jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Maren Sæbø

Maren Sæbø (født 17. september 1976) er en norsk frilansjournalist og redaktør for nettstedet Bundu.


== Bakgrunn og virke ==
Hun vokste opp i Oslo og Angola, og er utdannet historiker fra University of KwaZulu-Natal i Durban, Sør-Afrika.Hun var redaktør for Verdensmagasinet X inntil 2015. Hun skriver fast for Dagsavisen og er styremedlem i Stiftelsen for en Kritisk og Undersøkende Presse (SKUP). 
I ungdomstida var Maren Sæbø lenge en del av miljøet på Blitz.Sæbø er tildelt en rekke priser for sitt virke: Flyktninghjelpen (NRC) tildelte i 2015 Perspektivprisen som «Beste utenriksformidler 2014» til Sæbø og Verdensmagasinet X. «For sin modige og grundige utenriksjournalistikk», heter det i juryens begrunnelse. Perspektivprisen tildeles enkeltpersoner, mediebedrifter eller organisasjoner som gjennom fremragende innsats har utmerket seg ved: å formidle internasjonale nyheter og/eller å belyse internasjonale spørsmål. 
I mars 2015 ble Sæbø tildelt Internasjonal Reporters Journalistpris for det juryen beskriver som innsiktsfulle og gode reportasjer om Nigeria og Boko Haram. (https://journalisten.no/skup-internasjonal-reporter-ir-prisen/ir-prisen-til-nigeria-reportasjer/313870)
I november 2015 ble Sæbø kåret til Årets Frilanser. Juryen beskrev henne som en kunnskapsrik og markant stemme i den norske utenriksjournalistikken generelt og fra det afrikanske kontinentet spesielt. (https://journalisten.no/arets-frilanser-maren-saebo/maren-saebo-er-arets-frilanser/305404)
I 2019 ble Sæbø tildelt Annette Thommessens hederspris «(...) for å være en modig, kunnskapsrik og markant stemme i den norske utenriksjournalistikken generelt og fra det afrikanske kontinentet spesielt» uttalte styreleder i Minnefondet, Kai Eide. (https://www.noas.no/hederspris-for-journalistikk-om-mennesker-pa-flukt/)
I juli 2016 var hun som eneste norske journalist i Sør-Sudan for å dekke 5-årsfeiringen av landets selvstendighet og havnet midt i en borgerkrigsliknende situasjon med intense kamper, og måtte evakueres ut av landet med bistand fra Norsk Folkehjelp.Fra 2018 har Sæbø vært ansatt av faktisk.no i en 50 % stilling.


== Referanser ==
USS «Fitzgerald»

USS «Fitzgerald» er en jager i U.S. Navy. Skipet tilhører Arleigh Burke-klassen. Natten til 17. juni 2017 kolliderte jageren med det filippinske containerskipet «ACX Crystal» sydøst av Yokosuka i Japan.


== Referanser ==
Burill Bernhard Crohn

Burill Bernard Crohn (født 13. juni 1884, død 29. juli 1983) var en amerikansk lege og gastroenterolog. Han er kjent for å ha beskrevet sykdommen som i dag bærer hans navn (Crohns sykdom). 
Hans hovedteori var at Crohns sykdom (som han kalte terminal ileitis) skyldtes bakterien Mycobacterium paratuberculosis. Denne teorien har fått ny interesse i de senere årene.
Han levde mesteparten av sitt liv i New York, hvor han jobbet delvis på Mount Sinai Hospital og i privat praksis. 


