jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Telodorcus pilosipes

Telodorcus pilosipes (også kjent som Dorcus pilosipes) er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor til stor, blank, svart, nokså bred hjortebille, hannens kjever krumme med en kort, butt tann litt utenfor midten og noen mindre tenner lenger ute. Hunnen er mye mindre enn hannen, nokså tett punktert.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten lever på Ny-Guinea og Salomonøyene.


== Systematisk inndeling ==
Arten blir ofte plassert i slekten Dorcus, og noen ganger regnet som en underart av Telodorcus intermedius.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Dorcini
Slekten Telodorcus Didier, 1931
Telodorcus pilosipes (Waterhouse, 1883)


== Kilder ==
Oversikt over artene


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Bilde av en hann
Bildegalleri
(en) Dorcus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Douglas A-26 Invader

Douglas A-26 Invader var et amerikansk tomotors lett bombefly og et angrepsfly som ble utviklet under under andre verdenskrig. Det ble bygget av Douglas Aircraft og totalt 2 452 eksemplarer av A-26 ble bygget i årene 1942–1945. Mellom årene 1948 og 1965 var betegnelsen B-26 Invader, hvilket skapte forvekslinger med den tidligere Martin B-26 Marauder i forbindelse med innsatsen i Vietnamkrigen og den fikk tilbake benevningen A-26.


== Varianter ==
A-26B versjon med neseparti i metall, hvorav seks og senere åtte med Browning M2 12,7 mm, eller Colt maskingevær var installert. Totalt ble det bygget 1 355 eksemplarer ved Douglas' fabrikker i Long Beach, California og Tulsa, Oklahoma.
A-26C versjon med glassneseparti, utrustet med et Norden bombsikte for presisjonsbombing fra middels høyde. Fra begynnelsen hadde A26 to 12,7 mm Colt-Browning maskingevær installert i underdelen av skroget, senere ble disse erstattet av maskingevær under vingene. Totalt ble det  bygget 1 091 eksemplarer i Long Beach og Tulsa.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Douglas A-26 Invader
Serrognathus (Eurytrachelus) rama

Serrognathus rama (også kjent som Dorcus rama) er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor til stor (hannen 24-78 millimeter), brunsvart, kraftig bygd hjortebille, hannens kjever gjerne nokså rette, kraftige med en tann omtrent i midten. Kroppen er litt flattrykt, hannens hode er stort for å gi plass til de store kjevene, hunnen har en mer jevnbred kroppsform. Hunnen er mindre enn hannen og har fine punktrader på vingene.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i råtne trestammer, hunnene legger egg i døde trestammer med hvitråte.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på Sumatra.


== Systematisk inndeling ==
Arten blir ofte plassert i slekten Dorcus.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Dorcini
Slekten Serrognathus Motschulsky, 1861 – 28 arter
Underslekten Eurytrachelus Thomson, 1862
Serrognathus rama (Boileau, 1897)


== Kilder ==
Oversikt over artene


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Bildegalleri
(en) Dorcus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nettverkstransparens

Nettverkstransparens er en protokolls evne til å overfører data over et datanett på en måte som er transparent (usynlig) for de som bruker applikasjoner som benytter protokollen. På denne måten kan brukere av en spesiell applikasjon aksessere ikke-lokale ressurser i datanettet på samme vis som de aksesserer en lokal ressurs. Et eksempel på dette er skylagring, hvor ikke-lokale filer blir presentert som om de er tilgjengelig lokalt, og nettskyen som prosesserer den aktuelle ressurs.
Adiathetus

Adiathella er en slekt av insekter innen familien Chelisochidae som igjen hører inn under ordenen saksedyr. Navnet kommer av tangen eller saksen på bakkroppen.


== Utseende ==
Mørkt fargede saksedyr med lange, trådformede antenner. Tangen på bakkroppsspissen er kraftig. De kan kjennes på at det andre fotleddet har et utskudd på undersiden som går under det tredje leddet.


== Levevis ==
Saksedyr har bitende munndeler og lever av forskjellig organisk føde, men kan gjerne ta mindre levende byttedyr.


== Utbredelse ==
Slekten finnes i India.


== Systematisk inndeling ==
Det er usikkerhet om inndelingen spesielt når det gjelder plasseringen av slekter i forhold til underfamilier.

