jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Forsyningsnemnd

En forsyningsnemnd var en nemnd som hadde som sin primære oppgave å sikre forsyningen av de mest nødvendige forbruksvarene som matvarer, brensel og drivstoff. Nemndene delte ut rasjonering til både privatpersoner, institusjoner og forretninger blant annet i form av rasjoneringskort.


== Opprettelse og organisering ==
Lov om forsyningsnemnder ble vedtatt den 9. juni 1939 og satt i kraft ved kongelig resolusjon den 25. august samme år.Alle landets kommuner fikk slik pålagt oppgaven med å opprette en forsyningsnemnd, med minst tre medlemmer (§ 1). Det står videre at
funksjonærer som mottok lønn for arbeid i nemnda ikke skulle være blant de tre kommunalt valgte medlemmene. Kommunestyrene fikk i oppgave å ansette en funksjonær (leder) for forsyningsnemnda. Denne personen skulle stå for den daglige drift av nemnda, som regnskap og kontorarbeid
Alle fylkene skulle opprette fylkesforsyningsnemnder, med unntak av Oslo og Bergen (§2). Fylkesmannen skulle bestemme antall medlemmer og de ble videre valgt av fylkesutvalget.
Forsyningsnemndene sine innstrukser ble fastsatt av Forsyningsdepartementet 6. oktober 1939. Det ble her beskervet hvordan nemndene skulle ta fatt på arbeidet de var opprettet for å utføre. I § 2 beskrives bestemmelsene for rasjoneringkort og registreringskort. For at myndighetene skulle skaffe seg en god oversikt over forsyningssituasjonen i den enkelte kommune ble det ved hjelp av omfattende rasjoneringstellinger utarbeidet et kortregister over alle husstander, pensjonat, hoteller og forretninger. Og med dette som utgangspunkt fikk en utdelt rasjoneringskort. Skulle for eksempel familiesituasjonen endre seg måtte man søke forsyningsnemnda om fornyet rasjonering.
Da Norge var okkupert i 1940 begynte nemnda også å utføre en rekke tellinger. De viktigste tellingene var arealtellinger, husdyrtellinger, potettellinger og telling av varebeholdningen hos alle typer forretninger. Dette gjorde at nemndene hadde god kontroll over hva som fantes av varer og hvor mye som ble solgt underveis.
Nemndene var også pålagt å utføre tilsyn og kontrollere at lover og regler ble fulgt.


== Arkivene etter forsyningsnemndene ==
Forsyningsenmndene var først og fremst en kommunal- og fylkeskommunalordning. Det betyr at arkivene fra disse nemndene befinner seg hos den enkelte kommune eller hos fylkeskommunen. Det meste av materialet er åpent for innsyn.


== Referanser ==
Arild Pedersen

Arild Pedersen (født 10. april 1946, død 4. april 2022) var en norsk filosof, og professor emeritus i filosofi ved Universitetet i Oslo. Han arbeidet særlig med musikkfilosofi og skrev sin første doktorgrad om romanteori og David Copperfield av Charles Dickens. Han var også fast bokanmelder i Dag og Tid og spaltist i tidsskriftet Minerva. Han var ansvarlig for examen philosophicum ved Universitetet i Oslo.


== Referanser ==
Helleveiens bakeri og konditori

Helleveiens bakeri og konditori var Bergens første elektriske bakeri med adresse i Helleveien, Ytre Sandviken. Det ble etablert av Arthur Eugen Størksen i 1934. 
Selskapet hadde produksjonslokaler med en bakeriavdeling og en konditoriavdeling i underetasjen med tilhørende utsalgssted/butikklokale på gateplan i Helleveien 30k (senere Jægerbakken 35). Det var også en filial i Helleveien 97. Selskapet ble overtatt og videreført av Arne Størksen, tidlig i 1970-årene. Selskapet ble avviklet i 1996. 


