jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kaspisel

Kaspisel (Pusa caspica) er stedegen for Kaspihavet. Arten, som tilhører selfamilien (Phocidae), skiller seg fra andre selarter gjennom at den kun lever i brakkvann. Så langt er det ikke avdekket hvordan denne selen havnet i Kaspihavet, men en teori har vært at selen er etterkommer av ringsel, som tok seg dit da Kaspihavet fortsatt hadde forbindelse med havet.


== Beskrivelse ==
Kaspisel er en av de minste selartene, med en lengde på cirka 126–129 cm og vekt på omkring 86 kilo. Hannen er lengre enn hunnene, spesielt i ung alder. Skallen er svært lik Bajkalsel, som også er en nær slektning. Noen har foreslått at begge nedstammer fra ringsel, som kan ha migrert til disse farvannene for omkring 2 millioner år siden.


== Atferd ==
Kaspisel spiser i hovedsak fisk, krepsdyr og muslinger og tilbringer deler av livet i store kolonier (paringstiden) og solitært. Maten fanges i hovedsak på dyp inntil 50 m, men det er kjent at arten kan dykke mye dypere. Dykk ned mot 165–170 m har blitt registrert. Selene eter typisk 2–3 kg fisk hver dag. Arten frekventerer også elvemunningene til elvene Volga og Ural, når disse blir isfrie i sommerhalvåret.


== Fylogeni ==
Kladogrammet over viser slektskapet mellom de eksisterende artene i selfamilien.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kaspisel – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Kaspisel i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kaspisel hos Fossilworks 
(en) Kaspisel hos ITIS 
(en) Kaspisel hos NCBI 
(en) Kategori:Pusa caspica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Pusa caspica – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Pusa caspica – detaljert informasjon på Wikispecies
Åshild Kristin Stensrud Kaasa

Åshild Kristin Stensrud Kaasa (født 1974) er en norsk sanger/korist og musiker. Hun er utdannet barnehagelærer. Hun har sunget i flere TV-programmer som «The voice», «Idol» og «Skal vi danse», i de norske Grand Prix-konkurransene og NRK Supers «Lillepri». Hun er også medlem av gospelkoret Safari. Sammen med Eirik Kaasa er hun representert med en salme i Norsk salmebok 2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Åshild Kristin Stensrud Kaasa på Discogs
Flekksel

Flekksel (Phoca largha) er et sjøpattedyr som er utbredt i deler av Nordishavet og det nordlige Stillehavet. Arten tilhører selfamilien (Phocidae).


== Beskrivelse ==
Flekksel har karakteristiske flekker i pelsen, som er opphavet til det norske navnet på arten. Pelsen er sølvaktig grå og sort. Oversiden er mørkere enn undersiden. Hannene blir typisk 150–170 cm lange, og hunnene 140–160 cm. Vekten varierer mellom 65 og 115 kg, uavhengig av kjønn.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Stillehavet, fra Alaska til Russland, Korea og Japan. I nord strekker utbredelsen seg til avgrensende områder i Nordishavet. Den er nært assosiert med pakkisen.
Hvor stor populasjonen av flekksel er vet man ikke. Man vet imidlertid at flere subpopulasjoner har forsvunnet i senere år. Det har vært antydet at arten kan være spesielt utsatt for klimaendringer.


== Fylogeni ==
Kladogrammet over viser slektskapet mellom de eksisterende artene i selfamilien.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Flekksel – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Flekksel i Encyclopedia of Life 
(en) Flekksel i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Flekksel hos Fossilworks 
(en) Flekksel hos ITIS 
(en) Flekksel hos NCBI 
(en) Kategori:Phoca largha – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Phoca largha – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Phoca largha – detaljert informasjon på Wikispecies
Pekka Fredrik Lappalainen

Pekka Fredrik Lappalainen (født 1. januar 1880 i Leppävirta, død 24. februar 1913 i Kivijärvi var en finsk prest. Han var blant annet sjømannsprest i Antwerpen. Han er representert med en salme i Norsk salmebok 2013.


== Referanser ==
Harlekinsel

Harlekinsel (Histriophoca fasciata) er en art i selfamilien (Phocidae) som holder til i arktiske og subarktiske strøk av det nordlige Stillehavet, spesielt Beringhavet og Okhotskhavet. Arten er eneste art i slekten Histriophoca.


== Beskrivelse ==
Harlekinsel er mørk grå til sort i fargen, med fire brede hvite bånd rundt på kroppen. Et rundt nakken på dyret, et på hver side av kroppen som løper over skuldrene, og et rundt halepartiet. Det karakteristiske båndmønsteret er opphavet til det norske navnet på arten. Hanner har større kontrast enn hunner.
Arten blir cirka 1,6 m lang og veier typisk omkring 95 kg, og det er minimal forskjell på kjønnene hva størrelse angår.


