jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Birgitte Esmark

Birgitte Elise Esmark (født 13. oktober 1841 i Brevik, død 2. april 1897 i Kristiania) var en norsk naturforsker (ekspert på snegler) og aktivist.Hun var datter av mineralogen Morten Thrane Esmark (1801–1882) og Ulrike Benedicte Wiborg (1810–1898). Farfaren var professor Jens Esmark (1763–1839), gift med Wibeche, datter av den danske zoolog Morten Thrane Brünnich (1737–1827). Birgitte ble naturforsker, noe hun oppdaget på Madeira der hun samlet mollusker i to år for å bli frisk.  I 1879 var hun første kvinne som mottok stipend for å ta en studiereise til Nordland og Finnmark, samt studere resultatene ved Det Kongelige Frederiks Universitet der onkelen Laurits Martin Esmark (1806–1884) var professor i zoologi (han også) og siden 1863 hadde vært rektor.  Hun hadde ikke eksamen i faget, da dette ikke ble tillatt før i 1881. Etter onkelens død i 1884 fikk Birgitte publisert avhandlingen Norges land- og ferskvandsmollusker internasjonalt.
Siden turen til Madeira hadde hun også jobbet for de fattiges sak i Kristiania, og sammen med komtesse Ida Wedel Jarlsberg (1855–1929) bygde hun et hjem der kvinner kunne være på søndagene og lære seg engelsk. De to startet Unge Kvinners Kristelige Samfund (UKKS) i 1894 med Ida Wedel Jarlsberg som leder og Birgitte Esmark som sekretær; det ble senere til Kristelig Forening for Unge Kvinner (se KFUK). Hun ble i 1887 vararepresentant til styret for Det Norske Totalavholdsselskap og i 1889 sekretær for det nystartede Norske Kvinders Totalavholdsselskap – Det Hvite Bånd der Ida Wedel Jarlsberg var leder.


== Referanser ==
Defense Meritorious Service Medal

Defense Meritorious Service Medal (DMSM) er en amerikansk medalje som tildeles for fremragende innsats utenfor strid eller for fortjenstfull tjeneste. Medaljen ble innført ved Executive Order 12019, undertegnet 3. november 1977 av president Jimmy Carter. Medaljen rangerer etter Purple Heart og foran Meritorious Service Medal. 


== Utforming ==
Defense Meritorious Service Medal er i bronse og har en diameter på 3,81 cm. Aversen består av en laurbærkrans med en amerikansk ørn med utslåtte vinger framfor en pentagon. Ørnen symboliserer USA, laurbærkransen prestasjon og pentagonfiguren USAs forsvarsdepartement, som holder til i Pentagon-bygningen utenfor Washington, D.C.. På revers står over tre linjer innskriften «DEFENSE / MERITORIOUS / SERVICE» i øvre del av medaljen. Langs nedre kant står «UNITED STATES OF AMERICA» i en bue.Medaljebåndet er hvitt med tre smale lyseblå midtstriper og bredere karmosinrøde striper nær kantene. Ved gjentatt tildeling utstyres båndet med eikeløv i bronse eller sølv.Medaljen er utformet ved Institute of Heraldry, der Mildred Orloff var ansvarlig for design og Lewis J. King jr. utførte modelleringen.


== Tildeling ==
Defense Meritorious Service Medal tildeles av USAs forsvarsminister til personell i landets væpnede styrker for innsats etter 3. november 1977. Medaljen tildeles for fremragende innsats utenfor strid eller for fortjenstfull tjeneste. Defense Meritorious Service Medal benyttes for å belønne innsats der forsvarsgrenene arbeider sammen fellesoperativt eller i fellesfunksjoner. Tjeneste ved Allied Command Europe, Allied Command Atlantic eller i NATOs militærkomité er eksempler. En tjenestetid på 12 måneder eller mer må ligge til grunn.Defense Meritorious Service Medal tildeles ikke medlemmer av andre lands væpnede styrker.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Foster, Frank og Lawrence Borts: Military Medals of the United States, Fountain Inn: MOA Press, 2010, s. 101
Kerrigan, Evans E.: Guidebook of U.S. Medals: A Complete Guide to the Decorations and Awards of the United States from 1782 to Present, Noroton Heights, CN: Medallic Publishing Co., 1994, s. 48
Bjarne Kroepelien

