jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Borggata (Oslo)

Borggata (1-11, 2-12) er en gate i grenseområdet mellom mellom Grønland og Tøyen i bydel Gamle Oslo. Den begynner ved Grønlandsleiret, nærmest som en fortsettelse av Hollendergata, og går opp skråningen bak Grønland kirke. Nedre del ender nå som blindvei, ettersom det ikke er mulig å kjøre inn fra Åkebergveien. På nordsiden av sistnevnte fortsetter Borggata til Jens Bjelkes gate og avsluttes med et stykke som gangvei bort til Kolstadgata.
Gaten fikk navn i 1866 etter Håkon Håkonssons borganlegg på Åkeberg eller Valkaberg. Før utbyggingen av kirke, skole og brannstasjon etter tegninger av Wilhelm von Hanno gikk nedre del av det som nå er Borggata, altså fra Grønlandsleiret og opp til østsiden av Enerhaugplassen, under navnet Langbakken.


== Markante bygg i Borggata ==
Nr. 1: Skandinavias første margarinfabrikk,  Aug. Pellerin fils & co, begynte produksjon her i 1876 (se også nr. 7).
Nr. 2b: Bygg oppført i 1868 som Grønland folkeskole, tegnet av Wilhelm von Hanno som del av et lokalt bygningsmiljø som også omfatter Grønland kirke og Grønland brannstasjon. I 1929 ble skolen lagt ned og Oslo kommunale husmorskole flyttet inn i 1930. Skolen ble senere omdøpt til Fernanda Nissen videregående skole. Forskningsstiftelsen Fafo har siden inntatt bygget. Nordøst for skolebygget er von Hannos biblioteksbygg.
Nr. 7: Aug. Pellerin fils & co utvidet sin margarinfabrikk hit (se nr 1) i 1893 og ble her til 1950. Senere tok Norges Dansehøyskole over.
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Oslo byleksikon
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (B)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Emiratet Bauchi

Emiratet Bauchi ble grunnlagt av Fula tidlig på 1800-tallet i det som nå er delstaten Bauchi, Nigeria, med hovedstaden Bauchi. Emiratet kom under britisk «beskyttelse» i kolonitiden, og blir nå betegnet som en tradisjonell stat.


== Historie ==
Før Fulanikrigen var Bauchi-regionen bebodd av mange små stammer, som snakket språk knyttet til hausa, og noen av dem var muslimer.
Provinsen Bauchi ble erobret mellom 1809 og 1818 av Fula-krigere ledet av en Yakoba, sønn av den lokale Gerawa-herskeren som hadde blitt utdannet av Sokoto og hadde studert under Usman dan Fodio.Emiratet forble under Fula-styre inntil 1902 da en britisk ekspedisjon okkuperte hovedstaden uten kamp. Britene avskaffet slavehandelen, som hadde blomstret til da, og utnevnte en ny emir, som døde noen få måneder seinere. I 1904 avla den nye emiren troskapsed til den britiske kronen.


== Emirer ==
Herskere av Bauchi-staten, med tittelen Lamido, var:


== Referanser ==
Martin Šulík

Martin Šulík (født 20. oktober 1962) er en slovakisk filmregissør, manusforfatter og skuespiller. 
Martin Šulík studerte i årene 1981-1986 ved filmskolen i Bratislava i (VŠMU).  Filmdebuten som skuespiller kom i 1984 med Uhol pohľadu (Angle of Approach  fra filmregissøren Vlado Balco), hvor han spilte dokumentarregi-studenten Ivan Stoklas.
I 1991 debuterte Martin Šulík med sin første spillefilm, Neha (Tenderness). Blant hans mest kjente filmer er Cigáň (Gypsy), Záhrada (Bestefars hage) og Slnečný štát (The City of the Sun /Civitas solis). Filmen Gypsy var valgt ut som slovakisk oscarkandidat i kategorien Oscar for beste fremmedspråklige film 2012.