== Atferd ==
Arten er nært tilknyttet pakkisen, der den også parer seg og føder unger. Paringstiden er i siste del av april og begynnelsen av mai. Ungene er hvite den første tiden. Harlekinsel regnes som solitær og er sjelden å finne på fast grunn. Arten dykker til 200 m på leting etter mat.


== Fylogeni ==
Kladogrammet over viser slektskapet mellom de eksisterende artene i selfamilien.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Harlekinsel – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Harlekinsel i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Harlekinsel hos Fossilworks 
(en) Harlekinsel hos ITIS 
(en) Kategori:Histriophoca fasciata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Histriophoca fasciata – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Histriophoca fasciata – detaljert informasjon på Wikispecies
Dag Aakre

Dag Aakre (født 25. juni 1956) er en norsk prest. Aakre begynte som daglig leder i Kirkelig dialogsenter i Trondheim våren 2019.  Før dette var han i en årrekke daglig leder i Kirkens bymisjon i Trondheim, og har også jobbet som gateprest i organisasjonen i mange år, blant annet i Asker. Aakre har skrevet salmen «I en kirke midt i byen» som er tatt med i Norsk salmebok 2013.


== Referanser ==
Jean-Baptiste Greuze

Jean-Baptiste Greuze (født 21. august 1725 i Tournus i departementet Saône-et-Seine i Frankrike, død 4. mars 1805 i Paris) var en fransk maler.


== Galleri ==
Jean-Baptiste Greuzes verker
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Emma Barker: Greuze and the painting of sentiment, University Press, Cambridge 2005, ISBN 0-521-55508-6.
Angelika Euchner: Untersuchung zum Werk Jean Baptiste Greuzes (1725-1805), insbesondere zu seinen Todesmotiven, Universität Dissertation, Freiburg/B. 1989.
Camille Mauclair: Greuze et son temps. A. Michel, Paris 1935.
Friedrich Sieburg: Greuze und Diderot, Manesse-Verlag, Zürich 1989, ISBN 3-7175-8148-1.
James Thompson: Jean Baptiste Greuze, MOMA, New York 1990.
Strømmen (Engerdal)

Strømmen er ei kort elv i Engerdal kommune i Innlandet. Den renner fra Vurrusjøen til Fløtningsjøen og er 760 meter lang. Det er praktisk talt ingen høydeforskjell mellom de to innsjøene. Omtrent midtveis kommer sideelva Vålåa inn fra nord. Elva har et nedbørfelt på 157,48 km² og middelvannføringen ved munningen er 2,02 m³/s.


== Referanser ==
Polymetylmetakrylat

Polymetylmetakrylat (forkortet PMMA og også kjent som akrylglass) er en gjennomsiktig termoplast ofte brukt som et lettvekts eller knuseresistent alternativ til glass.
Selv om det ikke er en type silisiumbasert glass, er substansen, som mange termoplaster, ofte teknisk sett en type glass (et ikke-krystallinsk, gjennomsiktig fast stoff), og har historisk sett ofte blitt kalt  akrylglass. Kjemisk, så er det en syntetisk polymer av metylmetakrylat. Materialet ble utviklet i 1928 i flere forskjellige laboratorier av flere kjemikere som William Chalmers, Otto Röhm og Walter Bauer og ble først brakt til markedet i 1933 av Rohm and Haas Company under varemerket Plexiglas. Det har siden blitt solgt under mange forskjellige navn, deriblant Acrylite, Lucite og Perspex.
PMMA er et rimelig alternativ til polykarbonat når ekstrem styrke ikke er påkrevd. I tillegg inneholder ikke PMMA det potensielt skadelige stoffet bisfenol-A som finnes i polykarbonat. PMMA er ofte foretrukket på grunn av de moderate egenskapene, i tillegg til at det er enkelt å behandle og prosessere. Ikke-modifisert PMMA oppfører seg sprøtt og kan knuse under belastning, spesielt ved en kollisjonskraft, og er mer sensitivt for riper enn konvensjonelt uorganisk glass. Modifisert PMMA kan oppnå høy ripe- og kollisjonsmotstand. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Polymethylmethacrylate – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Acrylic glass – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sunday

Sunday er et engelsk mannsnavn, mest brukt i Nigeria. Sunday brukes også som etternavn, og som et svært sjeldent kvinnenavn.