Orden saksedyr (Dermaptera)
Underorden Forficulina
Overfamilie Forficuloidea
Familie Chelisochidae Burr, 1907 – ca. 96 arter fordelt på 16 slekter
Slekt Adiathella Brindle, 1970
Slekt Adiathetus Burr, 1907
Adiathetus dravidius Burr, 1910
 Adiathetus glaucopterus de Bormans, 1888
Adiathetus metallicus Srivastava, 1985
Adiathetus nigrocastaneus  Burr, 1910
Adiathetus phoenix Steinmann, 1990
Adiathetus proreoides Ramamurthi, 1967
Adiathetus shelfordi Burr, 1900
Adiathetus tenebrator Kirby, WF, 1891
Slekt Euenkrates Rehn, 1927
Slekt Exypnus Burr, 1907
Slekt Gressitolabis  Brindle, 1970
Slekt Lamprophorella Mjöberg, 1924
Slekt Proreus Burr, 1907
Slekt Schizochelisoches Steinmann, 1987
Slekt Schizoproreus Steinmann, 1987
Slekt Solenosoma Burr, 1907
Underfamilie Chelisochelinae - usikker
Slekt Chelisochella Verhoeff, 1902
Slekt Kinesis Burr, 1907
Underfamilie Chelisochinae - usikker
Slekt Chelisoches Scudder, 1876
Slekt Hamaxas Burr, 1907
Underfamilie Genitalatinae - usikker
Slekt Genitalata  Kapoor, 1974


== Referanser ==


== Kilder ==
Hansen, Lars Ove. Naturhistorisk museum (UiO) og Museumsprosjektet. Norges gresshopper (Orthoptera) og andre gresshoppe-lignende insekter. https://web.archive.org/web/20091030115318/http://www.nhm.uio.no/norort/
Australian Faunal Directory, Chelisochidae


== Eksterne lenker ==
(en) Adiathetus i Global Biodiversity Information Facility 
Adiathetus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk entomologisk forening – Norsk entomologisk forening, En forening for og om Insekter.
Tegning av Chelisoches morio
Nettverkspartisjonering

Nettverkspartisjonering er en oppdeling av et datanett i relativt uavhengige subnett som har deres egen separate optimalisering, men som også kan opprettes som følge av en feil i nettverksutsyr. I begge tilfeller har subnettene en partisjonstolerant adferd. Dette betyr at selv om nettverket blir partisjonert i flere undersystemer, virker det korrekt.
For eksempel, i et datanett med flere subnett hvor nodene A og B befinner seg i et subnett, og nodene C og D befinner seg i et annet, inntreffer en partisjonering hvis svitsjingen mellom disse to subnettene feiler. I dette tilfelle kan nodene A og B ikke lenger kommunisere med C og D.
Margarita Eliza Hodge

Margarita Eliza «Lee» Hodge (født 8. februar 1899 på Sint Maarten, død 5. juni 1998 på Curaçao) var en antilliansk kunstner.
Hodge forlot i 1937 Sint Maarten for å finne arbeid på Aruba, men ble i stedet lærer på Curaçao. I tillegg til å virke som piano- og søndagsskolelærer, begynte hun å male. Motivene, som omtales som «intuitive» eller «naive», var hentet fra minner fra Sint Maarten og New York, der hun hadde bodd en ti års tid. Etter hvert kom natur og arkitektur også til i motivkretsen. Bildene ble malt på papp, tøy, møbler og fat. Hodge lagde også dukker. Hun stilte ut for første gang i 1998, i en alder av 99 år, og døde noen uker etter. Etter hennes død ble det arrangert utstillinger av hennes arbeider i Zwolle i Nederland i 1999 og på Curaçaosch Museum i Willemstad på Curaçao i 2000.


== Referanser ==
Serrognathus (Eurytrachelus) submolaris

Serrognathus submolaris (også kjent som Dorcus submolaris) er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor til stor (hannen 30-70 millimeter), svart, kraftig bygd hjortebille, dekkvingene er gjerne brunlige. Hannens kjever er gjerne nokså rette, kraftige med en tann omtrent i midten, tre-fire små tenner utenfor denne, men små hanner har kjever uten tenner. Kroppen er litt flattrykt, hannens hode er stort for å gi plass til de store kjevene, hunnen har en mer jevnbred kroppsform. Hunnen er mindre enn hannen. Hunner og små hanner har fine punktrader på vingene.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i råtne trestammer, hunnene legger egg i døde trestammer med hvitråte.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt fra Pakistan i vest til Thailand i øst.


