jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Mads Holger

Mads Holger Norgaard Madsen (født 25. oktober 1977, død 4. juli 2016) var en dansk journalist og skribent. Han var kjent for sin flamboyante stil og konservative holdning til kultur, kristendom og klassisk dannelse.


== Liv og virke ==
Han vokste opp på Nørrebro i København hos sin mor, Mette Norgaard Madsen, som var sykepleier. Faren var den skotsk-danske kunstneren John Little. Han vokste opp uten noen særlig kontakt med faren, som ble dømt for å ha smittet to svenske kvinner med HIV i 2001, men døde før han fikk sonet straffen.Mads Holger begynte i 1996 som redaktør i lokalavisen Rendestenen, som ble utgitt av Jacob Ludvigsen i Pisserenden-kvartalet i København. Fra 2002 til 2004 utgav Mads Holger mote- og livsstilsmagasinet Ping. Han var på denne tiden bosatt i utlandet. Han tok deretter en bachelorgrad i teologi ved Københavns Universitet. I 2009 etablerte han nattklubbkonseptet Klub JET, hvor 150 utvalgte gjester betalte for å reise med Mads Holger på et privatchartret fly til nattklubber og luksushoteller i ulike storbyer.I 2011 ble han programleder for Skriftestolen, et ukentlig program om tro og eksistens, på Radio24syv. Han har også laget programseriene Du må kalde mig Mads Holger, Mads Holger i Herning og Mads Holgers Svanesang på samme radiokanal. Han var spaltist og debattant i blant andre Politiken, Dagbladet Information og Berlingske.
Han debuterte med romanen Alle går rundt og forelsker sig i 2008. Han utgav senere bøkene Udenfor citat med sin tidligere ektefelle Paula Larrain i 2008, Bladguld i 2012 og Vorherre bevares i 2015. Flere av bøkene hadde selvbiografiske trekk.
Ved folketingsvalget i 2015 var han kandidat for Det Konservative Folkeparti i Københavns omegns storkrets, etter å ha blitt nominert fra Ballerup, Glostrup og Hvidovre kretser. Han fikk 977 personlige stemmer, fjerde flest av de fem konservative kandidatene i storkretsen. Det ene konservative mandatet i storkretsen gikk til Rasmus Jarlov. Etter valget ble han truet med eksklusjon for negative uttalelser om eget parti, men valgte selv å melde seg ut.Etter hans død produserte lillesøsteren Olivia Norgaard Skov dokumentarfilmen Mads Holger – til farvel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mads Holger Norgaard Madsen på Internet Movie Database 
(da) Mads Holger Norgaard Madsen på Filmdatabasen
Mujawar Ahmad Ziar

Mujawir Ahmad Ziar ps:مجاوراحمد زيار (født 1937 i Mazina i Hisarak-distriktet av Nangarhar-provinsen) er en afghansk akademiker og tidligere professor ved Universitetet i Kabul med fagområdene språk og estetikk. 
Han er filolog, antropolog og forsker innen språk og historie. Ziar var kollega av den norske orientalisten Georg Valentin von Munthe af Morgenstierne. Sammen forsket de på over ca. 100 dialekter i de gamle afghanske språkene. 


== Liv og virke ==


=== Tidlig liv og utdanning ===
Ziar ble født i 1937 i en fattig familie i den østlige delen av Afghanistan. Han begynte utdanningen da han var syv år i hjembygda Mazina. Etter fullført grunnskole og religiøse studier dro han til Kabul for å gå på ungdomsskole mens han jobbet for å tjene til livets opphold for seg selv og sin mor, som var enke. 
Han startet ved en kveldsskole i Ibn-e-Sina Institut i Kabul og fullførte med gode karakterer. I 1962 ble han immatrikulert på Universitetet i Kabul ved fakultetet for språk og humanistiske fag. 