== Referanser ==
Five Guys

Five Guys er en hurtigmatkjede med fokus på hamburgere, pølser og pommes frites. Hovedkontoret ligger I Lorton i Virginia. Den første Five Guys-restauranten åpnet I 1986 i Arlington i Virginia, og mellom 1986 og 2001 ble kjeden utvidet til fem utsalg spredt over Washington, DC,-storbyområdet. 
I begynnelsen av 2003 begynte kjeden med franchising, hvilket åpnet dørene til en rask ekspansjon, og i løpet av halvannet år solgte kjeden over 300 franchisesteder. I 2012 hadde Five Guys over 1.000 restauranter åpne i hele USA og Canada, og over 1.500 utsalg under utvikling. Fra 2012 var virksomheten den hurtigst voksende hurtigmatkjeden i USA, med en 32,8% stigning i salget fra 2010 til 2011.
Dammarharpiks

Dammarharpiks er en lysegul harpiks som fremstilles i Sørøst-Asia fra trær i familien Dipterocarpaceae. Den er løselig i terpentin og kloroform, men ikke i vann eller etanol. Dammarharpiks brukes i lakk, røkelse, ferniss og som fiksativ i parfyme.  


== Kilder ==
«Dammarharpiks». Store norske leksikon. Besøkt 18. juni 2017. 
Ferniss-seminar 1990. Nasjonalgalleriet. 1990. ISBN 82-990745-1-7. 
Johs. Brenna (1989). Lakkhistorie: fra Japan-lakk over Cremona-lakk til dagens moderne industri-lakk. Oslo: Lanser. ISBN 82-7328-048-9. 
J.A. Carlö (1943). Kunsten å bygge fioliner: praktisk og teoretisk rettledning for fiolinbyggere og fiolinister. Oversatt av O.A. Groth. Oslo: Tell. s. 66–67.
Vaggatem (bygd)

Vaggatem (skoltesamisk: Vââggtemjäuʹrr, nordsamisk: Vagatamjávri, kvensk: Vouvatus) er ei bygd ved Pasvikelva i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Stedet ligger ved munningen av Ellenelva, på vestsida av Tjærebukta i innsjøen Vaggatem. Vaggatem har flere gårdsbruk og en campingplass. Fylkesvei 885 går gjennom bygda.


== Referanser ==
Veien til Rio Lama

Veien til Rio Lama (originaltittel Green Mansions) er en amerikansk romantisk eventyrfilm fra 1959, regissert av Mel Ferrer. Den er basert på William Henry Hudsons roman Green Mansions fra 1904, om en ung mann (Anthony Perkins) som flykter inn i jungelen etter et opprør i Caracas. Der møter han på vakre Rima (Audrey Hepburn), som ble bortført som barn. I tillegg til Perkins og Hepburn medvirker også Lee J. Cobb, Sessue Hayakawa og Henry Silva i andre roller. Lydsporet ble komponert av Heitor Villa-Lobos og Bronislau Kaper, mens fotoarbeidet ble utført av Joseph Ruttenberg.
Veien til Rio Lama skulle være det første filmprosjektet i en rekke filmer med Ferrer som regissør og Hepburn som hovedrolleinnehaver, men det ble også det siste. Vincente Minnelli skulle egentlig regissere filmen, men på grunn av forsinkelser valgte Metro-Goldwyn-Mayer å gi regiansvaret til Ferrer istedet.


== Handling ==
Etter et opprør i Caracas flykter en ung mann, Abel (Anthony Perkins), inn i jungelen. Faren er drept av opprørerne, og Abel tørster etter hevn. I jungelen støter han på en gammel, hvit eneboer (Lee J. Cobb) og en vakker, ung kvinne, Rima (Audrey Hepburn), som ble bortført som barn. Kjærligheten mellom Abel og dette naturbarnet, som uvitende blir forfulgt av indianere, får Abel til å glemme sitt hat og sin hevn.