== Etymologi ==
Sunday er dannet av engelske Sunday, «søndag». Dette ordet har igjen opprinnelse i gammelengelske sunnandæg, dannet av sunne, «sol», og dæg, «dag».


== Utbredelse ==
Sunday er et populært mannsnavn i Nigeria, men er svært lite brukt i andre land.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Sunday og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
I USA er Sunday brukt som kvinnenavn, men svært sjeldent.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Sunday og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Sunday Bada (1969–2011), nigeriansk friidrettsutøver
Sunday Mba (født 1988), nigeriansk fotballspiller


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Sunday
(en) Think Baby Names: Sunday
Munkeseler

Munkeseler (Monachus) er en slekt i selfamilien (Phocidae) som inkluderer to nålevende og en utdødd art med seldyr. De to nålevende artene er begge i henhold til IUCNs rødliste kritisk truet av utryddelse.


== Arter ==
Phocidae (selfamilien)
Monachus (sjøelefantslekten)
M. monachus (middelhavsmunkesel), Middelhavet og det nære Atlanterhavet utenfor Gibraltarstredet
M. schauinslandi (hawaiimunkesel), stedegen for HawaiiTidligere regnet man også Neomonachus tropicalis (vestindiamunkesel) til Monachus. Denne arten har ikke vært sett siden 1952 og regnes som utdødd.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Munkeseler – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Munkeseler i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Munkeseler hos Fauna Europaea 
(en) Munkeseler hos Fossilworks 
(en) Munkeseler hos ITIS 
(en) Munkeseler hos NCBI 
(en) Kategori:Monachus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Monachus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Monachus – detaljert informasjon på Wikispecies
Alternativ stemmegivning

Alternativ stemmegivning eller Instant-runoff vote (IRV) innebærer at velgerne kan rangere alle kandidater i den rekkefølgen de ønsker at kandidatene skal velges. Når systemet med enkel overførbar stemme skal velge bare én vinner, blir det instant-runoff.

Dersom ingen kandidater er førstevalget hos et flertall av velgerne, så blir den kandidaten med færrest stemmer strøket, og andrevalget til disse velgerne legges til de gjenværende kandidatene. Har fremdeles ingen flertall stryker man den som etter denne opptellingsrunden har færrest stemmer, og slik fortsetter man til en kandidat har majoritet. 
En effekt av metoden kan være at mandatet ikke nødvendigvis går til den kandidaten som hadde flest stemmer i første opptelling. Fordelen med metoden, sammenliknet med flertallsvalg i enmannskretser, er at den gir mer informasjon om velgernes preferanser (gitt at de kan rangere alle kandidatene).
IRV er egnet for valgkretser med flere kandidater der bare en representant skal velges. «Contingent vote» er en variant der det kun er to opptellingsrunder, og der kun de to med flest stemmer i første runde blir med til neste.
Alternativ stemmegivning brukes til presidentvalget i Irland, i Australia, i de amerikanske delstatene Alaska og Maine, i noen byer i USA, Storbritannia og New Zealand.


== Se også ==
Valgsystem med to runder


== Referanser ==
Nermin

Nermin er et tyrkisk kvinnenavn som er populært i flere land på Balkanhalvøya. Navnet brukes også som mannsnavn.


== Etymologi ==
Nermin betyr «myk» på tyrkisk.


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Nermin og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Nermin og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listene er ordnet kronologisk etter fødselsår.


=== Kvinner ===
Nermin Bezmen (født 1954), tyrkisk forfatter
Nermin Al-Fiqy, egyptisk skuespiller
Nermin Kamilsoy, aserbajdsjansk menneskerettighetsforkjemper


=== Menn ===
Nermin Jamak (født 1986), bosnisk fotballspiller
Nermin Čeliković, bosnisk fotballspiller
Nermin Harambasic, norsk låtskriver
Nermin Šabić, bosnisk fotballspiller
Nermin Useni, bosnisk fotballspiller
Nermin Vazda, bosnisk fotballspiller


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Nermin
(en) Think Baby Names: Nermin
Hellige Olavs kapell

Hellige Olavs kapell er et russisk ortodoks kirkebygg på Stiklestad i Verdal kommune i Trøndelag. Kapellet er et ombygget laftet stabbur fra Folldal bygget på midten av 1700-tallet. 
Det ble innviet som ortodoks kapell av biskop Hilarion Alfeyev i 2003 i Folldal og flyttet til Stiklestad i 2013. Det ble viet på nytt 16. oktober 2014 i anledning tusenårsfeiringen for St. Olavs dåp i Rouen. Kapellet tilhører Hellige Olga russiske ortodokse menighet i Oslo.