=== Karriere ===
Han fullførte studiene mens han deltok i et språklig kartleggingsprosjekt for UNESCO. På prosjektet deltok også lærere fra Universitetet i Kabul og utenlandske orientalister som Morgenstierne. I løpet av prosjektet kartla de ca. 100 dialekter av to hovedspråkene i Afghanistan, pasjto og dari, og noen av de gamle språkene som er utdødd idag.
På grunn av sitt bidrag til fikk han et stipend til Bern-universitet av det afghanske kunnskapsdepartementet fra 1966 til 1972. Her tok han mastergrad i aryansk og iransk filologi og doktorgrad i litteratur og sosialantropologi. Deretter flyttet han tilbake til sitt hjemland og fikk et professorat ved Kabul-universitetet, hvor han grunnla filologiske og antropologiske avdelinger, og foreleste om pasjtolitteratur. Fra 1984 til 1986 var han gjesteforeleser i Midtøsten- og Afghanistan-studier ved Humboldt-Universität i Berlin. Fra 1994 til 1996 var han professor ved Peshawar-universitetets språkavdeling, og ansvarlig for master- og ph.d.-studier.
Professor Ziar er den nest mest kjente afghanske akademiske forfatteren etter historikeren Allama Habibi. Ziar har skrevet over femten vitenskapelige og pedagogiske bøker basert på sine feltarbeider. I tillegg har han forfattet 30 skjønnlitterære og poetiske bøker. Hans siste bok, som ble utgitt i 2013, dreier seg om etymologien i det afghanske språket pasjto ordforråd, og sammenholder den med den etymologiske tidslinjen i Hellas.


== Bibliografi ==
Professor Ziar har en omfattende akademisk og skjønnlitterær bibliografi. Listen er ufullstendig.

Navnedanning på pasjto
Pasjto-grammatikk
Leksikologi
Hvordan skriver man pasjto-dikt?
Pasjto og pasjtunere i lys av filologi og arianologi
Synonymordbok for pasjto
Nyord i pasjto
Ordbok Engelsk-pasjto
Khushal Khan Khattaks litterære språk
Grunnleggende lingvistikk
Fonologi og pasjto-grammatikk
Den skjulte skatten (oversatt til tysk)
De begynnende melodiene (skjønnlitteratur)
Innerste vondt og melodiene (skjønnlitteratur)
Idé og liv
Ideer og deres effekter
Tro og forståelse
Ild og blod
Sørgeskrik og sang
Min verden
Kjærlighet og hjerteblod (roman)


== Referanser ==
Centre d’expérimentation du Pacifique

Centre d'expérimentation du Pacifique (CEP) var Frankrikes organisasjon for atomprøvesprengninger i Fransk Polynesia. Den ble etablert i 1962 og gjennomførte prøvesprengninger fra 1966 til 1996.
CEP ble etablert i 1962 som ledd i utviklingen av fransk kjernevåpenkapasitet. Hovedbasen lå i Papeete på Tahiti. Prøvesprengningene ble utført på atollene Moruroa og Fangataufa sør i Tuamotuøyene. Fra 1966 til 1996 gjennomførte CEP 193 atomprøvesprengninger, 46 av disse atmosfæriske, de øvrige underjordiske.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tableau récapitulatif des essais aériens en Polynésie (1966-1974) Arkivert 21. desember 2014 hos Wayback Machine., Moruroa, mémorial des essais nucléaires français, Assemblée de la Polynésie française (fransk)
Liste des essais nucléaires souterrains 1975-1996 Arkivert 21. desember 2014 hos Wayback Machine., Moruroa, mémorial des essais nucléaires français, Assemblée de la Polynésie française (fransk)
Le Centre d'expérimentation du Pacifique (CEP), L'établissement de communication et de production audiovisuelle de la défense (ECPAD) (fransk)
Le Centre d'expérimentation du Pacifique (1963-1974), L'établissement de communication et de production audiovisuelle de la défense (ECPAD) (fransk)
Csongrád-Csanád

Csongrád-Csanád (før 4. juni 2020 kalt Csongrád) er et fylke (megye) i det sørøstlige Ungarn. Fylket ligger i Dél-Alföld (Det sørlige slettelandet) og deles av elven Tisza. Fylket grenser mot landene Serbia og Romania, og mot de ungarske fylkene Bács-Kiskun, Jász-Nagykun-Szolnok og Békés.
I fylket er det 60 byer/tettsteder og fylkeshovedstaden er Szeged. 