Bjarne Kroepelien (født 3. mai 1890 i Bergen, død 28. april 1966 i Oslo) var en norsk vinhandler som er mest kjent for sin store boksamling om de polynesiske øyene. Det var denne boksamlingen som for alvor vekket Thor Heyerdahls interesse for Polynesia og som inspirerte de første teoriene om kontakten mellom disse øyene og Sør-Amerika.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Bjarne Kroepelien ble født i Bergen som den eldste av fire barn av foreldrene Jacob Valentin Kroepelien (1863–1926) og Dagny Gran (1867–1932). Hans far var kolonial- og vinhandler, og Bjarne skulle etterhvert også ende opp i samme bransje. 
I 1908 flyttet han til Chicago hvor han arbeidet et år som kontorist på et jernbanekontor. Da han returnerte til Bergen i 1909 fikk han jobb som kontorist ved et handelskontor.  Broren Trygve Gran Kroepelien (1891–1969) ble derimot en rik forretningsmann.


=== Polynesia ===
Som 27-åring reiste Kroepelien i 1917 til Polynesia hvor han ble boende på Tahiti i to år. Her giftet han seg med Tuimata, en av døtrene til høvding Teriieroo. Da spanskesyken kom til Tahiti i 1918 og tok livet av en tredjedel av befolkningen døde også Tuimata. Kroepeliens innsats for å hjelpe de syke ga ham senere den franske Æreslegionen. Han returnerte til Norge i 1919 og bosatte seg i Oslo.


=== Samler ===
Kroepelien returnerte aldri til Polynesia. Han ønsket å leve i Norge med minnene om sin avdøde kone, og ville heller ikke være vitne til forandringene som den vestlige verden brakte til øyene. Han begynte i stedet på en samling av bøker fra og om sydhavet, en samling som etterhvert skulle komme til å romme rundt 5000 bøker. Denne samlingen ble testamentert til Universitetet i Oslo og befinner seg i dag på Kon-Tiki Museet.


== Bibliografi ==
Frankrikes vine (1922) - illustrert av Sverre Pettersen
Kroepelien, Bjarne (1890-1966) (1944). Tuimata. Oslo: Cappelen.  [illustrert av Guy Krohg]
The Tahitian Imprints of the London Missionary Society, 1810-1834 (1950)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bilder fra Tahiti tatt av Kropelien i 1918-1919.
«Han høyrde konkyliane syngje». Thor Heyerdahl forteller om sitt vennskap med Bjarne Kroepelien i forskningsmagasinet Apollon.
PDF, Catalogue of the “Kroepelien collection” or “Bibliotheca Polynesiana”, Oslo University Library 2008.
Only Teardrops

«Only Teardrops» (norsk oversettelse: bare tårer) er en dansk popsang som vant Eurovision Song Contest 2013 for Danmark. Sangen ble fremført av Emmelie de Forest og er skrevet av Lise Cabble, Julia Fabrin Jakobsen og Thomas Stengaard. Dette var Danmarks tredje seier i konkurransen, og sangen gikk fikk en moderat kommersiell suksess etter seieren. Den toppet blant annet digitallistene i Danmark, Sverige og Hellas, og i Storbritannia nådde den plass 15 på singellisten. På norske VG-lista lå sangen i to uker, med en niendeplass som høyeste notering.