== Medvirkende ==
Audrey Hepburn som Rima
Anthony Perkins som Abel
Lee J. Cobb som Nuflo
Sessue Hayakawa som Runi
Henry Silva som Kua-ko
Nehemiah Persoff som Don Panta
Michael Pate som Priest
Estelle Hemsley som Cla Cla


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Veien til Rio Lama på Internet Movie Database 
(sv) Veien til Rio Lama i Svensk Filmdatabas 
(fr) Veien til Rio Lama på Allociné 
(nl) Veien til Rio Lama på MovieMeter 
(en) Veien til Rio Lama på AllMovie 
(en) Veien til Rio Lama på Turner Classic Movies 
(en) Veien til Rio Lama på Rotten Tomatoes
Storelva (Hammerfest)

Storelva er ei elv i Hammerfest kommune i Finnmark. Den har utspring på vestsida av Torskefjordhøyden, sentralt på Kvaløya, og munner ut i Sørøysundet ved sentrum av Hammerfest by. Elva er utbygd til kraftproduksjon i Hammerfest kraftverk.


== Referanser ==
Ina Svenningdal

Ina Svenningdal (født 16. juni 1996 i Oslo) er en norsk skuespiller.


== Bakgrunn og virke ==
Svenningdal er oppvokst på Grorud og gikk på Apalløkka ungdomsskole, og Hartvig Nissens skole. Fra høsten 2016 går hun på Statens teaterhøgskole.Svenningdal fikk allerede som fireåring sin første rolle, i stykket Putti Plutti Pott på scenen i Oslo Spektrum.Hun er best kjent for sin rolle i TV-serien Skam, hvor hun spiller rollefiguren Chris Berg og rollen som Åsa i TV-seriene Linus i Svingen og Jul i Svingen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ina Svenningdal på Internet Movie Database 
(no) Ina Svenningdal hos Sceneweb 
(fr) Ina Svenningdal på Allociné 
(en) Ina Svenningdal hos The Movie Database
Mayerling

Mayerling er en episode av den amerikanske antologiserien Producers' Showcase. Den ble sendt på TV-kanalen NBC 4. februar 1957 og ble utgitt som en kinofilm på utvalgte kinoer i Europa. TV-episoden handler om Mayerlingdramaet i 1889.
Filmen ble produsert og regissert av Anatole Litvak. Litvak hadde tidligere regissert en fransk versjon, Mayerling (1936), som hadde gjort ham populær i Hollywood. Audrey Hepburn, Mel Ferrer, Raymond Massey, Diana Wynyard, Basil Sydney, Judith Evelyn, Isobel Elsom, Lorne Greene, Nancy Marchand, David Opatoshu, Suzy Parker, Nehemiah Persoff, Pippa Scott, Monique van Vooren og Lilia Skala har roller i filmen.


== Handling ==
Mayerling er basert på virkelige hendelser om kjærlighetsforholdet mellom Maria von Vetsera (Audrey Hepburn) og Rudolf av Østerrike (Mel Ferrer). De døde under mystiske omstendingheter 30. januar 1889 i en jakthytte i Niederösterreich.


== Medvirkende ==
Audrey Hepburn som Maria von Vetsera
Mel Ferrer som Rudolf av Østerrike
Raymond Massey som statsminister
Diana Wynyard som Elisabeth av Bayern
Basil Sydney som Frans Josef I av Østerrike-Ungarn
Judith Evelyn som Marie Larisch von Moennich
Lorne Greene som seg selv


== Produksjon ==
Filmen ble hovedsakelig spilt inn live, med unntak av noen bakgrunnsscener som ble spilt inn i Wien.


== Anmeldelser ==
Jack Gould fra The New York Times skrev at «en mer blek og elementær versjon av Mayerling er vanskelig å se for seg».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mayerling på Internet Movie Database
Gene Nettles