== Litteratur ==
Tidsbilder fra Bergen 1970-tallet. Utgiver: Bergens Tidende ISBN 978-82-7128-543-2
Det Norske Næringsliv 1945


== Eksterne lenker ==
Purehelp.no
Bergens fotomuseum
https://web.archive.org/web/20150402151542/http://www.samfunnsmagasinet.no/Arkiv-2011/Art-Mar-2011/020311.Det_var_engang.htm
Videdøla

Videdøla er ei elv i Stryn kommune i Vestland og Skjåk kommune i Innlandet. Den er en del av Strynevassdraget og renner gjennom Videdalen på Strynefjellet. Elva er 20,2 kilometer lang, og har et nedbørfelt på 59,5 km². Middelvannføringen ved munningen er 4,40 m³/s.


== Elvas løp ==
Elva har utspring fra Raudeggbreen, og renner først mot nordøst ned mot Vassvendtjønnin, helt øverst i Videdalen. Her har elva dannet en bred vifte hvor elva deler seg, slik at en del av vannet renner mot øst til Måråi, ei sideelv til Otta. Fra Vassvendtjønnin renner elva mot vest. Den øvre delen av elva har et ganske rolig løp, og den passerer gjennom en rekke små innsjøer, hvorav Langvatnet (1 087 moh.) er det største. Etterhvert som elva nærmer seg Videseter blir den striere og danner flere fosser, som Buldrefossen (Videseterfossen) og Øvstebrufossen. Ved Skora løper Videdøla sammen med Skjerdingsdøla og danner Hjelledøla, som fortsetter videre ned til Oppstrynsvatnet. Gamle Strynefjellsvegen går langs elva gjennom hele Videdalen.


== Vern ==
Strynevassdraget ble vernet mot kraftutbygging i Verneplan IV for vassdrag i 1993. Videdalen fra Langvatnet til Vassvendtjønnin er en del av Strynefjellet landskapsvernområde, mens fjellområdene på hver side ligger innenfor Breheimen nasjonalpark.


== Referanser ==
Peter Deilmann Cruises

Peter Deilmann Cruises (tysk: Reederei Peter Deilmann GmbH; inntil 2010 kjent som Peter Deilmann Reederei GmbH & Co. KG) er et tysk reiseselskap som tidligere arrangerte elvecruise rundt om i Europa og som nå fokuserer primært på å tilby ulike cruisereiser over hele verden. Selskapet ble etablert i 1972 og har sitt hovedkontor i Neustadt i Øst-Holstein i Tyskland.Selskapet chartret den ulykkesrammede Air France Flight 4590, en Concorde-flyvning som styrtet den 25. juli 2000 i Gonesse like etter avgang fra Charles de Gaulle internasjonale lufthavn utenfor Paris med retning John F. Kennedy internasjonale lufthavn i New York. Ulykken drepte samtlige 109 personer om bord, i tillegg til fire personer på bakken. Passasjerene var på vei til New York, hvor de så skulle bli med på et 16 dagers cruise til Sør-Amerika med cruiseskipet MS «Deutschland».


== Skipsflåte ==


=== Dagens skip ===

MS «Deutschland» (sjøsatt i 1998)


=== Tidligere skip ===

CruiseFTI «Berlin» (solgt i 2005)
«Lili Marleen» (solgt i 2004)Elvecruise«Dresden» (lagret for salg)
«Donauprinzessin» (solgt i 2006)
«Königstein» (solgt i 2008)
«Princesse de Provence» (solgt i 2008)
«Casanova» (solgt i 2009)
«Cézanne» (solgt i 2009)
«Frédéric Chopin» (solgt i 2009)
«Heidelberg» (solgt i 2009)
«Katharina von Bora» (solgt i 2009)
«Mozart» (solgt i 2009)
«Prinzessin von Preussen» (solgt i 2008)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Offisielt nettsted 
(en) Peter Deilmann Reederei – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ferjesambandet Mikkelvik–Bromnes

Ferjesambandet Mikkelvik–Bromnes krysser Skagøysundet som del av fylkesvei 7910 i Troms, mellom ferjekaiene Mikkelvik på Ringvassøya og Bromnes på Rebbenesøya i Karlsøy kommune. Sambandet drives av Torghatten Nord.Ferjestrekningen har en lengde på 3,0 km og en overfartstid på 15 minutter, og blir betjent av MF «Rebbenesøy» 5 - 6 ganger daglig om hverdagen.