== Eurovision Song Contest ==
Sangen var en av ti som deltok i Dansk Melodi Grand Prix i Herning lørdag 26. januar 2013. Der vant Emmelie de Forest og «Only Teardrops» en klar seier og ble Danmarks bidrag til Eurovision Song Contest i Malmö i mai samme år.
Etter den danske finalen ble sangen en øyeblikkelig hit i Danmark, og den debuterte på en andreplass på den danske singellisten. Etter seieren i Eurovision Song Contest kom den tilbake på den danske listen og nådde førsteplassen. Siden har sangen fått platina-sertifisering i Danmark, og «Only Teardrops» ble den 14. mest solgte digitalsingelen i Danmark i 2013.I Eurovision Song Contest deltok Danmark i den første semifinalen tirsdag 14. mai 2013. Der vant «Only Teardrops» med 167 poeng og kvalifiserte seg til finalen lørdag 18. mai. I finalen var Danmark det 18. bidraget på scenen av 26 deltakere. Avstemningen var spennende, og i begynnelsen ledet Norges Margaret Berger med «I Feed You My Love». Imidlertid gikk Danmark raskt forbi og beholdt ledelsen stort sett inn til siste slutt. «Only Teardrops» fikk til slutt 281 poeng, hvorav Island, Storbritannia, Irland, Italia, Frankrike, Slovenia, Serbia og Nord-Makedonia ga 12 poeng. Norge ga 7 poeng til Danmark.


== Listeplasseringer ==
Etter Eurovision-seieren gikk «Only Teardrops» inn på hitlister over hele Europa. I Storbritannia debuterte sangen på plass 99 på den britiske singellisten – til tross for at finalen ble arrangert bare fire timer før salgsperioden for den aktuelle uken ble avsluttet. Uken etter steg sangen til plass 15 på den britiske listen. Per 2014 var «Only Teardrops» den syvende mest nedlastede Eurovision-sangen i Storbritannia. Listen ble toppet av Loreen og «Euphoria» som vant året før.


== Sporliste ==
Digital nedlastning«Only Teardrops» – 3:03CD-singel«Only Teardrops» – 3:03
«Only Teardrops» (instrumentalversjon) – 3:03Digital nedlastning — Kongsted remix«Only Teardrops» (Kongsted remix) – 5:34
«Only Teardrops» (Kongsted remix radio edit) – 3:40


== Utgivelseshistorikk ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Only Teardrops på MusicBrainz
Olheia

Olheia er et fjell i Steinkjer kommune i Trøndelag. Fjellet ligger på Fosen nordvest for Beitstadfjorden. Det har en høyde på 632 meter over havet. Fjellområdet som Olheia ligger i, avgrenses av innsjøen Holden i sørvest og Langvatnet i Ferjavassdraget i nordøst.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Grytefoss kraftverk

Grytefoss kraftverk er et vannkraftverk som ligger i Lier kommune i Viken fylke.
Tronstad Bruk hadde allerede i 1907 sin egen kraftstasjon ved Grytefoss i Solbergelva. Solbergelva er en av flere elver som danner Lierelva.
Dammyrdammen er oppdemt som magasin for kraftverket. Vannet brukes deretter i Tronstad kraftverk som ligger litt nedenfor.
Kraftverket ble ombygget i 2014, med ny turbin og generator.
Installert effekt er 860 kW. Årsproduksjon er 3,5 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Lier Kommune historie
Kiær Mykleby
Den kollektive modell av klarhet og opplagthet

Den kollektive modell av klarhet og opplagthet var den første samling av rettsavgjørelser publisert i Kina, utgitt i 1261. Samlingen gir blant annet et innblikk i utbredt bruk av kontraktsrevisjon i datidens kontraktsrett i Kina.