== Demografi ==
Etter at den ottomanske okkupasjonen av Ungarn var over i 1715, var fylket nesten ubebodd. Befolkningstettheten var nede i mindre enn 5/km2. I det 18. og 19. århundre, ble fylket befolket på nytt av etniske ungarere fra de relativt overbefolkede nordlige og vestlige fylkene i kongedømmet Ungarn. I 2019 er fylket hjem for 399 012 mennesker, av dem bor ca. 200 000 mennesker bor i storbyene Szeged og Hódmezővásárhely. 


== Geografi ==

Området hvor Csongrád-Csanád ligger er flatt. Fylket har et høyt antall timer med sol og god jord, noe som gjør fylket til det viktigste jordbruksområdet i Ungarn. De mest kjente jordbruksproduktene er paprika fra Szeged og løk fra Makó, men produksjonen av korn, grønnsaker og frukt er også betydelig. Halvparten av løk, paprika og grønnsakene produsert i Ungarn kommer fra Csongrád fylke. Fylket er også rikt på olje og naturgass.
Fylkets høyeste punkt er Ásotthalom (125 m) og det laveste er Gyálarét (78 m; laveste punkt i Ungarn).


=== Større byer ===

Szeged
Hódmezővásárhely


=== Byer ===
Szentes
Makó
Csongrád
Sándorfalva
Kistelek
Mindszent
Mórahalom
Csanádpalota


=== Bygder ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(hu) Offisielt nettsted 
(en) Csongrád-Csanád County – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Københavns omegns storkrets

Københavns omegns storkrets er en valgkrets ved folketingsvalg i Danmark.
Københavns omegns storkrets ble opprettet ved kommunereformen den 1. januar 2007. Storkretsen omfatter det meste av den tidligere Københavns amtskrets. De tidligere kommunene Ledøje-Smørum, Værløse og Søllerød ble overført til Nordsjællands storkrets. Dragør og Tårnby kommuner, den tidligere Amager krets, ble overført til Københavns storkrets, som ellers består av Københavns og Frederiksberg kommuner.
Partiene kan nominere én kandidat fra hver oppstillingskrets i storkretsen. Samme kandidat kan nomineres fra flere oppstillingskretser. Oppstillingskretsene følger kommunegrensene, men kan bestå av flere kommuner. De åtte oppstillingskretsene i Københavns omegns storkrets er (med kommuner i parentes):

Gentofte krets (Gentofte)
Lyngby krets (Lyngby-Taarbæk)
Gladsaxe krets (Gladsaxe)
Rødovre krets (Rødovre og Herlev)
Hvidovre krets (Hvidovre)
Brøndby krets (Brøndby, Ishøj og Vallensbæk)
Taastrup krets (Albertslund og Høje-Taastrup)
Ballerup krets (Ballerup)Sammen med Københavns storkrets, Nordsjællands storkrets og Bornholms storkrets inngår Københavns omegns storkrets i Landsdel Hovedstaden. Landsdelene brukes for statistiske formål ved tildeling av antall kretsmandater og beregning av tilleggsmandater (utjevningsmandater).


