jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lepturoschema

Lepturoschema er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
Enicodini er middelsstore, mer eller mindre brunlige trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen, pronotum uten pigger på sidene. På beina er lårene noe fortykkede. Noen av slektene (blant andre Enicodes) utmerker seg ved at dekkvingene er trukket ut til sprikende spisser bak.


== Utbredelse ==
Slekten er hjemmehørende på Ny-Caledonia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Enicodini J. Thomson, 1860
Slekten Lepturoschema Heller, 1916
Lepturoschema penardi (Montrouzier, 1861)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 12. mai 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Lepturoschema i Encyclopedia of Life 
(en) Lepturoschema i Global Biodiversity Information Facility 
Lepturoschema – detaljert informasjon på Wikispecies
Obereoides

Obereoides er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Nokså små, lange og tynne, brune trebukker. Kroppsformen er smalt sylindrisk, antennene lange og tynne.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Brasil, Bolivia og Paraguay.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Forsteriini Tippmann, 1960
Slekten Obereoides Fisher, 1938
Obereoides antennatus Martins & Galileo, 2003
Obereoides cicatricosus (Zajciw, 1968)
Obereoides joergenseni (Bruch, 1911)
Obereoides parahybanus Galileo & Martins, 1998
Obereoides peruviensis Audureau & Santos-Silva, 2019
Obereoides setulosus (Aurivillius, 1920)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Obereoides i Encyclopedia of Life 
(en) Obereoides i Global Biodiversity Information Facility 
Obereoides – detaljert informasjon på Wikispecies
EM i friidrett 2016 – 110 meter hekk menn

110 meter hekk menn under EM i friidrett 2016 fant sted den 8. og 9. juli 2016 på Olympisch Stadion i Amsterdam, Nederland. Øvelsen bestod av innledende runder, semifinale og finale. De tolv høyest rangerte utøverne var automatisk kvalifisert til semifinalene.


== Program ==
Alle klokkeslett er lokal tid (UTC+2) 


== Resultater ==


=== Runde 1 ===
De tre første i hvert (Q) og ellers de fire reaskeste 4 (q) gikk videre til semifinalene. De tolv høyest rangerte utøverne var automatisk kvalifisert til semifinalene.


=== Semifinaler ===
De to første i hvert heat (Q) og de to raskeste ellers (q) gikk videre til semifinalene.Vind:Heat 1: -0.6 m/s, Heat 2: -1.8 m/s, Heat 3: -0.5 m/s

*Utøvere som var direktekvalifisert til semifinalene


=== Finale ===
Vind: 0.0  m/s


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
amsterdam2016.org, offisielt nettsted for mesterskapet
Jan Huyghen van Linschoten

Jan Huyghen van Linschoten (født 1563 i Haarlem, død 8. februar 1611 i Enkhuizen) var en nederlandsk kjøpmann, forfatter og oppdagelsesreisende.
Jan Huyghen van Lindschoten lærte kjøpmannsyrket hos sine brødre i Portugal og Spania. Han besøkte i 1581-89 Goa der han var sekretær for erkebiskop Frei Vicente da Fonseca, og foretok derfra flere reiser til det portugisiske Ostindien. Han deltok 1594-95 på en ekspedisjon til Det karibiske hav. Linschoten er kjent som forfatter til Itinerario, voyage ofte schipvaert naer Ooost ofte Portugals Indie (1596, nyutgave 1910). 
Linschotenøyene er oppkalt etter ham. I 1908 ble Linschoten-Vereeniging opprettet med det formål å publisere eldre nederlandsk geografisk litteratur.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Van Linschoten, Jan Huyghen. The Voyage of John Huyghen van Linschoten to the East Indies, Elibron Classics, 2001, 368 pages, ISBN 1-4021-9507-9, Replica of 1885 edition by the Hakluyt Society, London
Van Linschoten, Jan Huyghen. Voyage to Goa and Back, 1583–1592, with His Account of the East Indies : From Linschoten's Discourse of Voyages, in 1598/Jan Huyghen Van Linschoten. Reprint. New Delhi, AES, 2004, xxiv, 126 p., $11. ISBN 81-206-1928-5.
Parr, Charles McKew. (1964). Jan van Linschoten, The Dutch Marco Polo. Crowell. ISBN 9781135756840.
Carlquist, Gunnar, red. (1937). Svensk uppslagsbok. Bd 17. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB. s. 347-48.
EM i friidrett 2016 – Høydehopp kvinner

Høydehopp kvinner under EM i friidrett 2016 fant sted den 6. og 7. juli 2016 på Olympisch Stadion i Amsterdam, Nederland..


