Martha Tabram

Martha Tabram (født Martha White 10. mai 1849 i Southwark, død 7. august 1888 i Whitechapel) var en engelsk prostituert. Drapet på henne tilhører de såkalte Whitechapel-mordene og hun er kjent som en av de som er blitt utpekt som offer for Jack the Ripper De fleste forsker anser dog ikke at hun var et offer for Jack the Ripper, og hennes tilfelle regnes ikke med i de som tilskrives ham.


== Biografi ==
Martha Tabram var datter av Charles Samuel White, som var ansatt i et varehus, og Elisabeth Dowsett. De giftet seg 1869 og fikk to sønner. Paret ble separert i 1875. Hun levde da sammen med snekkeren Henry Turner og forsørget seg med blant annet å selge krimskrams på gatene og sporadisk prostitusjon, siden hennes ektemann sluttet å sende henne bidrag da han fikk vite at hun bodde sammen med en annen mann. Hun skal også ha lidd av alkoholisme. Da hun ble drept bodde hun i et innkvarteringshus på George Street i Spitalfields i Londons East End.


== Mordet ==
Natten den 6. august 1888 ble hun sett drikke sammen med en annen prostituert, Mary Ann Connelly, kjent som «Pearly Poll», og to soldater på kroen Angel and Crown. Like før midnatt, klokken 23:45 forlot kvartetten kroen og de to prostituerte gikk hjem med hver sin kunde. Tabram og hennes kunde gikk til George Yard, et område mellom Wentworth Street og Whitechapel High Street. På et ikke angitt tidspunkt på natten hørte en nabo i et av de nærmeste husene ropt «Morder!», men ropet ble ignorert siden slikt var vanlig i området. Klokken 02:00 gikk et par gjennom området og så intet mistenkelig. På samme tidspunkt snakket en konstabel med en en soldat i nærheten som ventet på en kamerat. Klokken 03:30 ble Martha Tabram funnet liggende øverst i en trapp av en av beboerne. Han kunne ikke se at hun var død på grunn av mørket, men antok at det var en sovende hjemløs og fortsatte. Først klokken 05:00 ble hun oppdaget av et vitne som forstod at det dreide seg om en død person og varslet politiet.
Klokken 05:30 ble det antatt at hun må ha vært død i tre timer. Tabram hadde blitt hugget med kniv 39 ganger, inklusive ni ganger i halsen, fem i den venstre lungen, to i den høyre, en gang i hjertet, fem ganger i leveren, to ganger i milten og seks ganger i magen som også var lemlestet, såvel som hennes buk og kjønnsorgan. Kroppen ble funnet liggende på ryggen med kjolen trukket opp og blottla hennes underkropp. Ingen tegn på seksuell omgang ble funnet, unntatt kroppsstillingen. Det ble fastsatt at mordet måtte ha skjedd mellom klokken 02:00 og 03:30. Ingen lyd var blitt hørt av noe vitne på den tiden.


== Utredning ==
Både Tabrams kollega samt den konstabel som hadde snakket en mistenkt soldat den kvelden ble stilt på parade med soldater i håp om å identifisere om noen av dem hadde vært Tabrams klient, eller som hadde vært i nærheten den kvelden. Flere soldater ble utpekt og avhørt, men alle hadde alibi for kvelden. Tabram ble identifisert formelt av sin ektemann. Saken ble avsluttet 23. august uten å ha ført til noen pågripelse.
Avisene kategoriserte mordet som begått av den samme gjerningsmann som drepte Emma Elizabeth Smith, og tilskrev det deretter samme morder ansvarlig for mordene på Mary Ann Nichols, Annie Chapman, Elizabeth Stride, Catherine Eddowes og Mary Jane Kelly. De fem siste ble tilskrevet Jack the Ripper. Datidens politi anså at samtlige ovenstående mord, med unntak av Smiths, hadde blitt begått av samme person. Samtlige seks tilfeller var knivdrap på prostituerte i Whitechapel begått i nattetimene i tilknytning til en weekend. Senere forskere har delte meninger om hvorvidt mordet bør tilskrives Jack The Ripper eller ikke. Fremgangsmåten var annerledes, siden Tabrams hals ikke ble skåret opp på samme måte som de øvrige. En del bedømte det som mulig at hun var et tidlig offer for Jack The Ripper som ennå ikke hadde etablert sitt modus operandi. 


== Se også ==
Whitechapelmordene
Casebook: Jack the Ripper


== Eksterne lenker ==
Martha Tabram Casebook: Jack the Ripper. Lest 17. november 2016.
«På sporet av Jack the Ripper» – artikkel om Jack the Ripper og hans ofre i Aftenposten.