jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Oddvar Schjølberg

Oddvar Schjølberg (født 5. juli 1948 i Larvik) er en norsk forfatter og journalist som nå er bosatt i Helgeroa. Han tok grafisk utdannelse i 1966 og jobbet flere år i et trykkeri. Her var han med på å «brekke om» bøker, og se det ferdige trykte resultat. Parallelt med jobben på trykkeriet startet han med å levere noen reportasjer og bilder i lokalavisen Østlands-Posten, og fra 1972 ble det et mer håndfast engasjement i arbeideravisen Nybrott. Han rakk også å ha en fast stilling i 13 år som ambulansesjåfør i Vestfold fylke, med tjenestested Sandefjord. Da en reumatisk sykdom satte en stopper for den jobben, begynte han som reiseleder blant annet på turer til Spania. Da nærradioene gjorde sitt inntog i Norge ble han engasjert på frivillig basis, og endte opp som redaktør på Radio Sentrum i Larvik. Som aktiv programleder laget han flere hundre intervjuer med forskjellige personer. Blant annet med krigsseileren Gunnar Knudsen. Dette resulterte i Oddvar Schjølbergs første bok i 2005. Fra 2000 til 2006 var Oddvar Schjølberg ansatt i administrasjonen i Aktive Fredsreiser. I den forbindelse flyttet han og kona – Gerd Solveig – til Risør. I 2011 flyttet han tilbake til barndomsbyen Larvik. Deretter var de bosatt noen år i Spania (Rojales) før de flyttet til Helgeroa våren 2019
Han debuterte som forfatter hos Lunde forlag med boka Krigsseiler og tidsvitne i 2005. Senere har det blitt en rekke bøker, de fleste med krigen som bakteppe.


== Bibliografi ==
2005: Krigsseiler og tidsvitne Boken kom i ny og revidert utgave hos Aktiv Fredsforlag i 2009.
2005: Jeg overlevde Auschwitz Ny og utvidet bok med nye dokumenter utgitt 2009.
2007: Angitt av mamma Ny og utvidet utgave med nye dokumenter utgitt 2013
2007: Reddet fra ilden
2007: Det kom en telefon
2008: Fars fotspor i Hitlers leirer
2008: Eplekarten i Ravensbrück
2008: Med bibel og moped i Paraguays jungel
2009: Fredens havn
2010: Med håp for Haiti
2010: Utenfor porten"
2012: Tro mot sin visjon - Historien om Else og Leif Heimstad"
2013: Lys og Mørke
2013: Krigsseileren fra Stallogargo
2014: En krigsseilers loggbok
2014: Krigsseilernes evige krig
2015: Krigsseilernes barn
2016  Fra sanatorium til Fredssenter
2017  På grunn og til tross for - Historien om min reise fra to diktaturer til kamp for menneskets verdighet
2018  20 år med Aktive Fredsreiser
2018 Angezeigt von Mama - Die Geschichte einer Denunziation
2020 Krigsseilerens familie


== Eksterne lenker ==
Oddvar Schjølbergs hjemmeside
Forfatterside hos Aktive Fredsforlag
Liv Forlags forfatterside
1814 – Spillet om Danmark og Norge

1814 – Spillet om Danmark og Norge var en temporær utstilling i anledning grunnlovsjubileet i Norge i 2014. Utstillingen var et samarbeidsprosjekt mellom Norsk Folkemuseum og Det Nationalhistoriske Museum på Frederiksborg Slot i Danmark. 
Utstillingen besto av gjenstander og kunstverk med tilknytning til begivenhetene før, under og etter 1814. Den var ment å kaste lys over de 400 årene Norge var i union med Danmark og hvilke konsekvenser storpolitikken fikk for Nordens befolkning. En sentral aktør i 1814 var Christian Frederik, noe det også ble lagt vekt på i utstillingen.
1814 – Spillet om Danmark og Norge åpnet på Norsk Folkemuseum 14. januar 2014 og ble vist frem til 31. juli. Fra 1. august 2014 og ut året ble den vist ved Det Nationalhistoriske Museum.
Det faglige ansvaret for utstillingen var ved Monica Mørch.