Gene Tally Nettles (født 13. september 1928 i Jackson i USA, død 15. april 1994 i København i Danmark) var en amerikansk danser og koreograf som gjorde stor suksess i Skandinavia i 1950- og 1960-årene.Nettles ble født i Jackson i Mississippi og begynte å danse allerede som sjuåring. Senere studerte han ved Katherine Dunham's Ballet School i New York, og han danset i flere Broadway-oppsetninger, blant annet My Fair Lady. I 1958 flyttet Nettles til Norge, der han koreograferte og danset i en rekke teateroppsetninger. Han var også med i pionertiden i NRK Fjernsynet, og han var koreograf ved tv-showet Startskuddet går. Showet gikk 20. august 1960 og markerte starten på regulære tv-sendinger i Norge.
I 1962 flyttet han videre til København der han koreograferte danser for de første Broadway-musikalene som ble satt opp i Danmark. Blant oppsetningene var Cabaret, Spelemann på taket og Guys and Dolls. Han medvirket også i en rekke filmer utover 1960- og 1970-tallet.Nettles døde av kreft i København i 1994.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gene Nettles på Internet Movie Database 
(da) Gene Nettles på Filmdatabasen 
(da) Gene Nettles på danskefilm.dk
Moss og Rygge Golfklubb

Moss & Rygge Golfklubb ble stiftet i 1991 og bruker Evje golfpark som sin golfbane. 
Klubben arrangerte Challenge Tour-turneringen Norwegian Challenge i 2008 og er hjemmeklubben til Marianne Skarpnord.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Moss og Rygge Golfklubb, Evje Golfpark
Hornravner

Hornravner (Bucorvinae) er en underfamilie av hornfuglfamilien (Bucerotidae) og består kun av to arter i slekten Bucorvus. Begge er endemiske for Afrika sør for Sahara og utpreget terrestriske, og som regel tilknyttet savanne.


== Etymologi ==
De vitenskapelige navnene Bucorvidae (familie), Bucorvinae (underfamilie) og Bucorvini (tribus) følger direkte av slektsnavnet Bucorvus, som er en forkortelse satt sammen av de to slektsnavnene Buceros (med horn som en okse) og Corvus (ravn). En variant av slektsnavnet er Bucervus. Det norske navnet på gruppen (hornravner) er således nærmest en perfekt oversettelse av det vitenskapelige navnet, i motsetning til den engelske navnet (ground hornbill) som snarere betyr bakkehornfugl og i større grad hensynstar habitatet som særpreger denne gruppen enn det vitenskapelige navnet.


== Taksonomi ==
Hornravner betraktes som en underfamilien i denne oversikten, men noen betrakter også denne gruppen som en selvstendig familie, jamfør det vitenskapelige navnet Bucorvidae, eller til og med som et tribus (Bucorvini) under Bucerotidae.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Kemp (2016). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Ikke alle arter har blitt navngitt på norsk.

Bucerotiformes, hornfugler
Bucerotidae, hornfuglfamilien
Bucerotinae, hornravner
Bucorvus
B. leadbeateri, rødmaskehornravn
B. abyssinicus, blåmaskehornravn
Bucerotinae, neshornfugler


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) hornravner i Encyclopedia of Life 
(en) hornravner i Global Biodiversity Information Facility 
(no) hornravner hos Artsdatabanken 
(en) hornravner hos Fossilworks 
(en) hornravner hos ITIS 
(en) hornravner hos NCBI 
(en) Kategori:Bucorvus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Bucorvus – detaljert informasjon på Wikispecies
Salome Fuchs

