jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Carl Jaenisch

Carl Ferdinand (Andrejevitsj) Jaenisch (1813–1872) var en finsk-russisk sjakkmester, problemkomponist og sjakkteoretiker som på 1840-tallet var blant verdens beste sjakkspillere.


== Liv ==
Carl Jaenisch var av finsk opphav. Han studerte verktøymakeri, først i Moskva, deretter St. Petersburg. Etter å ha vært ansatt ved finansministeriet, ble han professor i klassisk mekanikk i St. Petersburg. 
I 1830-årene ble Jaenisch regnet som Russlands beste sjakkspiller ved siden av Aleksandr Petrov. I 1838/39 ledet han et lag fra St. Petersburg som tapte en korrespondansesjakkturnering mot et lag fra Dorpat ledet av Lionel Kieseritzky.
Jaenisch ble invitert til den internasjonale sjakkturneringen i London 1851, men måtte melde avbud. I stedet reiste han til London etter at turneringen var avviklet. Han ble da slått av Howard Staunton med 2,5;7,5 (+2, -7, =1), men beseiret Augustus Mongredien i to oppgjør. I 1854 vant Jaenisch over Ilja Sjumov med resultatet 7:5 (+5, -3, =4).
Jaenischs høyeste historiske ELO-rating er 2456 fra juni 1851. På den tiden var han nummer ti på verdensranglista.
Jaenisch fikk større betydning som teoretiker enn som praktisk sjakkspiller. Han publiserte en rekke viktige skrifter: i 1837 i St. Petersburg
Découvertes sur le cavalier (aux échecs) [«studier over springeren i sjakk»], i Dresden/St. Petersburg 1842/1843: Analyse nouvelle des ouvertures du jeu des échecs [«Nye analyser over sjakkåpninger»], ei bok som to ganger ble oversatt til engelsk). Mest betydning fikk trebindsverket Traité des applications de l'analyse mathématique au jeu des échecs [«Traktat over bruken av matematiske analyser i sjakkspillet»], St. Petersburg 1862–1863.
Fra 1856 hadde Jaenisch ansvaret for en sjakkspalte i avisa Sankt-Petersburskie vedomosti – den første i en russisk avis. Han ble regnet som en av de dypeste analytikerne i Europa og sto i kontakt med en rekke ledende sjakkpersonligheter, både personlig og via korrespondanse. 
Til hans viktigste bidrag til åpningsteorien regnes i dag undersøkelser rundt russisk forsvar, og ikke minst Jaenisch-gambit i spansk åpning (1.e4 e5 2.Sf3 Sc6 3.Lb5 f5).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Carl Jaenisch – chessgames.com 
(en) Carl Jaenisch – 365Chess.com 
Sjakkproblemer signert Jaenisch, pdb.dieschwalbe.de
Dagny Sibblund

Dagny Sibblund Forslund (født 1917 i Jakobsnes, som Dagny Sneve, død 2003 i Sverige) var en norsk partisan. 