== Filmer i utvalg ==
Tlumočník (2018) (The Interpreter).
Slovensko 2.0 (2014) (sammen med:Viera Cákanyová, Juraj Herz, Miro Jelok, Peter Kerekes, Peter Kristúfek, Zuzana Liová, Ondrej Rudavsky, Miso Suchy, Iveta Grófová)
Cigáň (2011) (Gypsy)
Slnečný štát (2005) (The City of the Sun)
Klíc k urcování trpaslíku podle deníku Pavla Jurácka (2002) (The Key for Determining Dwarfs or The Last Travel of Lemuel Gulliver)
Krajinka (2000) (Landscape)
Orbis Pictus (1997)
Záhrada (1995) (Bestefars hage)
Don Quijote z Krivian (1993)
Všetko čo mám rád (1992) (Kapitler i et liv)
Neha (1991) (Tenderness)
Postoj (1989) (The Position)


== Skuespiller ==
Ucitelka (2016)(Klasseforstanderen).
Výlet (2002) (Some Secrets)
Praha ocima (1999) (Prague Stories)
Zakázané uvolnenie (1986) (The Icing)
Uhol pohladu (1985) ( Angle of Approach)
Dedinský sen (TV-film) (1984)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Martin Šulík på Internet Movie Database 
(da) Martin Šulík på Filmdatabasen 
(fr) Martin Šulík på Allociné 
(en) Martin Šulík på AllMovie 
(en) Martin Šulík hos The Movie Database 
studvest.no
trondheim-filmklubb.no
Dánjal Jákup Mortensen

Dánjal Jákup Mortensen (født 13. mars 1814 i Ørðavík, død 26. januar 1896) var en færøysk bonde og politiker.
Han var sønn av bonde Morten Danielsen og Elsa Jacobsdatter uppi í Stovu á Bø. Den yngre broren Johan Mortensen ble kjøpmann og skipreder på Tvøroyri. Dánjal Jákup Mortensen var gift med Marin Katrina Jensdatter fra Froðba og drev gårdsbruk i Ørðavík.
Mortensen var medlem av Lagtinget 1852–1855 og 1861–1869.


== Referanser ==
Simavikelva

Simavikelva er ei elv på Ringvassøya i Tromsø kommune i Troms og Finnmark. Den er 7,8 km lang, og har et nedbørfelt på 22,2 km².Elva har utspring fra et vatn på kote 544 på vestsida av Simavikryggen sørøst på Ringvassøya. Den renner derfra i hovedsakelig sørvestlig retning til den munner ut i Kvalsundet rundt tre kilometer nordvest for Kvalsundtunnelen.
Simavikelva er hovedvannkilde for Tromsø by.