== Referanser ==
Corpus juris civilis

Corpus juris civilis (latin («samling av sivilrettslige lover»), også kjent som Justinians lov, er en samling grunnleggende rettsvitenskapelige lovverk utgitt mellom 529 og 534 på oppdrag av den østromerske keiser Justinian I den store. Lovsamlingen, som ble ledet av Tribonianus, tjenestemann ved Justinians hoff og professor ved universitetet i Konstantinopel, besto av tre deler: Digesta («Samling»), Institutiones («Innretning, undervisning»)og Codex («Lover»). Senere ble det lagt til en fjerde del, Novellæ Constitutiones («Nye lover»). 
Det var en av de største lovverk til da, og Corpus juris civilis ble senere grunnlaget for den romerske lovens opprettelse på nytt under middelalderen, noe som deretter ble grunnlaget for i prinsippet alle sivilrettslige lovgivninger siden. Lovsamlingen fikk også stor betydning for kirkeretten gjennom formuleringen ecclesia vivit lege romana, «kirken virker gjennom romersk lov».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==


=== Latinske tekster ===


==== Corpus Iuris Civilis fullstendig ====
Corpus Iuris Civilis, utgaven til Mommsen & Krueger; reprodusert fotografisk
Corpus Iuris Civilis, utgaven til Lion, Hugues de la Porte, 1558-1560: reprodusert fotografisk
Digestum vetus
Infortiatum
Digestum novum
Codex
Volumen parvum


=== Engelsk oversettelse ===


==== Corpus Iuris Civilis fullstendig ====
The Civil Law, engelsk oversettelse (fra latisnek utgaver eldre enn den til Mommsen & Krueger) av S.P. Scott, 1932; digitalisert - også tilgjengelig her
Nomedal

Nomedal - gårdsnummer 138 i Lindesnes kommune. Foruten grenser mot de omkringliggende gårdene Røyseland, Bringsdal, Nøding, Systad, grenser også Nomedal mot gården Teland i Kristiansand kommune.
Nomedal ligger i dalføret som strekker seg fra gården Nome i Øyslebø i Marnardal kommune til Harkmark i Mandal kommune
Nomedal-navnets opprinnelse er uvisst, men en teori er at det stammer fra det gammelnorske ordet naum som visst nok betyr «der hvor dalen vider seg ut».
Keld Albrechtsen

Keld Albrechtsen (født 16. november 1952 i Aarhus) er en dansk politiker, tidligere medlem av Folketinget for Enhedslisten.
Albrechtsen gikk på Vejle Gymnasium i 1971 og ble kandidat i statskunnskap fra Aarhus Universitet i 1983.
Politisk har han vært spesielt engasjert i EU-spørsmålet. Han har vært medlem av Folkebevægelsen mod EU fra rundt 1985, og medlem av Junibevægelsen siden denne ble stiftet i 1992.
Albrechtsen har bakgrunn fra partiet Venstresocialisterne (VS), der han ble medlem i 1976. Han satt i partiets hovedstyre fra 1983 til 1989.
Han ble valgt inn som medlem av Århus Amtsråd for VS 1978-1984, var folketingskandidat for VS i Odense Syd-kredsen fra 1979, i Aalborg Øst-kretsen fra 1981, i Nørrebro- og Bispeengkredsene fra 1983 og i Århus Øst-kredsen fra 1987. Han var midlertidig Folketingsmedlem for Fyns Amtskreds for Venstresocialisterne fra 1. november til 19. desember 1980 og 8. oktober til 7. desember 1981,  og for Nordjyllands Amtskreds fra 14. januar til 22. februar 1982. På samme vis representerte han Østre Storkreds for VS fra 10. januar 1984 til 7. september 1987.
I 1985 ble hans parlamentariske immunitet opphevet, fordi han – og Anne Grete Holmsgaard, Jørgen Lenger og Steen Tinning – hadde brutt taushetsplikten ved å utlevere «fotokopier af monopoldirektoratets redegørelser om henholdsvis kunstgødningsbranchen og varmeisoleringsmaterialeindustrien»  og skulle siktes for dette.I 1988 var han blant de mest sentrale VS-erne som deltok da grunnlaget for samlingen i Enhedslisten ble lagt, og i 1989 var han kandidat for Enhedslisten i Århus Øst-kredsen. Fra 1989 til 1994 satt han også i partiets styre.
Albrechtsen ble midlertidig folketingsmedlem for Århus Amtskreds for Enhedslisten fra 21. september 1994. Han representerte deretter kretsen i Folketinget fra fram til 2005, da han på grunn av Enhedslistens interne regler ikke kunne stille opp.


