jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kvensk språkdag

Kvensk språkdag (kvensk: Kväänin kielipäivä) er en merkedag som finner sted hvert år den 26. april. På denne dagen i 2005 ble kvensk anerkjent som et eget språk i Norge.
Initiativtakeren til den kvenske markeringsdagen er Norske Kveners Forbund/Ruijan Kveeniliitto, som på sitt landsstyremøte i 2015 vedtok at 26. april skal betegnes som Kvensk språkdag, og på den måten ha en årlig markering av det kvenske språket. 
Markeringsdagen er ment som et supplement til Kvenfolkets dag (kvensk: Kväänikansan päivä) som markeres 16. mars


== Referanser ==
Prinsesse med en ape

Prinsesse med en ape (latvisk: Princese ar pērtiķi) er et maleri fra 1913 av den latviske kunstner Janis Rozentāls. 
Bildet, som forestiller en kvinne som holder en lenket ape i en art nouveau-setting, ble først utstilt i mars 1913 i Rigas bymuseum. Senere samme år ble det vist på en internasjonal utstilling i München. Rozentāls malte senere flere varianter av det samme motivet.Etter å ha skiftet eier et par ganger, tilhører bildet i dag Latvias nasjonalmuseum i Riga.


== Referanser ==
Lagos (Portugal)

Lagos er en by og kommune som ligger vest i Algarve, den sørligste regionen i Portugal. Byen har 17 500 innbyggere (2001) mens kommunen har 31 049 innbyggere (2011).Lagos ligger ved bredden av Bensafrim hvor elven munnen ut i Atlanterhavet. Den er en havneby med en godt vernet havn. På 1400- og 1500-tallet var byen utgangspunkt for en rekke oppdagingsreiser. Lagos har også vært kjent for sitt sardinfiske. Byen ble delvis ødelagt under Lisboa-jordskjelvet i 1755. I dag er Lagos også en turistby med kraftig økning i innbyggertallet i høysesongen.


== Kommunens sogn ==
Lagoa består fra 2013 av fire sogn (freguesias):
Bensafrim e Barão de São João
São Gonçalo de Lagos
Luz
Odiáxere


== Litteratur ==
Missler, Eva: Algarve. Ostfildern: Baedeker 2002; ISBN 3-89525-120-8


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Lagos, Portugal – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Lagos (Portugal) – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en)  Lagos (Portugal) hos Wikivoyage
Lancia Lambda

Lancia Lambda (1922–31) var en familiebil fra italienske Lancia, laget i ni serier og i om lag 12 000 eksemplarer inntil den ble avløst av Lancia Augusta i 1932.
Navnet "lambda" kommer av λ i det greske alfabet, hvorfra Lancia hentet flere av sine modellnavn.
Den kunne fås som Torpedo eller Berlina. Motoren var en smalvinklet V4 på 2.1 liter og omkring 50 hk, utvidet til 2.4 liter i 1926 og 2.6 i 1928.  Den deltok i de første Mille Miglia fra 1927 og utover.

		


== Referanser ==
Den hvite og den sorte

Den hvite og den sorte (latvisk: Baltā un melnā) er et maleri fra 1925 av den russisk-latviske kunstner Aleksandra Beļcova. 
Bildet viser Biruta Ozoliņa med sin thailandske barnepike på besøk i Latvia. Maleriet er blant Beļcovas mest berømte, og tilhører Latvias nasjonale kunstmuseum i Riga.


== Referanser ==
State Highway 1 (New Zealand)

State Highway 1 eller SH1  er den viktigste State Highway i New Zealand. Langs den 2033 kilometer lange strekningen går veien gjennom regionene Northland, Auckland, Waikato, Manawatu-Wanganui, Wellington, Marlborough, Canterbury, Otago og Southland. Veien begynner ved Cape Reinga, i den ytterste norden av New Zealand, og går deretter via Auckland, Hamilton, Taupo, Wellington, Picton, Christchurch Dunedin og Invercargill til Bluff, i den ytterste syden av landet.
SH1 består av to delstrekninger. Den ene delen, SH1N, går over Nordøya og er 1081 kilometer lang. Den andre delen, SH1S, går over Sørøya og er 952 kilometer lang. Hele veien har fast veidekke siden det siste veistykket ved Cape Reinga asfaltert i april 2010.