== Kilder ==
1814 – Spillet om Danmark og Norge fra Norsk Folkemuseum
«Arrangementskalender», Grunnlovsmagasinet side 40


== Eksterne lenker ==
(en) 1814 – Spillet om Danmark og Norge – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hverdag (andre betydninger)

Hverdag kan vise til:

Et norsk forlag, se Hverdag (forlag)
Et tidligere norsk tidsskrift, se Hverdag (tidsskrift)
Lady

For sangen av Lionel Richie, se Lady (Lionel Richies sang)Lady er et engelsk ord for dame, husfrue, herskerinne, og et kvinnelig motstykke til en lord. Lady kan også være det kvinnelige motstykke til gentleman, herre. 
Lady brukes også som adelig kvinnetittel i Storbritannia, tilsvarende lord for menn. Det brukes av hustruer av baroner, baronetter og riddere, samt at hertugers, markiers og jarlers døtre. Jomfru Maria omtales ofte som Our Lady, «Vår Frue».
Ladylike betyr «stilig» eller «verdig».
Hilda Sachs

Hilda Gustafva Sachs (født 13. mars 1857 i Norrköping, død 26. februar 1935) var en svensk journalist, forfatter og oversetter.
Hilda Sachs, som var datter av handelsmann Johan Gustaf Engström og Gustafva Augusta Gustafsson i Norrköping, arbeidet en tid som guvernante, før hun fra 1878 til 1881 studerte ved Högre lärarinneseminariet i Stockholm. Sachs giftet seg i 1886 med den jødiske blomsterhandleren Carl Fredrik Sachs (1860-1893).
Sachs, som umiddelbart etter utdannelsen arbeidet som lærer, ble journalist etter sin ektemanns død i 1893, og korresponderte for aviser som Dagens Nyheter (DN), Nya Dagligt Allehanda (NDA), Svenska Dagbladet (SvD) og Stockholmsbladet fra 1895 til 1920. Hun var utenrikskorrespondent for DN fra 1895 til 1898, NDA 1897 og 1898, samt i Roma for SvD fra 1908 til 1910.
Sachs var, som første kvinne, delegat for NDA ved journalistkongressen i Roma i 1899. Hun ble 1902 en av grunnleggerne av Landsföreningen för kvinnans politiska rösträtt da organisasjonen ble stiftet i 1902, og satt i dens styre fra 1912 til 1921. Hun var også styremedlem i Kvinnornas diskussionsklubb fra 1910 til 1912, og satt i arbeidsutvalget i Svenska Kvinnors Medborgarförbund fra 1921 til 1935.
Forfatter Ellinor Melander beskriver Hilda Sachs som «en av sin tids mest radikale pionerer innen kvinnebevegelsen».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Hilda G Sachs», artikkel om Hilda Sachs i Svensk Biografiskt Lexikon av Ellinor Melander (bind 31, s. 206; 2000-2002). Gjengitt på riksarkivet.se sine hjemmesider (sv)
Cupido (tidsskrift)

Cupido, egentlig Cupido - bladet for kåthet og glede, dansk: Cupido - Det erotiske magasin, er et  erotisk tidsskrift, beregnet på kvinner og menn, som blir utgitt månedlig i Norge og Danmark av forlaget Hverdag. Bladet ble opprinnelig startet som det sosialpolitiske tidsskriftet Hverdag, som ble utgitt for første gang i 1976. I mai 1984 ble magasinet utgitt for første gang med det nye navnet, Cupido - bladet for kåthet og glede, med Terje Gammelsrud som redaktør. Utgaven, med et førsteopplag på 30 000, ble, ifølge bladet selv, solgt ut på to uker. I 1989 ble Cupido for første gang også utgitt i Danmark med navnet Cupido - Det erotiske magasin.Innholdet i Cupido har blitt beskrevet som «intellektualisert pornografi» sannsynligvis med «de sterkeste pornofotografiene noensinne plassert på trykk her i landet», men som har en så stor «kulturhistorisk interesse at det pornografiske innholdet glemmes». Tidsskriftet tilbyr sine lesere en postordreservice med salg av erotiske filmer, bøker og leketøy. Gjennom Cupido Club tilbys også en kontakttjeneste for medlemmer. I 1998 kom Cupido på Internett. Ifølge markedsundersøkelser har Cupido rundt 66 000 lesere (2008).I 2009 ble Cupidos 25-årsjubileum markert med utstillingen Fantastisk ekte på Fotografiens Hus, hvor det ble presentert 500 fotografier fra bladets historie.


