jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jazz-sangeren

Jazz-sangeren (orig: The Jazz Singer) er en amerikansk musikalfilm fra 1927, og ofte omtalt som den første spillefilmen med lyd. Det ble imidlertid produsert en rekke kortere lydfilmer før 1927, og Warner Bros.' film Don Juan fra 1926 inneholdt musikk og lydeffekter synkronisert med filmen. Jazz-sangeren var den første lydfilmen med dialog som virkelig slo an hos publikum, og ble en sensasjon da den kom.


== Historikk ==
Samtidens øvrige filmer var såkalte stumfilmer, et begrep som ikke eksisterte ved denne filmens premiere. Den ble isteden fremmet som begynnelsen på «talkies» («snakkefilm»), et begrep som siden har gjort seg selv overflødig. Filmen ble regissert av Alan Crosland og produsert av filmselskapet Warner Bros. med dets «lyd-på-disk»-lydsystem Vitaphone. Filmens stjerne var Al Jolson som framførte seks sanger. 


== Handling ==
Filmens handling er basert på The Day of Atonement, et skuespill av Samson Raphaelson. Filmen forteller den fiktive historien om Jakie Rabinowitz, en ung mann som motsatte seg tradisjonene til sin jødiske familie. Etter å sunget populære melodier på et utsted med ølservering ble han straffet av sin far, en hazzán (en jødisk profesjonell forsanger og bønneleder i synagogen). Det fikk Jakie til rømme hjemmefra. Noen år senere var han blitt en talentfull jazzsanger under navnet Jack Robin. Han forsøker å bygge en karriere som underholdningsartist, men hans profesjonelle ambisjoner kom i konflikt med kravene til sin familie og sin kulturelle arv.


== Ettermæle ==
Darryl F. Zanuck vant en spesielt opprettet Oscar-pris for å ha produsert filmen (ettersom det ble betraktet som urimelig at den skulle konkurrere med stumfilmer), og den ble også nominert for to andre priser. I 1996 ble Jazz-sangeren utvalgt for bevarelse i det amerikanske nasjonalbibliotekets register for nasjonale filmer av særlig «kulturell, historisk eller estetisk betydning». I 1998 ble filmen valgt som en av de beste amerikanske filmer gjennom alle tider, og ble rangert til som nummer nitti.


== I Norge ==
The Jazz Singer fikk sin norske premiére på Hamar den 31. januar 1929, og andre norske byer fulgte snart etter. Nesten ingen norske kinoer var på dette tidspunktet forsynt med nødvendig utstyr for framvisning av lydfilm, så publikum måtte ta til takke med en stumfilmversjon av filmen. Norske kinoer fikk mulighet for visning av lydfilm i løpet av første del av 1930-tallet.


== Skuespillere ==
Al Jolson som Jakie Rabinowitz
May McAvoy som Mary Dale
Warner Oland som en kantor
Eugenie Besserer som Sara Rabinowitz
Otto Lederer som Moisha Yudelson
Robert Gordon som Jakie Rabinowitz - 13 år gammel
Richard Tucker som Harry Lee
Yossele Rosenblatt som kantor Rosenblatt
Jane Arden
Ernest Belcher


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jazz-sangeren på Internet Movie Database 
(no) Jazz-sangeren på NRK TV 
(sv) Jazz-sangeren i Svensk Filmdatabas 
(da) Jazz-sangeren i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Jazz-sangeren på Allociné 
(nl) Jazz-sangeren på MovieMeter 
(en) Jazz-sangeren på AllMovie 
(en) Jazz-sangeren på Turner Classic Movies 
(en) Jazz-sangeren på Rotten Tomatoes 
(en) Jazz-sangeren på Metacritic
Rettspolitisk forening

Rettspolitisk forening er en uavhengig norsk forening bestående av jurister, studenter i juridiske fag og andre interesserte. 
Ideen om en rettspolitisk forening ble første gang fremsatt på et seminar i regi av Juss-Buss høsten 1973, og foreninga ble stiftet 6. juni 1974. Rettspolitisk forening driver påvirkningsarbeid for å forsvare rettsstatlige verdier, for å bedre den rettslige situasjonen til utsatte grupper og for å styrke menneskerettighetenes stilling i Norge. Foreninga er også utgiver av tidsskriftet Kritisk Juss. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
www.kritiskjussblogg.wordpress.com Foreningens blogg
https://www.idunn.no/kritisk_juss#editions
Tverrelva (Markenesdalen i Balsfjord)