== Motorveier ==
Deler av SH1 er utbygd til motorvei eller ekspressvei. Det dreier seg om følgende traséer:

Auckland Northern Motorway, motorveien fra Puhoi til Auckland
Auckland Southern Motorway, motorveien fra Auckland til Bombay
Waikato Expressway, ekspressveien fra Bombay til Ohinewai
Johnsonville-Porirua Motorway, motorveien fra Porirua til Wellington
Wellington Urban Motorway, motorveien gjennom Wellington
Christchurch Northern Motorway, motorveien fra Woodend til Belfast, nord for Christchurch
Dunedin-Waitati Highway, ekspressveien fra Waitati til Dunedin
Dunedin Southern Motorway, motorveien fra Dunedin til Mosgiel


== Sidestrekninger ==
SH1B på Nordøya er en omkjøring rundt byen Hamilton mellom Taupiri og Cambridge.
SH1D på Sørøya er en omkjøring ved Dunedin, den består av den opprinnelige SH1 før Fairfeld omkjøringsmotorvei ble tatt i bruk 2003. Omkjøringen er ikke skiltet.


== Knutepunkter ==


=== State Highway 1 ===


=== State Highway 1B ===


== Litteratur ==
New Zealand Travel Atlas. Auckland: Wise Maps. ISBN 0-908794-47-9. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
New Zealand Transport Agency (engelsk)
Windorah

Windorah er et tettsted i fylket Barcoo i delstaten Queensland i Australia. Navnet kommer fra de lokale aboriginenes ord for «stor fisk». Ved folketellingen i 2006 hadde Windorah 158 innbyggere. Byen ble grunnlagt i 1880 ved en kvegrute.Windorah ligger rundt 40 kilometer sør for samløpet mellom elvene Thomson og Barcoo, som danner den vidt forgreinete Cooper Creek. Windorah blir kalt «hjertet i Channel Country» og er et stoppested for reisende på vei til Birdsville, Bedourie, Longreach og steder lenger vest.
Sau- og kvegdrift er hovednæringen i området, men i det siste har også olje og gassvirksomhet blitt utviklet i området. Mange av innbyggerne arbeider også i offentlig virksomhet, og med vedlikehold av Dingogjerdet.


== Referanser ==
The Turning

The Turning er en australsk antalogifilm basert på en novellesamling av Tim Winton. Filmen hadde premiere under Melbourne International Film Festival 3. august 2013. Den ble også vist under filmfestivalen i Berlin i 2014. 18 forskjellige regissører stod bak de 18 kortfilmene, og Mia Wasikowska, David Wenham og Stephen Page debuterte alle som filmregissør. Cate Blanchett planla også å regissere en av kortfilmene, men valgte å spille i en istedenfor. Rose Byrne vant den australske filmprisen AACTA Award for arbeidet sitt i filmen.
The Turning fikk god kritikk og har 88 % på Rotten Tomatoes.


== Regissører og kortfilmer ==
Jonathan auf der Heide («Fog»)
Tony Ayres 	 («Cockleshell»)
Simon Stone    	 («Reunion»)
Jub Clerc	 	 («Abbreviation»)
Robert Connolly	 («Aquifer»)
Shaun Gladwell	 («Family»)
Rhys Graham	 («Small Mercies»)
Justin Kurzel	 («Boner McPharlin's Moll»)
Yaron Lifschitz	 («Immunity»)
Anthony Lucas		 («Damaged Goods»)
Claire McCarthy	 («The Turning»)
Ian Meadows	 («Defender»)
Ashlee Page	 («On Her Knees»)
Stephen Page	 («Sand»)
Warwick Thornton	 («Big World»)
Marieka Walsh	 («Ash Wednesday»)
Mia Wasikowska	 («Long, Clear View»)
David Wenham	 («Commission»)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) The Turning på Internet Movie Database 
(da) The Turning i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) The Turning på Allociné 
(nl) The Turning på MovieMeter 
(en) The Turning på AllMovie 
(en) The Turning på Rotten Tomatoes
In the Company of Actors

In The Company of Actors er en australsk dokumentarfilm fra 2007, produsert av Shark Island Productions og regissert av Ian Darling.