== Bibliografi ==
Danmark og Nordsøen, bind 3: Forurening (medforfatter, 1980)
Efter raket-aftalerne: Farvel til våbnene (medforfatter, 1987)
Håbefulde visioner – Nødvendige brud (medforfatter, 1988)
EU´s udenrigs- og sikkerhedspolitik (bidragsyter, 1998)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Keld Albrechtsen» (dansk). Folketinget. Besøkt 20. september 2019. 
Om Albrechtsen på leksikon.org
Mobilapplikasjon

Mobilapplikasjon (app, mobilapp, miniprogram) er et dataprogram som kan installeres på smarttelefon, nettbrett eller andre mobile enheter. Programmene kan vanligvis lastes ned fra et nettsted som drives av utvikleren av mobiltelefonoperativsystemet, hvorav de største er Apple App Store og Google Play. Mange apper er tilgjengelig for gratis nedlastning, mens andre kjøpes gjennom den aktuelle nettbutikken. Mange apper har to versjoner, der en må du betale for, mens den andre er gratis – på bekostning at den kommer med reklame og/eller begrensede funksjoner. Dette er en strategi som brukes av noen utviklere for å senke terskelen for å teste ut en applikasjon.Mobilapplikasjoner som er utviklet som webapplikasjoner (i HTML5) vil kunne fungere på flere forskjellige typer mobiltelefonopreativsystem uten tilpassing. Apper som er programmert og kompilert for et bestemt mobiloperativsystem (såkalt "native app") vil bare kunne installeres på eget operativsystem, med mindre de er utviklet i programmeringsverktøy som har støtte for å kompilere versjoner for flere mobilsystemer. 
Ordet app er en forkortelse for applikasjon. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Apple Appstore
Google play
Finansklagenemnda

Finansklagenemnda (FinKN) er en bransjeorganisasjon som behandler tvister som oppstår mellom finansforetak og deres kunder. Nemnda har som mål å løse konflikter utenfor domstolene (såkalt «utenrettslig tvisteløsningsorgan»). Finansklagenemnda ble etablert 1. juni 2010 ved sammenslåingen mellom Bankklagenemnda og Forsikringsskadenemnda, og har kontor i Oslo. I 2016 ble også Inkassoklagenemnda en del av Finansklagenemnda.
Finansklagenemnda mottok 4.661 klager i 2015, hvorav 3.455 var klager på forsikringsselskap og 1.206 klager gjaldt banker og finansselskap.Virksomheten er basert på en avtale mellom Forbrukerrådet, Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO), Finans Norge, Finansieringsselskapenes forening, Verdipapirfondenes forening, og Virke.
Finansklagenemnda består av ett felles sekretariat og fem nemnder: 

Finansklagenemnda Bank
Finansklagenemnda Person
Finansklagenemnda Skade
Finansklagenemnda Eierskifte
Finansklagenemnda Inkasso


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Finansklagenemndas nettsted
Kai Rusten

Kai Rusten (født 22. desember 1902 i Stor-Elvdal, død 26. oktober 1972) var en norsk skiløper. Han vant både spesielt hopp og kombinert i Lahtisspelen i 1928. Samme år vant han også kombinertrennet i Fiskartorpet i Stockholm, og han ble nummer 4 i kombinert i Holmenkollen. I 1926 ble han nummer 14 på 50 km langrenn i Holmenkollen.Som aktiv representerte han Rasta IL i Stor-Elvdal. Senere var han medlem i Tolga IL og formann i årene 1955–59. Rusten var også leder for skøytegruppa i Tolga IL i 1959 og 1962–64, og hadde overoppsynet med skøytebanen på Sætersgård. Han ble utnevnt til æresmedlem av Tolga IL i 1963.
Rusten var også aktiv i skyting for Tolgen skytterlag.Kai Rusten arbeidet som herredsskogmester i Stor-Elvdal fra 1944 til 1946 og hadde samme stilling i Tolga og Os kommuner samt den sammenslåtte Tolga-Os kommune fra 1946 til 1971.