== Referanser ==
Wilhelm Nichterlein

Wilhelm Nichterlein, også omtalt som Josef Nichterlein, (født 1886 i Probstzella i Thüringen, død 26. juli 1947 i Hamburg) var en tysk konsertpianist og musikklærer. Han arbeidet også som organist og dirigent ved St. Wenzel-kirken i Naumburg. Han var soldat under første verdenskrig og ble såret ved fronten. Han var stasjonert i Norge under andre verdenskrig. 
Under andre verdenskrig tjenestegjorde han i Wehrmacht og fra 1941 var han stasjonert i Norge, på slutten med majors grad. I mai 1945 ledet han Frontleitstelle 12 i Oslo og overlot i kraft av å være den høyeste (og trolig eldste) tilstedeværende offiser Akershus festning til Hjemmefrontens representant fenrik Terje Rollem 11. mai 1945. (Det var vanlig i Wehrmacht at eldste offiser i en garnison ble betegnet som «Standortälteste», en seremoniell tittel, men også den befalingsmannen som var kontaktperson til sivile myndigheter.) To dager tidligere hadde Franz Böhme undertegnet den tyske kapitulasjonen i Norge og de tyske styrkene var forpliktet til å trekke seg ut av alle større byer og befestninger. Om morgenen 11. mai hadde de fleste tyske soldatene og offiserene forlatt Akershus festning og det sentrale Oslo, omkring 500 tyske soldater var til stede på festningen ved overleveringen. Klokken 13.00 marsjerte Rollem med hundre mann inn på festningen. Omkring 500 mann fra Polititroppene kom også til Akershus. Nichterlein syntes det var respektløst at Rollem ikke hadde uniform og offisersdistinksjoner. Fotografen Johannes Stage hadde fått tips om hva som skulle skje og tok bildet uten at personene la merke til det. Bildet ble offentliggjort første gang i Oslo-Pressen 12. mai.Etter det tyske nederlaget ble Nichterlein internert i «Lager Schwarzenborn» utenfor Skien og ble utnevnt som kommandant av de allierte kontrollmyndigheter for Reservat 44 som omfattet oppsamlingsleirene i Porsgrunn og Skien. 
Nicterleins privatliv er lite kjent. Mens han satt internert i Norge korresponderte han med Albert Schweitzer. Det er uklart om de to holdt konserter sammen.Wilhelm Nichterlein døde en måned etter at han ble repatriert til Tyskland i juni 1947. Hjemstedsadressen hans var da oppgitt til Rendsburg i Schleswig-Holstein i den britiske sonen, trolig for å unngå å bli sendt til den sovjetiske okkupasjonssonen.


== Referanser ==


== Kilder ==
Johan Ellefsen: St Hallvard 2/2005 s 37ff. Offiserene som overleverte Akershus festning.
Foredrag om Wilhelm Nichterlein av Gunnar Hasle.
Anmeldelse av en konsert Nichterlein ledet i 1939, i Neue Zeitschrift für Musik (grunnlagt av Robert Schumann), 108. årgang, 1941
Nichterlein, Wilhelm:   Die Hildebrand-Orgel in der St. Wenzelskirche zu Naumburg a. S. und ihr Erbauer. (1933), 16p
Der Dom zu Drontheim. Übersetzung von Wilhelm Nichterlein.
Efemeridetidsskalaen

Efemeridetidsskalaen ET (fra engelsk Ephemeris Time) er en i dag utgått tidsskala basert på jordens bevegelse i sin bane rundt solen. Denne bevegelsen er betydelig mer stabil enn jordens rotasjon rundt sin egen akse. Fra 1960 til 1967, da den internasjonale atomtidsskalaen TAI erstattet ET, ble SI-enheten 1 sekund definert som 1/31556925,9747 av det tropiske årets lengde - det vil si det året som beregnes gjennom observasjoner mot solen – i begynnelsen av år 1900. Dette innebar at 1 sekund tilsvarte et middelsekund av jordens rotasjon på slutten av 1800-tallet. Tidsskalaens begynnelse, den såkalte initielle fasen, er valgt slik at ET og UT1 omtrentlig stemte overens i år 1900. På grunn av den langsomme nedbremsingen av jordens rotasjon rundt sin egen akse, og øvrige variasjoner, var forskjellen mellom ET og UT1 i 2010 på 66 sekunder.
Innen astronomien ble ET foreslått i 1948, og akseptert av IAU i 1952. ET ble etter det brukt frem til 1984 da den ble erstattet av terrestrisk tid, TT, som bygger på atomtidsskalaen, men som forsøker å være kontinuerlig med den tidligere ET-tidsskalaen. Følgende forbindelse gjelder mellom TT og TAI:

TT - TAI = 32,184 sekunderDenne forskjellen kommer av at TAI ble definert likt som UT2 den 1. januar 1958 00:00:00 UT2, og på den tiden var ET - UT2 lik 32,18 sekunder.


== Litteratur ==
Clemence, Gerald Maurice (1948). «On the System of Astronomical Constants». Astronomical Journal (engelsk). 53(6) (1170): 169–179. Clemence, Gerald Maurice (1971). «The Concept of Ephemeris Time». Journal for the History of Astronomy (engelsk). 2: 73–79. 