Tverrelva er ei elv i Balsfjord kommune i Troms og Finnmark. Den er ei sideelv til Tømmerelva og har utspring øverst i Markenesdalen. Herfra renner elva mot nordvest til den munner ut i Tømmerelva rundt fire kilometer øst for kommunesenteret Storsteinnes. Elva er 8,8 km lang og har et nedbørfelt på rundt 14,3 km².
I januar 2015 fikk Tinfos AS konsesjon til utbygging av Markenesdalen kraftverk, som vil utnytte fallet i elva mellom kote 310 og kote 40. Kraftverket vil produsere rundt 4,6 GWh årlig.


== Referanser ==
Tynaarlo

Tynaarlo er en kommune i den nederlandske provinsen Drenthe.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kommunens nettside
Noordenveld

Noordenveld er en kommune i den nederlandske provinsen Drenthe.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kommunens nettside
Midden-Drenthe

Midden-Drenthe er en kommune i den nederlandske provinsen Drenthe. Landsbyen Westerbork i Midden-Drenthe har gitt navn til den tidligere depotsjon- og (senere) konsentrasjonsleiren Westerbork (offisielt «Durchgangslager Westerbork»). Denne ligger rundt 7 km nord for landsbyen, i skogen ved Hooghalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kommunens nettside
Meppel

Meppel er en kommune og en by i den nederlandske provinsen Drenthe. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kommunens nettside
Hølelva

Hølelva er ei elv i Balsfjord kommune i Troms og Finnmark. Den har utspring fra Storvatnet og renner mot nord forbi grenda Hølen, som den har navn etter. Rundt fem  kilometer sørøst for kommunesenteret Storsteinnes renner Hølelva sammen med Tverrelva og danner Tømmerelva.
Elva er 4,46 km lang (12,2 km medregnet Innerelva), og har et nedbørfelt på 28,47 km². Middelvannføringen ved munningen er 0,60 m³/s.


== Referanser ==
Tverrelva (Strupen i Balsfjord)

Tverrelva (i sitt øvre løp kalt Strupelva) er ei elv i Balsfjord kommune i Troms og Finnmark. Den er 17,97 km lang og har et nedbørfelt på 32,89 km². Middelvannføringen ved munningen er 0,56 m³/s.Elva har to tilløpselver, hvorav den største, kalt Juksavasselva, har utspring fra et skogstjern sør for Slettfjellet og renner mot vest ned til Juksavatnet og videre ned til grenda Strupen. Her renner den sammen med den andre tilløpselva, Skarelva, som kommer fra sør og har utspring på Strupfjellet. Etter samløpet kalles den Strupelva, som renner mot nord gjennom en tildels svært smal dal. Lengre nede vider dalen seg ut og elva skifter navn til Tverrelva. Den fortsetter mot nordøst i et ganske rolig og meanderende løp til den renner sammen med Hølelva og danner Tømmerelva, rundt fem  kilometer sørøst for kommunesenteret Storsteinnes.


== Referanser ==
N-gram

N-gram er en sekvens av ett eller flere elementer (vanligvis ord) i tekst og tale. Begrepet er mye brukt i datalingvistikk og sannsynlighetsteori. N-grammer genereres vanligvis ut fra et korpus (en avgrenset samling tekst som ofte er digitalt tilrettelagt). 
Et n-gram bestående av ett ord betegnes som et "unigram", et "bigram" består av to ord og et "trigram" av tre osv.
En anvendelse av n-gram er Google Ngram Viewer der man kan søke etter ordfrekvenser og ordtrender i hele tekstkorpuset Google Books.