== Program ==
Alle klokkelslett er lokal tid (UTC+2) 


== Resultater ==


=== Kvalifisering ===
Kvalifikasjonskrav: 1,92 m (Q) eller blant de tolv utøverne med best resultat (q)


=== Finale ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
amsterdam2016.org, offisielt nettsted for mesterskapet
Gerard de Jode

Gerard de Jode (født 1509 i Nijmegen, død 1591 i Antwerpen) var en kartograf, gravør og forlegger som levde og arbeidet i Antwerpen på 1500-tallet.


== Liv og virke ==
I 1547 ble han opptatt i Sint-Lucasgildet, og begynte som trykker og selger av trykk. Han trykket ofte verker av andre kartografer, som Gastaldis verdenskart i 1555, Jacob van Deventers kart av hertugdømmet Brabant i 1558, Ortelius' åtte kartblader over verden i 1564, og kart av Bartholomeus Musinus og Fernando Alvares Seco.

Hans mest fremstående verk var tobindsatlaset Speculum Orbis Terrarum, utgitt i 1578. Det var ment å konkurrere med et annet atlas, Theatrum Orbis Terrarum av Abraham Ortelius, utgitt åtte år tidligere i 1570. Det konkurrerende atlaset var imidlertid blitt så puopulært da han til slutt kunne utgi sitt eget at hans egen versjon aldri solgte unna særlig godt, til tross for dets utmerkede ry. Bare om lag et dusin eksemplarer har overlevd til ettertiden.Gerard de Jode la planer for en utvidet utgave, men var ikke blitt ferdig med den da han døde i 1591.  Hans sønn Cornelis de Jode overtok, og publiserte Speculum Orbis Terrae i 1593. Men det gikk heller ikke særlig godt salg. Forskere anser at mange av de Jodes kart var overlegne av kvalitet sammenlignet med  Ortelius, både i detaljer og i stil.Under utarbeidelsen av sitt verdenskart, HEMISPHERIUM AB ÆQUINOCTIALI LINEA, AD CIRCULUM POLI ANTARCTICI, publisert i 1593, var Gerard de Jode sterkt influert av Guillaume Postels polarplanisfere av 1581, Polo aptata Nova Charta Universi.Gerard de Jode laget sannsynligvis en globus fra Antwerpen som også var influert av Guillaume Postels kosmologiske tanker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gerard de Jode – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Magnolia champaca

Magnolia champaca er et eviggrønt tre i magnoliaslekten. Arten ble først ble beskrevet av Carl von Linné og fikk sitt nåværende navn av Henri Ernest Baillon og Jean Baptiste Louis Pierre.Det blir minst 50 m høyt med en stammediameter på 1,9 m. Bladene er elliptiske eller ovale, 10–20 cm lange og 4,5–10 cm brede. Blomstene dufter og består av 15–20 gule blomsterblader. Frukten er 7–15 cm lang. Arten vokser i eviggrønn løvskog 200–1600 moh. Den er utbredt i India, Indonesia, Malaysia, Myanmar, Nepal, Thailand, Vietnam og Sør-Kina.Champaca var navnet på Champariket i det som i senere ble det sentrale Vietnam; dette riket hadde champacatreets blomst som sitt emblem. Navnet Champahavet er òg avledet fra dette riket – det er det havet som nå kalles Sørkinahavet.