== Folketingsvalget 2015 ==
Med 368 506 stemmeberettigede hadde storkretsen en valgdeltagelse på 85,3 %:
Følgende kandidater ble valgt til Folketinget:


== Folketingsvalget 2011 ==
Med 363 143 stemmeberettigede hadde storkretsen en valgdeltagelse på 88,1 %:
Følgende kandidater ble valgt til Folketinget:


== Referanser ==
Valderøy prestebolig

Valderøy prestebolig (offisielt Giske prestebustad) ligger på Valderhaugstranda, Valderøy i Giske kommune, Møre og Romsdal. Huset er et av de eldste på Valderøya og tilhørte opprinnelig Løeg-garden, som ligger helt nede ved stranda mot Valderhaugfjorden og Ålesund. 
Valderøy prestebolig er i en og en halv etasje, reist i tre. Sørfløyen er imidlertid i mur, og har i nyere tid tjent som brannsikkert oppbevaringssted for kirkekommunens arkiv. I tidligere tider var dette et fyrfundament. Deler av huset var opprinnelig fyrvokterbolig, men har blitt utvidet atskillige ganger. I øst er det også tilbygget en ark mot Valderhaugfjorden. På samme side går den gamle vegen med trapper ned fra prestegårdshagen langs steingjerdet mot Løeg-garden til prestegårdens naust nede ved fjorden.
På motsatt side av boligen, mot vest, er det et mindre hageanlegg og et større uthus mot hovedvegen («Nedstevegen»).
Huset er sefrak-registrert og er et viktig regionalt og lokalt kulturminne.


== Kilder ==
Giske prestebustad hos Opplysningsvesenetes fond Arkivert 9. juli 2015 hos Wayback Machine.
Philippe Henriot

Philippe Henriot (født 7. januar 1889 i Reims, død 28. juni 1944 i Paris) var en fransk politiker, journalist, poet og kollaboratør. Han er mest kjent for å ha vært informasjonsminister i Vichyregimet fra desember 1943 til sin død i juni følgende år. Han hadde tidligere vært medlem av Frankrikes deputertekammer 1932–1936 og 1936–1940.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Henriot stammet fra en katolsk konservativ familie. Hans far var en kollega av marskalk Philippe Pétain fra den tid de begge fikk sin miniltære utdannelse ved militærakademiet École spéciale militaire de Saint-Cyr. 


=== Karriere ===
Henriot var lærer ved en katolsk skole i Gironde. Senere gikk han over til den høyreekstreme Fédération républicaine, og for dette partiet satt han under den tredje franske republikk for valgkretsen Bordeaux i nasjonalforsamlingen fra 1932 til 1936.
Hans taler fra denne tiden viser at han var antisemitt, antikommunistisk, antiparlamentarisk og anti-frimurer. Lenge var dette til en dypt antitysk innstilling. Blant hans hovedmål i det politiske engasjement var kommunismen, den spanske republikk og politikeren André Marty.I 1938 ble Henriot en glødende tilhenger av Münchenavtalen, og støttet i 1940 Pétains politikk, hans Révolution nationale og Vichyregimet med bidrag til de kollaborasjonistiske organenr Gringoire og Je suis partout, Etter Det tredje rikes angrep på Sovjetunionen (Operation Barbarossa) i 1941 radikaliserte han seg og støttet også Nazi-Tyskland. Senere ble han med i Milice française. 
Etter eget utsagn gikk han over til den tyske side fordi han så det som nødvendig i bekjempelsen av bolsjevismen. Han gjorde karriere innen Vichyregimets propagandaapparat under årene som fulgte og ble i desember 1943 utnevnt til informasjonsminister. Han kom dermed også til å bli dets propagandasjef og offisielle talsperson. Under sin tid som minister lot han blant annet skape en rekke radioprogrammer som formidlet antisemittisk og tyskvennlig propaganda via den Vichykontrollerte radiostasjonen Radio Paris. Han deltok personlig i mange av sisse programmer. Han havnet også i en propagandakrig med den frie franske radiostasjonen Radio Londres, som sendte fra London, og dens frontfigurer Pierre Dac og Maurice Schumann.
Philippe Henriots rolle som Vichyregimets talsperson og propagandasjef gav ham tilnavnet Frankrikes Goebbels.
Den 28. juni 1944, mindre enn to månrder før befrielsen av Paris, ble han myrdet av medlemmer av motstandsfolk. Han fikk statsbegravelse i Paris og begravelsesseremoneien  ble holdt i Notre Dame.