== Kilder ==
Erling Ranheim (red.): Norske skiløpere - Skihistorisk oppslagsverk i 5 bind - Østlandet Nord. Skiforlaget - Erling Ranheim, Oslo 1955 (s. 418, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Tolga IL: Jubileumsberetning Tolga idrettslag 100 år. Tolga IL, Røros 1997 (s. 125, 127, 153 og 159, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for sportsdatabaser i Wikidata
Lex mercatoria

Lex mercatoria (fra latin for «merkantil rett») er handelsretten som ble brukt av kjøpmenn i middelalderen. Rettssystemet utviklet seg likt som common law-systemet, basert på sedvane og praksis blant kjøpmennene. Den merkantile retten ble håndhevet gjennom handelsretter langs med de store handelsrutene. Lex mercatoria fungerte som internasjonal handelsrett. Retten la vekt på kontraktsfrihet og næringsfrihet, og tvister ble i en stor grad løst ex aequo et bono (etter rimelighet og fornuft).
Lex mercatoria var i utgangspunktet et sett med regler og prinsipper utviklet av kjøpmenn selv for å regulere handel. Den besto av regler og sedvaner som var vanlig blant handelsmenn i Europa, med noe lokal variasjon. Den oppsto etter behov for en rask og effektiv jurisdiksjon, administrert av spesialiserte domstoler. De grunnleggende prinsippene var at retten skulle utledes av kommersiell praksis, svare til kjøpmennenes behov og være forståelig og akseptabel for alle kjøpmenn som anerkjente retten. Dagens internasjonale handelsrett har mange grunnleggende prinsipper fra lex mercatoria, slik som voldgift-institusjoner, prosedyrer, og formålet med å reflektere sedvane og praksis.


== Referanser ==
Kontraktsfrihet

Kontraktsfrihet er et rettslig konsept som viser til juridiske personers rett til å inngå kontrakter uten restriksjoner fra myndighetene. Kontraktsfriheten gir enhver rett til selv å velge hvem man vil inngå en kontrakt med, om man ønsker å inngå kontrakt eller ikke, og hva innholdet i denne kontrakten skal være.
Kontraktsfrihet er et grunnleggende konsept innen libertarianismen. Kontraktsfriheten står sterkt i rettssamfunn med relativt frie markeder, men det er ikke uvanlig at myndighetene har visse restriksjoner som regulerer kontraktsfriheten, slik som minstelønn, antitrust eller avtaleloven § 36 i Norge.
Sjakkforbundet

Verdenssjakkforbundet
Aserbajdsjans Sjakkforbund
Norges Sjakkforbund
Norges Fjernsjakkforbund
Ungdommens Sjakkforbund
Veikko Iivanainen

Veikko Olavi Iivanainen (født 3. november 1915 i Kuopio, død 30. november 1949 samme sted) var en finsk skihopper. Han ble finsk mester i 1933 og 1937. I Lahtisspelen vant han hopprennet i 1937 og ble nummer 3 i 1935. Han vant hopprennet i Kuopio i 1933, 1934, 1935 og 1939. I VM i Lahtis i 1938 ble han nummer 16.