== Referanser ==
Jean Moréas

Jean Moréas (opprinnelig Johannis Papadiamantopoulos, født 15. april 1856 i Athen, død 30. mars 1910 i Paris) var en fransk forfatter av gresk bakgrunn. 


== Biografi ==
Moréas kom 1882 til Paris og ble snart en ledende kraft innen symbolistenes leir og utgav to hefter lyrikk, Les Syrtes (1884) og Les cantilènes (1886), og et par novellesamlinger sammen med Paul Adam, der skoleretningens alle grunneetninger var tillempet. Etter 1890-tallets begynnelse tok Moréas raskt farvel med symbolismen og grunna sammen med fire andre diktere, deriblant Charles Maurras en ny litterær skole, l'école romane, som knyttet an til den galliske tradisjon som var blitt brutt over av romantikken og dens påfølgende skoler parnassismen, naturalismen og symbolismen, og gav sin kunstlærr en lysende tillempning i seks samlinger Stances (1899-1901, ytterligere to kom posthumt 1920 og 1922), der symbolspill og fritt vers ble byttet ut mot rent klassisk formgivning. Moréas fremtrådte også som essayist, dramatiker (med verket Iphigénie, 1904) og i særdeleshet som novellist med Contes de la vieille France (1904).


== Verker ==
Les Syrtes, 1884
Cantilènes, 1886
Le Pèlerin passionné, 1891
Stances, 1899
Contes de la vieille France, 1904
Iphigénie, tragedie i 5 akter, 1904
En rêvant sur un album de dessins, 1911


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alexandre Embiricos: Les Étapes de Jean Moréas. Éd. la concorde, Lausanne 1948.
René Georgin: Jean Moréas. Essai critique. Nouvelle Revue Critique, Paris 1930.
Robert A. Jouanny: Jean Moréas, écrivain français. Minard, Paris 1969. (= Bibliothèque des lettres modernes; 13)
Ernest Raynaud: Jean Moréas et les stances. Avec un index de tous les noms cités. Soc. Française d'Éd. Litteraires et Techniques, Paris 1929.
Rainer Maria Rilke Briefwechsel mit Rolf von Ungern-Sternberg und weitere Dokumente zur Übertragung der "Stances" von Jean Moréas, utg. av Konrad Kratzsch. Insel, Frankfurt am Main u.a. 2002. ISBN 3-458-17132-0
Louis Thomas: Souvenirs sur Moréas. Aux armes de France, Paris 1941.
Carlquist, Gunnar, red. (1937). Svensk uppslagsbok. Bd 18. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB. s. 123. 


== Eksterne lenker ==
(en) Jean Moréas – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ferjesambandet Bellvik–Vengsøy

Ferjesambandet Bellvik–Vengsøy krysser Kaldfjorden som del av fylkesvei 7770 i Troms, mellom ferjekaiene Vengsøy på Vengsøya og Bellvik på Kvaløya i Tromsø kommune. Sambandet drives av Torghatten Nord.Sambandet betjenes av MF «Vengsøy» og MF «Karlsøy», hovedstrekningen Bellvik–Vengsøy 3 ganger daglig om hverdagen.


== Referanser ==
Leucheria candidissima

Leucheria candidissima er en plante i kurvblomstfamilien som danner tette rosettklumper. Bladene er lansettformede, grå, og 2,5-6,5 cm lang. Blomstene vokser på 10 cm høy stengler og kan være rosa eller hvit.
Leucheria candidissima stammer fra den sentrale Andesfjellene og sentrale delen av Patagonia, og finnes på fjellsider i 1000-3000 moh.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Leucheria candidissima – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Leucheria candidissima i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Leucheria candidissima hos NCBI 
(en) Leucheria candidissima hos The International Plant Names Index 
(en) Leucheria candidissima hos Tropicos 
Alpine Garden Society, Plant Encyclopaedia - Leucheria candidissima
Norsk Folkemusikklag