Salome Zoé Fuchs (født 13. desember 1993) er en sveitsisk tidligere skihopper som representerte Skiclub Einsiedeln. Hun konkurrerte internasjonalt i årene 2003-2010.
Fuchs ble i 2007 den første sveitsiske mester for kvinner. Hun vant igjen det nasjonale mesterskapet i 2008 og tok bronsemedalje i 2009. Hun deltok i junior-VM i 2007, 2008 og 2010, med 16. plass i Planica i 2007 som beste resultat. I kontinentalcupen (tilsvarende verdenscup) var hennes beste sammenlagtplassering 12. plass i 2007/08. Hennes beste plassering i enkeltrenn i kontinentalcupen var 4. plass i normalbakken i Park City 2. september 2007, i vintersesongen oppnådde hun 6. plass i normalbakken i Zakopane 6. mars 2010. I den tyske sommerhoppuka (Ladies Grand Prix Ski Jumping) 2007 ble hun nummer 5 sammenlagt.Plasseringer i junior-VM:
Sammenlagtplasseringer i kontinentalcupen (tilsvarende verdenscup) (poeng til de 30 beste i hvert renn):
Sammenlagtplasseringer i kvinnenes hoppuke (FIS Ladies Grand Prix Ski Jumping):
Sammenlagtplasseringer i den tyske sommerhoppuka (Ladies Grand Prix Ski Jumping):
I juni 2010 skadet Salome Fuchs et korsbånd i kneet under trening hjemme i Einsiedeln, og hun skadet også menisken høsten 2010. Hun kom ikke tilbake som skihopper etter skadene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Salome Fuchs – FIS (skihopping) 
Salome Fuchs
Slaget ved Bir el Abd

Slaget ved Bir el Abd  den 9. august 1916 ble utkjempet mellom styrker fra Det britiske imperiet og Det osmanske rike under Sinai og Palestina-felttoget under første verdenskrig.
Slaget fant sted i Sinaiørkenen etter den britiske seieren i Slaget ved Romani (3. – 5. august). Den britiske beredne ANZAC-divisjonen med den 5. beredne brigade tilknyttet, fikk som oppgave å forfølge en tilbaketrekkende osmansk styrke. Britiske patruljer fant dem den 8. august og resten av ANZAC-divisjonen gikk i stilling så den kunne angripe den følgende dag. Angrepet ble innledet tidlig den 9. august og det ble en dag med angrep og motangrep. Først på kvelden beordret general Chauvel, ANZAC-divisjonens sjef, sine tropper til å trekke seg tilbake og overlate slagmarken til den osmanske styrke.


== Referanser ==


== Kilder ==
Fewster, Kevin; Basarin, Vecihi; Basarin, Hatice Hurmuz (2003). Gallipoli: The Turkish Story. Crows Nest, New South Wales: Allen and Unwin. ISBN 1-74114-045-5. 
Gullett, Henry Somer (1923). The Australian Imperial Force in Sinai and Palestine, 1914–1918. Official History of Australia in the War of 1914–1918. Volume VII. Sydney: Angus and Robertson. OCLC 59863829. 
Powles, Guy (1922). The New Zealanders in Sinai and Palestine. Auckland: Witcombe and Toombs. ISBN 9781843426530. 
Wilkie, Alexander Herbert (1924). Official War History of the Wellington Mounted Rifles Regiment 1914–1919. Auckland: Whitcombe and Tombs. ISBN 9781843427964.
Alice Weidel

Alice Elisabeth Weidel (født 6. februar 1979 i Gütersloh i Nordrhein-Westfalen) er en tysk sivil- og sosialøkonom, og politiker (AfD). Hun ble sammen med Alexander Gauland, valgt som førstekandidat for sitt parti ved Forbundsdagsvalget i 2017.


== Referanser ==
Norges dagligvareforbund

Norges dagligvareforbund var en norsk forening stiftet 29. september 1908.
I 1997 ble forbundet fusjonert inn i Handels- og Servicenæringens Hovedorganisasjon.


== Navn ==
Foreningen endret navn flere ganger mens den eksisterte. 