== Eksempel ==


== Eksterne lenker ==
Google Ngram Viewer
Språkbanken NB N-gram
Karstad skule

Karstad skule var en barneskole i Sunnfjord kommune. Den ligger i grenda Solheimsdalen. Skolen hadde elever på 1. – 7. klassetrinn, etter endt skolegang her fortsetter elevene på Halbrend skule.
Skolen ble lagt ned august 2021, elevene ble flyttet over til Flatene skule (1-5. trinn) og Halbrend skule (6-10. trinn).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Skolens hjemmesider Arkivert 6. februar 2015 hos Wayback Machine.
Ferjesambandet Aukra–Hollingsholmen

Aukra–Hollingsholmen er et fergesamband på fylkesvei 662 over Julsundet, mellom Aukra ferjekai på Gossa og Hollingsholm ferjekai på fastlandet i Aukra. Strekningen drives av Fjord1.Overfartstiden er ca. 12 minutter, den blir betjent av MF «Norangsfjord» og MF «Eira» (som er reserveferge), med 35 avganger daglig i hver retning om hverdagen. 2014 var årsdøgnstrafikken 1076 kjøretøyer (rang 16 i Norge) og 829 personer (rang 17).Det er foreslått en bru mellom øyene Gossa og Otrøya hvis Julsundbrua blir bygget. Da blir det fastlandsforbindelse for Gossa og størstedelen av Aukra kommune.


== Referanser ==
Fredrik II av Pfalz

Pfalzgrev Fredrik II av Rhinen (født 9. desember 1482 på Winzingen slott, død 26. februar 1556 i Alzey) var en tysk fyrste. Han bar tittelen pfalzgreve av Rhinen fra 1520, og arvet sin bror Ludvig Vs embete som kurfyrste ved hans død i 1544.
Fredrik II ble i 1535 gift med den 15 år gamle datteren til Christian II, prinsesse Dorothea. Fredrik II hadde også nære forbindelser til keiser Karl V av Det hellige tysk-romerske riket, som var Dorotheas morbror. Fredrik var dessuten en av Olav Engelbrektssons viktigste støttespillere (hans tronekandidat) i hans maktkamper mot Christian III ved reformasjonen i 1536-37.
I 1556 døde Fredrik II. Han var barnløs, til tross for flerfoldige forsøk på å produsere avkom med Dorothea. Den betraktelig mye yngre Dorothea levde drøyt 24 som enke for hun døde i 1580.


== Referanser ==


== Kilder ==
Fredrik, kurfurstar af Pfalz, 2. F. II i Nordisk familjebok (2. utgave, 1908)
Rian, Øystein (1997). Den aristokratiske fyrstestaten 1536-1648. Oslo: Universitetsforlaget. 
Beek,Dag Johan (2013), I erkebiskopens tid. Maktkamp, mennesker og miljø i erkebiskop Olav Engelbrektssons tid. Kristiansand,eget forlag.
Estlands konservative folkeparti

Estlands konservative folkeparti (estisk: Eesti Konservatiivne Rahvaerakond, EKRE) er et nasjonalkonservativt og høyreradikalt politisk parti i Estland. Partiet ble dannet i 2012 av gjenværende medlemmer av Den estiske folkeunionen, som var et populistisk bondeparti, og Den estiske patriotbevegelsen, en nasjonalistisk gruppe i Tallinn. Partiet ledes fra juli 2020 av Martin Helme, som overtok etter sin far, Mart Helme.EKRE støtter Estlands medlemskap i NATO, men ønsker en ny folkeavstemning om medlemskapet i EU. EKRE er motstandere av innvandring til Estland. EKRE er også negativt innstilt til Russland og til etniske russere i Estland. EKRE går inn for en kraftig opprustning av Estlands forsvar. EKRE krever at Russland gir avkall på territorier i Setumaa og Ivangorod, som Estland mistet da landet var okkupert av Sovjetunionen. EKRE har et tradisjonelt syn i spørsmål om blant annet familie, seksualitet, abort og rusmidler. EKRE kaller seg antielitistisk og ønsker direkte demokrati.Den estiske folkeunionen falt for sperregrensen ved valget i 2011, noe som ble den utløsende årsaken til den nye partidannelsen. Estlands konservative folkeparti stod derfor i begynnelsen uten representasjon i Riigikogu. Ved lokalvalgene i 2013 ble partiet representert i landkommuner som Häädemeeste og Tudulinna. Det fantes også partimedlemmer i andre kommunestyrer, men da valgt på andre lister.Siden valget i 2015 har Estlands konservative folkeparti vært representert i Riigikogu, og siden 2019 i Europaparlamentet ved Jaak Madison. Etter valget i 2019 inngikk partiet i en regjering sammen med Senterpartiet og Fedreland under ledelse av Jüri Ratas.