Norsk Folkemusikklag (NFL) er en møteplass og et faglig forum for de som har sitt daglige arbeid knyttet til folkemusikk og folkedans, og for alle andre som er nysgjerrige på vitenskapelige perspektiv på dette fagfeltet. I tillegg til forskere og andre faglig ansatte rekrutterer NFL medlemmer blant studenter, utøvere og et generelt kulturhistorisk- og folkemusikkinteressert publikum.
NFL utgir det vitenskapelige tidsskriftet Musikk og tradisjon.


== Historie ==
NFL ble stiftet i januar 1948, med Ole Mørk Sandvik som første formann. Han hadde vært til stede på stiftelsesmøtet for International Council for Traditional Music (ICTM, da IFMC) i London, september 1947, og reiste så hjem for å stifte NFL som nasjonalt lag med samme formål. De nasjonale laga skulle være støttespillere for den internasjonale organisasjonen. Styret i NFL fungerer som nasjonalkomité. Sandvik var formann i laget helt fram til 1965, og var i en periode også visepresident i den internasjonale organisasjonen. Lagets kontingent til ICTM ble betalt av departementet.[hvilket?] I 1965 overtok Reidar Sevåg vervet som formann i NFL.
Etter noen år med svak aktivitet kom et vendepunkt i 1979 da ICTMs verdenskonferanse ble lagt til Oslo. Laget fikk ny giv og kom fram i lyset. Rolf Myklebust, som var aktiv i ICTM var en av pådriverne her, og Norges Ungdomslag, gjorde mye av sekretærarbeidet under konferansen. Dette førte til en mer utadrettet aktivitet for laget. Tellef Kvifte overtok ledervervet etter Reidar Sevåg i 1980. Deretter overtok Ingrid Gjertsen vervet i 1982. I forbindelse med 100-årsjubileet for Arne Bjørndal, ble det dette året arrangert fagseminar og konsert. Jubileet samlet mye folk og laget fikk mange nye medlemmer. Dette ble startsskuddet for faste årlige fagseminarer.


== Ledere i senere år ==
Bjørn Aksdal — 1989–1992
Rolf Karlberg — 1992–1993
Ruth Anne Moen — 1993–1998
Gunnar Stubseid — 1998–2001
Ragnhild Knudsen — 2001–2005
Bodil Haug — 2005–2006
Geir Egil Larsen — 2006–2007
Siri Mæland — 2007–2010
Ola Graff — 2010–2012
Anne Murstad — 2012–2013
Bjørn Aksdal — 2013–


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Arkitekturåret 1470

Arkitekturåret 1470 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1470.


== Bygninger ==


== Fødsler ==
ca. 1470 – Pietro Paolo Agabiti, italiensk maler og arkitekt (død ca. 1540)


== Dødsfall ==
Helmuth Groscurth

Helmuth Groscurth (født 16. desember 1898 i Lüdenscheid i Westfalen i Tyskland, død 7. april 1943 i Frolovo, Sovjetunionen) var en tysk offiser under andre verdenskrig. Han var motstander av nasjonalsosialismen. Han døde av sykdom mens han var i sovjetisk fangenskap.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Groscurth var en sønn av den protestantiske pastor Dr. theol. h. c. Reinhard Groscurth (1866–1949), som fra 1902 var Pastor prim. ved Liebfrauenkirche i Bremen. Der vokste gutten opp.