== Liv og virke ==
Hun var lærer i Finnmark. Hun var aktiv innen oppbygningen av en etterretningsorganisasjon, men mangel på erfaring blant medlemmene førte til at den stod i fare for å rakne høsten 1940. Dermed måtte hun og andre komme seg ut av landet, og sammen med Alf Edgar Sibblund, som hun hadde giftet seg med i 1935, flyktet hun 13. september 1940 først til det russiske tettstedet Sippnavalokk, før de senere reiste videre inn i Sovjet til Murmansk. Der ble hun evakuert til et sted på den andre siden av Uralfjellene mens mannen sammen med andre nordmenn drev illegalt arbeid i Finnmark. I årsskiftet 1941/42 meldte hun seg frivillig til etterretningsarbeid som norsk tolk for Sovjet, og ble stasjonert i Murmansk, og aktiv som radiotelegrafist i Nordflåten sammen med blant andre Borgny Eriksen og Rasmus Rydningen. Hun ble ikke aktiv partisan før mannen ble drept da flyet han var ombord i, ble skutt ned over Finland. Hun ønsket å utdanne seg til fallskjermsoldat for å fortsette der han slapp, og i «Kvinnenes forsvarshistorie» omtaler forfatteren henne som en av de legendariske skikkelsene, En annen av disse legendariske skikkelser var Dagny Sibblund - «kald og rolig, slank og vever og 1,62 på strømpelesten».
I et intervju med VG i 1994 beskriver hun det slik: Jeg ble forbannet. Mer sint enn tynget av sorg. Jeg bestemte meg for å ta hans plass. Jeg ville være med og frigjøre Finnmark fra nazistene.I partisankrigen i Finnmark deltok hun i Petsamo-Kirkenes offensiven og hoppet 20. oktober 1944 i fallskjerm ut over Varangerhalvøya sammen med Trygve Eriksen fra Kiberg for å forberede landgangen for en Sovjetisk marineinfanteriavdeling på Langbunes i Kiberg. Ifølge henne satte de en klar betingelse for å delta: Vi sa klart fra til sovjeterne at forutsetningen var at den sovjetiske armeen forlot Norge igjen etter frigjøringen. Med dette ble hun Norges første kvinnelige fallskjermhopper.Sibblund og Eriksen landet i en myr hundre meter fra de tyske stillingene der de skjulte seg i tre døgn. De fikk etterhvert kontakt med lokalbefolkningen og kunne rapportere til sovjeterne at tyskerne var på retrett i Finnmark. Etter enda et nesten-møte med tyskerne kom partisanene frem til Kirkenes, og Sibblund reiste videre til Murmansk der frostskadene hennes ble behandlet på et sykehus. Hun vendte i mars 1945 tilbake til Norge og Jakobsnes der hun giftet seg med bygningsarbeideren Sixten Forslund fra Sverige.
Etter krigen ble partisanene møtt med skepsis og mistenkt for å spionere for Sovjetunionen. Dette eskalerte og en dag ble hennes svenske ektemann kalt «russerspion», han slo vedkommende og det endte med at han ble utvist fra Norge, noe som statsråd Gundersen benektet. Han hevdet at dette gjaldt en annen person med samme etternavn. I 1949 flyttet Dagny Sibblund Forslund til Sverige, og i 1994 var hun bosatt i Örnsköldsvik.


== Referanser ==
Kapellveien (Oslo)

Kapellveien (1-173,6-166) er en vei på Grefsen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den begynner og slutter i Kjelsåsveien, selv om den er 2-3 kilometer lang. Begynnelsen er ved Nordre Åsen idrettsanlegg, Skeids hjemmebane. Derfra går veien nesten rett nordover før den dreier gradvis mer vestover. Ved Grefsen kapell, som den har navn etter, dreier veien nord- og østover, idet den går opp åsen og rundt deler av kirkegården. På Grefsenplatået går veien nokså rett nordøstover og ender altså i Kjelsåsveien, like vest for dennes kryss med Midtoddveien.
Navnet ble vedtatt i 1904.


== Noen adresser ==
Nr. 6: Kapellveien habiliteringssenter
Nr. 15a: I 1927 kjøpte det jødiske ekteparet Rakel og Jacob Feldmann villaen. Sønnen Herman ble drept i Auschwitz, mens foreldrene ble drept av norske grenseloser. Det er lagt ned snublesteiner utenfor huset.
Nr. 68: Lillohjemmet
Nr. 69-71: Grefsen skole
Nr. 75: Grefsen kapell
Nr. 82: Grefsen fleridrettshall
Nr. 120: Engebråten skole


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Kapellveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 292. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Lyngåsveien (Oslo)

Lyngåsveien (1-17, 2-12) er en vei på Grefsenplatået i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går nordøstover fra Grefsenveien til Revefaret. Krysset ved Grefsenveien markerer sentrum på Grefsenplatået, med butikker og drosjeholdeplass.
Veien fikk navn i 1940 etter den første som bygget hus i veien. USBL oppførte noen av sine første boliger her i 1951. Rekkehus med til sammen 22 leiligheter og 4 hybler i nr. 11A-E ble fra 1952 et av de første USBL-borettslagene.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Lyngåsveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 344. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Maurtuveien (Oslo)

Maurtuveien (5–865, 2–870) er en vei på Klemetsrud i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Den tar av sørvestover fra Enebakkveien ved Klemetsrud kirke og går til Maurtu gård, som den har navn etter. Navnet ble vedtatt i 1907.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Maurtuveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 360. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (M)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Melkeveien (Oslo)

Melkeveien (1–63, 2–40) er en vei i Vettakollen i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går nordøstover fra Stjerneveien og ender som blindvei sørøst for Båntjern.
Navnet ble vedtatt i 1951. Veien har villabebyggelse.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Melkeveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 361. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (M)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Brannvaktveien (Oslo)

Brannvaktveien (1-29, 2-30) er en vei på Grefsenplatået i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra Grefsenveien til Kjelsåsveien.
Veien fikk navn i 1940 etter Grefsen brannstasjon (nedlagt 1992).