== Handling ==
In The Company of Actors er en dokumentar med de australske skuespillerne Cate Blanchett, Hugo Weaving, Justine Clarke og Aden Young idet de forbereder seg på å sette opp Henrik Ibsens teaterstykke Hedda Gabler i Sydney Theatre Company. Selve premieren skulle avholdes i Brooklyn Academy of Music (BAM) i New York. Dokumentarfilmen skulle gi et innblikk i hvordan skuespillere jobber.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) In the Company of Actors på Internet Movie Database 
(en) In the Company of Actors på AllMovie 
(en) In the Company of Actors på Rotten Tomatoes
«En italiensk kvinne med barn ved et vannløp»

«En italiensk kvinne med barn ved et vannløp» (estisk: «Itaallanna lastega ojal») er et maleri fra 1862 av den estiske maleren Johann Köler. Det tilhører Eesti Kunstimuuseum og blir utstilt i Kumu kunstmuseum, Tallinn. 


== Referanser ==
Thomas Greiss

Thomas Greiss (født 29. januar 1986 i Füssen, Vest-Tyskland), er en tysk profesjonell ishockeymålvakt som spiller for det amerikanske ishockeylaget St. Louis Blues i NHL. 
Han har tidligere spilt for Detroit Red Wings New York Islanders, Pittsburgh Penguins, Phoenix Coyotes og San Jose Sharks.Greiss ble draftet av Sharks som den 94. spilleren totalt i NHL-draften i 2004.22. oktober 2010 ble Greiss utlånt til den svenske klubben Brynäs IF i Elitserien, og denne låneavtalen gjeldt bare for denne sesongen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Thomas Greiss – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Thomas Greiss – Olympedia 
(en) Thomas Greiss – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Thomas Greiss – National Hockey League (NHL) 
(en) Thomas Greiss – Eurohockey.com 
(en) Thomas Greiss – Hockeydb.com 
(en) Thomas Greiss – Hockey-Reference.com 
(en) Thomas Greiss – Legends of Hockey 
(en) Thomas Greiss – Eliteprospects.com 
Thomas Greiss - nhl.com
Det hvite epletre

Det hvite epletre (litauisk: Baltoji obelis) er et maleri fra 1932 av den litauiske ekpresjonistmaler Antanas Samuolis. Motivet består av et epletre med en hvit stamme, en kvinne som står over en tønne, en hund samt bygninger i bakgrunnen.   
Maleriet, som ble ustilt første gang i 1932, har en særlig plass i kategorien litauiske landskapsbilder.  Det tilhører i dag i Litauens kunstmuseum i Vilnius.


== Referanser ==
Bordertown (miniserie)

Bordertown er en australsk miniserie fra 1995. TV-serien foregår på en flyktningleir i Australia i kjølvannet av andre verdenskrig. Bordertown ble sendt på den australske TV-kanalen ABC fra oktober til desember 1995, og hadde til sammen ti episoder.


== Medvirkende ==
Cate Blanchett som Bianca
Mitchell Butel som Nino Della Vergine
Linda Cropper som Bev Stafford
Petru Gheorghiu som Dante
Joe Petruzzi som Joe Della Vergine
Hugo Weaving som Kenneth Pearson


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Bordertown på Internet Movie Database
Senter for molekylær inflammasjonsforskning

Senter for molekylær inflammasjonsforskning (CEMIR – Centre of Molecular Inflammation Research) er et senter for fremragende forskning ved NTNU. 
Senterets mål er å finne nye diagnostiske metoder og ny behandling for inflammatoriske sykdommer. Senteret forsker på hvordan kroppens betennelsesreaksjoner på sykdom settes i gang og hvordan immunforsvaret aktiveres.Senter for molekylær inflammasjonsforskning ble etablert i 2013 og ledes av Terje Espevik og Trude Helen Flo. Det holder til i Kunnskapssenteret på Campus Øya i Trondheim. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Gaujadalen

Gaujadalen (latvisk: Gaujas leja) et maleri fra 1891 av den latviske landskapsmaleren Jūlijs Feders.  
Bildet forestillet et vue fra Paradizes Kalns ut over Gaujadalen i Latvia, og er et kjent motiv i latvisk kunst. Bortsett fra en røyksøyle i det fjerne, er det ingen tegn på menneskeliv. 
Bildet tilhører Latvias nasjonale kunstmuseum i Riga.


