jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Paulo Cézar Caju

Paulo Cézar Caju (født 16. juni 1949) er en brasiliansk tidligere fotballspiller som blant annet spilte for Grêmio. 
Han ble tatt ut til VM i fotball 1970, der laget hans vant gull . 


== VM-medaljer ==
1970  Mexico -  Gull i fotball 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Paulo Cézar Lima – FIFA 
(en) Paulo Cézar Lima – UEFA 
(en) Paulo Cézar Lima – Transfermarkt 
(en) Paulo Cézar Lima – national-football-teams.com 
(en) Paulo Cézar Lima – WorldFootball.net 
(en) Paulo Cézar Lima – FootballDatabase.eu
See You Again

«See You Again» er en sang av den amerikanske rapperen Wiz Khalifa med Charlie Puth. Sangen er en del av actionfilmen fra 2015 Furious 7 som en hyllest til en av filmens hovedrolleinnehavere, Paul Walker som omkom i en bilulykke i november 2013. Sangen ble lansert som singel den 17. mars 2015 i USA, etterfulgt av en internasjonal lansering 3. april, og lansering i Storbritannia 12. april.Sangen holder rekorden for den mest strømmede sangen gjennom en dag på Spotify i Amerika. Den ble spilt 4.2 millioner ganger 13. april 2015. Mellom 6. og 12. april satte sangen også rekord for mest spilte sang gjennom en uke i 26 land.I filmen Furious 7 blir sangen spilt i sluttscenene mens karakterene Brian O'Conner (Walker) og Dominic Toretto (Diesel) kjører på en vei over store sletter, men O'Conners bil tar av når de kommer til en avkjøring, og bilen forsvinner i horisonten, noe som illustrerer Paul Walkers bortgang.


== Listeplasseringer ==


== Referanser ==
Holger Højriis

Holger Højriis (født 13. juni 1901 i Brabrand ved Aarhus i Danmark, død 7. august 1942 i Minneapolis i Minnesota i USA) var en dansk-amerikansk luftfartspioner og den første til å fly transatlantisk fra USA til Danmark. Hans flyvning var den tiende transatlantiske flyvningen .


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var født i Brabrandområdet i nærheten av Århus, men utvandret til USA 23 år gammel. Der ble han en anerkjent flyver på 1930-tallet.


=== Flyver ===
Han arbeidet først i landbruket, og tok deretter flytimer på Long Island før han kjøpte et fly, tilbød rundflyvninger og drev med luftakrobatikk og barnstorming.
Rundflyningen ga ham en økonomi til å ekspandere. Under sine mange flyoppvisninger møtte han den kjente fotograf og science fiction-forfatter Otto Hillig. Etter krigen ble Hillig mistenkt for å ha stjålet en skatt fra en spion fra Nazi-Tyskland i 1942, og gravd den ned i Catskill-fjellene utenfor Liberty, der den angivelig stadig ligger gjemt.

De ble enige om å gjennomføre en flyvning over Atlanterhavet og tok av fra New Foundland den 24. juni 1931 i en Bellanca Pacemaker. Dette var tolv år etter den første atlanterhavsflyvningen til Alcock og Brown, og fire år etter Charles Lindberghs flyvning New York–Paris. Feilnavigering førte dem ut av kurs, og da de oppdaget at de var over Spania, satte de kursen nordover til de fant en flyplass utenfor Krefeld, nær den tysk-nederlandske grensen, der de fikk lande etter 31 timer i luften. Højriis tumlet ut av flyet og sovnet under flyets vinge. Hillig fant derimot en telefon og ringte til København. Slik fikk han vite at mange tusen mennesker ventet på å hylle dem. Højriis tok seg sammen og forsøkte å fly resten av veien, men nådde kun fram til Bremen før han var for utkjørt til å fortsette. Rett etter landing falt han i søvn og måtte bæres til hangaren.
Neste dag ankom de Danmark i triumf. Anslagsvis 50 000 personer var møtt frem ved Kastrup lufthavn, deriblant Højriis' mor, og to av Hilligs venner fra byen Liberty i New York. Det ble parader, utdeling av medaljer, samt en stor bankett på København rådhus. Kong Christian X overrakte Højriis en utmerkelse. De reiste senere tilbake til USA, ble de også hyllet der.Højriis døde i august 1942, 41 år gammel, av tyfus mens han bodde i Minneapolis. Han etterlot seg enken Eldred Boynton og tre døtre: Elsie og tvillingene Karen og Lelia.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi om «Holger Hø7jriis» hos Delaware Aviation Hall of Fame
Højriis og Hillig starter på turen over Atlanterhavet, YouTube
Jonas Eduardo Américo