== Eksterne lenker ==
Time Scales
Elena Smolyanova

Elena Smolyanova (født 16. februar 1986) er en usbekisk friidrettsutøver som konkurrerer i kulestøt. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble utslått i kvalifiseringen i kulestøt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elena Smolyanova – Olympics.com 
(en) Elena Smolyanova – Olympic.org 
(en) Elena Smolyanova – Olympedia 
(en) Elena Smolyanova – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Elena Smolyanova – World Athletics 
(en) Elena Smolyanova – TheSports.org
Alexandra Fisher

Alexandra Fisher (født 3. juni 1988) er en kasakhstansk friidrettsutøver som konkurrerer i kulestøt. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble utslått i kvalifiseringen i kulestøt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Alexandra Fisher – Olympedia 
(en) Alexandra Fisher – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Alexandra Fisher – World Athletics
Sandra Lemos

Sandra Lemos (født 1. januar 1989 i Pradera i departementet Valle del Cauca i Colombia) er en colombiansk friidrettsutøver som konkurrerer i kulestøt. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble utslått i kvalifiseringen i kulestøt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sandra Lemos – Olympedia 
(en) Sandra Lemos – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Sandra Lemos – World Athletics
Mailín Vargas

Mailín Vargas (født 24. mars 1983) er en cuansk friidrettsutøver som konkurrerer i kulestøt. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble utslått i kvalifiseringen i kulestøt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mailín Vargas – Olympics.com 
(en) Mailín Vargas – Olympic.org 
(en) Mailín Vargas – Olympedia 
(en) Mailín Vargas – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Mailín Vargas – World Athletics 
(en) Mailín Vargas – Track and Field Statistics
Lin Chia-ying

Lin Chia-ying (født 11. mai 1982) er en taiwansk friidrettsutøver som konkurrerer i kulestøt. Hun representerte Kinesisk Taipei under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble utslått i kvalifiseringen i kulestøt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lin Chia-ying – Olympedia 
(en) Lin Chia-ying – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Lin Chia-ying – World Athletics
Anita Márton

Anita Márton (født 15. januar 1989 i Szeged) er en ungarsk friidrettsutøver som konkurrerer i kulestøt. 

2012Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble utslått i kvalifiseringen i kulestøt.
2015Márton har gull ved EM i friidrett innendørs 2015 i Praha, der hun vant kulestøt med ny ungarsk rekord på 19,23 meter, foran Julia Leantsiuk og Radoslava Mavrodieva.

2016Hun vant sølv under VM i friidrett innendørs 2016 og representerte landet sitt under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro der hun tok bronsemedalje i kulestøt.
2017Hun vant sølv under VM i friidrett 2017 i kulestøt.
2021Anita Márton tok 21. plass for Ungarn i kulestøt under Sommer-OL 2020 i Tokyo og kvalifiserte seg dermed ikke til finalen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Anita Márton – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Anita Márton – Olympics.com 
(en) Anita Márton – Olympic.org 
(en) Anita Márton – Olympedia 
(en) Anita Márton – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(hu) Anita Márton – Ungarns olympiske komité 
(en) Anita Márton – World Athletics 
(en) Anita Márton – European Athletic Association 
(en) Anita Márton – Diamond League 
(en) Anita Márton – Track and Field Statistics
Julie Labonté

Julie Labonté (født 12. januar 1990) er en chilensk friidrettsutøver som konkurrerer i kulestøt. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble utslått i kvalifiseringen i kulestøt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Julie Labonté – Olympedia 
(en) Julie Labonté – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Julie Labonté – Canadian Olympic Committee 
(en) Julie Labonté – Commonwealth Games Federation 
(en) Julie Labonté – World Athletics 
(en) Julie Labonté – Diamond League 
(en) Julie Labonté – Track and Field Statistics
Sainte-Pélagie-fengselet

Sainte-Pélagie var et fengsel i Paris fra 1790 til 1899. Det huset mange berømte fanger under den franske revolusjon, med Madame Roland og Grace Dalrymple Elliott  som de eneste kvinnene blant dem. Etter revolusjonen var Marquis de Sade en av de innsatte; likeså den unge matematiker Évariste Galois. Under Julimonarkiet (1830) ble aprilopprørerne innesperret her, og noen av dem klarte å flykte gjennom en tunnel. Gustave Courbet ble fengslet her på grunn av sin rolle under Pariserkommunen. Han malte et selvportrett kalt Selvportrett i Ste.-Pélagie.