== Kilder ==
Hellige Olavs kapell, Stiklestad nasjonale kultursenter
Russisk ortodoks på Stiklestad, NRK
Leptochristina

Leptochristina er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Små til middelsstore (7,5-12 millimeter), avlange, blanke, rødbrune oldenborrer. Oversiden er ikke påfallende hårete. Antennene er ti-leddete, de ytterste sju leddene danner en vifte av lange blader, det innerste er kortere enn de andre.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Midtøsten (Israel, Syria, Irak).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
Tanyproctini (eventuelt Pachydeminae)
Slekten Leptochristina Baraud & Branco, 1991
Leptochristina annamariae Baraud & Branco, 1991
Leptochristina pubicavula (Reitter, 1902)
Leptochristina pubimargo (Reitter, 1902)
Leptochristina variabilis (Petrovitz, 1962)


== Kilder ==
Lacroix, M.: hannetons.fr, med beskrivelse av slekten (på fransk) [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Leptochristina i Global Biodiversity Information Facility 
Leptochristina – detaljert informasjon på Wikispecies
Middelhavsmunkesel

Middelhavsmunkesel (Monachus monachus) er en av to nålevende arter i slekten munkeseler (Monachus), som hører hjemme i selfamilien (Phocidae). Arten er ifølge IUCNs rødliste kritisk truet av utryddelse. Totalbestanden teller trolig færre enn 600 dyr. Den finnes i Middelhavet og i nære strøk av Atlanterhavet utenfor Gibraltarstredet, sør til Ras Nouadhibou lengst nord i Mauritania.


== Beskrivelse ==
Middelhavsmunkesel blir omkring 2,4 m lang og veier typisk omkring 300kg (hunner) til 315kg (hanner) i snitt. Hannene har mørk brun til sort pels, mens hunnene er mer grålige i fargen. Undersiden er blek, nærmest hvit hos hannene. Pelsen er svært korthåret. Arten har kort, bred snute og relativt korte luffer med smale klør.


== Atferd ==
Middelhavsmunkeselen eter fisk (herunder ålefisker), mollusker og blekkspruter med mer. Det daglige inntaket utgjør ca. 3 kg med føde.


== Fylogeni ==
Kladogrammet over viser slektskapet mellom de eksisterende artene i selfamilien.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Middelshavsmunkesel – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Middelshavsmunkesel i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Middelshavsmunkesel hos Fauna Europaea 
(en) Middelshavsmunkesel hos Fossilworks 
(en) Middelshavsmunkesel hos ITIS 
(en) Middelshavsmunkesel hos NCBI 
(en) Kategori:Monachus monachus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Monachus monachus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Monachus monachus – detaljert informasjon på Wikispecies
Fartsgrenser i Albania

Fartsgrenser i Albania er 40 km/t innen tettbygd strøk og 80 km/t utenfor tettbygd strøk, med mindre noe annet er skiltet.Motortrafikkveier har normalt fartsgrense 90 km/t, og på motorveier er fartsgrensen normalt 110 km/t.  Fartsgrensene kan avvike fra det som er skiltet for bestemte typer kjøretøy, for eksempel tyngre kjøretøy.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kodiak Rigorous i Republics st Shqipërisë. (albansk)
Mole (saus)

Mole er en meksikansk kakaobasert saus, for anvendelse til fremfor alt kyllingretter og enchiladas. Mole lages med malt kakao, minst syv sorters chili, sesamfrø og hønsebuljong. Det finnes et utall ulike oppskrifter med hovedgruppene svart-, rød- og grønnmole. Svartmole er typisk for Oaxaca mens rødmole eller mole poblano (fra Puebla) er den mest populære i dagens Mexico.
Hawaiimunkesel

Hawaiimunkesel (Monachus schauinslandi) er en av to nålevende arter i slekten munkeseler (Monachus), som hører hjemme i selfamilien (Phocidae). Arten er ifølge IUCNs rødliste kritisk truet av utryddelse. Totalbestanden teller trolig færre enn 1 100 dyr. Arten er stedegen for Hawaii.


== Beskrivelse ==
Hannene blir omkring 2,1 m lange og veier typisk omkring 140–180 kg i snitt. Hunnene, som blir noe større, blir omkring 2,4 m lange og veier typisk omkring 180–270 kg. Pelsen er mørk stålgrå på oversiden og lysere grå i buken. Den kan variere noe i farge etter årstiden, gjennom å bli mer gråbrun til tider.


== Atferd ==
Hawaiimunkeselen eter helst beinfisker, men den kan også ernære seg av blekkspruter og krepsdyr. Det er kjent at arten leter etter mat på dybder ned mot 300 m eller mer utenfor korallrevene. Når arten ikke eter hviler den gjerne på strendene eller de vulkanske klippene ved havet.