== Referanser ==
Den persiske sibylle

Den persiske sibylle er en sibylle som ble sagt å være den profetiske prestinne som presiderte over det apolloniske orakel. Hennes stedsplassering er temmelig vag, vag nok til at hun også kalles den babylonske sibylle. 
Den persiske sibylle skal ha forutsagt Aleksander den stores hærtog og erobringer. Den persiske sibylle, som skal ha båret navnet Sambethe, skal ha vært i slekt med Noa.Den reisende geografen Pausanias fra 100-tallet e.Kr., som besøkte Delfi, nevner fire sibyller. Én av dem kaller han den hebraiske sibylle, og sier om henne at hun var:

«oppdratt i Palestina og kalt Sabbe, faren het Berosus og moren het Erymanthe. Boen sier hun var babylonier, mens andre kaller henne en egyptisk sibylle.» 
Den middelalderske bysantinske encyklopedien Suda hevder at den hebraiske sibylle er forfatterinne av de sibylliske orakler.


== Referanser ==
Hussein-McMahon-korrespondansen

Hussein-McMahon-korrespondansen var en av tre avtaler Storbritannia inngikk under første verdenskrig vedrørende territorium i dagens Midtøsten. Avtalen kom i stand gjennom en brevveksling mellom Hussein Ibn Ali, sharif av Mekka, og Henry McMahon, den britiske høykommissæren i Egypt. Brevvekslingen foregikk fra sommeren 1915 til høsten 1916. 


== Bakgrunn ==
Situasjonen i Midtøsten var underordnet det som pågikk i Europa, men både Storbritannia og Frankrike ønsket større kontroll i områdene som da var underlagt Det osmanske riket. Osmanene var allierte med Sentralmaktene under krigen og kjempet dermed mot Storbritannia og Frankrike. 
Forholdet mellom sharif Hussein av Mekka og de osmanske herskerne i Istanbul hadde lenge vært anspent. Hussein, som var overhode for hashemitt-klanen, ønsket å utvide sitt maktgrunnlag i regionen. Han regjerte på dette tidspunktet over Hijaz, området som i dag er den vestlige delen av Saudi-Arabia. Sommeren 1915 sendte han dermed det første brevet i en korrespondanse som i alt skulle bli bestående av 10 brev. 


== Innhold ==
I brevet foreslo Hussein et samarbeid med Storbritannia. I bytte mot britisk garanti for opprettelsen av en uavhengig arabisk stat med Hussein som overhode etter krigen, skulle Hussein igangsette et arabisk opprør mot de osmanske herskerne. Områdene Hussein ønsket i den tiltenkte staten innebar de arabiske områdene fra Middelhavet til grensen til Iran, samt Den arabiske halvøya. 
Britene var først skeptiske til Husseins enorme territorielle krav. Deres alliansepartner Frankrike ønsket også innflytelse i regionen, og det var uansett for tidlig i krigen til å definitivt avgjøre grensesettingen i området. Den 24. oktober 1915 fikk derimot Hussein britisk bekreftelse på at de gikk med på avtalen. De allierte trengte hjelp mot de overraskende sterke osmanske styrkene. Britene satte riktignok som betingelse at den hypotetiske staten ikke skulle inkludere områder der befolkningen ikke utelukkende var arabiske. Området kjent som Palestina ble aldri direkte nevnt i korrespondansen, men ble indirekte lovet Hussein.. 


== Resultat ==
Da krigen tok slutt sto avtalen mellom McMahon og Hussein i konflikt med både Sykes-Picot-avtalen av 1916 og Balfourerklæringen av 1917. Det endte med at Storbritannia og Frankrike i stor grad delte regionen seg i mellom i  mandatområder, samt at begge land støttet opp om sionistenes arbeid for sin egen jødiske stat. Husseins forhåpninger om sin egen arabiske stat falt dermed sammen. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Waage, Hilde Henriksen (2013). Konflikt og stormaktspolitikk i Midtøsten. Oslo: Cappelen Damm. s. 63-66. ISBN 9788202408312.
Yapen

Yapen (også kalt Japen og Jobi) er ei øy i provinsen Papua i Indonesia. Øya ligger nord i Cenderawasih Bay, utenfor det nordvestre Ny-Guinea. Yapenstredet skiller Yapen fra Biakøyene i nord. Fauna og floramessig tilhører øya økoregionen Australasia og ligger øst for Wallacelinjen, i et området som ofte beskrives som Papua-Indonesia.
Yapen var trolig en del av Ny-Guinea i de siste istidene. Vegetasjonen på øya består blant annet av tropisk lavlandsregnskog og montane skoger. Øya er svært kupert, og øyas høyeste punkt ligger 1 430 moh. På Yapen finnes det to endemiske fuglearter (svartknoppkeiserdue og grønnryggflueskvett) og en unik kalksteintype og en ultramafisk flora. Alt i alt lever det 147 ulike arter med fugler der. Selv om nesten en tredjedel (32 prosent) av øya er under en eller annen form for beskyttelse, er det stort press på tilflytting dit.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Yapen Island – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Klovnehode

Klovnehode (fransk: Tête de Clown) er et maleri fra omkring 1937 av den luxembourgiske kunster Joseph Kutter. 
Fra omkring 1935 malte Kutter motiver med lystige klovner, men parallelt med fremskridende sykdom, kom klovnene senere til å uttrykke kunstnerens smerte.Maleriet tilhører Musée national d'histoire et d'art Luxembourg.