== Underarter ==
Arten deles inn i følgende underarter:
M. c. champaca
M. c. pubinervia


== Bildegalleri ==

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Magnolia champaca i Encyclopedia of Life 
(en) Magnolia champaca i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Magnolia champaca hos ITIS 
(en) Magnolia champaca hos NCBI 
(en) Magnolia champaca hos The International Plant Names Index 
(en) Magnolia champaca hos Tropicos 
(en) Kategori:Magnolia champaca – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Magnolia champaca – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Magnolia champaca – detaljert informasjon på Wikispecies
Lǐ Tōngxuán

Lǐ Tōngxuán (født 635, død 730, kinesisk: 李通玄, pinyin: Lǐ Tōngxuán, koreansk: 리통현 Li T'onghyǒn, japansk: Ritsugen, vietnamesisk: Lí Thông Huyền) var en kinesisk buddhistisk legmann og filosof innenfor skolen Huāyán zōng eller Avataṃsaka-skolen. Hans magnus opum er en 40-binds kommentar til Śīkşānanda oversettelse av Avataṃsakasūtraen.
Et par hundre år etter Huāyán zōng’s siste patriark Guifengu Zongmi tiltrakk hans tekster oppmerksomheten til lærere fra andre skoler, spesielt innenfor skolen yangqipai innenfor Zen.
Et karakteristisk trekk ved hans tanker var hans sterke fokus på praksis, noe som appellerte til Zen. Hans tekster ble oversatt til koreansk og japansk. I Korea var buddhistmunken Chinul (1158–1210) dypt beveget av hans kommentarer til  Avataṃsakasūtraen, og i Japan hadde hans arbeid sterk innflytelse på Myōe (1173–1232).


== Bibliografi ==
Robert E. Buswell, Jr. The Korean Approach to Zen: The Collected Works of Chinul.
Paul Williams. Mahayana Buddhism. The Doctrinal Foundations. Routledge. Londyn i Nowy Jork, 1989. ISBN 0-415-02537-0


== Referanser ==
Ağcabədi

Ağcabədi (også skrevet Aghjabedi og Aghjabadi) er en by og hovedstaden i Ağcabədi rayon i Aserbajdsjan. Den ligger i den sentrale delen av Aserbajdsjan.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ağcabədi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Anatolij Medennikov

Anatolij Sergejevitsj Medennikov (russisk: Анатолий Сергеевич Меденников; født 16. mars 1958 i Sverdlovsk i daværende Sovjetunionen) er en sovjetiskfødt russisk tidligere skøyteløper som deltok i De olympiske vinterleker 1980 i Lake Placid og i tre sprintverdensmesterskap på skøyter i 1979, 1981 og 1982. Han konkurrerte for Dinamo i Sverdlovsk til og med sesongen 1985/86 som ble hans siste aktive skøyteløpersesong på høyt nasjonalt seniornivå.
Medennikovs første internasjonale mesterskap var Junior-VM på skøyter 1978 i canadiske Montreal hvor han ble nummer fem sammenlagt bak den amerikanske mesteren Eric Heiden.
Under de olympiske konkurransene i hurtigløp i 1980 deltok han på 500 meter og tok en 7.-plass og en 15.-plass på 1 000 meter. Medennikov vant en bronsemedalje sammenlagt bak norske Frode Rønning og landslagskollega Sergej Khlebnikov under sprint-VM på skøyter i Grenoble, Frankrike i 1981. Der tok han en 2.-plass på 500 meter den andre dagen bare slått av Rønning.


== Meritter ==


=== Personlige rekorder ===


=== Andre rekorder ===
Medennikov noterte fem uoffisielle verdensrekorder som seniorløper; to på 500 meter, to på 1 000 meter og èn i sprint firkamp alle satt på Medeo i Alma-Ata.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Anatolij Medennikov – Olympedia 
(en) Anatolij Medennikov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Anatolij Medennikov – Speedskatingbase.eu 
(en) Anatolij Medennikov – SpeedSkatingNews.info 
(en) Anatolij Medennikov – SpeedSkatingStats.com 
(en) Anatoli Medennikov på www.ISU.html.infostradasports.com
(en) Anatolij Medennikov på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
«Anatoli Medennikov» (engelsk). SkateResults.com. Arkivert fra originalen 11. mars 2007. Besøkt 8. juli 2016. 
(en) Anatoli Medennikov på The-Sports.org (Internasjonale mesterskapsresultater)
Mone kraftverk

Mone kraftverk er et vannkraftverk på Vestre Mollestad i Birkenes kommune i Agder.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 15 meter i Dalebekken.
Installert effekt er 60 kW fra en horisontalmontert kaplanturbin. Årsproduksjon er anslått til 0,2 GWh i konsesjonsøknad.
Kraftverket eies og drives av lokal grunneier .