== Verker ==
Les Méfaits de la Franc-Maçonnerie. Ligue nationale anti-maçonnique, Paris 1934
Le 6 février, Flammarion, Paris 1934
Comment mourut la paix — Le procès des responsables, Éditions de France, 1941
Philippe Henriot vous parle au radio-journal de France, parution hebdomadaire, 1944.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
BBC History Magazine's Podcast (Juli 2010) Arkivert 7. juli 2011 hos Wayback Machine.
Landstingsvalget på Grønland 2014

Landstingsvalget på Grønland 2014 ble avholdt over hele Grønland den 28. november 2014, og valgte 31 representanter til Grønlands landsting for perioden 2014–2018. Representantene blir valgt i 12 valgkretser.
Det seneste valget til Landstinget ble holdt i mars 2013. Etter at statsminister Aleqa Hammond fra Siumut ble anklaget for misbruk av offentlige midler, trakk partiet Atassut seg fra regjeringen den 1. oktober 2014. Dette medførte at regjeringens flertall i Landstinget opphørte. Opposisjonspartiet Inuit Ataqatigiit avviste samtidig å inngå i regjeringsforhandlinger med Siumut. Samme dag trakk Hammond seg som partiformann i Siumut, og utskrev nyvalg til Landstinget. Kim Kielsen ble fungerende partiformann og statsminister.I motsetning til valgkampen året før, som var preget av ideologiske skillelinjer og «en skarp og forsonlig tone mellom blokkene,» var valgkampen i 2014 preget av de økonomiske problemene og behovet for brede politiske forlik.Til tross for valgets største tilbakegang, forble Siumut det største partiet med 34,3 % av stemmene. Både Siumut og Inuit Ataqatigiit fikk 11 mandater i Landstinget. Partii Inuit mistet sin representasjon i Landstinget, mens Demokraatit økte fra 2 til 4. Den tidligere Siumut-statsministeren Hans Enoksens parti, Partii Naleraq, fikk 3 mandater.
Sara Olsvig fra Inuit Ataqatigiit fikk flest personlige stemmer med 5 825, etterfulgt av Kim Kielsen fra Siumut med 4 604 og Hans Enoksen fra Partii Naleraq med 2 425 personlige stemmer.Etter valget gikk Siumut inn i forhandlinger med Demokraatit og Atassut. De tre partiene presenterte en felles regjeringserklæring den 4. desember, og ministerpostene ble fordelt og offentliggjort den 10. desember. Kim Kielsen ble statsminister i den nye regjeringen. Regjeringen ble formelt innsatt av Landstinget to dager senere. På forhånd var det ventet at Siumut ville søke et samarbeid med Partii Naleraq med Atassut som støtteparti, eventuelt et samarbeid med Inuit Ataqatigiit. Både Inuit Ataqatigiit og Partii Naleraq gikk til valg på en folkeavstemning om uranutvinning, noe som trolig var årsaken til at disse konstellasjonene ble utelukket.


== Valgresultat ==
Det var 40 382 stemmeberettigede og 29 187 godkjente stemmer, en valgdeltagelse på 72,8 %:


== Referanser ==
Mártély

Mártély er en bygd i storkommunen Hódmezővásárhely, i Csongrád fylke, på den sørlige sletten (Dél-Alföld) i det sørøstlige Ungarn.


== Transport ==
Bygden kan nås med tog på linjen MÁV 130 (Szolnok–Hódmezővásárhely–Makó). Jernbanestasjonen ligger mellom stasjonene Mindszent og Hódmezővásárhelyi Népkert.
Fylkesveien 4521 går gjennom Mártély, og forbinder bygden med Szentes, Szegvár, Mindszent og Hódmezővásárhely. På denne strekningen går det også busser. Noen av dem går videre til Szeged.