=== Militær karriere ===
Han deltok som frivillig i Første verdenskrig fra 1916 og ble etter krigen tatt inn i Reichswehr.
Fra 1935 til 1938 var Groscurth ved utenlandsetterretningsavdelingen i Oberkommando der Wehrmacht, 1939 og 1940 ajef for avdeling Heerwesen i Oberkommando des Heeres med graden oberstløytnant. I 1940 kommanderte han en infanteribataljon på Vestfronten.
Groscurth var i 1941 første generalstabsoffiser ved 295. infanteridivisjon. I slutten av august nevnte år, to måneder etter start av Operation Barbarossa, Nazitysklands angrep på Sovjetunionen, fikk Sonderkommando 4a innen Einsatzgruppe C ordre om å skyte 90 jødiske barn i Bila Tserkva i Ukraina. Groscurth protesterte med ettertrykk mot dette og tok utenom kommandokjeden kontakt med feltmarskalk Walter von Reichenau, øverstkommanderende for den tyske 6. armé. Han forlangte at denslags måtte organiseres slik at medlemmer av Wehrmacht slapp å være øyenvitner. For dette ble han ilagt irettesettelse. Von Reichenau viste seg imidlertid uforstående, og mente at barna måtte ryddes av veien. På ettermiddagen den 22. august ble massemordet så gjennomført under SS-Standartenführer Paul Blobels befal. En av dem som deltok ved massakren var SS-Obersturmführer August Häfner.
I 1942 var Groscurth generalstabssjef for 11. armékorps ved Stalingrad. Etter slaget ved Stalingrad havnet Groscurth i russisk krigsfangenskap, men i april 1943 døde han av flekktyfus.
Etter krigen ble det ved publikasjonen av hans etterlatte papirer klart at han hadde vært en av de medsammensvorne i Septemberverschwörung, et planlagt men aldri forsøkt gjennomført militærkupp mot Hitler.


== Bibliografi ==
Helmuth Groscurth: Tagebücher eines Abwehroffiziers, 1938-1940: mit weiteren Dokumenten zur Militäropposition gegen Hitler. Hrsg. von Helmut Krausnick und Harold C. Deutsch. Stuttgart 1970.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Helmuth Groscurth [Jr.]: «Christ, Patriot, Soldat. Aus Herkunft und Leben eines deutschen Offiziers.» I: Militärgeschichte. Neue Folge 1, 1991, s. 15 ff. ISSN 0932-0458, ISSN 0940-4163.
Harald Welzer: Gärningsmän: hur helt vanliga människor blir massmördare. Göteborg: Daidalos 2007. ISBN 978-91-7173-265-1
United Airlines Flight 175

United Airlines Flight 175 var en passasjerflygning fra Boston til Los Angeles. Den 11. september 2001 ble flyet kapret av selvmordskaprere fra Al-Qaida og deretter styrtet inn i det søndre tårnet i Verdens handelssenter i New York som en del av terrorangrepet 11. september 2001. Alle ombord mistet livet, og rundt 900 personer som befant seg i tårnet ble også drept, enten av sammenstøtet eller kollapsen. 
Kl. 09.03 lokal tid styrtet flyet inn i det sørlige tårnet, dette ble sendt direkte på fjernsyn av fjernsynsselskapene som filmet brannen i det nordlige tårnet, som hadde blitt rammet av American Airlines Flight 11 17 minutter tidligere. Sørtårnet kollapset som følge av krasjen og de etterfølgende brannene 56 minutter senere.
Ulykken er den hendelsen med kommersielle fly som har krevd flest liv, medregnet de omkomne på bakken.


== Flyet ==
Flyet som fløy Flight 175 den 11. september 2001 var en Boeing 767-200-maskin fra 1983 operert av United Airlines med registreringsnummer N612UA. Flyet hadde kapasitet til 168 passasjerer (10 på første klasse, 32 businessklasse og 126 økonomiklasse). På dagen for angrepene var det bare 56 passasjerer ombord, og en besetning på ni. Flyets kaptein var Victor Sarachini, og co-pilot av Michael Horrocks.


=== Passasjerene ===
Av flyets 56 passasjerer, var 35 menn og 12 kvinner (ikke medregnet kaprerne). Tre barn var under fem år.Merk: Kaprernes nasjonalitet er ikke medregnet i følgende tabell.