Jonas Eduardo Américo (født 6. august 1949) er en brasiliansk tidligere fotballspiller som blant annet spilte for Santos. 
Han ble tatt ut til VM i fotball 1970, der laget hans vant gull . 


== VM-medaljer ==
1970  Mexico -  Gull i fotball 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jonas Eduardo Américo – FIFA 
(fr) Jonas Eduardo Américo – LÉquipe 
(en) Jonas Eduardo Américo – Transfermarkt 
(en) Jonas Eduardo Américo – national-football-teams.com 
(en) Jonas Eduardo Américo – FootballDatabase.eu 
(en) Jonas Eduardo Américo – Sambafoot
Dadá Maravilha

Dadá Maravilha (født 4. mars 1946) er en brasiliansk tidligere fotballspiller som blant annet spilte for Flamengo. 
Han ble tatt ut til VM i fotball 1970, der laget hans vant gull . 


== VM-medaljer ==
1970  Mexico -  Gull i fotball 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dadá Maravilha – FIFA 
(en) Dadá Maravilha – Transfermarkt 
(en) Dadá Maravilha – national-football-teams.com 
(en) Dadá Maravilha – FootballDatabase.eu
José Maria Rodrigues Alves

José Maria Rodrigues Alves, kjent som Zé Maria, (født 18. mai 1949) er en brasiliansk tidligere fotballspiller som blant annet spilte for Corinthians.
Han ble tatt ut til VM i fotball 1970, der laget hans vant gull.


== VM-medaljer ==
1970  Mexico -  Gull i fotball 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) José Maria Rodrigues Alves – FIFA 
(fr) José Maria Rodrigues Alves – LÉquipe 
(en) José Maria Rodrigues Alves – Transfermarkt 
(en) José Maria Rodrigues Alves – Transfermarkt 
(en) José Maria Rodrigues Alves – national-football-teams.com 
(en) José Maria Rodrigues Alves – WorldFootball.net 
(en) José Maria Rodrigues Alves – FootballDatabase.eu
Émerson Leão

Émerson Leão (født 11. juli 1949) er en brasiliansk tidligere fotballspiller som blant annet spilte for Palmeiras. 
Han ble tatt ut til VM i fotball 1970, der laget hans vant gull . 


== VM-medaljer ==
1970  Mexico -  Gull i fotball 
1978  Argentina -  Bronse i fotball 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Emerson Leão – FIFA 
(jp) Emerson Leão – J.League Data (manager) 
(en) Emerson Leão – Transfermarkt 
(en) Emerson Leão – Transfermarkt (manager) 
(en) Emerson Leão – national-football-teams.com 
(en) Emerson Leão – WorldFootball.net 
(en) Emerson Leão – FootballDatabase.eu 
(de) Emerson Leão – fussballdaten.de 
(en) Emerson Leão – Soccerway
Jorginho

Jorge «Jorginho» de Amorim Campos (født 17. august 1964) er en brasiliansk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for Atlético Clube Goianiense.Han ble tatt ut til VM i fotball 1994, der laget hans vant gull .