== Systematisk inndeling ==
Arten blir ofte plassert i slekten Dorcus.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Dorcini
Slekten Serrognathus Motschulsky, 1861 – 28 arter
Underslekten Eurytrachelus Thomson, 1862
Serrognathus submolaris (Hope & Westwood, 1845)


== Kilder ==
Oversikt over artene


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Bildegalleri
(en) Dorcus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Serrognathus (Eurytrachelus) miwai

Serrognathus miwai (også kjent som Dorcus miwai) er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor til stor (hannen 26-67 millimeter), slank, blankt svart, kraftig bygd hjortebille, hannens kjever krumme, med en ganske liten tann litt innenfor midten, forøvrig uten tenner. Kroppen er litt flattrykt. Hunnen er mindre enn hannen, dekkvingene er lengdestripete hos begge kjønn.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i råtne trestammer, hunnene legger egg i døde trestammer med hvitråte.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på Taiwan.


== Systematisk inndeling ==
Arten blir ofte plassert i slekten Dorcus.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Dorcini
Slekten Serrognathus Motschulsky, 1861 – 28 arter
Underslekten Eurytrachelus Thomson, 1862
Serrognathus miwai (Benesh, 1936)


== Kilder ==
Oversikt over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Serrognathus (Eurytrachelus) miwai i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Serrognathus (Eurytrachelus) miwai hos NCBI 
Bildegalleri
(en) Dorcus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Rávdol

Rávdol (nordsamisk, historisk Ravdul) er ei elv i Båtsfjord og Vadsø kommune i Finnmark. Den er ei sideelv til Syltefjordelva og er 18,1 kilometer lang.
Elva har utspring helt vest på Skipskjølen og renner først i vestlig retning men snur etterhvert gradvis mot nord. Den løper sammen med Syltefjordelva ved Delinga, rundt fire kilometer nedstrøms fra Oarddojávri.
Hele nedbørfeltet ligger innenfor Varangerhalvøya nasjonalpark.


== Referanser ==
TETs-3

TETs-3 (russisk: ТЭЦ-3), også kjent som R. E. Klasson kraftverk, er et varmekraftverk beliggende i industribyen Elektrostal, rett øst for Moskva. Det eies og opereres av kraftselskapet Mosenergo, og har en effekt på 604 MW, og produksjon av 180 GWt elektrisitet same lokal fjernvarme tilsvarende 450 - 600 GWt avhengig av produksjonsnivå. Anlegget har varme- og dampturbin for kombinert kraftforsyning og fjernvarme. Brenselstypen er naturgass, tidligere ble det også fyrt med mazut.


== Eksterne lenker ==
TEP-3 CHP - Global Energy Observatory. Besøkt 1.oktober 2017.
TETs-17

TETs-17 (russisk: ТЭЦ-17), også kjent som Stupino kraftverk, er et subkritisk, kombinasjonssyklus varmekraftverk beliggende i småbyen Stupino nordøst for Moskva. Det eies og opereres av kraftselskapet Mosenergo, og har en effekt på 192 MW i kraftproduksjon, og 828 MWth effekt i produksjonen av fjernvarme. Prodroduksjonen kan nå helt opp i 600 GWt elektrisitet og 800 GWt lokal fjernvarme. Brenselstypen er brunkull, og sekundært naturgass.
Byggingen av kraftverket begynte omkring 1931, og første byggetrinn stod ferdig i 1936. Kraftverket har senere blitt utvidet og fornyet ved en rekke anledninger. Anlegget har 5 turbinerr på henholdsvis 20 MW, 22 MW, 25 MW, 40 MW, og 75 MW. Av generatorene er tre av typen Elektrosila.


== Eksterne lenker ==
TEP-17 CHP - Global Energy Observatory. Besøkt 1.oktober 2017.
TETs-28

TETs-28 (russisk: ТЭЦ-28), også kjent som Moskva-28 kraftverk, er et subkritisk varmekraftverk beliggende i Dimitrovskij-området (Korovino-bydelen) like innenfor ringveien og rett øst for Khimki, nordvest for Moskva. I dette industriområdet ligger også kraftverket TETs-21. Det eies og opereres av kraftselskapet Mosenergo, og har en effekt på 25 MW i kraftproduksjon, og 46,5 MWth effekt i produksjonen av fjernvarme. Produksjonen kan nå helt opp i 110 GWt elektrisitet og 250 GWt lokal fjernvarme. Brenselstypen er naturgass.
Byggingen av kraftverket begynte omkring 1990, og første byggetrinn stod ferdig i 1993.