== Ledere ==
Margo Miljand 2011–2013
Mart Helme 2013–2020
Martin Helme 2020–d.d.


== Valghistorikk ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(et) Offisielt nettsted 
(en) Conservative People's Party of Estonia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lanolin

Lanolin (fra latin lana, «ull», og oleum, «olje») er et gult voksaktig fettstoff som fremstilles fra talgkjertlene hos pattedyr med ull, som sauer, og består av fett og svettsalter. Det benyttes til å framstille blant annet salver og kremer.


== Etymologi ==
Betegnelsen ble opprettet på tysk i 1885 av den tyske fysikeren Mathias Eugenius Oscar Liebreich (1838-1908) ved sammensetningen latinske lana, «ull» + oleum, «olje, fett» + den kjemiske endelsen -in.


== Lanolin hos dyr ==
Lanolinens naturlige oppgave er å beskytte ullfibrene og hud mot klima og omgivelser. Den fungerer slik at hvert ullhår «smøres» inn i lanolin før håret kommer ut av hårsekken. Når en sau blir våt løses svettsaltene til basisk lut og danner sammen med fettet en naturlig såpe, og ubehandlet ull er derfor selvrensende.


== Bearbeiding og bruk ==
I bearbeiding av ull og laging av ullgarn fjernes gjerne lanolinen, fordi få karde- og spinnemaskiner tåler lanolin. Noe lanolin kan man sørge for å beholde i ullen ved skånsom vaske, eller ved å tilsette det på nytt. Ullgarn med lanolin har bedre motstand mot fuktighet enn annen ull, og dermed også større motstand mot lukt og smuss.
Lanolin blandet med vann brukes i mange tilfeller som salve eller salvegrunnlag i medisinske og kosmetiske preparater. 


== Referanser ==
Kulturmeglerne

Kulturmeglerne AS er et norsk konsulentselskap som spesialiserer seg i strategisk rådgivning, presse og nettkommunikasjon. De bistår også i lanseringskampanjer og enkeltprosjekter innenfor blant annet film, musikk, scene og kunst. Selskapet blir omtalt som «kulturlivets PR-byrå».Kulturmeglerne ble etablert i 1997 av Svanhild Sørensen og Hanne Liseth, og ifølge grunnleggerne var hovedmotivasjonen å bidra til å profesjonalisere lanseringen av norsk film. I 2010 var selskapet involvert i 9 av de 26 norske filmpremierene, og har oppstarten og frem til 2011 vært involvert i lanseringen av over 90 norske filmer. Selskapets første oppdrag var i sammenheng med lanseringen av filmen Mørkets øy. Senere har de jobbet med PR på blant annet Kon Tiki, Løvekvinnen, Kongens Nei, Børning og Børning 2.
Kulturmeglerne var involvert i utformingen av kulturprogrammet i forbindelse med det planlagte OL 2022 i Oslo, hvor de utarbeidet en omfattende strategi for utvikling av kulturnæringer i Oslo i 2013. Selskapet har også vært engasjert i prosjekter som Den internasjonale Ibsenprisen og Grunnlovsjubileet 2014.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Bruelva