== VM-medaljer ==
1994  USA -  Gull i fotball 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jorge de Amorim Campos – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Jorginho – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Jorginho – Olympedia 
(en) Jorginho – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(pt) Jorginho – Brasils olympiske komité 
(en) Jorginho – FIFA 
(jp) Jorginho – J.League Data 
(jp) Jorginho – J.League Data (manager) 
(fr) Jorginho – LÉquipe 
(en) Jorginho – Transfermarkt 
(en) Jorginho – Transfermarkt (manager)
Liste over riflepatroner

Riflepatroner er patroner til bruk i rifle, i motsetning til pistolpatroner som har mindre kruttmengde, men som regel større kaliber.


== Utbredte randtente patroner ==
Utbredte riflepatroner med randtenning.

.17 H&J
.17 HMR
.17 Hornady Mach 2 (.17HM2)
.17 Hornady Magnum Rimfire (.17HMR)
.17 Winchester Super Magnum (.17WSM)
.22 BB Cap
.22 Extra Long
.22 Long
.22 Long Rifle
.22 Short
.22 Winchester Automatic
.22 Winchester Magnum Rimfire (.22 WMR)
.22 Winchester Rimfire (.22 WRF)
.25 Stevens
.32 rimfire (.32 Short og .32 Long)
.38 rimfire (.38 Long og .38 Extra Long)
.44 Henry (.44 Long og .44 Extra Long)
5 mm Remington Rimfire Magnum
10.4 x 38mm Swiss Rimfire


== Utbredte sentertente patroner ==
Utbredte riflepatroner med sentertenning.


=== Tommemål ===


==== Under .30 kaliber ====


==== .30 - .39 kaliber ====


==== .40 - .49 kaliber ====


==== .50 kaliber og større ====


=== Metriske patroner ===


==== Mindre enn 6 mm ====
4.6x30mm
4.85x49mm
4.92x34mm
5.45x39mm
5.56×30mm MINSAS
5.56x45mm NATO
5.6x50mm Magnum
5.6x50mm R Magnum
5.6x52R (.22 Savage Hi-Power)
5.6x57mm
5.6x57mm R
5.6x61 SE (5.6x61 Vom Hofe Super Express)
5.6x61 R SE (5.6x61 R Vom Hofe Super Express)
MMJ 5.7mm
5.7x28mm
5.8x42mm DBP87


==== 6-7 mm ====


==== 7-8 mm ====


==== 8-9 mm ====
8 mm-06
8mm Mauser
8 mm Lebel or 8x50R Lebel
8 mm Remington Magnum
8x35mm
8x50mmR Mannlicher
8x56mm Mannlicher-Schoenauer
8x56mmR Steyr or Hungarian
8X57MM JR or 8X88 (rimmed)
8x58mm RD (rimmed danish)
8x60mm S
8x64mm S Brenneke
8x68mm S


==== 9 mm og større ====


== Uvanlige, lite utbredte og proprietære ==


=== Tommemål ===


=== Metriske ===


=== Uriflet ===
.410 (ca. 10.4 mm)
Kaliber 28 (ca. 14.0 mm)
Kaliber 20 (ca. 15.6 mm)
Kaliber 16 (ca. 16.8 mm)
Kaliber 12 (ca. 18.5 mm)
Kaliber 10 (ca. 19.7 mm)
Kaliber 8 (ca. 21.2 mm)
Kaliber 6 (ca. 23.4 mm)
Kaliber 4 (ca. 26.7 mm)
Kaliber 2 (ca. 33.7 mm)


== Referanser ==


== Se også ==
Patron
Liste over kaliber til håndvåpen
Liste over norske skytevåpen
Jakt
Skytesport
IBM 6150 RT

IBM 6150 RT (IBM 6150 RISC Technology), også kalt RT PC og IBM 6150, var en arbeidsstasjon som ble introdusert av IBM i 1986. Arbeidsstasjonen var basert på IBM ROMP, en 32-biter RISC mikroprosessor som var en videreutvikling av IBM 801. Arbeidsstasjonen kunne kjøre tre ulike operativsystemer: AIX versjonene 1.x og 2.x, IBM Academic Operating System og Pick operating system.
IBM 6150 RT hadde liten suksess i markedet, og alle modeller av arbeidsstasjonene ble faset ut i mai 1991. De ble etterfulgt av IBMs datamaskiner RS/6000 og deres korresponderende arkitektur IBM POWER, som igjen ble basis for PowerPC.
Bahrains Grand Prix 2015