== Eksterne lenker ==
TEP-28 CHP - Global Energy Observatory. Besøkt 1.oktober 2017.
Serrognathus (Ditomoderus) mirabilis

Serrognathus mirabilis (også kjent som Dorcus mirabilis) er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor til stor (hannen gjerne 40-50 millimeter), mørkbrun, kraftig bygd hjortebille, dekkvingene er gjerne brunlige. Hos store hanner er hode og pronotum påfallende mye bredere enn dekkvingene. Hannens kjever er gjerne nokså rette, kraftige med en tann med roten, dessuten en ganske liten tann i midten. Kroppen er litt flattrykt, hannens hode er stort for å gi plass til de store kjevene, hunnen har en mer jevnbred kroppsform. Hunnen er mindre enn hannen, med grov punktering på hodet og fine punktrader på dekkvingene.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i råtne trestammer, hunnene legger egg i døde trestammer med hvitråte.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på Sumatra og Borneo.


== Systematisk inndeling ==
Arten blir ofte plassert i slekten Dorcus.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Dorcini
Slekten Serrognathus Motschulsky, 1861 – 28 arter
Underslekten Ditomoderus Parry, 1864
Serrognathus mirabilis (Parry, 1864)


== Kilder ==
Oversikt over artene


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Bildegalleri
(en) Dorcus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Telodorcus saiga

Telodorcus saiga (også kjent som Dorcus saiga) er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor til stor (hannen 25-57 millimeter), halvmatt, rødbrun, nokså bred hjortebille, hannens kjever er lange og rette med noen få, små tenner. Hunnen er mye mindre enn hannen, nokså tett punktert.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i alle fall i Indonesia. Utstrekningen av utbredelsen synes litt uklar, den skal være registrert helt fra Thailand i vest til Ny-Guinea i øst, men det er tvilsomt om dette er korrekt.


== Systematisk inndeling ==
Arten blir ofte plassert i slekten Dorcus.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Dorcini
Slekten Telodorcus Didier, 1931
Telodorcus saiga (Olivier, 1789)
Telodorcus saiga ceramensis (Thomson, 1862)
Telodorcus saiga manzeris (Didier & Seguy, 1952)
Telodorcus saiga saiga (Olivier, 1789)


== Kilder ==
Oversikt over artene


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Bilde av en hann
Bildegalleri
(en) Dorcus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Tilfartskontroll

Tilfartskontroll er en metode for å unngå bilkø ved å begrense tilfarten av trafikk til en hovedvei. Det kan for eksempel gjøres med trafikklys på påkjøringsrampene ved at trafikklyset lyser grønt i noen sekunder med 30 sekunders mellomrom og at bare ett kjøretøy skal passere i hver grønne periode.
Andre metoder for å unngå bilkø er å sette ned fartsgrensen til 60 km/t i tider med mye trafikk, eller øke bomavgiftene i rushtiden.


== Referanser ==
Telodorcus ternatensis

Telodorcus ternatensis (også kjent som Dorcus ternatensis) er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor til stor (hannen 30-55 millimeter), halvmatt, brunsvart, nokså bred hjortebille, hannens kjever er lange og rette med noen få, små tenner, disse er ganske variable. Hunnen er mye mindre enn hannen, nokså tett og grovt punktert.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på Molukkene.


== Systematisk inndeling ==
Arten blir ofte plassert i slekten Dorcus.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Dorcini
Slekten Telodorcus Didier, 1931
Telodorcus ternatensis (Thomson, 1862)


== Kilder ==
Oversikt over artene


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Bilde av en hann
Bildegalleri
(en) Dorcus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Telodorcus townesi

Telodorcus townesi (også kjent som Dorcus townesi) er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor til stor (hannen 30-62 millimeter), avlang, halvmatt, brunsvart hjortebille, hannens kjever er lange og rette med en kort tann i den indre delen og en bred tann i den ytre. Hunnen er mye mindre enn hannen, nokså tett og grovt punktert på sidene, i midten ganske blank.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på Filippinene (Negros og Panay).


== Systematisk inndeling ==
Arten blir ofte plassert i slekten Dorcus.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Dorcini
Slekten Telodorcus Didier, 1931
Telodorcus townesi (De Lisle, 1972)


== Kilder ==
Oversikt over artene


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Bilde av en hann
Bildegalleri
(en) Dorcus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Telodorcus detanii

Telodorcus detanii (også kjent som Dorcus detanii) er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor til stor (hannen 27-54 millimeter), blank, brunsvart, nokså bred hjortebille, hannens kjever krumme med en kort, butt tann i den indre delen og en mindre tann i den ytre.  Hunnen er mye mindre enn hannen.


== Utbredelse ==
Arten lever på Sulawesi og Molukkene.