== Redaktører ==
1984 > : Terje Gammelsrud


== Opplag ==
2013: 10 000


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Caro Dahl

Caroline Lucia Maria (Caro) Dahl (født 17. oktober 1890 i Istanbul, Tyrkia, død 21. januar 1979 i Oslo) var en norsk tennisutøver med seksten norske mesterskap og OL-deltakelse. Hun representerte Oslo Tennisklub og mottok Norges Tennisforbund sitt gullmerke. Dahl var datter av Joachim Peter som drev forretning i Konstantinopel og Silvie Pessi (1863–1929). Hun var oppvokst i sveitsiske Zürich og ble i 1913 gift med den senere direktør i Myrens Verksted, han Knud Dahl (1891–1983) som var student i Zürich, uteksaminert 1913, og senere ble president og æresmedlem i Norges Tennisforbund.  Caro Dahl deltok så tidlig som 1915 i World Hard Courts i Paris, det som senere ble French Open. I tiden 1915 til 1917 bodde de i USA, hvorpå de etablerte seg i Kristiania. Deres sønn Knud Dahl jr. var også aktiv innen tennis.


== Resultater ==


=== Norgesmesterskapet ===
Utendørs:
Seier damer single: 1919 og 1920 og 1923, 1924 og 1925.
Seier mixed double: 1926 med Per Mørch Hansson
Innendørs: Seier damer single i 1927.


=== OL-deltakelser ===
Norge under Sommer-OL 1920 i Antwerpen:  Nr. 9 i damer, single
Norge under Sommer-OL 1924 i Paris: Nr. 17 i damer single og nr. 9 i mixed double med Conrad Langaard (tennisspiller)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Caro Dahl – Olympedia 
(en) Caro Dahl – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Michael Skjelderup Hansson

Michael Skjelderup Hansson (født 16. september 1839 i Kristiansand, død 9. juli 1922 i Kristiania) var en norsk jurist og forretningsmann som i tredve år ledet Storebrand, et forsikringsselskap.Etter examen artium 1857 og cand.jur. 1862 fra Det Kongelige Frederiks Universitet i Kristiania ble han høyesterettsadvokat i samme by samme året som han giftet seg, altså i 1866. Fra 1867 til 1878 drev han praktisk i Ebbell og Hansson sammen med sin svoger, han Joachim Ebbell (1835–1877) fra Grimstad.  Mest kjent var han som administrerende direktør for brannforsikrings-selskapet Storebrand (etablert 1847) og livsforsikrings-selskapet Idun (etablert 1861), der han regjerte mellom 1878 og 1918. Han hadde i 1876 stått i spissen for å få etablert Den Norske Brand-Tarifforening som han senere var formann i. Etter flere bybranner fikk han rundt århundreskiftet Norges Brannkasse til å favorisere murhus. Fra 1900 til 1916 var han formann i Den norske Forsikringsforening. For alt dette fikk han to St. Olavs Orden og den svenske  Vasaordenen.
Han var sønn av sorenskriver Christian Rasmus Hansson (1807–1872) og Harriet Marie Mørch (1816–1903) og bror av Olaf Mørch Hansson. I 1866 giftet han seg med Julie Caroline Cathrine Lasson (1842–1922), datter av høyesterettsjustitiarius Peder Carl Lasson. Sønnen Michael Hansson (jurist) (1875–1944) fikk flere kjente etterkommere.