Bahrains Grand Prix 2015 (offisielt navn: 2015 Formula 1 Gulf Air Bahrain Grand Prix) var et Formel 1-løp som ble arrangert den 19. april 2015 på Bahrain International Circuit. Det var det fjerde løpet i Formel 1-sesongen 2015, og ellevte gang Bahrains Grand Prix ble arrangert. Løpet ble vunnet av Mercedes-føreren Lewis Hamilton, som startet fra pole position. Dette var Hamiltons tredje seier for sesongen, og han økte dermed sin ledelse i mesterskapet. På andreplass kom Ferraris Kimi Räikkönen, som også hadde løpets raskeste runde, mens Nico Rosberg i Mercedes sikret seg tredjeplassen.


== Klassifisering ==


=== Kvalifisering ===


=== Løpet ===
Noter til tabellene:

Note 1:  - Jenson Button fikk tillatelse av løpsledelsen til å starte løpet til tross for at han ikke fikk satt en tid i kvalifiseringen.
Note 2:  - Pastor Maldonado stilte seg feilaktig opp på 17. posisjon på startgriden. Dette medførte at førerne bak han også ble skjøvet ned en plass, mens 16. startposisjon ble stående ledig. Maldonado fikk en fem sekunders tidsstraff på grunn av dette.
Note 3:  - McLaren klarte ikke å få start på Jenson Buttons bil på grunn av et problem med energigjenvinningssystemet, og han kunne derfor ikke starte løpet.


== Stillingen i mesterskapene etter løpet ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 2015 Bahrain Grand Prix – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
IBM System/370 modell 165

IBM System/370 modell 165 var en modell av stormaskinen IBM System/370 som ble annonsert av IBM den 30. juni 1970 sammen med modell 155.


== Referanser ==
Aleksandr Bogomolov

Aleksandr Jefremovitsj Bogomolov (Александр Ефремович Богомолов, født 1900, død 1969) var en russisk diplomat som var ambassadør til Norge fra 1941 til 1943.
Bogomolov var stasjonert som Russlands ambassadør i London fra 1941 til 1943. I denne perioden ble han etterhvert som landene ble okkupert av tyskerne, ambassadør til landene Polen, Jugoslavia og Hellas i 1941, fra 1942 også Luxembourg og Belgia, og i 1943 endatil Nederland.Han var ellers ambassadør til Frankrike mellom 20. mars 1940 og 30. juni 1941.  Etter perioden i London gikk han til Frankrike og fortsatte sin tjeneste der fra den 25. august 1943 til 25. eller 26. mars 1950.  Han var da først vært spesialutsending til Algerie og det franske regimet der.  Fra 1950 til 1952 var han stasjonert i hjemlandet.  Fra 1952 til 1954 var han ambassadør til Tsjekkoslovakia, fulgt av hans siste uteperiode fra 1954 til 1957 som ambassadør til Italia.  Han var så spesialrådgiver i hjemlandets UD frem til 1962.
Hans sønn Alexander Bogomolov Efremovich Sergei (1926–2004) var også diplomat og fra 1977 til 1978 Sovjets ambassadør til Spania.


== Se også ==
Russlands ambassade i Oslo (der han ikke var stasjonert)


== Referanser ==
Kassedireksjonen

Kassedireksjonen i Norge ble opprettet ved reskript av 3. oktober 1807, foreløpig nedlagt ved reskript av 22. februar 1811 og gjenopprettet ved stattholderreskript 17. oktober 1813 og endelig nedlagt ved regentreskriptet av 18. mars 1814. Den besto av to medlemmer.
Den norske kassedireksjonen overtok forretninger fra den felles kassedireksjonen i København, og skulle utferdige alle inntekts- og utgiftsordrer på den norske Zahlkasse i Kristiania og på stiftamtstuene i Bergen og Trondheim. 


== Eksterne lenker ==
Kassedireksjonen 1807 - 1811 på Arkivportalen
Zahlkassen

Zahlkassen eller Den norske Zahlkasse ble opprettet i 1714 og erstattet stiftamtstuene for Akershus stift og Kristiansand stift. Fogder og tollere i disse stiftene skulle sende sine inntekter og regnskap til Zahlkassen. Zahlkassen var samtidig landets hovedkasse og overordnet stiftamtstuene i Bergen og Trondheim. Kassereren førte et samlet regnskap over inntekter og utgifter for hele landet. Utbetalinger skulle normalt skje etter ordre fra de deputerte for finansene i København, eller for militære utgifter etter ordre fra Generalitetskommissariatet. Kassen skulle oppbevares på Akershus.Regnskapene ble sendt til Rentekammeret for endelig revisjon, og utbetalinger skjedde etter ordre fra sentralmyndighetene i København. Arkivet etter Zahlkassen i Norge er for en stor del gått tapt, men regnskapene som ble sendt til København, er fullstendig bevart i Rentekammerets arkiv.
Etter 1814 var Zahlkassen eller Zahlkammeret en av de tre hovedkassene i Norge. De to andre var stiftamtstuene i Bergen og Trondheim. Statens inn- og utbetalinger foregikk gjennom hovedkassene. De mottok statens intrader fra oppebørselsbetjentene  og betalte utgifter etter anvisning fra Finansdepartementet. Ved kgl. res. 12. august 1862 ble det bestemt at hovedkassene skulle nedlegges og at Zahlkassereren skulle være sjef for et kontor tilknyttet Statsbokholderkontoret i Finansdepartementet. Zahlkassen opphørte ved kgl. res av 21. april 1893. Da ble inn- og utbetalingene av statskassen overtatt av Norges Bank. Forretningene som gjaldt utenlandsk valuta ble overført til Ekspedisjonskontoret i Finansdepartementet.


== Referanser ==


== Kilder ==
Johannessen, Knut, Kolsrud, Ole og Mangset, Dag (1992) Håndbok for Riksarkivet. ISBN 8241701373


== Eksterne lenker ==
Den norske Zahlkassen før 1814 på Arkivportalen
Zahlkassen i Rentekammeret (reviderte regnskaper) på Arkivportalen
Zahlkassen eller Zahlkammeret i Finansdepartementet på Arkivportalen
Råkåvatnet

Råkåvatnet er en innsjø i Lom kommune i Innlandet. Den ligger i Reinheimen nasjonalpark og har utløp gjennom Råkååi, ei sideelv til Finna.


== Referanser ==
Stiftamtstue

Stiftamtstuene ble opprettet i 1660-årene som regnskapskontorer for hvert stift. Stiftamtstueregnskaper finnes for Akershus og Kristiansand frem til 1714, da de ble erstattet av Zahlkassen, og for Trondheim og Bergen frem til henholdsvis 1810 og 1813. Etter 1814 finnes regnskap fra stiftamtstuene i Finansdepartementets arkiv.


== Eksterne lenker ==
Stiftamtstuene på Riksarkivets nettside
Stiftamtstuene på Lokalhistoriewiki
Stiftamtstuene i Finansdepartementets arkiv på Arkivportalen
Fakultet for ingeniørvitenskap og teknologi

Fakultet for ingeniørvitenskap og teknologi (IVT) var inntil 2017 et fakultet ved NTNU. Det hadde sin virksomhet innenfor NTNUs teknisk-naturvitenskapelige hovedprofil. Fakultetet bestod av 10 institutter, de fleste lokalisert på Gløshaugen. Instituttene tilbød blant annet undervisning til de omtrent 30 ulike studieprogrammene fakultetet hadde, deriblant syv femårige sivilingeniørprogram og geologi bachelor/master. IVT var en vesentlig bidragsyter innenfor sivilingeniør- og doktorgradsutdanning i Norge og bidro med aktuell kunnskapsproduksjon nasjonalt og internasjonalt. Tett samarbeid med næringsaktører sørget for at forskning og undervisning på fakultetet var internasjonalt fremragende. 