== Se også ==
American Airlines Flight 11
American Airlines Flight 77
United Airlines Flight 93


== Referanser ==
Kraft Heinz

The Kraft Heinz Company er et amerikansk næringsmiddelselskap som ble opprettet i 2015 gjennom en fusjon mellom Kraft og Heinz. Fusjonen ble iverksatt av 3G Capital og Berkshire Hathaway. Firmaet ble da det tredje største matvareselskapet i USA.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
(en) The Kraft Heinz Company – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Kraft Foods
Heinz
Willy-Tore Mørch

Willy-Tore Mørch (født 19. mai 1948) er en norsk psykolog. Han er professor ved Universitetet i Tromsø. Han har arbeidet med habilitering av klienter med infantil autisme, og med spørsmål knyttet til rettssikkerhet for umyndige. Mørch har stått for den norske innføringen av Webster Stratton-metoden, som er et forebyggende og behandlende tiltak for barn med atferdsproblemer.
I forbindelse med den såkalte Gro-saken beskrev Dagbladets journalist Arne Skouen bruken av tvangstiltak mot den autistiske jenta «Gro» som tortur. Psykologistudenten Mørch var veileder for behandlingen, men ble frifunnet for mishandling i en rettssak.Mørch tok magistergraden i 1977 og doktorgraden (dr. psychol.) i 1990., begge ved Universitetet i Oslo. 
Han hadde en periode egen spalte i Aftenpostens ukentlige A-magasinet der foreldre kunne stille spørsmål om barneoppdragelse. I 2011 fikk han Åse Gruda Skards pris for popularisering av psykologisk kunnskap.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(no) Publikasjoner av Willy-Tore Mørch i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

(no) Publikasjoner av Willy-Tore Mørch i BIBSYS
Glomsdøla

Glomsdøla er ei elv i Oppstryn i Stryn. Den er en del av Strynevassdraget og har utspring fra Stolsbotnen, i fjellområdene mellom Stryn og Geiranger. Den renner derfra mot sør gjennom Glomsdalen og faller i kaskader gjennom Glomnesfossen til munningen i Oppstrynsvatnet ved Glomnes. Glomsdøla er 12,3 kilometer lang, og har et nedbørfelt på 39,1 km². Middelvannføringen ved munningen er 2,46 m³/s.
Strynevassdraget ble vernet mot kraftutbygging i Verneplan IV for vassdrag i 1993. I 2001 ble minikraftverket Glomnes kraftverk etablert i fallene mot Glomnes.


== Referanser ==
KV «Farm» (W331)

KV «Farm» (W331) er et kystgående kystvaktfartøy i Nornen-klassen. Det er bygget i 2007 og er et av de nyeste fartøyene til den norske Kystvakten.
Skipet ble bygget ved Gryfia Szczecińska Stocznia i Szczecin i Polen. Det ble i 2007 innleid til kystvakttjeneste for 15 år fra Remøy Management i Fosnavåg. Skipet har en lengde på 47,2 meter og er bestykket med en 12,7 mm mitraljøse.


== Lenker ==
(en) KV «Farm» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen 


== Referanser ==
Landsavisa

Landsavisa var ei gratis ukeavis som ble utgitt på Dokka fra 11. mars 1999 til 22. juni 2000. Opplaget på 6 700 eksemplarer ble distribuert til alle husstander i Nordre Land og Søndre Land. Også i Øvre Snertingdal og søndre del av Etnedal fikk noen hundre husstander Landsavisa.
Selv om Nordre Land kommune benyttet avisa som informasjonskanal til sine innbyggere, ble annonseinntektene både fra kommunen og næringslivet ikke store nok. 22. juni utkom siste nummeret, etter bare 16 måneders drift.


== Eksterne lenker ==
Budstikka.no – Legger ned Landsavisa Arkivert 2. april 2015 hos Wayback Machine.
Ingier (slekt)

Ingier er ei norsk slekt som stammer fra gården Ingier i Ullensaker, der gårdsdattera Marte Jakobsdatter (1673–1710) omkring i 1699 ble gift med dragonrytter Christopher Hansen (1673–1748) hvis sønn tok etternavnet Hansen Ingier. Deler av etterslekten eide Ljangodset fra 1799 til ut på 1900-tallet.