== Referanser ==
Voyage of Time

Voyage of Time er en amerikansk dokumentarfilm fra 2016, skrevet og regissert av Terrence Malick. Filmen utforsker fødselen og dødsfallet til det universet vi kjenner til. Malick har arbeidet med filmen i over 30 år, og Malick har selv beskrevet det som «en av mine største drømmer».Filmen ble utgitt i to formater: en IMAX-versjon på 40 minutter med Brad Pitt som forteller, og en 3mm-versjon med Cate Blanchett som forteller.Ennio Morricone komponerte musikken til dokumentarfilmen.


== Medvirkende ==
Brad Pitt som forteller (IMAX-versjonen)
Cate Blanchett som forteller (35-mm-versjonen)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Voyage of Time på Internet Movie Database 
(no) Voyage of Time hos Filmfront 
(fr) Voyage of Time på Allociné 
(nl) Voyage of Time på MovieMeter 
(en) Voyage of Time på AllMovie 
(en) Voyage of Time på Rotten Tomatoes 
(en) Voyage of Time på Metacritic
Den libyske sibylle

Den libyske sibylle var en sibylle ved navn Femonoe som ble oppfattet som en profetisk prestinne som presiderte over orakelet ved Siwaoasen i Egypts vestlige ørken. Der var det et eldgammelt Zevs-Amon-orakel (Zeus representert med Amons horn).
Mor til den libyske sibylle var etter tradisjonen Lamia, datter av Poseidon. Euripides nevner den libyske sibylle i prologen til tragedien Lamia.
Plutark har gjengitt fortellingen om at etter Aleksander den store hadde grunnlagt byen Alexandria, marsjerte han til Siwaoasen og sibyllen bekreftet at han hadde en guddommelig avstamming og var den rettmessige farao av Egypt.
Sibyller, fra det greske ordet sibylla, profetisk kvinne, var hovedsakelig et gresk fenomen, som også fikk stor prestisje i den romerske verden, importert til Italia fra greske kolonister. Det finnes også sibyller utenfor den gresk og romerske verden, men disse bør bli betraktet med skepsis. Den romerske forfatteren Marcus Terentius Varro listet opp den libyske sibylle, men Herbert William Parke betrakter henne som «kun en litterær fantasi», avledet fra Euripides.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sibyl of Libya – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Den delfiske sibylle

Den delfiske sibylle var en legendarisk skikkelse som fremsa profetier ved Apollos tempel i Delfi, på hellingene nedenfor Parnassosfjellet. Pausanias hevdet at denne sibylle var «født blant menneske og gudinne, datter av sjøuhyrer og en udødelig nymfe». Andre hevdet at hun var datter eller søster til Apollo. Atter andre mente at sibyllen opprinnelig mottok sine evner fra Gaia, som gav orakelet til Themis, som gav det til Føbe. 
Den delfiske sibylle rotes noen ganger sammen med Pythia, Apollos prestinne som profeterte ved orakelet i Delfi. De to er ikke identiske; de skal betraktes hver for seg.


== Referanser ==
Den erythraiske sibylle

Den erythraiske sibylle var knyttet til Erythrae, en by i Jonia overfor Khíos. Apollodorus av Erythrae bekrefter at den erythraiske sibylle var en av hans sambygdinger, og at hun hadde forutsagt den trojanske krig og profeterte til grekerne som rykket frem mot Ilium både at Troja ville bli ødelagt, og at Homer ville skrive løgnaktig.
Ordet akrostisk ble opprinnelig knyttet til den erythraiske sibylles profetier, som var skrevet på blader og satt sammen slik at bladenes forbokstav alltid dannet et ord.


