.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Camp Erna, Oppslag i Stadnamn på Svalbard (med kart) Arkivert 10. juni 2015 hos Wayback Machine. - Norsk Polarinstitutt.
Norsk fangsthytte Palffyodden, beskrivelse i Riksantikvarens kulturminnesøk.
Kulturminneplan for Svalbard 2000-2010
Filosofiåret 1882

Filosofiåret 1882 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1882.


== Hendelser ==


== Publiseringer ==


== Fødsler ==
15. januar - Florian Znaniecki, polsk filosof og sosiolog (død 1958)
21. januar - Pavel Florenskij, russisk prest, teolog, religionsfilosof, matematiker og vitenskapsmann (død 1937)
31. januar - Ferdinand Ebner, østerriksk filosof (død 1931)
19. februar - Nicolai Hartmann, tysk filosof (død 1950)
28. februar - José Vasconcelos, meksikansk forfatter, filosof og politiker (død 1959)
14. april - Moritz Schlick, tysk fysiker og filosof (død 1936)
27. juni - Eduard Spranger, tysk pedagog, psykolog og filosof (død 1963)
8. juli - René Le Senne, fransk filosof og psykolog (død 1954)
11. juli - Leonard Nelson, tysk matematiker og filosof (død 1927)
11. september - Anders Vilhelm Lundstedt, svensk filosof (død 1955)
18. november - Jacques Maritain, fransk filosof (død 1973)
10. desember - Otto Neurath, østerriksk filosof, sosiolog og økonom (død 1945)
16. desember - Zoltán Kodály, ungarsk komponist, lingvist og filosof (død 1967)


== Dødsfall ==
4. januar - John William Draper, vitenskapsmann, filosof og fysiker fra USA (født 1811)
17. mars - František Klácel, tsjekkisk forfatter, filosof, pedagog og journalist (død 1808)
26. mars - Thomas Hill Green, britisk filosof (født 1836)
13. april - Bruno Bauer, tysk filosof, bibelkritiker og forfatter (født 1809)
20. april - Tuiskon Ziller, tysk filosof og pedagog (født 1817)
27. april - Ralph Waldo Emerson, filosof og dikter fra USA (født 1803)
17. august - Václav Bolemír Nebeský, tsjekkisk dikter og filosof (født 1818)
14. september - Shmuel Schneersohn, russisk filosof, mystiker og prest (født 1834)
13. oktober - Joseph Arthur de Gobineau, fransk diplomat, forfatter og filosof (født 1816)
Antonio Fulci, italiensk jurist og filosof (født 1810)
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Se også ==
Filosofi på 1800-tallet


== Referanser ==
Hilmarhytta

Hilmarhytta var en norsk fangststasjon i Stormbukta, beliggende ved Hilmarbekken under det lave Hilmarfjellet nord i bukta Stormbukta - og nordvest for utløpet av Sørkappfonna i bukta, på vestsiden av Sørkapp Land på Spitsbergen, Svalbard. Det står bare hustufter igjen av hytta.
Stedets fangsthytte ble bygd etter første verdenskrig, og var en bistasjon under Camp Erna som lå atskillig lengre nord ved utløpet av Hornsundet. Camp Erna ble bygget av Gustav Lindquists men trolig tatt i bruk som fangsthytte av O Grødahl.Hytta, bekken og fjellet er oppkalt etter fangstmannen Hilmar Andreas Nilsen Nøis (1891–1975).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hilmarbekken Oppslag i Stadnamn på Svalbard (med kart) - Norsk Polarinstitutt.
Norsk fangsthytte Stormbukta, beskrivelse i Riksantikvarens kulturminnesøk.
Kulturminneplan for Svalbard 2000-2010
Matina (Costa Rica)

Matina er en by og administrasjonssentrum i kantonen Matina i provinsen Limón i Costa Rica. Distriktet Matina hadde 9 142 innbyggere i 2011.


== Referanser ==
Siquirres

Siquirres er en by og administrasjonssentrum i kantonen Siquirres i provinsen Limón i Costa Rica. Distriktet Siquirres hadde 31 637 innbyggere i 2011.