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Daniel Walstads vei (Oslo)

Daniel Walstads vei (1-17, 2-24) er en vei på Kjelsås i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går i vinkel mellom Kjelsåsveien og Sømveien.
Veien fikk navn i 1943 etter gårdbruker Daniel Walstad, som eide Kjelsås gård fra 1873.


== Referanser ==


== Kilder ==
Oslo byleksikon: Daniel Walstads vei


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Ekelyveien (Oslo)

Ekelyveien (1-17, 2-20) er en vei på Ris i bydel Vestre Aker. Den går nordover fra Holmenveien, krysser Risalleen og ender ved Ris kirke. 
Veinavnet ble vedtatt i 1908. Veien har villabebyggelse.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Ekelyveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 150. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (E)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Ekornveien (Oslo)

Ekornveien (1-5, 2-6) er en vei på Gråkammen i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går mellom Jegerveien og Tennisveien. 
Navnet ble vedtatt i 1921.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Ekornveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 150. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (E)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Elgtråkket (Oslo)

Elgtråkket (56-89, 6-136) er en vei i Bjørndal i bydel Søndre Nordstrand. Den går nordover fra Bjørnåsveien til Rådyrlia og har flere forgreninger med husrekker.
Veien har overveiende rekkehusbebyggelse. Navnet ble vedtatt i 1986. I nabolaget finnes også flere andre veier med dyrenavn.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Elgtråkket». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 151. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (E)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Elgveien (Oslo)

Elgveien (1-9, 2-12) er en vei i Ullevål hageby i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går mellom John Colletts allé og Ullevålsalleen.
Navnet ble vedtatt i 1918.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Elgveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 151. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (E)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Norsk Arkeologisk Selskap

Norsk Arkeologisk Selskap er en interesseorganisasjon som har som formål å spre kunnskap om fortiden og fortidsminner, samt å støtte arkeologisk forskning. Organisasjonen ble stiftet i 1936 og har per 2019 ca. 450 medlemmer. Norsk Arkeologisk Selskap utgir årlig tidsskriftet Viking, og støtter arkeologisk forskning i inn- og utland gjennom fondet Arkeologisk Fond. Organisasjonen er åpen for alle som er interessert i arkeologi. Styret i NAS består av følgende: Lyder Marstrander (preses), Sonja Vibecke Robøle, Christian Størmer, Leif Dan Birkemoe, Per Kristian Skulberg, Ronny Henriksen, Ellen Drage Støeng, Hanne Ekstrøm Jordahl, Frode Iversen (generalsekretær) og Cathrine Brattekværne (sekretær)


== Eksterne lenker ==
Norsk Arkeologisk Selskap Arkivert 9. januar 2015 hos Wayback Machine.
Halimium lasianthum

Halimium lasianthum er en eviggrønn busk i solrosefamilien.
Den blir opptil én meter høy, men er ofte mye lavere. Stenglene er opprette eller utoverliggende og dekket av grå hår. Bladene er motsatte og avlange til lansettformede; de er mørkegrønne på oversiden og hvitfiltet under. Blomstene er gule, 15–25 mm, og sitter i endestilte klaser. Kronbladene kan være ensfargede eller ha en brun flekk ved basis. Arten vokser på sandige steder og i korkeikskog, som regel på sur jord.
Halimium lasianthum i snever betydning er utbredt sør i Portugal og Spania og nord i Marokko. Underarten Halimium lasianthum subsp. alyssoides finnes lenger nord i Portugal, Spania og i vestlige og sentrale Frankrike. Den blir ofte regnet som en egen art, Halimium alyssoides, og har aldri brun flekk på kronbladene. 


== Litteratur ==
C. Grey-Wilson og M. Blamey; norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding (1992). Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa. Teknologisk Forlag. s. 254–255. ISBN 82-512-0355-4. 
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 142. ISBN 0-7136-7015-0. 