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Samtale med eier.
Heddersvatn

Heddersvatn er en innsjø i Tinn og Hjartdal kommuner, sørøst for Gaustatoppen i Telemark fylke.. Vannet dreneres mot sør via Gjuva til Bjårvatnet i Tuddal.


== Referanser ==
Wallace & Gromit – Romferden

Romferden er en stop-motion kortfilm laget av Nick Park, lansert i 1989. Nick Park brukte to år på ti minutter og ble så kontaktet av Aardman Animations og lot arbeiderne der fullføre filmen hans mot at han skaffet seg arbeid der. Etter seks år med arbeid ble Aardman og Nick Park ferdige med filmen.
Filmen er hovedsakelig basert på Parks gamle skisser om en hund og en mann.


== Handling ==
En oppfinner kalt Wallace (spilt av Peter Sallis) og hunden hans Gromit går tom for ost. Ettersom "alle vet at månen er laget av ost" planlegger de å bygge en rakett og flyr til Månen. De møter også en mynt-drevet robot. Wallace setter inn en mynt, men ingenting skjer. Etter at han og Gromit går sin vei, våkner roboten og samler inn det skitne dekketøyet deres.
Roboten sniker seg opp på Wallace, og forbereder seg på å slå ham. Men pengene Wallace satte inn løper ut, og maskinen stopper opp. Wallace tar roboten som en suvenir, setter inn en ny mynt, og forbereder seg på å reise sammen med Gromit. Men roboten følger etter Wallace og Gromit. Roboten klarer ikke å klatre opp stigen til raketten, så den kutter seg inn i skroget med en boksåpner - og tenner ved et uhell på litt drivstoff. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Romferden på Internet Movie Database 
(no) Romferden hos Filmfront 
(no) Romferden på NRK TV 
(sv) Romferden i Svensk Filmdatabas 
(da) Romferden i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Romferden på Allociné 
(en) Romferden på AllMovie 
(en) Romferden på Turner Classic Movies 
(en) Romferden på Rotten Tomatoes
Torvikvatnet

Torvikvatnet er en innsjø øst for Setesdalen i Valle kommune i Agder. Innsjøen ligger delvis i en øst-vest-gående sprekkedal i det store sørnorske grunnfjellsområdet. Berggrunnen domineres av gneis og granittbergarter.


== Referanser ==
Lorents D. Muus

Lorents Didrich Klüwer Muus (født 11. oktober 1809 i Snåsa, død 18. januar 1887 på Steinkjer) var handelsmann på Sundfær på Straumen 1832–85 og ordfører i Inderøy 1843–1849Sammen med blant andre Ole Richter, Herman Løchen, Sivert Bragstad og Peter Hægstad var han initiativtaker til Inderøy Sparebank i 1863, og han ble også bankens første kasserer da den kom i drift i 1864. Han satt som kasserer til 1868. Tidligere hadde han drevet privat utlånsvirksomhet. Sammen med amtmann Adam Trampe, sorenskriver Nannestad, fogd Wiig og lensmann Kjeldseth utredet han i 1842 behovet for et branntrygdelag i Inderøy; han ble også med i det første styret da laget kom i gang fra 1845. Sammen med daværende ordfører Løchen var han som varaordfører i 1854 med på å etablere Inderøy bibliotek. Sammen med blant andre Richter og Løchen satt han fra 1868 i byggekomiteen for Sakshaug kirke; kirka ble innviet i 1871.Fra 1855 var han også poståpner på Straumen.I tillegg til virksomheten på Sundfær eide Muus handelsstedet på Beian i Ørland fra 1866 til 1876. Sønnen Nikolai Muus (1838-1873) drev Beian for faren. En annen sønn, Nils Muus (1850–1919) drev handel på Steinkjer fra 1867 – fra starten i en eiendom faren hadde kjøpt, til han i 1885 overtok farens handelsforretning på Straumen. Lorents Muus kjøpte også flere gårder i Inderøy; Nedre Salberg i 1850 og Oppheim i 1866.Lorents Muus var sønn av løytnant og gårdbruker Broder Nikolai Muus (1776–1819) på Snåsa og var dermed av slekten Muus. De to siste årene av livet bodde han på Steinkjer. Hans enke, Louise Muus, ga tomt og penger til bedehus på Straumen, kalt L.D. Muus bedehus, Folkvang. Muustrøparken har sitt navn etter ham. Broren Peter Muus var gårdbruker og ordfører i Snåsa. Deres brorsønn Bernt Julius Muus var prest blant norskamerikanere. 