== Fylogeni ==
Kladogrammet over viser slektskapet mellom de eksisterende artene i selfamilien.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hawaiimunkesel – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Hawaiimunkesel i Encyclopedia of Life 
(en) Hawaiimunkesel i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Hawaiimunkesel hos Fossilworks 
(en) Hawaiimunkesel hos ITIS 
(en) Kategori:Monachus schauinslandi – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Monachus schauinslandi – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Neomonachus schauinslandi – detaljert informasjon på Wikispecies
Åpne systemer (informatikk)

Et åpent system er innen informasjonsteknologien et datamaskinsystem som sørger for en kombinasjon av interoperabilitet, portabilitet og åpne standarder for programvare.
Betegnelsen ble populær tidlig på 1980-tallet for å beskrive datasystemer som hovedsakelig var basert på UNIX. Dette systemet var fritt tilgjengelig, i motsetning til de mer lukkede stormaskinene og minidatamaskinene på denne tiden.
Etterhvert som UNIX ble kommersialisert og gjenstand for patenter, opphørte også store deler av denne friheten. På 1990-tallet fikk begrepet en mer formalisert betydning, gjennom fremveksten av åpne programvarestandarder som for eksempel Single UNIX Specification og organisasjoner som Open Software Foundation og etterfølgeren The Open Group.
Andre eksempler er på åpne systemer er kommet fra Sun Microsystems: Gjennom OpenOffice.org ble kildekoden til StarOffie frigjort, prosjektet OpenSolaris var basert på det tidligere lukkede operativsystemet Solaris, og OpenSPARC har bidratt til å gjøre SPARC til et åpent og fritt prosjekt.
Antandroyanus

Antandroyanus er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor (14 millimeter), avlang oldenborre. Snuten er avrundet, antennene er ti-leddete med en fire-leddet vifte.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
Stammen Tanyproctini Erichson, 1847 (eventuelt Pachydeminae)
Slekten Antandroyanus Lacroix, 1993
Antandroyanus decorsei (Dewailly, 1950)


== Kilder ==
hannetons.fr - beskrivelse av slekten (på fransk)


== Eksterne lenker ==
(en) Antandroyanus i Global Biodiversity Information Facility 
Antandroyanus decorsei – detaljert informasjon på Wikispecies
Vezoanus

Vezoanus er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor (13 millimeter), avlang oldenborre. Forkroppen er tett hårkledt. Antennene er ti-leddete med en vifte av seks jevnlange blader. Dekkvingene har noen stive hår ved spissen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på det sørlige Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
Stammen Tanyproctini Erichson, 1847 (eventuelt Pachydeminae)
Slekten Vezoanus Lacroix, 1993
Vezoanus gruveli Lacroix, 1993


== Kilder ==
hannetons.fr - beskrivelse av slekten (på fransk)


== Eksterne lenker ==
(en) Vezoanus i Global Biodiversity Information Facility 
Vezoanus gruveli – detaljert informasjon på Wikispecies
Merinanus

Merinanus er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor (13 millimeter), oval oldenborre. Hodet er kort og bredt, "snuten" (clypeus) avrundet og fasettøynene forholdsvis store. Antennene er ti-leddete med en seks-leddet vifte. Pronotum er mye bredere enn langt med rundede sider.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på det sentrale Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
Stammen Tanyproctini Erichson, 1847 (eventuelt Pachydeminae)
Slekten Merinanus Lacroix, 1993
Merinanus oblongus Lacroix, 1993


== Kilder ==
hannetons.fr - beskrivelse av slekten (på fransk)


== Eksterne lenker ==
(en) Merinanus i Global Biodiversity Information Facility 
Merinanus oblongus – detaljert informasjon på Wikispecies
Makoanus

Makoanus er en slekt av biller med en art som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor (13-18 millimeter), nokså bred oldenborre. Forkroppen er tett kledt med lange hår. "Snuten" (clypeus) er avrundet, på oversiden med kraftig mikroskulptur. Antennene er åtte-leddete med en tre-leddet vifte.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt på Madagaskar.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
Stammen Tanyproctini Erichson, 1847 (eventuelt Pachydeminae)
Slekten Makoanus Lacroix, 1993
Makoanus lanatus Lacroix, 1993


== Kilder ==
hannetons.fr - beskrivelse av slekten (på fransk)


== Eksterne lenker ==
(en) Makoanus i Global Biodiversity Information Facility 
Makoanus lanatus – detaljert informasjon på Wikispecies