== Fusjon i 2016 ==
Som en følge av fusjonen mellom NTNU, Høgskolen i Gjøvik (nå: NTNU i Gjøvik), Høgskolen i Sør-Trøndelag og Høgskolen i Ålesund (nå: NTNU i Ålesund) ble virksomheten ved ni av IVT-instituttene fra 1. januar 2017 videreført i det nye Fakultet for ingeniørvitenskap, der også enheter fra Gjøvik og Ålesund inngår. Virksomheten ved Institutt for produktdesign ble videreført i Institutt for design ved Fakultet for arkitektur og design.Fusjonen trådte i kraft 1. januar 2016, men aktiviteten ved de ulike enhetene fortsatte med små endringer i 2016, samtidig som det ble arbeidet på ulike områder med planer for studier, faglig og administrativ organisering, og kvalitetssikring på alle områder, slik at alt var klart 1. januar 2017.


== Fakta om IVT pr. 2015 ==
Fakultetet hadde ca. 1100 ansatte og ca. 3500 studenter. 80 % av Norges ingeniører kommer fra NTNU, halvparten av disse var fra IVT-fakultetet (årlig). I 2012 hadde fakultetet 11 426 søkere, der 924 svarte ja og 823 møtte. Det hadde 41,4 % jenteandel. Gjennomsnittlig var det 65 ph.d.-disputaser i året. Høy eksternaktivitet (356 mill. i 2010). IVT deltok i 16 sentre (inkluderte SFF/SFI/FME), var vertsfakultet for fire sentre (inkluderte SFI/SFF). Eksternfinansiering av ca 15 professorater.


== Institutter ==
Fakultetets aktivitet var organisert rundt ti institutter:

Institutt for energi- og prosessteknikk
Institutt for bygg, anlegg og transport
Institutt for geologi og bergteknikk
Institutt for marin teknikk
Institutt for produksjons- og kvalitetsteknikk
Institutt for produktutvikling og materialer 
Institutt for konstruksjonsteknikk
Institutt for petroleumsteknologi og anvendt geofysikk
Institutt for produktdesign
Institutt for vann- og miljøteknikk


== Referanser ==


== Kilder ==
Saksfremlegg til NTNUs styremøte 25. august 2016


== Eksterne lenker ==
Fakultet for ingeniørvitenskap og teknologi
MF «Nårasund» (1968)

MF «Nårasund», tidligere «Møysalen», «Kvina» og «Kvinafjord», er en bilferge bygget i 1968 for Vesteraalen Trafikklag. Fergen gikk for Fjord1 Fylkesbaatane på strekningen Daløy–Haldorsneset. Nå er ferga vikarferge for Norled i sambandet Klokkarvik–Lerøy–Bjelkarøy–Hjellestad.
Fergen ble overlevert til Vesterålen i juli 1968 og gitt navnet «Møysalen». I Vesterålen gikk den i sambandet Stokmarknes–Sandnes. I 1978 ble den solgt til Helgeland Trafikkselskap for å gå mellom Hemnesberget og Leirvika under navnet «Kvina». I 1991/92 ble den kjøpt av Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane og gitt det nåværende navnet «Nårasund».