Bruelva (også kalt Bomstadelva, nordsamisk: Virránjohka) er ei elv i Balsfjord kommune i Troms og Finnmark. Den er ei sideelv til Nordkjoselva og er 2,16 km lang, eller 11,7 km medregnet Lysvasselva. Nedbørfeltet er på 32,3 km².
Elva har sine øverste kilder på sørvestsida av Rieppetinden lengst sør i Lyngsalpan. Den renner herfra bratt mot sørvest ned til Lysvatnet, og deretter fortsetter Lysvasselva videre ned til Storvatnet (305 moh.), som er utspring for selve Bruelva. Fra Storvatnet renner elva mot sør og ned den bratte dalsida ned mot Nordkjosdalen, hvor den danner Bomstadfossen. Elva munner ut i Nordkjoselva ved Bomstad, rundt én kilometer øst for Nordkjosbotn.
Nordkjosvassdraget ble vernet mot kraftutbygging i Verneplan III for vassdrag i 1986. Før vernevedtaket forelå det en plan om å bygge ut fallet fra Storvatnet i et kraftverk ved Bomstad. Det ville fått en produksjon på 14 GWh og Storvatnet ville blitt regulert med 4,5 meter.


== Referanser ==
Norsk historisk leksikon

Norsk historisk leksikon (NHL) er et ettbinds-leksikon med undertittelen «Kultur og samfunn ca. 1500 – ca. 1800». Det behandler sentrale temaer innen norsk økonomisk og administrativ historie, samt arbeidslivs- og befolkningshistorie fra tiden under Kalmarunionen på 1500-tallet frem til midten av 1800-tallet.
Verket ble utgitt med støtte fra Norsk kulturråd og har kommet ut i to trykte utgaver på Cappelen forlag, den første i 1974 og en gjennomrevidert 2. utgave i 1999. I 2008 ble det etter avtale mellom forlaget og Norsk lokalhistorisk institutt i sin helhet lagt ut på lokalhistoriewiki. Den digitale utgaven kan ikke endres og er underlagt opphavsrett, noe som gjør at tekst og illustrasjoner ikke kan kopieres fritt.
Initiativet til verket kom fra Norsk lokalhistorisk institutt, og prosjektleder for den første utgagven var instituttets leder Rolf Fladby. I 1999 ble verket oppdatert og grundig revidert. Det oppdaterte oppslagsverket fikk store deler nyskrevet materiale, dekket flere nye fagområder, fikk nye illustrasjoner og kart i tillegg til en omfattende bibliografi. Hovedforfattere og redaktører var Steinar Imsen og Harald Winge, mens medforfatterne var blant de fremste spesialistene på perioden som verket omfatter.


== Medforfattere ==

Håvard Dahl Bratrein
Ståle Dyrvik
Finn-Einar Eliassen
Knut Frøyset
Lars Ivar Hansen
Knut Johannessen
Jørgen H. Marthinsen
Einar Niemi
Hans Eyvind Næss
Mads Ramstad
Per Øivind Sandberg
Ragnhild Schlüter
Knut Sprauten


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Norsk historisk leksikon 1. utgave, 4. opplag på bokhylla.no ISBN 8202048931
Norsk historisk leksikon, 2. utgave, 3. opplag på lokalhistoriewiki.no ISBN 9788245605525
Kjusakdalelva

Kjusakdalelva (også skrevet Kjusakelva, nordsamisk: Givssatjohka) er ei elv i Balsfjord kommune i Troms og Finnmark. Den er ei sideelv til Nordkjoselva. Elva er 9,94 km lang, med et nedbørfelt på 28,49 km². Middelvannføringen ved munningen er 0,83 m³/s.
Elva har utspring fra Kolstadskaret ved vannskillet mot Tamokelva i sør. Elva renner i nord-nordøstlig retning gjennom Kjusakdalen og løper sammen med Nordkjoselva rundt fem kilometer øst-sørøst for Nordkjosbotn. Rundt 1,7 kilometer før munningen deler elva seg i to, og de to greinene, kalt Nerelva og Øverelva, munner ut i Nordkjoselva rundt en halv kilometer fra hverandre.
Nordkjosvassdraget ble vernet mot kraftutbygging i Verneplan III for vassdrag i 1986.