== Eksterne lenker ==
(en) Halimium lasianthum i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Halimium lasianthum hos ITIS 
(en) Halimium lasianthum hos NCBI 
(en) Halimium lasianthum hos The International Plant Names Index 
(en) Halimium lasianthum hos Tropicos 
(en) Kategori:Halimium lasianthum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Halimium lasianthum – detaljert informasjon på Wikispecies
Allround-NM på skøyter junior 2012

Allround-NM på skøyter junior 2012 ble avholdt 4. og 5. februar 2012 i Furumo stadion på Geithus i Modum.Teknisk arrangør var Geithus Idrettslag.Norgesmestere ble Ellen Bjertnes, Geithus IL for damene og Kristian Reistad Fredriksen, Geithus IL for herrene.


== Sammenlagt Damer Junior ==


== Sammenlagt Herrer Junior ==


== Funksjonærer ==
Overdommere var Roar Eriksen for herrene og Gunnar Knudsen for damene.Assisterende overdommere var Trond Løvstad for herrene og Torbjørn Sæther for damene.
Startere var Ole Hermann Sørli for herrene og Marcel Lesche Vanberg for damene.
NSFs teknisk delegerte (TD) var Erik Øsmundset.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Allround-NM på skøyter junior 2012, Junior kvinner – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
(en) Allround-NM på skøyter junior 2012, Junior menn – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
(en) Allround-NM på skøyter junior 2012 for både kvinner og menn. På speedskatingresults.com
NM Junior Allround 2012 (distanser og sammenlagt) Arkivert 5. oktober 2013 hos Wayback Machine. og Sammenlagt Arkivert 29. november 2014 hos Wayback Machine. resultatlister på www.skoyteforbundet.no
Ellingsrudveien (Oslo)

Ellingsrudveien (1-19, 2-18) er en vei på Høybråten i bydel Stovner i Oslo. Den går sørover fra Høybråtenveien til Nuggerudveien.
Veien fikk navn i 1925 etter Ellingsrud gård.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Ellingsrudveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 152. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (E)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Engebrets vei (Oslo)

Engebrets vei (1-7, 2-6) er en vei på Skøyen i bydel Ullern. Den går fra Konventveien til Hoffsveien.
Navnet ble vedtatt i 1926.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Engebrets vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 156. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (E)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Engebråtveien (Oslo)

Engebråtveien (1-13, 2-24) er en vei på Grefsenplatået i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går nordvestover fra Gamle Kjelsåsvei til Kapellveien.
Veien fikk navn i 1915 etter gården Engebråten.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Engebråtveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 157. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Eneboveien (Oslo)

Eneboveien (4-20; ingen oddetallsadresser) er en vei i bydel Stovner i Oslo. Det en blindvei på østsiden av Stovnerveien.
Navnet ble vedtatt i 1947. Det henger sammen med at det den gangen bare var ett hus i veien.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Eneboveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 155. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (E)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Emil Korsmos vei (Oslo)

Emil Korsmos vei (1-25, 2-26) er en vei på Manglerud i bydel Østensjø. Den går i bue og starter og slutter i Plogveien.
Veien fikk navn i 1961 etter professor Emil Korsmo.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Emil Korsmos vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 154. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (E)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Elvefaret (Oslo)

Elvefaret (1-55, 2-36) er en vei på Røa i bydel Vestre Aker. Den begynner og slutter i Fådveien og har form av en skjev, asymmetrisk hestesko på sørsiden. Én adresse, nr. 23, er i bydel Ullern.
Veien fikk navn i 1939 etter beliggenheten ved Lysakerelva.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Elvefaret». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 153. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (E)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Erich Mogensøns vei (Oslo)

Erich Mogensøns vei (7-31, 12-40) er en vei på Linderud i bydel Bjerke i Oslo. Den går fra Rødbergveien (Oslo)  på broen over Trondheimsveien, men har også selv direkte tilkomst til og fra Trondheimsveien ved inkjøring til Linderud senter ligger i nr. 38. Veien løper østover mot Veitvet og blir til Statsråd Mathiesens vei i en 180* høyresving. 
Veien fikk navn i 1962 etter godseier Erich Mogensøn (1687–1742), som eide Linderud gård fra 1713. 