== Kilder ==
Puijo portaali: Hiihdon, yhdistetyn ja mäenlaskun historiaa kuopiossa - 1930-luvun huomattavimmat kuopiolaisurheilijat (besøkt 23. november 2013)
Geni: Veikko Olavi Iivanainen  (1915 - 1949) (besøkt 23. november 2013)
Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5 (s. 154)
Lahden Kaupunginmuseo (Lahtis bymuseum): Salpausselän kisat - Lahti Ski Games (alle resultatene)
Til den evige fred

Til den evige fred (tysk: Zum ewigen Frieden), også kalt Den evige fred, er en bok skrevet av filosofen Immanuel Kant i 1795. Boken inneholdt en filosofisk plan for å stifte fred mellom stater gjennom rettslige ordninger.
 Kants bok sto i den naturrettslige tradisjon i folkeretten.Bokens første del oppstiller seks krav til staters handelmåte for at fred skal kunne forhindres. Han kalte selv disse kravene for preliminærartikler, som var formulert som negative plikter. I andre del skrev han om tre fundamentale krav for at fred kunne oppnås. Disse kalte han definitivartiklene, som på sin side var positivt formulert.


== De seks preliminære artikler ==
Ingen fredsslutning skal anses som gyldig som er blitt laget med hemmelige forbehold om stoff til en fremtidig krig.
Ingen selvstendig bestående stat ... skal kunne erverves av en annen stat gjennom arv, bytte eller overdragelse.
Stående hærer ... skal med tiden opphøre helt.
Det skal ikke stiftes noen statsgjeld i forbindelse med mellomstatlige konflikter
Ingen stat skal blande seg inn i en annen statsforfatning og regjering med makt.
Ingen stat skal i krig med en annen stat tillate seg slike fiendtligheter som må gjøre den gjensidige tiltro til den fremtidige fred umulig...


== De tre definitivartiklene ==
Den borgerlige forfatning i enhver stat skal være republikansk
Folkeretten skal være grunnlagt på en føderalisme av frie stater
Verdensborgerretten skal være avgrenset av den almene gjestfrihetens betingelser


== Referanser ==
Harold Hamm

Harold Hamm (født 11. desember 1945) er en amerikansk «oilman» som i mars 2012 ble rangert som den 30 rikeste person i US av Forbes og den 76 rikeste person i verden, med en estimert formue på USD 11 milliarder.  I 2012, gjorde presidentkandidat Mitt Romney ham til  energirådgiver «energy advisor», og deretter gav Hamn betraktelige bidrag til valgkampen.


== Referanser ==
Avtalerett

Avtalerett er et rettsområde som omhandler reglene om gyldighet og ugyldighet av avtaler, fullmakt, avtalerevisjon og tolking av avtaler. Rettsområdet er nært beslektet med kontraktsretten, som er reglene om kontraktsparters rettigheter og plikter etter en inngått avtale.


== Se også ==
Norsk avtalerett


== Litteratur ==
Geir Woxholth Avtalerett i et nøtteskall Gyldendal juridisk 2. utgave 2014 ISBN 978-82-05-46197-0
Geir Woxholth Avtalerett, Gyldendal juridisk 1. utgave 1995, 9. utgave 2014 ISBN 9788205457201
Johan Giertsen Avtaler Universitetsforlaget 3. utgave 2014 ISBN 978-82-15-02290-1
Jo Hov, Alf Petter Høgberg Alminnelig avtalerett 2012 ISBN 978-82-91060-18-7
Erstatningsrett

Erstatningsrett tar utgangspunkt i at det er voldt en skade eller et tap, og omhandler vilkårene for erstatningsplikt og reglene om utmåling av erstatningsansvar og erstatningskrav (erstatningsutmåling).


== Hensyn bak erstatningsretten ==
Hovedhensynet bak denne grenen av privatretten er at skadelidte skal stilles som om skaden ikke har skjedd. Dette hensynet kalles ofte reparasjonshensynet. Et annet hensyn bak erstatningsretten er prevensjonshensynet. Det at en eventuell skadevolder vil stå økonomisk ansvarlig for sine handlinger, har en forebyggende effekt ved at folk handler mer aktsomt enn de ellers ville ha gjort.


== Referanser ==


== Se også ==
Norsk erstatningsrett