jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Smørstett

Smørstett er et serveringsfat for smør. Smørstetter er laget av tre og har et rundt fat på en skåret eller dreid stett. Midt i fatet står det en spiss tapp til feste for smøret. Tilsvarende stettefat uten en slik tapp kan også ha vært brukt til smør, men også til ost og annen mat.


== Se også ==
Staup


== Litteratur ==
Østby, Jon Birger (1984): Nomenklatur for melkestell. Med tegninger av Torill Sand. Oslo.


== Eksterne lenker ==
Se smørstetter i DigitaltMuseum
Stettefat

Stettefat er et fat til servering av kaker, ost, smør eller annen mat. Betegnelsen er brukt om alle fat med stett eller føtter. De kan være laget av tre, glass, keramikk eller metall.


== Se også ==
Staup
Smørstett


== Litteratur ==
Østby, Jon Birger (1984): Nomenklatur for melkestell. Med tegninger av Torill Sand. Oslo.


== Eksterne lenker ==
Se stettefat i DigitaltMuseum
Ørnulv Vorren

Ørnulv Vorren (født 12. mars 1916 i Harstad, død 17. januar 2007 i Tromsø) var en norsk etnograf, med studium av samisk kultur som spesialfelt.Vorren flyttet sammen med familien sin fra Harstad til Neiden i Sør-Varanger i 1923. Samfunnet i Neiden var preget av både skoltesamer, samer fra Varanger, kvener og nordmenn, og disse inntrykkene var trolig medvirkende til at han valgte yrkeskarriere med studier av samene. Ørnulv Vorren ble ansatt ved Tromsø museum i 1949, og var viktig for utviklingen av den samiske etnografiske avdelinga ved Tromsø Museum. Han var en av grunnleggerne av tidsskriftet Ottar i 1954. Professor i samisk etnografi ved Universitetet i Tromsø fra 1971. Æresdoktor ved Umeå universitet 1973. 
Festskrift til Ørnulv Vorren ble utgitt av museet i 1994.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Ørnulv Vorren i BIBSYS
Babelsberg stasjon

Babelsberg stasjon er en S-Bahnstasjon i byen Potsdam i Brandenburg i Tyskland.
Mens Berlinmuren sto var Babelsberg østre endestasjon for lokaltogene i Potsdam. Stasjonen er vernet.
Helge Salvesen

Helge Salvesen (født 9. april 1947 på Tynset) er professor i historie og tidligere bibliotekdirektør ved Universitetet i Tromsø. Han har også arbeidet ved Institutt for arkeologi, historie religionsvitenskap og teologi.
Har tok doktorgrad i 1983 med avhandlingen Fire forskningsfaser i studiet av bosetning og bruksmåter i det gamle bondesamfunn og deltok som forsker i Det nordiske ødegårdsprosjekt. Han har vært professor fra 1992. Fra 1990 til han gikk av med pensjon i 2014 var han direktør ved Universitetsbiblioteket i Tromsø. Han har forsket og skrevet om ødegårdstid, samisk historie og vært redaktør av tidsskriftet Heimen 1976–86.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Publikasjoner av Helge Salvesen i BIBSYS
(no) Publikasjoner av Helge Salvesen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Selvstendighetseden 1814

Selvstendighetseden var en ed alle menigheter i Norge skulle avlegge våren 
1814, for deretter å velge valgmenn  fra prestegjeldene til amtets valgkollegium. Bakgrunnen for eden var at regenten, prins Christian Frederik, den 19. februar 1814 sendte et åpent brev til landets biskoper. Brevet ble sendt etter Stormannsmøtet på Eidsvoll den 16. februar 1814. Han ba om at alle menigheter måtte samles for å få vite at Frederik VI hadde avstått Norge til Sverige, at prinsen hadde overtatt styret av landet og at folket måtte støtte opp om regenten for å sikre selvstendighet.
Valgmøtene skulle arrangeres som en ekstraordinær bededag. De første valgmøtene ble holdt den 25. februar, og de påfølgende ble holdt i februar, mars og april 1814. I Nordland og Finnmark ble det også holdt møter og edsavleggelser, men der var man ikke klare før i mai/juni, etter at Riksforsamlingen på Eidsvoll hadde vedtatt Grunnloven. Under valgmøtene skulle presten holde en innledningstale, og menigheten skulle sverge eden. Presten skulle oppfordre til edsavleggelse med ordene:

Sværge I, at hævde Norges Sælvstendighed, og at vove Liv og Blod for det elskede Fædreland?
På  dette skulle menigheten svare:

Det sværge Vi, saa sandt hjælpe os Gud og hans hellige ord!
Avleggelsen av eden skulle bekreftes i adressen til regenten, der man også opplyste om hvem som var valgt som representanter fra prestegjeldet til amtets valgkollegium . En kan i mange av adressene se at eden og prestens tale har oppildna menigheten, da det ofte legges til ytterligere forsikringer om at man virkelig mener at man er villige til å sette livet inn for å forsvare Norges selvstendighet.


== Se også ==
Selvstendighetseden 1814 på LokalhistoriewikiAngell, Jonas (1742-1828) (1814). Præken paa den anordnede Takke- og Bøn-Fest, som helligholdtes Trinitatis Søndag. Trondhjem: [s.n.] 


== Referanser ==
Selvstendighetseden på Eidsvoll1814
Torbjørn Haug

Torbjørn Haug (født 26. august 1929 i Vefsn, død 28. desember 2006 i Bodø) var norsk bankmann og kommunepolitiker.
Torbjørn Haug ble født på Halsøya i Vefsn til foreldre handelsbetjent Aksel Haug og Åsta, f. Jakobsen.Han ble ansatt ved Forretningsbankens avdeling i Mosjøen i 1952, som var blitt åpnet i 1945. Der ble han i 1966 banksjef, en stilling som han hadde til han i 1973 ble banksjef ved hovedkontoret i Trondheim. Haug var administrerende direktør i Nordlandsbanken 1975-1995.I en toårig periode var Haug Den norske Bankforenings formann. Blant andre verv var Haug formann i Saga Petroleums bedriftsforsamling og styremedlem i Widerøes Flyveselskap.Torbjørn Haug var aktiv kommunepolitiker for Høyre i Mosjøen.
 Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden (1994)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Fygle, Svein et al. (1993): Banken, folket og fylket : Nordlandsbanken og Nordlands næringsliv gjennom 100 år, ss. 374ff, 377ff, 400, 402f, 411ff, 415ff og 421ff. ISBN 82-992832-0-5
Sven Brun Ebbell

Sven Brun Ebbell (født 27. mars 1907 i Steinkjer, død 1990 i Alicante) var en norsk diplomat og ambassadør.Han var sønn av oberstløytnant Sven Brun Ebbell (1871–1965) og Sigrid Sættem (1882–1966). Faren var blant annet byingeniør i Steinkjer fra 1903 til 1911 og var sønn av Ole Falck Ebbell. Etter examen artium 1925, Oslo handelsgymnasium 1927 og cand.oecon. 1929 jobbet han for Utenriksdepartementet, bortsett fra 1934 til 1935 da han var utenrikspolitisk medarbeider i Tønsberg Blad. Han tok utenriksdepartementets aspirantkurs i 1936, men hadde da allerede vært i utenriks i seks år og var stasjonert i Madrid de årene Borgerkrigen i Spania pågikk.


== Posteringer ==
1930 sekretær ved konsulatet i Bordeaux i Frankrike.
1931–1933 sekretær i Utenriksdepartementet.
1935 sekretær ved konsulatet i Marseille i Frankrike.
1936 sekretær Utenriksdepartementet.
1936–1940 sekretær ved legasjonen i Madrid.
1940–1951 chargé d'affaires for Spania, visekonsul 1942, konsul 1947.
1951–1956 chargé d'affaires i Montevideo i Uruguay. Samtidig også legasjonsråd ved Norges ambassade i Buenos Aires og Asuncion.
1956–1958 spesialarbeider for Norges Eksportråd.
1958–1959 chargé d'affaires ved Norges ambassade i Lisboa.
1959–1960 konsul i Shanghai.
1960–1966 ambassadør ved Norges ambassade i Bogotá i Colombia, sideakkreditert til Norges ambassade i Caracas i Venezuela og Quito i Ecuador.
1966–1969 ambassadør ved Norges ambassade i Brasília.
1969–1975 ambassadør ved Norges ambassade i Mexico D.F., sideakkreditert til Guatamala, Havana, Managua, San José, Sansalvador og Honduras.


== Utmerkelser ==
Kommandør av St. Olavs Orden (1967)
Storkors av Rio Branco-ordenen fra Brasil
Storkors av Sydkorsordenen fra Brasil
Storkors av Solordenen fra Peru
Storkors av Boyacá-ordenen fra Colombia
Storkors av Francisco de Mirandas orden fra Venezuela
Kommandør 1. klasse av Mehdauia-ordenen fra spansk Marokko
Storoffiser av Alfons Xs orden fra Spania
Storoffiser Isabella den katolskes orden fra Spania
Ridder av Nordstjerneordenen fra Sverige
Ridder av Karl IIIs orden fra Spania


== Referanser ==
Bjørum skole

Bjørum skole i Bærum ble bygd på Sølvhølsbråtan, husmannsplass under Skui gård, gnr. 66/11, og ble innviet 30. september 1880 av sogneprest Grøndahl. Den var i bruk til 1901, da Skui skole sto ferdig på en tomt under husmannsplassen Skuiløkka. Etter 1901 ble den brukt som lærerbolig for Skui skole.
Småskolen holdt til på andre siden av Isielva på plassen Bjørumsdal.


== Lærere ved skolen ==
Peder Andersen Selte, 1877–82
Ole Andersen Brække, 1882–1901.
Laura Viborg.
Anna Mathilde Pettersen.
Hanna Tanum, 1899–1901.


== Eksterne lenker ==
Bærum bibliotek temaside Bjørum skole Arkivert 12. desember 2013 hos Wayback Machine.
Rolf Daleng

Rolf Daleng (født 15. mars 1930 i Mosjøen, død 18. mars 1986) var en norsk  ballettdanser og koreograf.
Daleng var fra Halsøy i Mosjøen og reiste til Oslo i 1949 for å studere ballett. Frem til 1955 var han også på studiereiser til Stockholm, London og New York City. Fra 1956 var han ved Operakompaniet i Oslo, og ble i 1958 med i den første besetning tilsatt ved Operaballetten på det nystartede Den Norske Opera.  Hans største roller fra denne tiden var Jason i Medea og Naiden i Månerenen, begge av den svenske Birgit Cullberg. Ellers huskes Franz i Coppelia og bondepas de deux fra Giselle.I 1962 spilte han karakteren Alfred i dramafilmen Tonny (1962). Året etter fikk han Statens kunstnerstipend på 10 000 kroner og reiste til New York City for det. Sommeren 1964 gjestet han Det norske teatret i Dans ropte fela, og året efter i West Side Story, samme året som han forøvrig vant Polarsirkelens kunstnerpris på 3 500 kroner. I 1968 var han  i Spelemann på taket ved Det norske teatret.  I 1977 hadde han regi da Trøndelag teater satte opp Zorba the Greek.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Rolf Daleng hos Sceneweb
Ellen Ørnes

Ellen Ørnes (født 6. desember 1961 i Mosjøen) er norsk interiør- og antikvitetsekspert og kjent fra NRKs Antikviteter & snurrepiperier og TV3s Skjulte skatter. På sitt fagfelt har hun utgitt flere bøker.


== Referanser ==
Sverre Fjellheim

Sverre Fjellheim (født 30. desember 1937 på Røros) er en norsk historiker og museumsmann, bosatt på Røros. Han var direktør ved det sørsamiske museet Saemien Sijte på Snåsa fra 1980 til 1993.Han er utdannet lærer, og arbeidet på 1970-tallet som forsker ved Nordisk samisk institutt i Kautokeino. Her dokumenterte han reindriftsareal og tekniske inngrep i samiske bruksområder. Fra 1980 var han den første ansatte bestyreren ved Saemien Sijte på Snåsa. Fjellheim var ansatt ved Tromsø Museum (senere Riksantikvaren) fra 1991 til 1996 for å etablere et kontor for sørsamisk kulturminneforvaltning på Snåsa. Kontoret ble overført til Sametinget i 1996 i forbindelse med at forvaltning av samiske kulturminner overført til Sametinget; Fjellheim var dermed ansatt i Sametinget fram til pensjonsalder i 2002.
Han har vært redaktør av Saemien Sijtes årbok Åarjel-saemieh, skrevet flere bøker og artikler om sørsamisk historie, sist Gåebrien sijte (2012), som er en utvidet utgave av Samer i Rørostraktene (1999). 
Han har også skrevet kapitlet om samenes historie i Sør-Trøndelag, Hedmark og Nord-Trøndelag i Samerettsutvalgets NOU 2007:14Fjellheim ble i 2018 tildelt sørsamisk kulturpris.
Sverre Fjellheim er far til musikeren Frode Fjellheim og sametingsdirektøren Rune Fjellheim.


== Referanser ==
Johnny Hill

Jan Eilif Otervik (født 14. april 1940), bedre kjent under artistnavnet Johnny Hill, er en norsk rockeartist.


== Biografi ==


=== Bosteder ===
Johnny Hill kommer fra Mosjøen. Han har bodd i Bærum kommune, Akershus, og bor i Vevelstad kommune, Nordland.


=== Karrière ===
Johnny Hill ble i 1962 vokalist i The Snapshots og turnerte samme år sammen med Terry Dene og Johnny Carson. Han hadde platekontrakt med Manu. Gjennom atten år gav Johnny Hill ut flere LP-er. Samtidig gjennomførte han turneer i Norge, Sverige og Danmark.


== Referanser ==
Lise Botts

Anne Lise Aalbotsjord (født 19. februar 1946, fra Mosjøen), bedre kjent under artistnavnet Lise Botts, var norsk popartist og i 1960-årene en av Norges store popstjerner. Hun gav blant annet stemme til Sven (Håll i stegen stadigt), den svenske utgaven av James (Hold the Ladder Steady).


== Referanser ==
Norges ambassade i Accra

Norges ambassade i Accra (Ghana) ble opprettet i 2011. Den offisielle åpningen ble foretatt av daværende  nærings- og handelsminister Trond Giske. Også daværende miljø- og utviklingsminister Erik Solheim var til stede.
Pr. 2017 har ambassaden i Accra også ansvaret for å ivareta Norges diplomatiske forbindelser med Burkina Faso, Gambia, Guinea, Elfenbenskysten, Liberia, Mali, Senegal og Sierra Leone.


== Ambassadører ==
2011–2013 Tom Tyrihjell
2013– 2017 Hege Hertzberg
2017-2021 Gunnar Andreas Holm
Per 2022 Ingrid Mollestad


== Tidligere sendemenn ==
Før 2011 var Norge representert med sideakkrediterte sendemenn:

1964–1966 Christian Berg-Nielsen fra den nyåpnede ambassaden i Lagos, Nigeria
1967–1970 Lars Geelmuyden Onsager fra Lagos
1970–1975 Peter Michael Motzfeldt fra Lagos
1975–1980 Aage Fredrik Bothner fra Lagos
1980–1985 Rolf Bergendahl fra Lagos
1985–1988 Einar Bull fra Lagos
1988–1991 Harald Høstmark fra Lagos
1992–1995 Knut Tøraasen fra Lagos
1995–1998 Fred Harald Nomme fra Lagos
1998–2001 Lars Tangeraas fra Norges ambassade i Abidjan, Elfenbenskysten
2002–2006 Odd-Egil Andhøy fra AbidjanI 2004 besluttet Norge å slette Ghanas gjeld.2007–2010 Tore Nedrebø fra Abuja, NigeriaI 2007 ble det oppdaget oljeforekomster utenfor Ghana. Plattformen «Eirik Raude» ble satt opp 60 kilometer utenfor Ghanas kyst.2010–2011 Kjell Lillerud fra AbujaI 2011 besøkte Kronprins Haakon og kronprinsesse Mette-Marit Ghana.


== Referanser ==
Filosofiåret 1698

Filosofiåret 1698 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1698.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==
28. september - Pierre Louis Maupertuis, fransk matematiker, fysiker og filosof (død 1759)
11. november - Alberto Radicati di Passerano, italiensk filosof (død 1737)


== Dødsfall ==
11. juni - Balthasar Bekker, tysk-nederlandsk teolog og filosof (født 1634)
10. september - Francesco D'Andrea, italiensk jurist, filosof og politiker (født 1625)
11. oktober - William Molyneux, irsk naturfilosof og politisk forfatter (født 1656)
		
		


== Se også ==
Filosofi på 1600-tallet
Opplysningstiden
Boyabat

Boyabat er en by og et distrikt i provinsen Sinop i Svartehavsregionen i Tyrkia. Byen ligger i Gökırmakdalen, 100 km sør for Sinop over fjellkjeden som ligger langs kysten av Svartehavet. Byen er et handelssenter for over hundre landsbyer i området. Jordbruk, dyrehold og skogbruk preger livet. Boyabat er kjent for sin ris. Av industri finnes det fabrikker for produksjon av teglstein, keramikk, ris, og lær.


== Severdigheter ==
Byen har mange karakteristiske gamle hus. Bysenteret ligger nedenfor en gammel festning på toppen av en høyde i massiv fjell, som er skåret i to av en liten elv (Gazideresi eller Kazdere, som renner inn i Gökırmak) med vertikale fjellvegg på begge sider. Et vindu på fjellveggen på festningssiden lyser opp en tunnel ned til et underjordisk tunnelkompleks (by?) fra romertiden.


== Historie ==
Byen lå først innenfor murene til den 2 600 år gamle festningen, deretter nedenfor ved elvebredden. Gjennom historien har byen tilhørt, Hettitriket, Paflagonia, Lydia, Persia, Makedonia, Roma, Bysants, Danishmenderne, Seldsjukkene, Isfendiyarerne, og Det osmanske rike. Byens navn «Boy-abad» kan opprinnelig ha betydd grenseby i Seldsjukk-tiden. Tidligere kan det ha hatt navn som Germanikopolis. I området har det ikke vært krigshandlinger i ca. 500 år.


== Kultur ==
Det holdes bazar i hele sentrum på mandager, for da kommer folk fra landsbyene. De andre dagene er bazaren mye mindre og holdes i eget torv i sentrum. En slags ukeslang høstfestival (panayır) starter litt utenfor sentrum den andre onsdagen i oktober hvert år.
Boyabat har mange gamle hus som er gode eksempler på tradisjonell arkitektur. Håndvevde hodetørkler "pıta" som benyttes av damene i selve byen har grafikk som er håndtrykt ved hjelp av tradisjonelle treblokker, mens damene fra landsbygden foretrekker "cember" som har dekorasjoner håndinnvevd, i egne vevstol.
Davul og zurna musikk er uunngåelig i bryllup. De leder gjerne bærere som leverer bryllupsgaver til bryllupshuset. Ved ankomst danser gjerne trommespilleren i spesielle tradisjonelle drakt en trommedans til zurna musikk.En kjent lokal delikatesse er helgrillet lammekebab, som det finnes egne restauranter for.Landsbybryllup og byens årlige handelsfest "Panayır" inkluderer også en bryttekonkurranse som holdes under kontinuerlig episke "köroğlu" melodier (typisk i haltende fem åttendedels rytme) i bakgrunn.


== Reise til og fra ==
Reiser til og fra Boyabat skjer hovedsakelig over landeveien langs Gökırmakdalen. En busstasjon i sentrum har stoppested og billettkontorer for flere private busselskaper med daglige turer til større byer i Tyrkia. Veien over fjellet til Sinop på svartehavskysten unngår vær og vind på fjelltoppen takket være en tunnel. Veien til Samsun passerer forbi to av fire store vannkraftdammene i nærheten over Kızılırmak, som er Tyrkias lengste elv; Gökırmak renner inn i Kızılırmak mellom disse to dammene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Boyabat bilder tatt av Dick Osseman i juni 2005
Nyheter fra Boyabat på tyrkisk
Access Industries

Access Industries er et ikke-børsnotert amerikansk aksjeselskap grunnlagt i 1986 av styreleder Len Blavatnik. Access Industries har sin hovedvirksomhet i tre sektorer: naturressurser og kjemikalier, media og telekommunikasjon og eiendom. Selskapet eier blant annet Warner Music Group og Ice.net og står bak teleselskapet Telco Data i Norge.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted
Taro Kondo

Taro Kondo (født 10. august 1910 i Kitami, Hokkaidō) er en japansk skøyteløper som deltar i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter for Japan.


== Personlige rekorder ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Taro Kondo – Olympedia 
(en) Taro Kondo – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Taro Kondo – Speedskatingbase.eu 
(en) Taro Kondo – SpeedSkatingNews.info 
(en) Taro Kondo – SpeedSkatingStats.com 
(en) Taro Kondo på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Profil (gammel) på data.ISUresults.eu og Profil (ny) på www.ISU.html.infostradasports.com sine nettsider. (distanseresultater (gammel) og kort biografi (ny))
(en) Taro Kondo på SpeedskatingResults.com (personlige rekorder og resultater (Ufullstendig, resultater fra sesongen 2007/08 og nyere))
«Athletes : Taro Kondo». Sochi2014.com. 5. juli 2014. Arkivert fra originalen 5. juli 2014. Besøkt 3. september 2015. 
(en) Taro Kondo på The-Sports.org (noen resultater)
(nl) Taro Kondo på Effesport.nl (noen resultater, ufullstendig, gir gale personlige rekorder på 3000m og 5000m og mangler på 10000m)Bilder(en) Bilder av Taro Kondo på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Xavier Bettel

Xavier Bettel (født 3. mars 1973 i Luxembourg) er en luxembourgisk politiker fra det liberale Demokratesch Partei. Han ble i januar 2013 valgt til partiets leder, og han ble 4. desember samme år utnevnt til statsminister i Luxemburg.Bettel ble født som sønn av vinhandler. Hans mor var franske med russiske aner. Bettel studerte først jus og samfunnsvitenskap i Nancy, deretter sjørett i Hellas. Han fikk mastergrad i statsrett og europarett og tilleggseksamener i kirke- og sjørett. Han og praktiserte i lengre tid som advokat.Han gikk inn i politikken som 15-åring. I 1999 ble han medlem av Luxembourgs deputertkammer som den yngste i parlamentet. Han var borgermester i Luxembourg fra 2011 til 2013. Med sine 38 år var han den gangen den yngste borgermester i en europeisk hovedstad.På begynnelsen av 2000-tallet var Bettel programleder i et talkshow på TV i Luxembourg, der han gjennom fire år intervjuet kjente personer. Han talte åpent om sin homofili første gang i et radioprogram. Fra 19. mars 2010 levde han i registrert partnerskap med arkitekten  Gauthier Destenay, og paret giftet seg 15. mai 2015 i Luxembourg.