== Referanser ==
Bribrí

Bribrí er en by og administrasjonssentrum i kantonen Talamanca i provinsen Limón i Costa Rica. Den tilhører distriktet Bratsi.
Byen er oppkalt etter urfolksgruppa bribri, som holder til i nærheten. Til tross for dette bor det få bribrier i byen.
Bribrí befinner seg om lag én kilometer nord for grensa mot Panama, men det er ingen offisiell grenseovergang nær byen.
Erik Dyreborg

Erik Birger Dyreborg (født 20. januar 1940 i København, død 12. november 2013 i Herning) var en dansk angrepsspiller i fotball.Dyreborg skrev seg inn i dansk fotballhistorie da han scoret alle fem mål mot Norge på Ullevaal i Oslo 24. september 1967.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Erik Dyreborg – UEFA 
(en) Erik Dyreborg – Transfermarkt 
(en) Erik Dyreborg – national-football-teams.com 
(en) Erik Dyreborg – WorldFootball.net 
(en) Erik Dyreborg – EU-Football.info 
(da) Erik Dyreborg – Dansk Boldspil-Union
Carpopenaeus

Carpopenaeus er en utdødd slekt av reker som levde i mesozoikum. De regnes til en egen familie, Carpopenaeidae. 
Fire arter er kjent: C. peterbuergeri (Tyskland, tithonium i sen jura), C. callirostris og C. septemspinatus (Libanon, cenomanium i sen kritt) og C. garassinoi (Libanon, santonium i sen kritt).


== Litteratur ==
M.F. Glaessner (1945). «Cretaceous crustacea from Mount Lebanon, Syria». Journal of Natural History Series 11. 12 (94): 694–707. ISSN 1464-5262. doi:10.1080/00222934508654776. 
G. Schweigert og A. Garassino (2005). «First record of the shrimp genus Carpopenaeus Glaessner, 1945 (Crustacea: Decapoda: Carpopenaeidae) from the Upper Jurassic». Neues Jahrbuch für Geologie und Paläontologie, Monatshefte. 8: 490–502. ISSN 0028-3630. 
S. De Grave m.fl. (2009). «A classification of living and fossil genera of decapod crustaceans» (PDF). The Raffles Bulletin of Zoology: 1–109. ISSN 0217-2445. Arkivert fra originalen (PDF) 6. juni 2011. 
G. Petit og S. Charbonnier (2012). «Fossil sponge gemmules, epibionts of Carpopenaeus garassinoi n. sp. (Crustacea, Decapoda) from the Sahel Alma Lagerstätte (Late Cretaceous, Lebanon)». Geodiversitas. 34 (2): 359–372. ISSN 1280-9659. doi:10.5252/g2012n2a6. 


== Eksterne lenker ==
(en) Carpopenaeus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Carpopenaeus hos Fossilworks 
(en) Kategori:Carpopenaeus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Fossilworks – Carpopenaeus
Edith Guillaume

Edith Sussanne Antonie Guillaume (født 14. juni 1943 i Bergerac i Frankrike, død 11. september 2013) var en dansk mezzosopran som oppnådde en lang karriere på Den Jyske Opera og ikke minst på Det Kongelige Teater.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Edith Guillaume på Internet Movie Database 
(da) Edith Guillaume på Filmdatabasen 
(da) Edith Guillaume på danskefilm.dk 
(da) Edith Guillaume på danskfilmogtv.dk 
(da) Edith Guillaume hos danskefilmstemmer.dk 
(en) Edith Guillaume på Genius — sangtekster 
Edith Guillaume, kvinfo.dk. Besøkt 15. nov. 2013
Anne Cathrine Frøstrup

Anne Cathrine Frøstrup (født 21. september 1954) var sjef for Kartverket i Norge fra 1. april 2008 til 31. mars 2020. Hun satt som øverste sjef for etaten i to åremålsperioder. Frøstrup er cand.jur. fra Universitetet i Oslo fra 1981. Hun var førstesekretær/konsulent i Justisdepartementet fra 1981 til 1983. Deretter ble hun dommerfullmektig i Modum og Sigdal sorenskriverembete fra 1983 til 1985. Hun hadde så stillinger som byråsjef, under­direktør og avdelingsdirektør i Justisdepartementet, før hun fra 1993 til 1995 var konstituert lagdommer i Agder lagmannsrett. I 1995 kom hun til Oslo skifterett og byskriverembete som justitiarius, en stilling hun hadde til 2003 da hun ble tinglysingsdirektør i Statens kartverk.
Hun er per 2022 i flere år virket som særskilt oppnevnt mekler hos Riksmekleren.


== Referanser ==
Oddfrid

Oddfrid er et norsk kvinnenavn med norrøn opprinnelse. Navnet er nokså lite brukt, men har norsk navnedag 15. november.


== Etymologi ==
Oddfrid er en nyere norsk form av det norrøne navnet Oddfríðr, som var sammensatt av leddene oddr, «spiss (på våpen)», og fríðr, «vakker».


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Oddfrid og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Oddfrid Skorpe Tennfjord, norsk psykolog
Oddfrid Vange Bergfjord, norsk veterinær
Oddfridur Marni Rasmussen, færøysk dikter og librettist


== Annen bruk av navnet ==
Oddfrid White-Lip, navnet på et oppdrag i rollespillet The Elder Scrolls III: Morrowind


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Oddfrid
(en) Think Baby Names: Oddfrid
Svenning Tausen

Svenning Tausen (født 12. april 1936 i Hov, død 5. november 2013 i Tórshavn) var en færøysk forfatter, redaktør, translatør og lærer.