== Systematisk inndeling ==
Arten blir ofte plassert i slekten Dorcus.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Dorcini
Slekten Telodorcus Didier, 1931
Telodorcus detanii (Mizunuma, 1994)


== Kilder ==
Oversikt over artene


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Bilde av en hann
Bildegalleri
(en) Dorcus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hemisodorcus arrowi

Hemisodorcus arrowi (også kjent som Dorcus arrowi) er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor til stor (hannen 37-69 millimeter), blank, svart, nokså slank hjortebille med brunrøde dekkvinger, hannens kjever lange og slanke, krumme, i den ytre delen med én stor, skarp tann og én eller to mindre tenner. Hunnen er mye mindre enn hannen, men farget som den.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten lever i det nordlige India, Myanmar, Thailand og det sørlige Kina.


== Systematisk inndeling ==
Arten blir ofte plassert i slekten Dorcus.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Dorcini
Slekten Hemisodorcus Thomson, 1862
Underslekten Nipponodorcus Nomura & Kurosawa, 1960
Hemisodorcus arrowi (Boileau, 1911)
Hemisodorcus arrowi arrowi (Boileau, 1911)
Hemisodorcus arrowi lieni Maeda, 2012


== Kilder ==
Oversikt over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Hemisodorcus arrowi i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Hemisodorcus arrowi – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bilde av en hann
Bildegalleri
(en) Dorcus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hemisodorcus derelictus

Hemisodorcus derelictus (også kjent som Dorcus derelictus) er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor(hannen 30-38 millimeter), blank, brunsvart, nokså slank hjortebille, hannens kjever er ganske lite forstørrede, trekantede og spisse. Hunnen er mindre enn hannen, men farget som den. Den har to spisse knøler i pannen. Hos begge kjønn er hodet tett og kraftig punktert.


== Levevis ==


== Utbredelse ==
Arten lever i India, Nepal og Bhutan.


== Systematisk inndeling ==
Arten blir ofte plassert i slekten Dorcus.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Dorcini
Slekten Hemisodorcus Thomson, 1862
Underslekten Durelius Houlbert, 1915
Hemisodorcus derelictus (Parry, 1862)


== Kilder ==
Oversikt over artene


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Bilde av en hann
Bildegalleri
(en) Dorcus – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Avtovo kraftverk

Avtovo kraftverk (russisk: ТЭЦ-28), også kjent som Avtovskaja-15, er et subkritisk varmekraftverk beliggende i Avtovo-området  sør i St. Petersburg. Det eies og opereres av kraftselskapet TGK-1, og har en effekt på 321 MW i kraftproduksjon, og 1.833 MWth effekt i produksjonen av fjernvarme. Produksjonen kan nå helt opp i 1.470 GWt elektrisitet årlig, og tilsvarende 1.849 Gcal/t lokal fjernvarme. Brenselstypen er naturgass, og subsidiært mazut.
Byggingen av kraftverket begynte omkring 1953, og første byggetrinn stod ferdig i desember 1956 med fyring av kull, men ble senere omstilt til gassfyring. Anlegget har 7 turbiner. Turbin 2 ble fornyet i 2008, og Turbin 3 i år 2000.
Kraftverket forsyner sentrumsområdene av St. Petersburg med elektrisk kraft og fjernvarme.


== Eksterne lenker ==
Mosjnosti TGK-1 vyrosli na 12% za god - DP.ru, 13. februar 2008. Besøkt 1.oktober 2017.
UnixWare NonStop Clusters

Unixware NonStop Clusters (NSC) var en tilleggspakke for Santa Cruz Operation UnixWare. Programmet sørget for feiltolerante Single system image dataklynger av maskiner som kjørte UnixWare. NSC var en av de første kommersielt tilgjengelige høytilgjengelige regneklyngeløsninger for kompatibel maskinvare. Programvaren har sin opprinnelse i det distribuerte operativsystemet LOCUS 845.


== Referanser ==
Adlerskaja kraftverk

Adlerskaja kraftverk (russisk: Адлерская ТЭС, russisk for Adler) er et varmekraftverk sørøst for Sotsji i Russland, like ved grensen til Abkhasia i Georgia. 
Kraftverket eies og opereres av et regionalt kraftselskap kalt OGK-2, og har en produksjonskapasitet på 360 MW. Det produserer også fjernvarme med opp til 227 Gcal/t effekt. Brenselstype er naturgass.
Byggingen av kraftverket begynte i september 2009, og første byggetrinn stod ferdig i januar 2013.


== Se også ==
Liste over verdens største olje- og gasskraftverk


== Eksterne lenker ==