jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Han Mei

Han Mei (født 27. januar 1998) er en kinesisk skøyteløper.
Hun fikk sitt nasjonale gjennombrudd i det nasjonale enkeltdistansemesterskapet i Harbin i 2016 hvor hun tok to sølvmedaljer på henholdsvis 1 500 meter og 5 000 meter. I ungdoms-OL på Lillehammer samme sesong ble det ytterligere tre sølvmedaljer. Der ble hun den skøyteløperen med flest medaljer av samme valør med sølv på alle de tre individuelle distansene 2×500 meter, 1 500 meter og på fellesstart.


== Personlige rekorder ==
Oppdatert 12. feb 2016.


== Internasjonale mesterskap ==
Junior-VM på skøyter deltatt i 3 VM ved 13 konkurranser.

Collalbo 2013 på 1 000m, 1 500m, 3 000m og lagtempo, og Bjugn 2014 i allround, på 1 000m, 1 500m og 3 000m, og Warszawa 2015 i allround, på 500m, 1 000m, 1 500m og 3 000m.Beste resultat 6.-plass i både allround og på 3 000m begge i Bjugn 2014, samt 6.-plass i lagtempo i Collalbo 2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Han Mei – Olympedia 
(en) Han Mei – Speedskatingbase.eu 
(en) Han Mei – SpeedSkatingNews.info 
(en) Han Mei – SpeedSkatingStats.com 
(en) Han Mei – TheSports.org 
(en) Han Mei – TheSports.org 
(en) Han Mei på SpeedskatingResults.com
(en) Han Mei på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
«Athlete Information : Han Mei» (engelsk). Lillehammer2016.com. Arkivert fra originalen 13. mars 2016. Besøkt 12. mars 2016. 
«PyeongChang 2018 : Speed Skating Athlete Profile – Han Mei» (engelsk). pyeongchang2018.com. Arkivert fra originalen (.htm) 21. april 2018. Besøkt 30. mars 2018. Bilder(en) Bilder av Han Mei på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Intel MPX

Intel MPX (Memory Protection Extensions) er et sett med utvidelser i x86-64 arkitekturen. Med støtte i kompilatorer, biblioteker og operativsystemer, gir Intel MPX økt sikkerhet til programvare ved å sjekke feil ved  peker-referanser som ikke oppdages under kompilering og som ellers bare oppdages under kjøring og fører til bufferoverskridning. Intel MPX introduserer nye prosessorregistere og et nytt instruksjonssett som opererer på disse registrene. I tillegg er det et nytt sett med tabeller som lagrer det som ikke er plass til i disse registrene.


== Referanser ==
LibreOffice Base

LibreOffice Base er et databasehåndteringssystem for relasjonsdatabaser i kontorprogramvaren LibreOffice. Applikasjonen blir utviklet av The Document Foundation. Første versjon var 3.4.0.1 som ble lansert 4. oktober 2011 som en fork av OpenOffice.org Base. Siste versjon er 7.4.2 som ble lansert 13. oktober 2022.
Programmets oppgave er å opprette og behandle databaser, og forberede skjemaer og rapporter som gir enkel tilgang til data. Dets funksjonalitet og grafiske brukergrensesnitt er sammenlignbar med Microsoft Access. Programmet kan brukes som et grensesnitt mot Microsoft Access-databaser (JET), ODBC- og JDBC-datakilder, PostgreSQL, MySQL og MariaDB.I versjon 4.2.0 (lansert 30. januar 2014) ble den C++-baserte databasetjeneren Firebird en eksperimentell opsjon, og i  versjon 6.2.0 (lansert 7. februar 2019) ble Firebird standard. Tidligere benyttet LibreOffice Base (likesom forgjengeren OpenOffice.org Base) søkemotoren HSQLDB, som er skrevet i Java.LibreOffice Base er  plattformuavhengig og kan kjøre på Microsoft Windows, macOS, Android, FreeBSD, OpenBSD, NetBSD og Linux.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
LibreOffice Base hos LibreOffice.org
LibreOffice Base Handbook hos The Document Foundation Wiki
Shi Xiaoxuan

Shi Xiaoxuan (født 29. august 1996) er en kinesisk skøyteløper.
Under ungdoms-OL i Innsbruck 2012 ble hun lekenes første sølvmedaljevinner i hurtigløp på skøyter på 2×500 meter. Hun har også en sølvmedalje fra junior-VM på skøyter i 2015 i den da nye øvelsen lagsprint.