== Biografi ==
Han ble født i landsbyen Hov på den sørligste øya Suðuroy i 1936. Han flyttet til Tórshavn, hvor han ble utdannet som lærer. Først arbeidet han som lærer ved Færøyene Mellem- og Realskole til 1961. Efter 1961 underviste han på realskolen (ungdomsskolen), som var i samme bygning som Færøyenes Gymnasium i Hoydalar (Føroya Studentaskúli) 1961–1974, og deretter ble han utnevnt til viserektor for den nye skolen Eysturskúlin i den østlige delen av Tórshavn, frem til 1996 da han ble pensjonert.Tausen hadde en stor interesse for det færøyske språket og han jobbet mye for at færøyske barn fikk færøyske undervisningsmateriell. Han var redaktør for Min jólabók (Min julebok) i mange år. Han var også redaktør av Barnablaðið 1959–1973.Han var styremedlem i Bókadeild Føroya Lærarafelags 1958–1965 og igjen 1987–2001. Han var en av dem som etablerte Bókamiðsølan i 1968 og var styreleder frem til 1981. Bókamiðsølan sikrer distribusjon av færøyske bøker fra utgivere til bokhandlere og i noen tilfeller direkte til forbruker.Han giftet seg med Amy Tausen, født Olsen, sammen hadde de to barn: Durita og Magnus. Sønnen Magnus er direktør for Nám, som er en institusjon under færøysk Kulturdepartementet, etablert i 2010, ble kåret Nám í 2011.


== Utgivelser ==
1962: Bíbliusøgur (Bibelhistorier)
1965: Hans Andrias Djurhuus, utgitt i "Barnajól" (Børnejul)
1968: Gleðilig jól (Glædelig jul) utgitt i "Barnajól"
1969: Friður á foldum (Fred på jord) utgitt i Mín jólabók
1971: At spæla grýla utgitt i novellesamlingen "Sig mær eina søgu 1", før det var den utgitt i Barnablaðið.
1978: Bíbliusøgur


== Priser ==
1990: Mentanarvirðisløn M. A. Jacobsens


== Referanser ==
Punktering (musikk)

Punktering noteres i musikk ved at det settes et punkt til høyre for en note, noe som forlenger noten med halvdelen av dens opprinnelige verdi. Hvis den opprinnelige noten varer i 2 slag, vil dermed den punkterte noten vare i 3 slag.
Punkteringer benyttes i hovedsak for å gjøre notebildet enkelt og oversiktelig. Bindebuer gir ofte et uryddig inntrykk og brukes derfor bare der punktering ikke strekker til. Selv om noter med tre eller flere punkt sjelden opptrer, kan man benytte følgende formel for lengden av en hvilken som helst note a med n antall punkt: 
  
    
      
        
          a
          
            n
          
        
        =
        a
        
          (
          
            1
            +
            
              
                
                  1
                  2
                
              
            
            +
            
              
                
                  1
                  4
                
              
            
            +
            ⋯
            +
            
              
                
                  1
                  
                    2
                    
                      n
                    
                  
                
              
            
          
          )
        
        =
        2
        a
        −
        
          
            a
            
              2
              
                n
              
            
          
        
      
    
    {\displaystyle a_{n}=a\left(1+{\tfrac {1}{2}}+{\tfrac {1}{4}}+\cdots +{\tfrac {1}{2^{n}}}\right)=2a-{\frac {a}{2^{n}}}}
  .


== Dobbelpunktering ==
En dobbelpunktert note etterfølges av to punkt til høyre for noten. Da får den punkterte noten halvdelen av punktets verdi i tillegg, og notelengden blir dermed totalt 1¾ av den opprinnelige verdien (1 + ½ + ¼ = 2 − ¼). Selv om dobbelpunkteringer er relativt uvanlige i vanlig vestlig musikknotasjon, forekommer de blant annet i nest siste takt av Ja, vi elsker dette landet.


== Kilder ==
Benestad, Finn: Musikklære, Tano A/S (1983), ISBN 82-518-2126-6
Stasjonspark

Stasjonspark er et parkanlegg som er tilknyttet en jernbanestasjon. Stasjonsparkene ble anlagt på samme tid som stasjonene langs jernbanen og har vært en del av jernbaneverkets arbeid med stasjonsutvikling.
Mange stasjonsparker regnes som verneverdige kulturminner.
Parkanleggene ble etablert i hagestiler, som var populære da stasjonene ble bygget, hvor landskapsstilen dominerte.


== Referanser ==