== Litteratur ==


=== Eldre verker ===
Les Prisons de France: Bicêtre. Saint-Lazare. Sainte-Pélagie. Le Temple. La Conciergerie... P., Impr. Lahure, sans date. Relié à la suite. Illustré par Th. Weber.
François-Vincent Raspail: Lettres sur les prison de Paris, 2 vol., Paris, 1839.
Maurice Alhoy et Louis Lurine: Les prisons de Paris : histoire, types, moeurs, mystères, Paris, Éditions Gustave Havard, 1846.
Pierre-Clément Bérard: Sainte-Pélagie en 1832, Nantes, 1886.
Ernest Gégout, Charles Malato et Théophile Alexandre Steinlen (ill. de): Prison fin de siècle. Souvenirs de Pélagie, Cœuvres-et-Valsery, Ressouvenances, 1999, fac-similé de l'édition de 1891, 352. ISBN 2-904429-95-6
Émile Couret: Le Pavillon des princes, histoire complète de la prison de Sainte-Pélagie depuis sa fondation jusqu'à nos jours, Paris, Librairie Ernest Flammarion, 1895.


=== Yngre verker ===
Philippe Darriulat: « Les prisonniers de Sainte-Pélagie », i L'Histoire, n° 167, juin 1993, p. 40-47.


== Eksterne lenker ==
(en) Prison Sainte-Pélagie – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Grace Elliott

Grace Dalrymple Elliott (født 1754 i Edinburgh i Skottland, død 1823 i  Ville d'Avray i Frankrike) var en skotsk prostituert. Hun var kjent for sine forhold til mange av samtidens berømte menn og makthavere, fremst den kongelige franske hertug Filip av Orléans. Hun ble arrestert av Robespierres regime under den franske revolusjon og forfattet memoarer om sine opplevelser under revolusjonen, Ma Vie Sous La Révolution, som ble publisert posthumt i 1859.


== Biografi ==
Grace Dalrymple var datter av en engelsk advokat, Hew Dalrymple, og ble oppfostret i et fransk kloster, der hun ble forberedt til å bli et medlem av sosieteten. Hun ble beskrevet som vakker, intelligent og sofistikert. Hun vendte i 1771 hjem til Edinburgh i Skottland og giftet seg med den rike doktor John Elliott. År 1774 rømte hun hjemmefra med Lord Valentia. Hun fikk skilsmisse, men ble kidnappet av sin bror, som sperret henne inn i ett fransk kloster.
En av hennes beundrere, Lord Cholmondeley, hjalp henne til å flykte til London, der hun ble luksusprostituert. I 1782 fødte hun en datter, Georgina Seymour (1782-1813), døpt tll Georgina Frederica Augusta Elliott Daughter of His Royal Highness George Prince of Wales & Grace Elliott, som avisen Morning Post hevdet var den erkjente datter av kong Georg IV av Storbritannia, med hvem hun hadde hatt en kortvarig forbindelse. Det ble aldri klargjort hvem som var far, skjønt flere menn hevdet farskap.
Grace Elliott ble presentert i 1784 av prinsen av Wales for hertugen av Orléans, som hun innledet et forhold til, og fra 1786 levde hun i Paris. Da Robespierre tok makten under den franske revolusjon ble Orléans henrettet, selv om han hadde støttet revolusjonen. Grace Elliott ble arrestert i 1793 fordi hun var britisk borger og rojalist og for at hun hadde et brev fra politikeren Charles James Fox til admiral Latouche-Treville, og ble anklaget for å ha hjulpet rojalisten Marquis de Champcenetz med å flykte fra Paris. Brevet hadde imidlertid aldri blitt åpnet, og da det skjedde, viste det seg å være politisk ufarlig. Hun ble flyttet mellom flere fengsler men ble aldri henrettet, og ble løslatt etter at Robespierre ble styrtet.
Ryktene ville at hun hadde hatt Napoleon I blant sine kunder og takket nei til hans frieri. Hun døde som elskerinne til borgermesteren i Ville d'Avray.