== Referanser ==
Else Høst

Else Marie Høst (født Røysland den 11. mars 1908 i Stavanger, død 1. august 1996 i Oslo) var en norsk litteraturforsker og franskfilolog som utga flere lærebøker og også gjorde seg bemerket som Ibsen-kjenner.Hun var datter av Iver Johan Røysland (1870-1957) og Gustava Aldén (1875–1932). I 1927 tok hun examen artium ved Kongsgård skole i Stavanger. Etter et studieopphold i Sverige i 1930 og ved det svenske instituttet i Roma 1931, giftet hun seg i 1931 med franskfilologen Gunnar Høst (1900–1983). Magistergraden mottok hun i 1941 på avhandlingen Ibsens lyriske dramaer. Hun fikk en doktorgrad i 1957 på en avhandling om Ibsens Hedda Gabler. Alt dette fra Universitetet i Oslo.


== Utgivelser ==
Else Røysland og Gunnar Høst (1934). Voix de France: textes de phonographe. Oslo: Aschenhoug. 
Else Røysland og Gunnar Høst (1941). Moderne fransk. Oslo: Aschehoug. 
Else Høst (1958). Hedda Gabler: en monografi. Oslo: Aschehoug. 
Else Høst (1967). Vildanden av Henrik Ibsen. Oslo: Aschehoug. 
Else Høst og Gunnar Høst (1970). Fransk lesning. Oslo: Aschehoug. 


== Referanser ==
Britt Kjellesvik Rage

Britt Kjellesvik Rage (født 5. mars 1955 på Tysnes i Sunnhordland) er en norsk dukkemaker og tekstilkunstner. 


== Dukker ==
Rage er mest kjent for sine dukker i autentiske folkedrakter fra Vestlandet eller middelalder. Hun har holdt flere utstillinger med sine dukker. Dukkene har fått bred omtale i en rekke aviser og tidsskrift, blant annet i Norsk Husflid og i Danmark, Nederland, Tyskland og USA. En dukke i tradisjonell tysnesdrakt ble overrakt kongen og dronningen i gave fra Tysnes kommune under kongebesøket i Hordaland 2009. 


== Bokutgivelse og database ==
I 1986 publiserte Rage boka Folkedrakter i Sunnhordland - frå Tysnes på 1800-talet. Hun har bygget opp en database over gamle draktplagg fra Tysnes, der over 500 plagg er registrert. 


== Dokkegalleriet ==
I år 2000 startet hun Dokkegalleriet med verksted og galleri i hjemmet sitt på Tysnes i Sunnhordland. Foruten å drive produksjon av dukker, teaterdukker, leker og historiske drakter har hun også arrangert en rekke utstillinger med forskjellige kunstnere i Dokkegalleriet. Bygningen med galleriet brant høsten 2012, men galleriet gjenåpnet i 2014 etter omfattende utbedringer av bygget.


== Utdannelse ==
Rage er utdannet som ergoterapeut og har også studert draktskikk og draktkultur ved Universitetet i Bergen og NTNU.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Dokkegalleriet nettside
Peder Lagmanns gate (Tønsberg)

Peder Lagmanns gate (1-3, 2-4) er en 250 meter lang gate i Fjerdingen i Tønsberg. Den går fra Farmannsveien og opp til Seterkaféen nedenfor Slottsfjellet.
Gaten er oppkalt etter Peder Andersen, lagmann i byen mellom 1534 og 1559.


== Referanser ==
Ferjesambandet Seivika–Tømmervåg

Seivika–Tømmervåg er et fergesamband på fylkesvei 680 over Talgsjøen på Nordmøre, mellom Seivika ferjekai i Kristiansund og Tømmervåg ferjekai på Tustna i Aure. Strekningen drives av Fjord1. Overfartstiden er 25 minutter. Den blir betjent av MF «Grip» og MF «Tustna». Det er avgang 1–2 ganger i timen i hver retning, fra morgen til kveld. I 2014 var årsdøgnstrafikken 690 kjøretøyer og 596 personer (rang 20 i Norge).