== Personlige rekorder i hurtigløp på skøyter ==
Oppdatert 9. feb 2016.


== Meritter ==


=== Internasjonale mesterskap ===
Junior-VM på skøyter deltatt i 4 VM ved 12 konkurranser.

Collalbo 2013 på 2×500m, 1 000m og lagtempo, og Bjugn 2014 på 2×500m, 1 000m og 1 500m, og Warszawa 2015 på 500m, 1 000m, 1 500m og lagsprint, og Changchun 2016 på 500m og 1 000m.Beste resultat 2.-plass på lagsprint i Warszawa 2015, 4.-plass på 2×500m i Collalbo 2013, og 6.-plass i lagtempo i Collalbo 2013.


=== Sammenlagt i Verdenscupen ===
Oppdatert etter sesongen 2015/16.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Shi Xiaoxuan – Olympedia 
(en) Shi Xiaoxuan – Speedskatingbase.eu 
(en) Shi Xiaoxuan – SpeedSkatingNews.info 
(en) Shi Xiaoxuan – SpeedSkatingStats.com 
(en) Shi Xiaoxuan på SpeedskatingResults.com
(en) Shi Xiaoxuan på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)Bilder(en) Bilder av Shi Xiaoxuan på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Liotardbreen

Liotardbreen er en kanalisbre i Terre-Adélie, Frankrikes kravområde i Antarktis. Den er om lag 6 km bred  og 11 km lang, og flyter nord-nordøstover fra innlandsisen og ender i en liten tunge om lag 7 km vest for Helene Island.Breen  ble skissert ned fra flyfoto tatt under U.S. Navy Operasjon Highjump i 1946-47, og ble navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter Andre-Frank Liotard, lederen for den franske antarktisekspedisjonen i 1949-51, som fullførte den første kartleggingen av kysten så langt vest som til denne breen.


== Referanser ==
Miharashi-iwa

Miharashi-iwa er en ås på 40 moh, det høyeste punktet helt nordøst på Øst-Ongul. Det ble kartlagt etter landmålinger og flyfoto tatt under Den japanske antarktisekspedisjonen (JARE), 1957, og navngitt Miharashi-iwa (Panoramautsiktsfjellet).
Kvithamaren

Kvithamaren er et fjell sørvest for Vestre Skorvebreen og like øst for Slokstallen i Mühlig-Hofmannfjella i Dronning Maud Land i Antarktis. Det ble kartlagt av norske kartografer fra landmålinger og flyfoto av den norske antarktisekspedisjonen (1956–60).
Mount Kuipers

Mount Kuipers er en isfritt fjell (1 940 moh) mellom Mount Benninghoff og Knobhead i Quartermain Mountains i Victoria Land. Det ble navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) i 1992 etter Ronald L. Kuipers, tidligere i Central Intelligence Agency og fra 1968-1980 i de statlige amerikanske komiteene som var ansvarlig for å koordinere operasjonene i Antarktis.
Iriserende skyer

Iriserende skyer er et navn for skyer med farget område, særlig langs kantene. 
I motsetning til halo og regnbue, hvor fargene kommer av lysbryting, oppstår iriseringen av at solstrålene blir avbøyde ved diffraksjon når de går gjennom skyene som består av jevnstorden dråper eller krystaller. Oftest spiller de iriserende skyene i rødt eller grønt. 

I skyer som blir dannet i forbindelse med fjellbølger, vil partiklene i hvert skyelement være jevnstore. Slike skyer vil derfor ha et særlig vakkert fargespill hvor alle fargene i fargespektret kan opptre. Disse skyene blir kalt perlemorskyer. Lysende nattskyer kan også være lett iriserende.
Stepping Stones

Stepping Stones er tre markante skjær som ligger 0,8 km nord for Limitrophe Island, utenfor sørvestkysten av Anvers Island. Stepping Stones danner en rekke små tilfluktsteder for arbeiderne på nærliggende Palmer Station og Biscoe Bay, og danner dermed et «springbrett» (engelsk stepping stones) for reiser til kysten. De ble navngitt av mannskapet på Palmer Station i 1972.


== Eksterne lenker ==
Liste over øyer i Antarktis
Oates Coast

Oates Coast  er den delen av kysten av Antarktis som ligger mellom Cape Hudson og Cape Williams. Den danner kysten av Oates Land, en del av  Australsk Antarktis. Den østlige delen av denne kysten ble oppdaget i februar 1911 av løytnant Harry Pennell i Royal Navy, kommandør på ekspedisjonsskipet «Terra Nova» på den britiske antarktisekspedisjonen 1910-13. Han oppkalte kysten etter kaptein Lawrence E.G. Oates som samen  med kaptein Robert F. Scott og tre kompanjonger i British Antarctic Expedition forsvant da de var på vei tilbake fra Sydpolen i 1912. Vestdelen av kysten, i nærheten av Mawson Peninsula, ble først kartlagt etter flyfoto tatt under U.S. Navy Operation Highjump 1946-47.
Solnik Point

Solnik Point (bulgarsk нос Солник, ‘Nos Solnik’) er et kupert nes som stikker 550 meter fra nordvestkysten av Low Island i Sør-Shetlandsøyene i Antarktis. Det utgjør sørsiden av innløpet til Kazichene Cove. Det ligger 4,1 km sørvest for Cape Wallace og 11,15 km nord for Cape Garry.
Neset er oppkalt etter bebyggelsen Solnik nordøst i Bulgaria.


== Kilder ==
Solnik Point. SCAR Composite Gazetteer of Antarctica.
Det svenske instituttet i Athen

Det svenske instituttet i Athen (svensk: Svenska institutet i Athen; gresk: Σουηδικό Ινστιτούτο Αθηνών) er et svensk institutt som driver klassisk arkeologi i Hellas, og er et av 17 utenlandske arkeologiske institutt som betjenes i Athen. Det svenske instituttet ble opprettet den 10. mai 1948. Det finansieres av det svenske Utbildningsdepartementet (som har ansvar for utdannelse og forskning). Det drives som en stiftelse og Sveriges regjering velger ordføreren i instituttets styre og regnskapene blir revidert av en revisor utpekt av regjeringen.
Sammen med de tilsvarende dansk, finske og norske arkeologiske instituttene på stedet (se lenke nederst) bidrar det svenske instituttet til Det nordiske biblioteket i Athen. Instituttets formål er formulert som følgende: «... å fremme utforskning av Hellas' antikke kultur, å formidle kunnskap om dette, og dermed berike vår egen kultur, samt å stimulere og støtte kulturutvekslingen mellom Sverige og Hellas.»Direktør for instituttet siden 2010 har vært Arto Penttinen. Torsten Kälvemark har siden samme tid vært ordfører i stiftelsens styre. Til instituttet tilhører også Gästhuset i Kavala. Kavala ligger i østlige Makedonia i nordlige Hellas og har boliger tilgjengelige for svenske kunstnere, forfattere og forskere.


== Arkeologiske utgravninger ==

Instituttet har gjort utgravninger i blant annet Afidnes (Attika), Asine (Argolis), Agios Elias (Arkadia), Berbati (Argolis), Khaniá Kastelli (Kreta), Dendra (Argolis), Kalaureia (Poros), Malthi (Messenia), Midea (Argolis), Paradeisos (vestlige Trakia), samt gjort arkeologiske oversiktsundersøkelser i Asea (Arkadia) og Makrakomi (Fthiotis).


== Direktører for instituttet ==
Erik Holmberg 1947–48
Åke Åkerström 1948–56
Arne Furumark 1956–57
Paul Åström 1958–63
Carl-Gustaf Styrenius 1963–71
Åke Åkerström 1971–72
Pontus Hellström 1972–76
Robin Hägg 1976–94
Berit Wells 1994–2003
Ann-Louise Schallin 2004-10
Arto Penttinen 2010-


== Trussel om nedleggelse ==
I den svenske regjeringens budsjettforslag for 2015 foreslo utdanningsminister Helene Hellmark Knutsson å minske bidragene til de tre middelhavsinstituttene, blant annet Det svenske instituttet i Athen, med en halvering for 2016 og fullstendig opphør i 2017. Etter store protester ble forslaget trukket tilbake.


== Se også ==
Det Danske Institut i Athen
Det finske institutt i Athen (finsk: Suomen Ateenan-Instituutti)
Det norske institutt i Athen


== Referanser ==


== Litteratur ==
Korka, E. et al., red. (2006): Foreign Archaeological Schools in Greece, 160 Years, Athen: Hellenic Ministry of Culture, s. 144-151.


== Eksterne lenker ==
Det svenske instituttet i Athen, offisielt nettsted
Chance Rock

Chance Rock er et skvalpeskjær i midten av Gerlachesundet nær samløpet med Orléans Strait i Det antarktiske arkipel. Det ble vist på argentinske kart fra 1957 og fikk dette navnet av UK Antarctic Place-Names Committee i 1960 fordi skjæret er en fare for skipsfarten i området.
Den Hartog Peak

Den Hartog Peak er et lite fjell på vestsiden av munningen av Ramseybreen, 6 km sørøst for Woodall Peak. Det ble oppdaget og fotografert av U.S. Antarctic Service på Flight C den 29. februar – 1. mars 1940, og kartlagt av A.P. Crary i 1957–58 og  navnsatt av Crary etter Stephen Den Hartog, som var glasiolog i gruppen som krysset Victoria Land (1958–59), og overvintret ved Little America V i 1958.
Anton Schweitzer

Anton Schweitzer (født 6. juni 1735 i Coburg, død 23. november 1787 i Gotha) var en tysk operakomponist.
Fra 1769 var han knyttet til Seylersche Schauspiel-Gesellschaft som kapellmester og komponist. Hans opera Alceste, skrevet for Seylerkompaniet og urfremført ved hertuginne Anna Amalias hoffteater i Weimar av Seylerkompaniet 28. mai 1773, regnes som den første seriøse tyske operaen. Etter at hoffteateret i Weimar brant i 1774 flyttet han til Gotha, der han etterfulgte Georg Benda som hoffkapellmester ved det hertugelige hoffet.


== Verk ==
Elysium (libretto: Johann Georg Jacobi, 18 January 1770, Hoftheater Hannover)
Die Dorfgala (libretto: Friedrich Wilhelm Gotter, 30 June 1772, Hannover)
Alceste (libretto: Christoph Martin Wieland, 28 May 1773, Hoftheater Weimar)
Die Wahl des Herkules (libretto: Christoph Martin Wieland, 3 September 1773, Hoftheater Weimar)
Rosamunde (libretto: Christoph Martin Wieland, 20 January 1780, Nationaltheater Mannheim)


== Referanser ==


== Litteratur ==
(de) Marion Brück: «Schweitzer, Anton.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 24, Duncker & Humblot, Berlin 2010, ISBN 978-3-428-11205-0, s. 57 f. (digitalisering).
(de) Hans Michael Schletterer: «Schweizer, Anton». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 33, Duncker & Humblot, Leipzig 1891, s. 371–373.
Julius Maurer: Anton Schweitzer als dramatischer Komponist. Publikationen der Internationalen Musikgesellschaft, Leipzig 1912.
Mount Greene

Mount Greene er et fjell som er 2220 moh, ved sørsiden av munningen av Freimanisbreen hvor denne møter toppen av Tuckerbreen i Admiralty Mountains i Antarktis. Det ble kartlagt av U.S. Geological Survey (USGS) fra landmålinger og flyfoto tatt av U.S. Navy, 1960–62, og ble navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names etter løytnant John H. Greene i U.S. Army, som ledet en helikopteravdeling som fløy for USGS under landmålingen av området, 1961–62.


== Kilder ==
Beglomeg

Beglomeg er et rockeband fra Oslo startet i 2009.Bandet ga ut debutalbumet Eurokrjem i 2015 og fikk for det Spellemannprisen 2015 i klassen rock, Natt&Dags rikspris for årets plate og Morgenbladets Den Gyldne L For beste linernotes. I april 2017 ga de ut det trippel-CD-en Compac Dick Collection bestående av Eurokrjem og tidligere utgitte sanger samlet i albumene Very Bæd! og Mr. Funny Guys.


== Diskografi ==
Eurokrjem (2015, Fysisk format)
Very Bæd! (2017, Fysisk format)
Mr. Funny Guys  (2017, Fysisk format)
Compac Dick Collection (2017, Fysisk format) - trippel-CD med Eurokrjem, Very Bæd! og Mr. Funny Guys


== Medlemmer ==
Raymond Teigen Hauger: vokal, bass
Einar Lukerstuen: trommer
Luis Cerrato: synthesizer
Stein Kristiansen: gitar
Jon Hagevik: tenorsaksofon
Ingrid Frivold: trompet
Christian Næss: perkusjon


== Referanser ==
Nordenskjöld Peak

Nordenskjöld Peak er et særpreget, delvis snødekket fjell, 2 355 moh, som ligger ved toppen av Nordenskjöldbreen og like øst for Mount Roots i Allardyce Range på Sør-Georgia. Navnet kommer fra den nærliggende Nordenskjöldbreen (som igjen er oppkalt etter den svenske oppdageren Otto Nordenskjöld). Navnet ble gitt av David Ferguson, en skotsk geolog som besøkte Sør-Georgia i 1911-12.
Röntgen Peak

Röntgen Peak er et fjell 1,9 km sørøst for Cape Cockburn i den nordøstlige delen av Pasteur Peninsula på Brabant Island i Det antarktiske arkipel. Det er med på et argentinsk kart fra 1953, men ikke navnsatt. Det ble fotografert av Hunting Aerosurveys Ltd. i 1956-57, og kartlagt etter disse bildene i 1959. Det ble navnsatt av United Kingdom Antarctic Place-Names Committee (UK-APC) etter Wilhelm Röntgen (1845–1923), en tysk fysiker som oppdaget røntgenstråling i 1895.
Bentenøya

Bentenøya er en liten øy som ligger 5 nautiske mil vest for Ongulkalven i den østlige delen av Lützow-Holmbukta. Den ble kartlagt etter landmålinger og fra flyfoto tatt under Japanese Antarctic Research Expedition, 1957–62, og kalt «Benten-shima» (Gudinne- eller Lagnadsøya).


== Referanser ==
Paul Murray

Paul Murray er navnet til flere personer:

Paul Murray (forfatter) (født 1975), irsk forfatter
Paul Murray (fotballspiller) (født 1976), engelsk fotballspiller
Paul Murray (langrennsløper) (født 1977), australsk langrennsløper
Fredriksenøya

Fredriksenøya er en øy 2,5 nautiske mil lang og 0,5 nautiske mil bred, og som ligger 0,5 nautiske mil sørøst for Powell Island i Sør-Orknøyene. Den ble oppdaget av kaptein Nathaniel Palmer og kaptein George Powell på deres sjøreise i desember 1821 og navnsatt av den norske hvalfangeren Petter Sørlle, som kartla øya under hvalfangst i 1912–13.


== Referanser ==
Jon Denney

Jon Denney (født 1960) er en amerikansk tidligere skihopper fra Duluth, Minnesota. Han konkurrerte internasjonalt i årene 1977-1984.
I junior-VM i Murau 1978 ble han nummer 47 av 52 deltakere. Året etter ble han nasjonal juniormester. Han ble nummer 29 i VM i skiflyging i Oberstdorf 1981 og 22 i Harrachov i 1983.
Denney deltok i den tysk-østerrikske hoppuka 1977/78, 1980/81, 1981/82 og 1983/84, og fikk sammenlagtplasseringene 63, 43, 71 og 77. I verdenscupen, som startet opp sesongen 1979/80, ble han nummer 59 sammenlagt i 1980/81, 54 i 1981/82 og 50 i 1982/83. Hans beste plassering i enkeltrenn i verdenscupen var 10.-plass i storbakken i Thunder Bay 22. februar 1981 og i storbakken i Lahtis 6. mars 1983.
Etter at han la opp som aktiv skihopper har Jon Denney blant annet vært hopptrener i Itasca Ski Club i Coleraine, Minnesota.Familien Denney har hatt en rekke skihoppere. Jons bror Jim deltok i OL 1976 og 1980. En annen bror, Jeff, deltok i VM 1978. I USAs nasjonale mesterskap i 1977 vant Jim seniorklassen, Jeff ble juniormester, mens Jon vant gutteklassen. Jim Denneys sønner Jim jr. og Jeff har vært skihoppere på kontinentalcupnivå, og Jim jr. deltok i OL 2006. Jon, Jeff og Jims far Jim sen. var utregningssjef under OL i Lake Placid 1980.


== Referanser ==


== Hovedkilde ==
Adam Kwieciński: Hoppresultater John Denney (besøkt 13. mars 2016)


== Eksterne lenker ==
(en) Jon Denney – FIS (skihopping)
Bunnerbreen

Bunnerbreen er en isbre i den nordøstlige delen av Bear Peninsula som flyter til sjøen langs sørøstsiden av Gurnon Peninsula i Marie Byrd Land i Antarktis.Den ble kartlagt av U.S. Geological Survey etter landmålinger og fra flyfoto tatt av U.S. Navy i 1959–66, og ble navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names etter sersjant Donald R. Bunner, et medlem av U.S. Army Aviation Detachment i Antarktis i løpet av Operation Deep Freeze i 1965 og 1966.


== Referanser ==
Kuzma Petrov-Vodkin

Kuzma Petrov-Vodkin var en russisk-sovjetisk maler, grafiker, kunstteoretiker, forfatter og pedagog.


== Liv og gjerning ==
Petrov-Vodkin ble født  byen Khvalynsk (i dagens Saratov oblast), hvor faren var skomaker På 1890-tallet studerte han malerkunst og tegning i Samara, videre 1895-97 på sentralskolen for teknisk tegning i St. Petersburg. Senere flyttet han til Moskva, hvor han studerte hos Valentin Serov og særlig Konstantin Korovin på Moskvas skole i maling, bildehugging og arkitektur. År 1901 fortsatte han  studiet i München. og 1904 fullførte han studiene i Moskva og reiste  til Paris, for å gå i privatlære. Han la også ut på studiereiser til Italia og Nord-Afrika.
Petrov-Vodkin slo gjennom med Drømmen i 1910, et bilde som den ortodokse kirken fant vel mye erotisk. I 1911 ble han medlem i Mir iskusstva. Hans mest kjente verker er Bading av en rød hest. Kunsten hans var omdiskutert mellom de fremste russiske malerne, Aleksandr Benois forsvarte den, mens Ilja Repin var avvisende.
I sovjet-tiden arbeidet  Petrov-Vodkin mye som grafiker og dramatiker. Kunstverkene hans fra denne tiden er mørkere, ofte holdt i en stil som kan minne litt om bysantisk kunst og ikonmaling. Han skrev dessuten fortellinger og småstykker, samt teoretiske skrifter.
Fra 1918 til 1933 underviste han i det Frie Statlige Kunstpedagogiske Atelier i Petrograd (Leningrad).
I 1927 ble han diagnostisert med tuberkulose og måtte etter hvert mer eller mindre gi opp malingen. Han skrev i denne tiden tre halvt selvbiografiske bøker, som alle nådde en stor lesekrets.


== Galleri ==

		


== Referanser ==
Rotoruasjøen

Rotoruasjøen (Lake Rotorua) er, etter Tauposjøen, den nest største innsjøen på Nordøya, New Zealand. Sjøen ligger i en kaldera, restene av en vulkan som ikke har vært aktiv på 240 000 år. Sjøen er del av en større gruppe av  innsjøer med vulkansk opprinnelse i distriktet Rotorua. Men en gjennomsnittlig dybde på bare 10 meter, er den totale mengde vann betydelig mindre enn Tarawerasjøen, som ligger litt lenger øst ved Tarawera-vulkanen.
Ved sørsiden av sjøen ligger byen Rotorua, som har betydelig geotermisk aktivitet. Sjøen har en uvanlig mørk, grønn-gul farge, som kommer av det høye innholdet av svovel og andre vulkanske mineraler.
To kilometer fra østbredden ligger Mokoia Island, som ble et naturreservat i 1921. Denne lille øya er et fristed for truede fuglearter, og er fri for rovdyr.
Innsjøen har et alvorlig problem med forurensing; mer enn noen annen sjø på New Zealand. Nærliggende Rotorua, med over 50 000 innbyggere, lot kloakken gå rett i sjøen i en årrekke. I 1969 ble sjøen beskrevet som et «uskyllet toalett». Dette har det imidlertid blitt orden på. Dagens forurensning kommer stort sett av avrenning fra landbruket, men også her er det lagt ned en innsats for å bedre vannkvaliteten.Rotoruasjøen har en god bestand av ørret og regnbueørret, og det blir drevet sportsfiske hele året.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lake Rotorua – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Mount Cowart

Mount Cowart er et fjell, 1 245 moh, midtveis langs Galt Ridge i Neptune Range i Pensacolafjellene. Det ble kartlagt av U.S. Geological Survey etter  landmålinger og flyfoto, 1956–66, og ble navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names etter stabsersjant Ray J. Cowart som var flytekniker i Pensacolafjella sommeren 1957–58.
Jean-Louis Trintignant

Jean-Louis Xavier Trintignant (født 11. desember 1930 i Piolenc i Vaucluse, død 17. juni 2022 i Collias i Gard) var en fransk skuespiller.
Trintignant filmdebuterte i 1955 og fikk året etter sitt gjennombrudd som Brigitte Bardots veike ektemann i Og gud skapte kvinnen...  Etter et tre års avbrudd på grunn av militærtjeneste i Algerie fortsatte han filmkarrieren i Frankrike. Han fikk oppmerksomhet for Claude Lelouchs En mann og en kvinne i 1965. I 1970 ble han belønnet med prisen for beste skuespiller i Cannes for rollen i Costa-Gavras' Z 
Han var en gift med skuespillerinnen Stéphane Audran. Han er far til Marie Trintignant som i 2003 ble drept av sin partner.


== Filmografi (i utvalg) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jean-Louis Trintignant – racing-reference.info 
(en) Jean-Louis Trintignant – Driver Database 
(en) Jean-Louis Trintignant – eWRC-results.com 
(en) Jean-Louis Trintignant på Internet Movie Database 
(sv) Jean-Louis Trintignant i Svensk Filmdatabas 
(da) Jean-Louis Trintignant på Filmdatabasen 
(da) Jean-Louis Trintignant på Scope 
(fr) Jean-Louis Trintignant på Allociné 
(en) Jean-Louis Trintignant på AllMovie 
(en) Jean-Louis Trintignant hos Turner Classic Movies 
(en) Jean-Louis Trintignant hos The Movie Database
Mount Emison

Mount Emison er et markant fjell,, 2 050 moh, som ligger på vestsiden av Campbellbreen, like nord for munningen av Batesbreen i Deep Freeze Range i Victoria Land. Det ble kartlagt av U.S. Geological Survey etter landmålinger og flyfoto tatt av U.S. Navy, 1955–63, og  navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names etter William B. Emison, en biolog ved McMurdo-basen, 1964–65 og 1965–66.


== Kilder ==
Mickle Island

Mickle Island er en særdeles liten øy 1,9 km sørøst for Flagstaff Point, like utenfor vestsiden av Ross Island. Den ble kartlagt og fikk dette navnet av den britiske antarktiskekspedisjonen ledet av Shackleton, 1907-09. Navnet virker å være ironsik ment siden mickle betyr «stor».


== Se også ==
Liste over øyer i Antarktis
Austin Head

Austin Head er et nes 3 km nord-nordvest for Leon Head, som stikker ut i Undine South Harbour på sørkysten av Sør-Georgia. Det ble kartlagt av South Georgia Survey i perioden 1951–57, og  navnsatt av UK Antarctic Place-Names Committee etter Elijah Austin, en viktig handelsmann New Haven i USA, som sendte ut de første to amerikanske selfangerskutene til Sør-Georgia i 1790.