== Litteratur ==
Lactantius: Divinae institutiones I.6.8, 14
Augustin av Hippo: De civitate dei xviii.23
Isidor av Sevilla: Etymologiae viii.8.1, 3, 4


== Eksterne lenker ==
(en) Sibyl of Erythre – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mikel Merino

Mikel Merino Zazón (født 22. juni 1996) er en spansk fotballspiller som spiller for Real Sociedad.16. februar 2016 skrev han under en kontrakt med Borussia Dortmund til 30. juni 2021.14. oktober 2016 fikk han sin første seriekamp for Borussia Dortmund mot Hertha Berlin.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mikel Merino – Olympedia 
(en) Mikel Merino – UEFA 
(en) Mikel Merino – Transfermarkt 
(en) Mikel Merino – national-football-teams.com 
(en) Mikel Merino – WorldFootball.net 
(en) Mikel Merino – Soccerbase.com 
(en) Mikel Merino – FootballDatabase.eu 
(en) Mikel Merino – Soccerway 
(en) Mikel Merino – EU-Football.info 
(de) Mikel Merino – Tysklands fotballforbund
Den samoiske sibylle

Den samioske sibylle eller samiske sibylle var en profeterende prestinne som presiderte over det apolloniske orakel nær Heras tempel på øya Samos, som var en gresk koloni. Hun hevdes å ha profetert Jesu Kristi fødsel i en stall. Den samoiske sibylle het egentlig Phemonoe, eller Phyto som nevnes av Eratosthenes.
Den hellespontinske sibylle

Den hellespontinske sibylle (latin: Sibilla hellespontica), eller den trojanske sibylle, var en profetisk prestinne (sibylle) som presiderte ved det apolloniske orakel ved Dardania.
Den hellespontinske sibylle ble født i landsbyen Marpessus nær småbyen Gergitha, i Solons og Kyros den stores tid. Marpessus var, ifølge Heraclides av Pontus, tidligere innenfor troadens grenser. Den sibyllinske samlinger ved Gergis var attribuert til den hellespontinske sibylle og ble oppbevart i Apollo-tempelet i Gergis. Derfra ble de overført til Erythrae, hvor de ble berømte.


== Eksterne lenker ==
(en) Sibyl of the Hellespont – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vinter (maleri)

Vinter (latvisk: Ziema) er et impresjonistisk maleri fra 1910 av den latviske billedkunstner Vilhelms Purvītis. 
Motivet er et snelandskap med en halvt tiliset flod som speiler klynger av trær og aftensol. 
Purvītis regnes som den største latviske maleren i det 20. århundre. Maleriet «Vinter» tilhører Latvias nasjonale kunstmuseum i Riga.


== Referanser ==
Den frygiske sibylle

Den frygiske sibylle var en profetisk prestinne (sibylle) knyttet til Frygia. Hun er mest kjent for å ha identifisert med Kassandra, Priamos' datter, kjent i Homers Iliaden.Den frygiske sibylle synes å være en dublett til (forveksling, alternativ fremstilling av) den hellespontinske sibylle.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sibyl of Phrygia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lyrikkåret 1929

Lyrikkåret 1929 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til lyrikk i 1929.


== Hendelser ==
Halldis Moren Vesaas debuterer med Harpe og dolk


== Utgitte verk ==
Arnulf Øverland kom ut med diktet «Hustavler».
Olaf Bull utgir Kjærlighet


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		


== Referanser ==
Den kimmeriske sibylle

Den kimmeriske sibylle (som egentlig het Carmentis), var den profetiske prestinnen («sibyllen») som presiderte over Apollos orakel i Cimmerium i Italia, nær Avernosjøen.
Denne sibyllen kan ha vært en parallell til den kumaeiske, ettersom adjektivet «kimmerisk» viser til prestinner som holdt til i området ved Avernosjøen. Et orakel viet til Apollo, slik som i Delfi, stod på Cumaes akropolis. En underjordisk romervei løp fra sørøst i Cumae gjennom Grillo-fjellet til Avernosjøens bredd.
Naevius nevner den kimmeriske sibyllen i sine bøker om punerkrigene, og Lucius Calpurnius Piso Frugi i sine annaler.Sibyllens sønn Evander av Pallene var i gresk mytologi en mindre guddom som ble dyrket i tilknytning til Pan. I romersk mytologi ble han sagt å ha kommet med dyrkelsen av Faunus og ha grunnlagt den årlige festen kjent som Lupercalia. I Virgils Æneiden er Evander den som utpeker for Æneas hvor Roma skulle bygges.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sibyl Cimmeria – kategori av bilder, video eller lyd på Commons