Se også Hansson (slekt fra Trondheim)


== Referanser ==
Gunnbjørg

Gunnbjørg er et norsk og færøysk kvinnenavn med norrøn opprinnelse. Den svenske formen Gunborg er mer mest utbredt. Gunnbjørg har norsk navnedag 3. mars.


== Etymologi ==
Gunnbjørg har opprinnelse i det norrøne navnet Gunnbiǫrg, som er dannet av leddene gunnr, «kamp», og bjǫrg, «hjelp, befrielse». Den andre leddet kan også være dannet av bjarga, «hjelpe, redde».


== Utbredelse ==
Den norrøne formen Gunnbiǫrg er kjent brukt i Norge fra 1336.Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Gunnbjørg og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Gunnbjørg Hjeltnes (f. 1970), norsk revmatolog
Gunnbjørg Gunnarsdottir (f. 1986), norsk filmskaper
Gunnbjørg Hage, norsk filmregissør


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Gunnbjørg
(en) Think Baby Names: Gunnbjørg
Keizer

Keizer (IPA: [ˈkaɪzər]) er en by i den amerikanske delstaten Oregon. Keizer ligger i Marion County i det nordvestlige Oregon, og er en forstad til Salem i sør. Keizer hadde 36 478 innbyggere ved folketellingen i 2010.Byen ble grunnlagt ved bredden av elven Willamette, og den opprinnelige bebyggelsen ble rammet av oversvømmelser i 1860- og 1940-årene. Byen Salem har flere ganger forsøkt å inkorporere Keizer, som etter folkeavstemning i 1982 ble gitt bystatus.
Ved folketellingen i 2010 var innbyggerne i Keizer overveiende av europeisk (82,5 %) og latinamerikansk (18,4 %) herkomst. I perioden 2006–2010 var flesteparten av byens innbyggere sysselsatt innen offentlig tjenesteyting og administrasjon, varehandel og industriproduksjon. I samme periode levde i snitt 12 % av husholdningene og 14,4 % av befolkningen under fattigdomsgrensen.


== Kjente personer fra Keizer ==
Deen Castronovo (1965–), trommeslager
Charles L. McNary (1874–1944), politiker


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Keizer, Oregon – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Anne Wichstrøm

Anne Grethe Wichstrøm (født 9. september 1941) er en norsk kunsthistoriker, forfatter og professor ved Institutt for filosofi, ide- og kunsthistorie og klassiske språk ved Det humanistiske fakultet,  Universitetet i Oslo.Wichstrøm har en mag.art. fra 1970. Hun var deretter vitenskapelig assistent ved Universitetets Oldsaksamling og Historisk Museum i Bergen fra 1971 til 1977 og forskningsstipendiat ved Norges almenvitenskapelige forskningsråd i årene 1979 til 1982. Hun arbeidet som konservator ved Oslo Bymuseum fra 1982 til 1992 og ble professor ved Universitetet i Oslo i 1995.I sin forskning har hun særlig viet seg til kjønnsperspektivet i norsk kunsthistorie og har utgitt en rekke vitenskapelige artikler og bøker om kvinnelige norske kunstnere, sistnevnte gjerne i popularisert form.
I 1997 motto hun Brageprisen i kategorien faglitteratur/sakprosa for boken Kvinneliv, kunstnerliv : kvinnelige malere i Norge før 1900.
 Hun ble nominert til samme pris for Asta Nørregaard – en livshistorie i 2011.


== Bibliografi – utvalg ==
1970 – Tresfjordantemensalet : et norsk tavlemaleri fra 1300-årene og dets stilling i samtidens kunst (avhandling mag.art.)
1988 – Oda Krohg : et kunstnerliv
1997 – Kvinneliv, kunstnerliv : kvinnelige malere i Norge før 1900
2011 – Asta Nørregaard – en livshistorie


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(no) Publikasjoner av Anne Wichstrøm i BIBSYS
(no) Digitalt tilgjengelig innhold hos Nasjonalbiblioteket: bøker av Anne Wichstrøm

(no) Publikasjoner av Anne Wichstrøm i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Knud Dahl

Knud Dahl (født 20. januar 1823 i Nord-Fron, Oppland, død 21. mai 1894 i Kristiania) var en norsk forretningsmann som grunnla Myrens Verksted.Han var døpt Knud Hanssen Dahlen og var sønn av gårdbruker Hans Hansen Quærndalen (gården heter i dag Kverndalen) og Randi Nielsdatter. Faren døde i 1826 og selv flyttet Knud til Christiania og fikk jobb hos Grüners mølle på Nedre Foss, eid av etterkommerne av Friedrich Grüner. Han gikk inn i brødrene Jens og Andreas Jensen sitt nye maskinverksted i 1848 og i 1850 giftet han seg med deres søster, Pernille Marie Jensen (1819–1899). De var kommet fra Kongsberg. Verkstedet ble i 1851 til Myrens Verksted og Knud ble medeier i 1855, og etterhvert ble det kalt J. & A. Jensen og Dahl – Myrens Mekaniske Verksted, ført under navnet «Jajod». Sønnen Knud Dahl (1862–1939) ble også direktør, i likhet med dennes sønn Knud Dahl (1891–1983).


== Referanser ==
Uffe Thrugotsen

Uffe Thrugotsen (død 15. eller 16. desember 1252) var erkebiskop i Lund erkebispedømme i perioden 1228–1252.
Da han i 1228 ble valgt til erkebiskop, var han trolig kannik i Lund. Han var mere nidkjær i sine kirkelige krav enn forgjengerne Peder Saxesen og Anders Sunesen, og han forsøkte – støttet av en pavelig legat – å gjennomtvinge kravet om sølibat for prester. De skånske prestene gjorde motstand, men måtte omsider innordne seg etter reglene.   


== Konflikt mellom konge og kirke ==
Valdemar Seier lot Thrugotsen krone den valgte etterfølger Erik Plogpenning. Det lyktes erkebiskopen å få levert tilbake den største del av Bornholm og annet gods, som tidligere var blitt tatt fra Lund erkebispedømme. Da kong Valdemar gjenerobret Estland, måtte Thrugotsen dog finne seg i, at kongen utnevnte en egen biskop i Tallinn. Det var ellers konstant strid mellom kongen og erkebiskopen omkring de kirkelige embeter. Stridighetene fortsatte under kong Erik, og han medvirket sogar i skåningenes opprør over den i 1249 innførte plogskatten. I 1250 kronet han kong Abel, men konflikten mellom konge og kirke fortsatte også her.     
Thrugotsen styrket Lund domkirke ved hjelp av store donasjoner. Han medvirket også til å grunnlegge fransiskanerklostre i Roskilde og Lund, samt til et sortebrødrekloster i Åhus. Han ble etterfulgt av Jakob Erlandsen.


== Referanser ==
Ådne Kverneland

Ådne Kverneland (født 27. september 1949 i Stavanger) er en norsk siviløkonom, forretningsmann og kunstsamler som siden 1987 er administrerende direktør i Brødrene Kverneland AS.


== Utdannelse og karriere i næringslivet ==
Ådne Kverneland er utdannet siviløkonom fra Handelshøyskolen BI i 1975.  Fra 1979 til 1981 var han studiesjef og assisterende rektor (direktør ifølge Dagens Næringsliv) ved Handelshøyskolen BI. Fra 1981 til 1987  arbeidet han som forsker (påbegynt doktorgrad) og foreleser ved Handelshøyskolen i Stockholm (Institutet for Internasjonelt Foretagende, IIB).
Kverneland har siden 1987 vært administrerende direktør i Brødrene Kverneland AS, som inkluderer Kverneland Bil AS, Brødrene Kverneland Eiendom AS og Kverneland Investering AS. Han eier selskapene sammen med sin sønn Gard Ådne Aure Kverneland.Kverneland var styremedlem i Media Norge, senere Schibsted Norge AS, fra 2009 til 2017. Han har hatt flere styreverv innen media. Fra 2002 til 2009 var han styreleder i Stavanger Aftenblad. Han har også vært styremedlem i Rogaland Kunstmuseum. Han var styreleder i Stavanger Kunstforening 1998-1999. Han er utnevnt til Årets Bilforhandler av Motorbransjen, mottok i 2009  og ble høsten 2016 kåret til regionvinner i  EYs «Entrepreneur of the Year». Etter flere år som styremedlem ble han april 2017 valgt til styreleder i Næringsforeningen i Stavangerregionen.