== Et stykke Norge ==
Gjennom støtteordningen Norway Grants har Norge finanisert et opplæringssenter i Mártély. Opplæringssenteret ble bygget som en del av prosjektet Environment Protection - Environmental Education: Establishment of a Regional Environmental Training Centre - HU0076. Prosjektets totale økonomiske størrelse var på € 292 304.


== Referanser ==
Karuri

Karuri er en by i Kiambu fylke i Kenya, omtrent 20 km nord for Nairobi. Byen dekker et areal på 46 km², og hadde 129 934 innbyggere ved folketellingen 2009. Karuri er en forstad til hovedstaden, og vokser raskt på grunn av lavere boligpriser.


== Referanser ==
Ukunda

Ukunda er en by i Kwale fylke i Kenya. Den ligger ved kysten mot Indiahavet ved siden av Diani Beach, 30 kilometer sør for Mombasa og 76 km nord for grensen med Tanzania. Byen hadde 62500 innbyggere ved folketellingen 2009.
Ukunda lufthavn ligger like ved byen.
Storelva (Dåfjord i Karlsøy)

Storelva (også kalt Vassbottelva) er ei elv på Ringvassøya i Karlsøy kommune i Troms og Finnmark. Elva er 11,56 km lang og har et nedbørfelt på 27,98 km². Middelvannføringen ved munningen er 1,30 m³/s. Den har utspring fra Soltindvatnet (154 moh.) og munner ut lengst sør i Dåfjorden.


== Referanser ==
SBBK

SBBK er en forkortelse for blant annet:

Spånga/Bromstens BK, en svensk bandyklubb som ble stiftet 12. juni 1997 etter en sammenslåing av bandyklubbene Spånga IS BK og Bromstens BK.
Stjørdal Basketballklubb, en basketballklubb i Stjørdal.
Ola Dekko

Ola Dekko («Store-Dekken») (født 1858, død 1950) var en spillemann fra Ål i Hallingdal.Dekko kom fra en spillemannsslekt, både bestefaren og onkelen var velkjente spillemenn i dalen. Han spilte mye rundt i dalen i forskjellige bryllup på samme tid som Tor Grimsgard. Han har selv fortalt i et intervju i Nationen at han spilte i rundt 300 bryllup. 
Dekko ble kalt «Store-Dekken» siden han hadde en yngre bror som også spilte fele og hette Ola. Ola Dekko var nyskapende, og bygde ut eldre og knappere slåtter til de storformene som har blitt brukt i dalen senere. Han ble en viktig kilde for både Sevat Sataøen og Olav Sataslåtten.


== Referanser ==
Reodors Ballade

«Reodors ballade» («Norwegian Sunset») er en melodi, skrevet av danske Bent Fabricius-Bjerre til filmen Flåklypa Grand Prix.I filmen ble den framført av hovedperson Reodor Felgen under en stjerneklar natt. Melodien er også en gjenganger gjennom filmen. Musikeren i filmen er Tommy Reilly.Reillys elev Sigmund Groven har siden gjort melodien videre kjent, ved å framføre den på sine egne album.


== Andre versjoner ==
Helene Bøksle har laget en versjon med tekst ment som en natta-sang for platen God Natt Min Skatt, kalt Reodors vise
Multicyde med vokalist Silya Nymoen har samplet musikkstykket i sangen Not For the Dough. Musikkvideoen inneholdt scener fra spillefilmen Flåklypa Grand Prix.
Welo/Welo Quartet har laget en versjon på jazz -albumet «Harvest Time» utgitt 2019.


== Referanser ==
Filterspiser

En filterspiser eller filtereter er et dyr som henter partikulære næringsemner fra vannmassene eller sedimentene rundt seg gjennom å filtrere ut næringspartikler. Det finnes mange filtreringsmekanismer, blant annet barder, lameller, polypper og flimmerhår. Filtersystemene står normalt i direkte forbindelse med fordøyelsesystemet. Filterspising står i motsetning til spisemåten dyr som søker opp større næringsemner og spiser det direkte. Filterspisere er enten helt eller delvis akvatiske dyr, og flertallet er marine. De regnes som en undergruppe av suspensjonsspisere.