== Memoarer ==
Grace D. Elliott: Journal de ma vie durant la Révolution française. Editions de Paris, Paris 2001, ISBN 2-84621-012-8


== Referanser ==


== Litteratur ==
Armand Baschet: Histoire de Philippe Égalité, Grandet. Paris 1851
Anthony Camp: Royal Mistresses and Bastards: Fact and Fiction 1714-1936, London, 2007, ISBN 9780950330822
Jo Manning: My Lady Scandalous: The Amazing Life and Outrageous Times of Grace Dalrymple Elliot, Royal Courtesan. Simon & Schuster Adult Publishing Group, 2005, ISBN 0-7432-6262-X
Diario Extra (Costa Rica)

Diario Extra er ei costaricansk tabloidavis. Den ble gitt ut første gang i oktober 1979. Avisa kommer ut hver dag fra mandag til lørdag, og er landets mest leste avis. Den har et mer venstredreid syn enn de fleste andre avisene i landet.
Diario Extra kjennetegnes av sensasjonsoverskrifter i rødt blekk, og den trykker ofte eksplisitte bilder av ulykker og lignende som andre costaricanske aviser sensurerer. Hver utgave har også en rekke bilder av lettkledde kvinner.
Avisa er en del av Grupo Extra, som også eier tv-kanalen Extra TV 42.


== Eksterne lenker ==
Avisas nettsted
Taganga

Taganga er en by utafor Santa Marta på den karibiske kysten nord i Colombia. Den utgjør et corregimiento i distriktet Santa Marta i departementet Magdalena. Byen har omtrent 3000 innbyggere.
Taganga er et svært populært turistmål, særlig på grunn av de mange strendene. Byen ligger også like ved Tayrona nasjonalpark.


== Eksterne lenker ==
(en) Taganga – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Universitetet i Strasbourg

Universitetet i Strasbourg er et universitet i byen Strasbourg, i regionen Alsace i det østlige Frankrike. Det er Frankrikes nest største universitet (etter Universitetet i Aix-Marseille), og har omkring 43 000 studenter og mer enn 4 000 forskere.Dagens universitet har sine historiske røtter tilbake til det lutherske Johannes Sturm Gymnasium som ble grunnlagt i 1538, og som i 1621 ble omdannet til det tyskspråklige Universität Straßburg. I 1970-årene ble dette delt i tre separate institusjoner: Louis Pasteur universitetet, Marc Bloch universitetet og Robert Schuman universitetet. Den 1. januar 2009 ble disse tre slått sammen til det nye forente Universitetet i Strasbourg, som er blant Europas beste innenfor League of European Research Universities.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Université de Strasbourg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Latin American Idol

Latin American Idol er en latinamerikansk sangtalentkonkurranse som gikk på Canal Sony fra 2006 til 2009. Det var den latinamerikanske utgaven av britiske Pop Idol og ble sendt i 23 land. Programmet ble spilt inn i Buenos Aires i Argentina, og hadde som mål å oppdage spanskspråklige popidoler i Amerika. Deltakerne kunne være fra hvilket som helst spansktalende land i Amerika, og også fra Brasil så lenge de kunne synge på spansk.