== Kjente etterkommere ==
Frithjof Ingier (1849–1905) Høyre-politiker
Alexandra Ingier (1867–1940), lege som i 1914 ble første norske kvinne med dr.med.
Lasse Ingier Ottesen (født 1974), skihopper

		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
Haagen Krog Steffens (1898). Hvitebjørn og Stubljan: en norsk gaards og slegts historie. Christiania: H.K. Steffens. 
Johannessen, Finn Erhard (1955-) (1990). Fint folk i bratte bakker: Ljans historie. [Oslo]: Selskapet til Ljans vel. ISBN 8299227208. 
Willy Østberg (1996). Historien til gården Søndre Oppegård. [Kolbotn]: Oppegård kommune.
Ferjesambandet Nyvoll–Korsfjord

Ferjesambandet Nyvoll–Korsfjord krysser Korsfjorden som del av Fv8830Fylkesvei 8830 i Alta i Finnmark, mellom Nyvoll og Korsfjord ferjekaier. Sambandet drives av Boreal Sjø.Ferjestrekningen har en lengde på 2,6 km og en overfartstid på 10 minutter, og blir betjent av MF «Jøfjord» 7 ganger daglig om hverdagen. 2014 var årsdøgnstrafikken 51 kjøretøy.


== Referanser ==
Ferjesambandet Akkarfjord–Kjerringholmen

Ferjesambandet Akkarfjord–Kjerringholmen krysser Strømmen mellom Akkarfjord ferjekai på Kvaløya og Kjerringholmen på øya Seiland i Hammerfest kommune. Sambandet er del av fylkesvei 8026, drives av Boreal Sjø.Ferjestrekningen har en lengde på 3,6 km og en overfartstid på 10 minutter, om hverdagen blir det betjent av MF «Akkarfjord» 7 ganger daglig om hverdagen. 2014 var årsdøgnstrafikken 45 kjøretøy.


== Referanser ==
Vigfus

Vigfus er et svært sjeldent skandinavisk mannsnavn med norrøn opprinnelse. Navnet er i bruk på Island i formen Vigfús.


== Etymologi ==
Vigfus har opprinnelse i norrøne Vígfúss, dannet av víg, «kamp», og fúss, «villig».


== Utbredelse ==
Vigfús var et svært vanlig navn på Island på midten av 1800-tallet.Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Vigfus og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Vígfúss Víga-Glúmsson (født 955), islandsk skald
Vigfus Asmundson (død 2003), amerikansk politiker og ordfører


== Annen bruk av navnet ==
Vigfus, morfar til Glum i Víga-Glúms saga
Vigfus Skonken, figur i Flåklypa Tidende


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Vigfus
(en) Think Baby Names: Vigfus
Pentelia

Pentelia er en slekt biller som hører til gruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Middelsstore til ganske store (17-29 millimeter), avlange, blankt svarte oldenborrer. Antennene består av ti ledd der de tre eller fem ytterste danner en klubbe. Snuten (clypeus) er dypt innskåret i midten. Dekkvingene er kraftig punkterte, hver dekkvinge med fem svakt opphøyde lengderibber.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia (Java, Borneo, Sumatra, Malaysia).


== Systematisk inndeling ==
Noen arter som før ble regnet til denne slekten er nå ført til en egen slekt, Neopentelia.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Rhizotrogini Burmeister, 1855
Slekten Pentelia Brenske, 1891
Pentelia borneensis (Moser, 1918)
Pentelia coxalis (Arrow, 1944)
Pentelia discedens (Sharp, 1881)
Pentelia impressifrons Matsumoto, 2005


== Kilder ==
Matsumoto, T. (2005) A Taxonomic Study on the Sunda Rhizotrogine Genus Pentelia (Scarabaeidae, Melolonthinae, Melolonthini). Elytra 33(2): 475-485. NB! Stor fil!


== Eksterne lenker ==
(en) Pentelia i Encyclopedia of Life 
(en) Pentelia i Global Biodiversity Information Facility 
Pentelia – detaljert informasjon på Wikispecies