== Publikasjoner ==
Informasjonssystemet og økonomisk styring, working paper, BI, 1977.
Hedlund, G., & Kverneland, Å. (1983): «Are establishments and growth strategies for foreign markets changing?: The case of Swedish investment in Japan.» Stockholm School of Economics.
«Japan's Industry Structure - Barriers to Global Competition», i Strategies in Global Competition, redigert av Neil Hood og Jan-Erik Vahlne. Routledge, 1988.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Proff.no: Kvernelands roller i næringslivet
Peder Saxesen

Peder Saxesen (død 10. juli 1228) var erkebiskop i Lund domkirke fra 1223–1228.
Peder Saxesen hørte formentlig til slekten Uldsax. Han var domprost i Lund da han i 1223 ble valgt til erkebiskop etter forgjengeren Anders Sunesen, som hadde trukket seg tilbake til godset Ivøhus pga. sykdom. Valget var dog ikke foregått etter forskriftene, så paven erklærte først valget for ugyldig, men utså allikevel Saxesen til erkebiskop i januar 1224.  
Saxesen deltok ikke direkte i de møter som ble holdt med greve Henrik av Schwerin for å få frigitt Valdemar Seier og hans sønn fra det tyske fangenskap. Ifølge dokumenter som ble sendt til Vatikanet, medvirket han dog på annet vis.Sammen med biskopen av Skara, ble han beskikket til å undersøke muligheten for kroning av den norske konge Håkon Håkonsson, men Håkon protesterte og da Saxesen døde i 1228, gikk saken over til norske prelater. Han ble etterfulgt i sitt embete av Uffe Thrugotsen. 


== Referanser ==
Drikkepenger

Drikkepenger, (kommer via dansk fra tysk Trinkgeld, som kommer fra latin bibalia) gjerne forkortet driks (fra svensk dricks, forkortelse for drickspenningar), er ekstra betaling for en ytt tjeneste, eksempelvis til en servitør, sjåfør eller tjener.
Drikkepenger betyr i egentlig forstand penger til å drikke for. Alminneligvis menes en pengegave til en person i en underordnet stilling som belønning eller godtgjørelse for utvist tjeneste eller et arbeide som ikke betales med avtalt lønn, eller som tillegg til det bestemte vederlag.
Drikkepenger er en gammel tradisjon som har sitt opphav i at den som hadde fått en tjeneste utført av noen som var fattigere gav en slant til den som hadde gjort jobben, slik at personen skulle kunne drikke en skål til ære (eller ønsket om god helse) for den som var blitt betjent.I restauranter pleier drikkepengene å gis i form av mynt eller sedler på bordet etter at regningen er betalt og eventuelle vekslepenger mottatt. Alternativt kan en ofte betale drikkepenger med betalings- eller kredittkort, da angis summen i et særskilt felt på kvitteringen.I Danmark har drikkepenger siden 2. oktober 1969 vært en integrert del av regningen på hoteller, restauranter, barer, kafeer, drosjer og så videre. Der er ikke noe lovgrunnlag omkring betaling av drikkepenger. Det nærmeste en kan komme er markedsføringsloven, som påbyr næringsdrivende å skilte med deres priser inklusive moms og avgifter, eksempelvis service. Drikkepenger anføres således som «service» og er innregnet med 15 prosent av prisen. Internt i firmaet må man så ha avtaler om fordelingen av pengene. Mottakeren av drikkepenger (utover de 15 prosent service) skal i Danmark selv oppgi inntekten til skattemyndighetene som ekstrainntjening. 
I mange land utgjør drikkepenger hovedparten av det de ansatte i turistindustrien skal leve av. Det inkluderer USA og Canada. Der forventes man gi drikkepenger, ellers har man ikke betalt riktig.