== Resultater ==


=== 2006 ===
Vinner:  Mayré Martínez (Venezuela)
Andreplass:  Noelia Soto (Argentina)


=== 2007 ===
Vinner:  Carlos Enrique Peña Aldaña (Guatemala)
Andreplass:  Ricardo Caballero Tostado (Mexico)


=== 2008 ===
Vinner:  Margarita Henríquez (Panama)
Andreplass:  María José Castillo (Costa Rica)


=== 2009 ===
Vinner:  Martha Heredia (Den dominikanske republikk)
Andreplass:  Eduardo Aguirre (Costa Rica)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for filmdatabaser i Wikidata
Liste over land i 1809

Det følgende er en liste over land i verden i 1809.


== A ==


== B ==


== C ==


== D ==


== E ==


== F ==


== Ikke allment anerkjente land ==


=== Ikke-uavhengige territorier i Sokoto ===


=== Spanske ikke-uavhengige territorier ===


=== Svenske ikke-uavhengige territorier ===


== Referanser ==
Trompetstikk

Trompetstikk er en knute som består av to halvstikk som omringer albuene av en S eller Z foldet tau, og benyttes for å forkorte tauet. Den kalles også menning.
Med moderne glatte tau kan man ikke være sikker på at den vil holde under last.


== Utforming ==
Trompetstikk kan utformes ved å folde langparten i tre (S eller Z) for deretter å lage en halvstikk rundt begge buktene (på begge albuer) med den nærmeste langpart.


== Varianter ==
En variant er å benytte dobbel halvstikk istedenfor halvstikk rundt de to buktene.
En annen variant (catshank på Engelsk), hvis man har mulighet til å tre tampen gjennom endeknuten, er å  benytte Børedrag rundt buktene. Bukten må da ikke passere gjennom Børedragets turn (bred kjeve) men mellom den første og den andre gang tampen krysser langparten (første øye i Børedrag).
En tredje variant (dogshank på Engelsk), igjen hvis man har mulighet til å tre tampen gjennom endeknuten, er etter å ha tatt en halvstikk rundt albuen, fortsette gjennom albuen. Hvis man gjør dette på  begge endene, får det hele utseende som to pålestikk mot hverandre  hvor tampen av den ene fortsetter som runden og langparten på den andre. Denne versjonen vil ikke kunne løsne under bruk, men er like lett å løsne ellers som pålestikk.
Brannmanssete er varianten som har en dobbelt slippet knute istedenfor en enkel S eller Z i midten, og albuene er sikret med halvstikk. Her er det viktig å ikke bruke en dobbelt slippet Børedrag (Tom-fool's-knot på Engelsk)  hvor tampene tres gjennom knuten i midten, men Handcuff-knot hvor tampene forblir hver på sin side av knuten i midten, og krysser hverandre inne i den. Den utformes ved å dra rundene i en dobbelt halvstikk gjennom hverandre og deretter låse med en halvstikk rundt bukten på hver side.
Kamikaze er varianten hvor midtre ledd i  Z eller S ikke er hel. Stabil kun når det er spenning på tauet, kan tenkes brukt hvis man ønsker å ta med videre mest mulig av tauet etter en nedstigning; Risting av tauet nedenifra vil løsne den. Ikke anbefalt unntatt ved ekstreme nødssituasjoner, og kun når tautypen passer. Har man tau nok til to ganger nedstigningen, kan man bruke muleknopp med slipp (egentlig enhver knute med slipp) som vil være sikrere.


== Eksterne lenker ==
kamikaze knute
Kårvikelva

Kårvikelva er ei elv på Ringvassøya i Tromsø kommune i Troms og Finnmark. Den er 10,15 km lang, og har et nedbørfelt på 27,5 km².Elva starter som flere små bekker nord for Simavikryggen i fjellene sør på Ringvassøya. De samles i Vestre Langryggvatn (346 moh.) som er utspring for selve Kårvikelva. Den renner først mot vest gjennom Øvre Kårvikdalen til Kårvikvatnet (210 moh.), deretter mot sørvest gjennom Kårvikdalen til den munner ut i Kvalsundet ved Indre Kårvik, rundt ni kilometer nordvest for Kvalsundtunnelen.


== Referanser ==