== Teknisk informasjon ==
Byggeår: 1968
Bygget av: Kaarbøs mek. Verksted A/S, Harstad (byggenummer 60)
Brutto RT: 173
Netto RT: 88
Personbilkapasitet: 15
Lengde: 29,04 meter
Bredde: 8,13 meter
Motor: 5cyl. 2T DM (Bergens MV), 450 bHK


== Historie ==
1968:	Juli: Levert som «Møysalen» for A/S Vesterålen Trafikklag, Sortland
1978:	Solgt til Helgeland Trafikkselskap A/S, Sandnessjøen. Omdøpt «Kvina»
1989:	Nov.: Solgt til Jørgen Bosvik, Litlabø/Sandnessjøen
1990:	Jan.: Omdøpt «Kvinafjord»
1991:	Nov.: Innkjøpt av Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane, Florø/Sandnessjøen
1992:	Mars: Reg.havn endret til Florø. Omdøpt «Nårasund»
1996:	Nov.: Ommålt: 159 BT, 50 NT
1997:	Aug.: Rederiet omdøpt Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane AS, Florø
2005:	Mars: Rederiet omdøpt Fjord 1 Fylkesbaatane, Florø
2020: :	Sep. Solgt til Norled AS


== Kilder ==
Alsaker, Per (2011). «Skipet» (DOC) (norsk). Norsk Skipsfartshistorisk Selskap. Besøkt 6. oktober 2012. 
Langes, W. (2015). «Fjordfaehren.de» (tysk). Arkivert fra originalen 17. april 2015. Besøkt 17. april 2015. 
MarineTraffic (2015). «MarineTraffic» (engelsk). Besøkt 17. april 2015. 


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 6820971 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) MF «Nårasund» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
Geir Egil Dahle Øien

Geir Egil Dahle Øien (inntil 2016 Geir Egil Øien) (født 29. desember 1965) er professor i informasjonsteori og tidligere dekan ved Fakultet for informasjonsteknologi og elektroteknikk ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU). Han er prosjektleder for NTNUs sentrale utviklingsprosjekt "Fremtidens teknologistudier" fra 1. august 2019 til 31.juli 2021.
Øien er utdannet sivilingeniør i telekommunikasjon fra Norges tekniske høgskole (NTH) i 1989 og dr.ing. i 1993. Han var førsteamanuensis ved Høgskolen i Stavanger 1994–1996. I 2001 ble han professor ved NTNU. Han var instituttleder ved Institutt for teleteknikk 2002–2003 og medlem av SINTEFs råd 2009-2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(no) Publikasjoner av Geir Egil Dahle Øien i BIBSYS

(no) Publikasjoner av Geir Egil Dahle Øien i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
Arne Bredesen

Arne Mathias Bredesen (født 12. november 1944) er professor emeritus ved NTNU. Hans fagområder er kuldeteknikk, med spesialisering innen varmepumper og energisystemer, anvendt termodynamikk, kompressorteknologi, naturgassteknologi og fiskeriteknologi.
Bredesen var dekan ved Fakultet for maskinteknikk ved NTNU i perioden 1996–2001, og prodekan ved Fakultet for ingeniørvitenskap og teknologi ved NTNU i perioden 2002–2005.
Arne M. Bredesen er medlem i Norges Tekniske Vitenskapsakademi.I 2016 ble han hedret med Kongens fortjenstmedalje.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(no) Publikasjoner av Arne Bredesen i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

(no) Publikasjoner av Arne Bredesen i BIBSYS
NTNUs informasjon om Bredesen
Ricardo Roberto Barreto da Rocha

Ricardo Roberto Barreto da Rocha (født 11. september 1962) er en brasiliansk tidligere fotballspiller som blant annet spilte for Real Madrid. 
Han ble tatt ut til VM i fotball 1994, der laget hans vant gull . 


== VM-medaljer ==
1994  USA -  Gull i fotball 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ricardo Roberto Barreto da Rocha – FIFA 
(en) Ricardo Roberto Barreto da Rocha – Transfermarkt 
(en) Ricardo Roberto Barreto da Rocha – national-football-teams.com 
(en) Ricardo Roberto Barreto da Rocha – WorldFootball.net 
(en) Ricardo Roberto Barreto da Rocha – FootballDatabase.eu 
(en) Ricardo Roberto Barreto da Rocha – Soccerway 
(en) Ricardo Roberto Barreto da Rocha – Fora De Jogo