== Galleri ==

		
		


== Referanser ==
Johnny Blue

«Johnny Blue» var den vesttyske sangen i Eurovision Song Contest 1981 og ble framført på tysk av Lena Valaitis. Opphavsmenn var Ralph Siegel og Bernd Meinunger. 
Den ble framført som tredje låt om kvelden (etter Tyrkias Modern Folk Üçlüsü og Ayşegül Aldinç  med «Dönme Dolap» og før Luxembourgs Jean-Claude Pascal med «C'est peut-être pas l'Amérique»). Da avstemningen var ferdig, hadde den fått 132 poeng, hvilket ga den en andreplass blant 20 deltakere.
Sangen er balladen om den titulære Johnny Blue, en blind gutt som blir skydd av andre barn på grunn av sitt handikapp. Han får en gitar og lærer snart hvordan han skal spille på den, skriver populære sanger hvor han oppmuntrer andre til å overvinne sine problemer og på den måten oppnår den berømmelsen og populariteten som alltid hadde vært hans rette.
Valaitis spilte også inn sangen på engelsk under samme tittel.
Sangen har blitt noe av en favoritt i Tyskland og fikk en niendeplass i en Best of Eurovision-avstemning i 2006.


== Norsk versjon ==
Den norske tittelen er også «Johnny Blue».


=== Innspilling ===
Gro Anita Schønn. Utgitt på singelen Talent TS 123 i 1981. Arr.: Terje Fjærn.


== Kilder ==
Offisiell Eurovision Song Contest-side
Ealing Art College

Ealing Art College (opprinnelig egentlig Ealing Technical College & School of Art) var en høyere utdannelsesinstitusjon beliggende i St Mary's Road i Ealing i London i England. Den ble åpnet i 1957. Senere kjente musikere, som Freddie Mercury, Ronnie Wood og Pete Townshend, gikk på skolen tidlig på 1960-tallet.I dag er stedet Ealing campus av University of West London.
Tidlig på 1960-tallet hadde kunstskolen følgende linjer:
mote
grafisk design
industridesign
fotografi
klassisk kunst


== Kjente elever ==


=== Kunstnere ===
Gideon Gechtman - israelsk kunstner og skulptør
Alan Lee - illustratør (har blant annet vunnet Oscar for sitt arbeid med Lord of the Rings-filmene)
Michael English - psykedelisk artist-musiker med Hapshash and the Coloured Coat
Barbara Tate - kunstner og forfatter
Arthur Ted Powell - reklamemann (art director) og kunstner


=== Musikere ===
Pete Townshend - gitarist i The Who
Freddie Mercury - vokalist i Queen
Roger Ruskin Spear - tenorsaksofon, roboter og ulike elektriske innretninger og dingser i Bonzo Dog Doo-Dah Band
Ronnie Wood - The Faces og The Rolling Stones


=== Offentlige tjenestemenn ===
Sergej Ivanov -  russisk etterretningsoffiser og politiker, første visestatsminister og forsvarsminister


=== Skribenter og journalister ===
Michael Molloy - tidl. redaktør i Daily Mirror og Sunday Mirror
Robert Rankin - forfatter, illustratør og skulptør
Michael Lawrence - barne- og ungdomsbokforfatter


== Referanser ==
Káren Elle Gaup

Káren Elle Johansdatter Gaup (født 19. desember 1958 i Mierojávri i Guovdageainnu / Kautokeino kommune i Finnmark) er en norsk etnolog/kulturhistoriker med samisk språk og kultur som spesialområde.
Káren Elle Gaup vokste opp i en reindriftfamilie og utdannet seg ved Universitetet i Oslo med en eksamen 2003 i økonomi, administrasjon / offentlig forvaltning, samiske språk og etnologi.
Fra 2014 har hun vært ansatt hos Norsk Folkemuseum i Oslo som prosjektleder for Bååstede - tilbakeføring av samisk kulturarv. Før det var hun i perioden september 2007 til februar 2014 direktør for RiddoDuottarMuseat i Kárášjohka/ Karasjok – og i perioden 2003 til 2007 forsker ved Nordisk samisk institutt i Guovdageaidnu/ Kautokeino med ansvar for feltet «tradisjonell kunnskap og landskap».


== Kilder ==
2005:2 Dieđut, opplastet 2012-02-12


== Referanser ==
Birkebeinergaten (Tønsberg)

Birkebeinergaten er en 70 meter lang gate i Tønsberg sentrum. Den går fra Farmannsveien til Dronning Blancas gate.Gaten er oppkalt etter birkebeinerne. Før 1903 het gaten Forstadens Nordre Tvergate.


== Referanser ==