1908 Norges Detailkøbmænds Landsforening 
1917 Norges Kjøbmandsforening 
1927 Norges Kjøbmandsforbund 
1943 Kolonialkjøpmennenes Landsforening 
1945 Norges Kjøbmannsforbund 
1948 Norges Kolonialkjøpmenns Forbund 
1957 Norges Kolonial- Og Landhandelforbund 
en gang mellom 1958 og 1989 Norges Dagligvarforbund
31. desember 1997 fusjonert inn i HSH 


== Referanser ==
Fotballklubben Eika Krapfoss

Fotballklubben Eika Krapfoss (FK Eika Krapfoss) ble stiftet i 1997 og de spiller  i  7. divisjon fotball for menn 2017. Klubben har klubbhus og to fotballbaner, en 5`er og en 7`er i Eikaveien 10, 1597 Moss.
Klubben har røtter tilbake til 1970, men etter omorganisering er de tilbake som ny fotballklubb stiftet 1997. 
Seniorlaget til Eika spiller sine hjemmekamper på Ørejordet (Øre 2), det spilles 11 mot 11.


== Tabell ==
Askim 3 trukket 2 poeng for bruk av ikke spilleberettiget spillere


== Yngres avdeling ==
Pikelag i alderen 7 - 12 år.
Guttelag i alderen 7 - 13 år.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
FK Eika Krapfoss
Øre Idrettspark - Nordic Stadiums
Jifjafa-angrepet

Jifjafa-angrepet den 11. til 14. april 1916 var en forebyggende operasjon utført av en sammensatt styrke fra Det britiske imperiet mot styrker fra Det osmanske riket ved Jifjafa-brønnen i Sinaiørkenen under Sinai og Palestina-felttoget under første verdenskrig. 
Jifjafa-brønnen (Bir el Jifjafa) ligger i Sinaiørkenen 83 km øst for Ismailia, som ligger ved Suezkanalen. Angrepet ble utført av menn fra 3. beredne brigade støttet med små avdelinger fra 2. korps og en større gruppe fra det egyptiske kameltransportkorpset. Selv om noen av australierne hadde vært i kamp under Slaget om Gallipoli, var dette den første offensive operasjonen som ble utført av australske styrker under felttoget i Sinai og Palestina.
Angrepet var en full suksess for britene. Tapet for tyrkerne ble seks døde og 36 tatt til fange. I anerkjennelse av sin bedrift ble Major William Henry Scott, lederen av angrepet, tildelt Distinguished Service Order.


== Kilder ==
Darley, T H Major (reprint 2009 [1924]). With the Ninth Light Horse in the Great War. London: Naval and Military Press. ISBN 9781845747718.  
Fewster, Kevin; Basarin, Vecihi; Basarin, Hatice Hurmuz (2003). Gallipoli: The Turkish Story. Crows Nest, New South Wales: Allen and Unwin. ISBN 1-74114-045-5. 
Gullett, Henry Somer (1923). The Australian Imperial Force in Sinai and Palestine, 1914–1918. Official History of Australia in the War of 1914–1918. Volume VII. Sydney: Angus and Robertson. OCLC 59863829. 
Woodfin, Edward C (2012). Camp and Combat on the Sinai and Palestine Front: The Experience of the British Empire Soldier, 1916–18. Basingstoke: Palgrave Macmillan. ISBN 1137264802.
Rødhalshornfugl

Rødhalshornfugl (Aceros nipalensis) er en monotypisk art i slekten Aceros, som særpreges av å mangle hjelm. Slekten er én av femten i underfamilien neshornfugler (Bucerotinae), som inngår i hornfuglfamilien (Bucerotidae). Arten listes som sårbar på IUCNs rødliste og står også oppført på CITES liste II, som omfatter arter der den internasjonale handelen må begrenses for å sikre artenes overlevelse.


== Etymologi ==
Slektsnavnet Aceros følger av det gr. uttrykket akerōs (ακερως = hornløs) og er satt sammen av det negative prefikset a (α = uten) og kerōs (κερως = horn). Artsnavnet nipalensis er rett og slett en latinisering av navnet Nepal (som tidligere ble skrevet både som Nipal og Nepaul). Betydningen av det vitenskapelige navnet på arten er således; hornløs (hornfugl) fra Nepal.