== Referanser ==
Attentatet mot Dallas-politiet 2016

Attentatet mot Dallas-politiet 2016 var en hendelse den 7. juli 2016 hvor fem politimenn ble myrdet av to snikskyttere i Dallas, Texas. Seks andre politimenn og én sivil ble også såret. Mordene skjedde mens det ble arrangert en demonstrasjon mot politivold, på grunn av nedskytningen av svarte borgere i forbindelse med to pågripelser uken i forveien.
USAs president Barack Obama fordømte attentatet og uttalte at det var et «ondt, beregnet, avskyelig angrep» og en «enorm tragedie».


== Referanser ==
Valevatn

Valevatn kan vise til

Valevatn (Sirdal), regulert innsjø 650 moh i Sirdal, Vest-Agder
Valevatn (Valle), innsjø 988 moh i Valle, Aust-Agder
Jacopo Gastaldi

Jacopo Gastaldi, også Giacomo Gastaldi (født ca. 1500 i Villafranca Piemonte, død oktober 1566 i Venezia), var en kartograf og ingeniør som tok oppdrag fra særlig private forleggere men også for republikken Venezia.


== Liv og virke ==
Gastaldi stammet fra en piemontesisk adelsslekt. I 1539 flyttet Gastaldi fra Piemonte til Venezia, der han imidlertid slet med å hevde seg i konkurransen og ikke fant noen fast ansettelse. I Magistrato alle Acque foretrakk man å ansette byens egne borger, som for eksempel Cristoforo Sabbadino. Dermed viet han seg til fremstillingen av store oversiktskart, som var egnet for salg på det frie bokmarket, fremfor kartene over venetianske territorier og over Venezias lagune, som magistratene hadde mest behov for.
Fra rundt 1544 viet Gastaldi seg helt eksklusivt til kartografien. Han ble en av de aller første som konsentrerte seg om Den nye verden. Dette ble tydelig ved hans edisjon La universale descrittione del mondo innenfor rammene av Ptolemaios' Geographia og som ble publisert i 1548, og som han snferdiget seksti kart for. Av sisse kartene er 34 «tabulae novae», kart i mindre format, noe som gjorde atlaset mer bruksvennlig. Derutover skiftet han fra det inntil da dominerende tretrykk til kobberstikk. Med dette ble det mulig å gi kartene en vesentlig finere detaljeringsgrad. 
Jacopo Gastaldi arbeidet for det meste for forleggerne Nicolo Bascarini og Gianbattista Pedrezano., Men han påtok seg også oppdrag fra De tis råd. For dem utførte gabn freskokarter av Asia og Afrika for Dogepalasset, men også detaljrike karter over Terraferma og av lagunen. Oppdraget med afrikakartet, som han påtok seg den 6. mai 1549, gjaldt palassets Sala dello Scudo. Det kartet som tidligere hadde smykket dene salebn var blitt ødelagt ved en brann i 1483. Senere har denne salen fått tilnavnet  Sale delle Mappe (Kartenes sal). Den ble benyttet for audienser og mottagelser. For arbeidet mottok Gastaldi et honorar på 100 dukater, noe som var fem ganger så meget som hva en venetiansk arbeider i Arsenalet tjente. Da han av estetiske grunner utvidet kartenes fremstilling av de spanske områder i Amerika, ble honoraret fordoblet. Slik tilføyde han områdene i Indie occidentali, som han oversatte til italiensk fra spanske bilder. Den 9. august 1553 fikk han i oppdrag å lage et tilsvarende asiakart.
I 1561 bidro Gastaldi til Girolamo Ruscellis Ptolemaios-utgave og bidro med et sjøkart og med to fremstillinger av jordens hemisfæreriFra  1561 til 1563 arbeidet han på sin Cosmographia universalis et exactissima iuxta postremam neotericorum traditionem. Dette verket viser verden i en oval projeksjon over en overflate på 90 x 182  cm. I hjørnene viser kartet henholdsvis to himmelglober og to jordglober. 
Ett av hans mest berømte kart er det over Italia, fra 1561.