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Erich Mogensøns vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 157-158. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (E)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Erling Michelsens vei (Oslo)

Erling Michelsens vei (7-21, 2-34) er en vei på Ellingsrud i bydel Alna i Oslo. Den går som blindvei sørover fra Trygve Nilsens vei og ender i en snuplass, men har gangveiforbindelse til boligblokker og andre veier.
Veinavnet fikk navn i 1979 etter Erling Michelsen (1890–1971), som var leder for Norges Leieboerforbund og Boligbyggelaget Ungdommens Selvbyggerlag.
På oddetallssiden er 8 rekkehus (oppført 1981–82, ark. Alex Christiansen) i OBOS-borettslaget Nordre Fjeldstad. På partallssiden er 17 rekkehus (fullført 1982, samme arkitekt) i OBOS-borettslaget Søndre Fjeldstad.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Erling Michelsens vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 158. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (E)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Dagmarbakken (Oslo)

Dagmarbakken (1-7, 2A-10) er en vei på Grorud i Oslo. Den går mellom Pastor Blaauws vei og Vestbyveien, men en bom noe øst for midten blokkerer for gjennomkjøring.
Veien fikk navn i 1952 etter Dagmar Johansson (1902–78), som bodde i veien og var kirkesanger (klokker) i Grorud kirke i 1916–52.


== Kilder ==
Oslo byleksikon: Dagmarbakken


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (D)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Hjorteveien (Oslo)

Hjorteveien (1-11, 2-12) er en vei i Ullevål hageby i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går mellom John Colletts allé og Ullevålsalleen.
Navnet ble vedtatt i 1918.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Hjorteveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 245. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (H)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Kallerudveien (Oslo)

Kallerudveien (3-173, 6-166) er en vei i Maridalen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går mellom Gamle Maridalsvei sø rfor Maridalen skole til Maridalsveien like sør for Maridalen kirke.
Veien fikk navn i 1961 etter gården Kallerud (gnr./bnr. 62/5), som ligger ved veien og har nr. 10, som er eneste veinummer i bruk.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Kapellveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 290. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Kallandveien (Oslo)

Kallandveien (2-6; ingen oddetallsadresser) er en vei på Solemskogen i bydel Nordre Aker (strengt tatt Marka) i Oslo. Den går som blindvei nordover fra Solemskogveien.
Veien het tidligere Hytteveien, men fikk dagens navn i 1952 etter stuen Kalland (gnr./bnr. 88/64), som lå lå ved veien før. Nest siste holdeplass på bussruten til Solemskogen ligger ved denne veien.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Kallandveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 290. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Kasaveien (Oslo)

Kasaveien (1-21, 2-4) er en vei i Maridalen i bydel Nordre Aker. Den går mellom Gamle Maridalsvei og Maridalsveien.
Veien fikk navn i 1961 etter gården Kasa (gnr./bnr. 64/29), som ligger ved veien. Den lå tidligere under Hauger gård.


== Referanser ==


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Kasaveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 296. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Kikkutveien (Oslo)

Kikkutveien (1-3, 2-12) er en vei på Grefsenplatået i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går østover fra Nordhagaveien. Rett etter Sandtakveien er den stengt for gjennomfartstrafikk, og så dreier den mot nord og ender i Kurveien. Sistnevnte del av veien er altså blindvei.
Navnet ble vedtatt i 1930.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Kikkutveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 298. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (K)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Kjelsåsløkka (Oslo)

Kjelsåsløkka (2-4; ingen oddetallsadresser) er en vei på Kjelsås i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går som blindvei vestover fra Kapellveien.
Veinavnet ble vedtatt i 1965.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Kjelsåsløkka». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 305. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (K)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Kjetils vei (Oslo)

Kjetils vei (1-9, 2-16) er en vei på Kjelsås i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går som blindvei sørover fra Midtoddveien.
Veien fikk navn i 1920 etter mannsnavnet Kjetil, som skal være opphav til stedsnavnet Kjelsås.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Kjetils vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 305. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Kringlebekkveien (Oslo)

Kringlebekkveien (1, 2A-B) er en vei på Solemskogen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går som blindvei nordover fra Solemskogveien, delvis parallelt med Kringlebekken, som den har navn etter. Navnet ble vedtatt i 1952.


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Kringlebekkveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 316. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Fjellknattveien (Oslo)

Fjellknattveien (1-9, 2-6) er en vei på Kjelsås i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går som blindvei sørover fra Lachmanns vei.
Veien fikk navn i 1920 etter eiendommen Fjeldknappen (i Langsetveien 3).


== Kilder ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Fjellknattveien». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 167. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt