Townsend F. Dodd

Townsend Foster Dodd (født 6. mars 1886 i Anna i Illinois, død 5. oktober 1919) var den første flyver i USA. Han var utdannet ved University of Illinois med en Bachelor of Sciencegrad i elektroteknikk. Han sluttet seg til kystartilleriet og kort tid etterpå ble han flyver i US Army Air Service. Dodd satt i mange styrer i flyvningens barndom og var en av de som fordømte skyvefly i favør av trekkfly. Han var med general John Pershing til den meksikanske grensen hvor han satte rekord for utholdenhetsflyvning. Under første verdenskrig var han først plassert som flyoffiser i det amerikanske Expeditionary Force i 1917. Han ble senere erstattet av oberst Billy Mitchell og ble omdirigert til Bolling Mississippi.
Han var den første amerikansk pilot som fikk Distinguished Service Medal under første verdenskrig. Dodd ble forfremmet til oberst 14. august 1918 og på slutten av krigen ble han utnevnt til sjef for personell og materiell under Mitchell. Dodd ble deretter sendt til Fort Sam Houston i San Antonio. Da krigen sluttet gikk han tilbake til sin kapteinsgrad før krigen, og ble kommandør ved Langley Field, Hampton, Virginia. Etter det konkurrerte han i utholdenhetsflyvning og under en slik konkurranse havarerte han og omkom. Ni år etter hans død ble Dodd Army Airfield navnsatt til hans ære.


== Biografi ==
Dodd ble født den 6. mars 1886 til Zachary Taylor Dodd og Ruth Anna Dodd (født McLean) i Illinois. Dodd gikk på University of Illinois, hvor han ble uteksaminert i 1907 med en Bachelor of Science i elektroteknikk.Ruth Dodd var en av Charter Medlemmer av Order of the Eastern Star of Illinois. Han giftet seg med St Clair Dodd. De fikk ingen barn. I 1914 fikk Dodd Mackay-troféet. Han omkom i 1919 i en flyulykke.


== Militær karriere ==


=== Før verdenskrigen ===
Den 25. september 1909 ble Dodd beordret som sekondløytnant i kystartilleriet Han ble overført til Signal Corps i 1912. Mens han var der ble han fullt kvalifisert militær flyger. Den 13. februar 1913 gjennomførte han en non-stop flyvning på 244,18 Km i løpet av 4 timer og 43 minutter med en SC 26 (Burgess Modell H). Han ble forfremmet til premierløytnant og beordret til Texas City, Texas, 9. mars 1913. I juni ble Dodd, sammen med sin skvadron overført til San Diego Signal Corps Aviation School  (nå kjent som Rockwell-Fiekd). Der deltok han i ulike eksperimenter og satt i et råd for å fastsette krav til opplæring av flyvere.
Aeronautical Avdeling opplevde en flom av dødsulykker mellom 1912 og 1913, og de fleste involverte Wright Modell C - fly. En komite av flygere, inkludert Dodd, ble dannet for å undersøke sikkerheten og gi anbefalinger. Dodd, sammen med kaptein Benjamin Foulois og løytnantene Walter R. Taliaferro, Carleton G. Chapman, og Joseph E. Carberry fordømte ikke bare Wright C men alle skyvefly som usikre og de som var igjen i hæren skulle settes på bakken. Den følgende måneden utarbeidet komiteen spesifikasjoner for et trekk-konfigurert treningsfly. Dodd ble innblandet i etterkant av en stor hendelse i 1914, som ble kjent som Goodier krigsrett. Sjefen for 1. Aero-Skvadronen  i San Diego, kapt. Lewis E. Goodier ble alvorlig skadet i en demonstrasjonsulykke 5. november  1914. Goodier fløy med Glenn L. Martin i et nytt fly da det stoppet under en demonstrasjon, og da Martin  korrigerte med for mye gass, gikk det inn i det som ble beskrevet som det første spinn. Goodier fikk nesten kuttet nesen, brakk begge bena, fikk kraniebrudd og en alvorlig punktering av lungen. Etter en overfladisk gjennomgang av havariet uttalte kommandanten kapt. Arthur S. Cowan, «de var ikke piloter, bare amatører». Disse påstandene noe avvist som ondskap.


== Død og ettermæle ==
Mens Dodd var sjef for Langley Field ble han drept i en flystyrt. Ulykken skjedde 5. oktober 1919 i Bustleton Field, Philadelphia under en konkurranse, New York til Los Angeles transkontinental flyvning og ble begravet på Arlington National Cemetery med en enkel seremoni.