== Referanser ==
Valevatn (Valle)

Valevatn er en innsjø øst for Setesdalen i Valle kommune i Agder. Innsjøen har utløp mot sør via Reppestjørn og Skremesåne.


== Referanser ==
EM i friidrett 2016 – Lengdehopp kvinner

Lengdehopp kvinner under EM i friidrett 2016 fant sted den 6. og 8. juli 2016 på Olympisch Stadion i Amsterdam, Nederland. Øvelsen bestod av kvalifisering og finale.Nadia Akpana Assa representerte Norge og kom på 8.-plass i finalen.


== Rekorder ==


== Program ==
Alle klokkeslett er lokal tid (UTC+2)


== Resultater ==


=== Kvalifisering ===
Kvalifisering: 6,60 m (Q) eller blant utøverne med de tolv beste resultatene (q)


=== Finale ===
Finalen ble avhold fra kl 19:20 den 8. juli 2016


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
amsterdam2016.org, offisielt nettsted for mesterskapet
EM i friidrett 2016 – 100 meter kvinner

100 meter kvinner under EM i friidrett 2016 fant sted den 7. og 8. juli 2016 på Olympisch Stadion i Amsterdam, Nederland. Øvelsen bestod av innledende runder, semifinale og finale. De tolv høyest rangerte utøverne var automatisk kvalifisert til semifinalene.Ezinne Okparaebo representerte Norge under øvelsen og kom på 10.-plass.


== Rekorder ==


== Program ==
Alle klokkeslett er local tid (UTC+2)


== Resultater ==


=== Forsøksheat ===
De fire førte i hvert heat (Q) og ellers de raskeste (q) kvalifiserte seg til semifinalene.Vind:Heat 1: -0.5 m/s , Heat 2: -0.4 m/s, Heat 3: -1.0 m/s


=== Semifinaler ===
De første fire I hvert heat (Q) og de tre raskeste ellers (q) kvalifiserte seg til  finalen.Vind:Heat 1: -1,0 m/s , Heat 2: -0,4 m/s, Heat 3: 0,2 m/s


=== Finale ===
Vind: -0,2 m/s


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
amsterdam2016.org, offisielt nettsted for mesterskapet
Haavard T. Lien mikrokraftverk

Haavard T. Lien mikrokraftverk er et vannkraftverk på Hagestad i Birkenes kommune i Agder.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 15 meter i Hagestadbekken.
Installert effekt er 15 kW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 0,1 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Collège Sainte-Barbe

Collège Sainte-Barbe var frem til det ble stengt i 1999 det eldste collège i Frankrike. 


== Historie ==
Dwnne høyt ansette utdannelsesinstitusjon ble grunnlagt i 1460 og lå i Rue Valette ved Montagne Sainte-Geneviève i det 5. arrondissement i Paris. Bygningen ble i 1999 merket som Monument historique. Et universitetsbibliotek ble åpnet der i 2009.


=== Noen studenter ===
Av tidligere barbister kan nevnes:

Diogo de Gouveia (1471–1557)
Ignace de Loyola (1491–1556)
André de Gouveia (1497–1548)
St. François-Xavier (1506–1552)
Guillaume Postel (1510–1581)
Achilles Statius (1524–1581)
Michel Adanson (1727–1806), naturalist)
Jean Baptiste Louis Romé de Lisle (1736–1790), grunnleggeren var krystallografien
Jacques-Étienne Montgolfier (1745–1799)
Felix Dupanloup (1802–1878), biskop
James Manby Gully (1808–1883), pioner innen hydroterapi
Gustave Eiffel (1832–1923), engineer 
Arsène d'Arsonval (1851–1940), lege
Constantin Costa-Foru (1856-1935)
Alfred Dreyfus (1859–1939)
Jean Jaurès (1859–1914)
Charles Péguy (1873–1914)
Louis Blériot (1872–1936) ingeniør og flyvepioner 
Henri-George Clouzot (1907–1977), scenarioforfatter
Michel Piccoli (f. 1925), skuespiller
Claude Lelouch (f. 1937), scenarioforfatter
Bernard Kouchner (f. 1939)
François Berléand (f. 1952)Blant lærekreftene kan nevnes historikeren Jules Michelet (1798–1874) og journa.listen Serge July (f. 1942).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Collège Sainte-Barbe – kategori av bilder, video eller lyd på Commons