== Referanser ==
Ájtte

Ájtte – svenskt fjäll- och samemuseum er et nasjonalt museum for samisk historie og kultur i Sverige, beliggende i Jokkmokk i Norrbottens län.
Ájtte er hovedmuseum for samisk kultur i Sverige. Museet fordyper seg også i fjellverdenens kultur og natur forøvrig, og er informasjonssenter for fjellturisme.
Ájtte åpnet i 1989 og har om lag 25 ansatte. Museet eies av en stiftelse etablert i 1983 med staten, länet, kommunen, Svenska Samernas Riksförbund og foreningen Same Ätnam som stiftere. I 1995 ble et etablert en botanisk hage ved museet.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Ajtte – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Ájtte – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Berlie Doherty

Berlie Doherty (født 6. november 1943 i Liverpool) er en britisk barnebokforfatter. Hun har skrevet i flere sjangre, romaner for voksne, drama, hørespill, tv-manuskript og libretto for opera. Blant hennes mest kjente bøker er Granny was a Buffer Girl (1986) og Dear Nobody (1991) – hun mottok Carnegie Medal for begge disse to, og for White Peak Farm (1984) – som hun vant Phoenix Award for i 2004.Hun vokste opp i et litterært orientert arbeiderhjem, og utdannet seg til lærer ved University of Durham. Før hun ble fulltids forfatter i 1983 hadde hun arbeidet som lærer, sosialarbeider og i BBCs undervisningsradio.
Hennes første litterære arbeider var hørespill som ble sendt i 1980, og barneboka How Green You Are! (1982) ble hennes første bokutgivelse. Ungdomsromanen Granny was a Buffer Girl (1986) forteller hennes egen families historie gjennom flere generasjoner i industribyen Sheffield. Både i Dear Nobody – som skildrer en tenåringsgraviditet, og andre ungdomsbøker tar hun opp samfunnsspørsmål.
To av bøkene hennes er filmet, White Peak Farm i 1988 og Dear Nobody i 1997.
På norsk finnes Bellas hi (2000), utgitt i Leseløveserien, og oversatt av Torstein Bugge Høverstad etter Bella's Den (1997).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Berlie Doherty på Internet Movie Database
Litteraturåret 1501

Litteraturåret 1501 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1501.


== Hendelser ==
Aldo Manuce (1449-1515), venetiansk forfatter, finner opp kursiv.


== Essay ==
Isaac Abravanel (1437-1508), skriver Dialogues de l’amour (utgitt etter hans død i 1535).
Giovanni Pontano (1429-1503) :
Aegidium
De hortis Hesperidum
De fortuna


== Poesi ==


== Fødsler ==
24. februar – Sixtus Birck, tysk dramatiker (død 1554)
26. juni – Jo Sik, koreansk filosof og forfatter (død 1572)
6. august – Hieronymus Frobenius, sveitsisk boktrykker og forlegger (død 1563)
I Hwang, koreanske lærd og forfatter innenfor koreansk neokonfucianisme under Joseondynastiet i Korea  (død 1570)
Garcilaso de la Vega, spansk poet (død 1536)
ca. 1501 – Maurice Scève, fransk poet (død ca. 1564)


== Dødsfall ==
3. januar – Ali-Shir Nava'i, også kjent som "Mir Alisher Navoï", filosof og persisk-usbekisk poet, maler, politiker, mystiker og språkforsker i den timuridiske renessansen (født 1441)
15. august – Konstantin Laskaris, bysantinsk lærd, klassisk filolog og humanist (født 1434)
Jean Michel, fransk dramatisk poet (født ca. 1435)
Jan Ostroróg, polsk politisk forfatter (født 1436)
Tjorafunnet

Tjorafunnet er et arkeologisk funn som ble oppdaget i 2009 beliggende ved riksvei 509 i Tjora, Sola kommune. Funnet ble oppdaget i forbindelse med  arkeologiske undersøkelser av gravfeltet på Orshaug. Det ble funnet dyrkningslag og kokegrupper. Midt på feltet ble det funnet  en 8 meter stor flyttblokk. Ved denne flyttblokken ble det funnet kulturlag og nedgravninger med en del flint og store mengder keramikk. Funnene er datert til senneolitikum, bronsealder og førromersk jernalder. Funnene er tolket som rituelle nedleggelser.


== Kilder ==
www.kulturminnesok.no:Tjora46