== Se også ==
Provisjon


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Skat.dk – Den juridiske vejledning 2013-2. C.A.3.3.2 Drikkepenge
DRC - Danmarks Restauranter og Cafeer – Om drikkepenge
Ordbog over det danske sprog – Opslaget Drikkepenge
Conrad Langaard (tennisspiller)

Conrad Langaard (født 6. august 1890, død 24. desember 1950) var en norsk tobakksfabrikant og tennisutøver som representerte Oslo Tennisklub og var med i tre olympiske leker. En dyktig pistolskytter var han også.


== Liv og virke ==
Han var sønn av fabrikkeier og generalkonsul Rasmus Agerup Langaard (1860–1908) og Laura Nannestad Holmboe (født 1869). Faren drev tobakksfabrikken som farfaren Conrad Langaard (1823–1897) hadde fått i gang. Da faren døde i 1908 var arvingen Conrad Langaard bare 18 år, så hans formelle overtagelse av tobakksbedriften måtte vente til han blev myndig i 1911.Etter norske fohold var fabrikken han overtok en stor bedrift. I 1913 arbeidet 630 funksjonærer og arbeidere i firmaet. 
Han drev virksomheten i 42 år til sin død i 1950, da hans sønn, Rasmus Langaard (født 1925), overtok.Conrad Langaard giftet seg i 1924 med Andrea Margrethe Langaard. Hun var Vidkun Quislings kusine, og hadde et tett forhold til NS-lederen, både familiært og politisk.  «Konken» - som hun ble kalt - var relativt ivrig NS, og Cappelen var blant de kapitalsterke som anonymt bidro til Quislings politiske framstøt i 1930-årene. To av ekteparets sønner ble frontkjempere, én falt.


=== Norgesmesterskapet ===
(han hadde flere)


=== OL-deltakelser ===
Norge under Sommer-OL 1912 i Stockholm: Nr. 31 i herresingle, nr. 5 i mixed double med Molla Bjurstedt Mallory (1884–1959) og nr. 9 i herredouble
Norge under Sommer-OL 1920 i Antwerpen:  Nr. 32 i herresingle og nr. 5 i herredouble med Richard Peterson (1884–1967)
Norge under Sommer-OL 1924 i Paris: Nr. 61 i herresingle,  nr. 9 i mixed double med Caro Dahl og nr. 16 i herredouble med Jack Nielsen (1896–1981)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Conrad Langaard – Olympedia 
(en) Conrad Langaard – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Golinca

Golinca er en gruppe (slekt) av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene har larver i død ved eller humus, de voksne finnes ofte på blomster.


== Utseende ==
Nokså store (opptil 40 millimeter), langbeinte, svarte gullbasser, ofte med lyse tegninger. Pronotum er svart, tett punktert, med en rund grop på hver side i den bakre delen, dekkvingene er svarte med små, gulaktige flekker. Hannen har hodet trukket ut til to fremoverrettede horn som er tverre i spissen.


== Levevis ==
Larvene lever i morkent treverk eller hule trær, utviklingen tar gjerne flere år. De voksne billene besøker ofte blomster.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien Trichiinae Fleming, 1821
Stammen Incaini Burmeister, 1842
Slekten Golinca Thomson, 1878
Golinca bifrons (Olivier, 1789)
Golinca davisi (Waterhouse, 1877)
Golinca ishiharai Nagai, 1994
Golinca trevisani Valois & Silva, 2015


== Eksterne lenker ==
Bilde av Golinca bifrons, hann
Bilde av Golinca bifrons, hunn
Bilde av Golinca davisi, hann
(en) Golinca i Encyclopedia of Life 
(en) Golinca i Global Biodiversity Information Facility 
Golinca – detaljert informasjon på Wikispecies