== Tidlige filterspisere ==
Å leve av å filtrere vannmassene er trolig den opprinnelige formen for matfangst hos dyr. Filterspising er eneste levemåte for svamper, og også hos dyrene nærmeste encellede slektninger, krageflagelatene. I nesten alle rekker finnes det filterspisere. Hos ryggstrengdyrene gjelder dette både lansettfisk og sekkdyr. Det er en glidende overgang fra å være en filterspiser som filtrerer vannmassene til å filtrere slam og annet bunnsubstrat for samme formål. Denne gruppen kalles sedimentspisere.
Blant de eldste filterspisende artene man kjenner til er et 520 millioner år gammelt fossil av et inntil ganske nylig ukjent sjødyr, Tamisiocaris borealis, oppdaget på nordspissen av Grønland og beskrevet i tidsskriftet Nature i mars 2014. T. borealis den eldste frittsvømmende større (trolig omkring 70 cm lang) filterspisende arten man kjenner til.


== Dagens filterspisere ==
Svært mange filterspisere er stasjonære, fastsittende organismer, som muslinger, armfotinger, mosdyr, nesledyr, entoprocter og de fleste sekkdyr, men det finnes også frittlevende drivende (planktoniske) filterspisere, som for eksempel salper og larver av mange krepsdyr, og endog aktive dyr som søker opp konsentrasjoner i den akvatiske mikrofaunaen, som krill og større dyr som flamingoer, mange typer fisk (inkludert mange haier) og alle bardehvaler. Faktisk er både verdens største fisk, hvalhaien, og verdens største pattedyr, blåhvalen, filterspiser.
Fastsittende filterspisere har gjerne et skall eller en annen form for beskyttelse mot rovdyr. Blant de mest kjente skallbærende filterspisere er muslinger og armfotinger, men også rur (fastsittende krepsdyr), posthornmark, mosdyr og pterobranchier skiller ut skall som beskyttelse. Entoprocter og sekkdyr har i stedet en seig ytterhud, og salper har en slimkokong som beskytter dem. Lansettfisk graver seg ned i substratet, med bare hode og gjellene stikkende opp.


== Referanser ==
Miguelete

Miguelete er en landsby i det sørvestlige Uruguay. Byen, som har om lag 999 innbyggere, ligger i Colonia-departementet.


== Befolkning ==
Miguelete har 999 innbyggere (Beregning 2011)

Kilde:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart over Miguelete (INE) (spansk)
Reichskommissariat Moskowien

Reichskommissariat Moskowien (forkortet RKM, russisk: Рейхскомиссариат Московия) var en tiltenkt sivil okkupasjonsforvaltning Tyskland hadde planer om å opprette i de sentrale og nordre delene av europeisk Russland under andre verdenskrig. Til å begynne med var navnet planlagt å være Reichskommissariat Russland. Siegfried Kasche var den tiltenkte rikskommissæren for områdene, men på grunn av at de tyske styrkene ikke klarte å okkupere disse områdene forble planen urealisert.


== Eksterne lenker ==
Führer Decree of July 17, 1941 establishing Reichskommissariats in the Soviet Union
Barker (Uruguay)

Barker er en by i det sørvestlige Uruguay. Byen, har om lag 158 innbyggere, og ligger i Colonia-departementet.


== Befolkning ==
Barker har 158 innbyggere (Beregning 2011)

Kilde:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart over Barker (INE) (spansk)
Chamberlain (Uruguay)

Chamberlain er en by i departementet Tacuarembó i det nordlige Uruguay.


== Befolkning ==
Chamberlain hadde 52 innbyggere i 2004.

Kilde:


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tacuarembó, offisielle sider (spansk)
Kart over Chamberlain (INE)