== Biologi ==
Rødhalshornfuglen blir omkring 90–100 cm og veier typisk 2 270–2 500 g, avhengig av kjønn. Hannene blir størst. Arten særpreges av et kjempestort blekgult nebb med karakteristiske skrå svarte striper i en avlang triangulær seksjon innerst på overnebbet. Arten mangler imidlertid den tradisjonelle hjelmen, slik hornfugler ellers har. Til gjengjeld er overnebbet svulmende. Hannen har rustrødt hode, nakke og underkropp og glinsende svart overdel og vinger. Stjerten er lang og innerste halvdel sort og ytterste halvdel hvit. Rundt øyene har den bar blå hud. Arten har dessuten er bar strupefold av rødt skinn (med en blåfiolett flekk der undernebbet møter kinnene) som kan blåses opp.Arten trives i tett temperert lauvskog og eviggrønn skog i kuppert terreng, spesielt langs rygger og fjell, i høyder på 150–2 200 moh (typisk 600–1 800 moh). I det nordlige Burma er arten registrert opp mot 2 900 moh.Man regner med at totalbestanden av rødhalshornfugl består av omkring 1 500–7 000 voksne individer, som er spredd ut over et område på cirka 285 000 km². I Nepal har den ikke blitt observert siden 1800-tallet og regnes som regionalt utdødd.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rødhalshornfugl i Encyclopedia of Life 
(en) Rødhalshornfugl i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Rødhalshornfugl hos Artsdatabanken 
(en) Rødhalshornfugl hos ITIS 
(en) Rødhalshornfugl hos NCBI 
(en) Kategori:Aceros nipalensis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aceros nipalensis – detaljert informasjon på Wikispecies
Giancarlo Adami

Giancarlo Adami (født 29. september 1982) er en italiensk tidligere skihopper som representerte G.S. Forestale. Han konkurrerte internasjonalt i årene 1994–2005.
I VM i Predazzo (Val di Fiemme) i 2003 ble han nummer 50 og sist i storbakkerennet, og var på Italias lag som kom på 10. plass av 13 lag i lagkonkurransen. Han greide ikke å kvalifisere seg til rennet i normalbakken. I VM i skiflyging i Planica 2004 ble han nummer 53 og nest sist. Han deltok i kvalifisering til flere renn i verdenscupen og sommer-Grand Prix, men nådde aldri til hovedrennene - heller ikke i den tysk-østerrikske hoppuka, der han deltok i 2002/03 og 2003/04. Han var på Italias lag i to lagkonkurranser i verdenscupen; både i Oslo 8. mars 2003 og i skiflygingsbakken i Planica 13 dager senere ble det 8. plass, henholdsvis nest sist og sist.Adami konkurrerte mest i den mellomeuropeiske juniorturneringen Alpen Cup og kontinentalcupen, begge deler med beskjeden suksess. Best sammenlagt i kontinentalcupen var 131. plass i vintercupen 2003/04. I den tyske Schwarzwälder Springertournee, som var en del av kontinentalcupen, ble han nummer 34 sammenlagt i 2001/02. Hans beste plassering i enkeltrenn i kontinentalcupen var 11. plass i normalbakken i Vikersund 16. mars 2002.Etter at han avsluttet den aktive karrieren, har han i noen grad konkurrert i veteranrenn. I 2017 fikk han bronsemedalje i kombinert og sølv i hopp K90 i klasse 30–35 år under veteran-VM i Villach.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Giancarlo Adami – FIS (skihopping)
Tobias Michael

Tobias Michael (1592–1657) var en tysk komponist og thomaskantor.


== Liv og verk ==
Michael var sønn av den fransk-flamske renessansekomponisten Rogier Michael (1552–1619).
I 1631 ble Michael Johann Hermann Scheins etterfølger som thomaskantor ved Thomasskolen i Leipzig, og ble i sin tur etterfulgt av Sebastian Knüpfer i 1657.
Etter Michael er to bind med motetter og kirkekonserter under tittelen «Musikalische Seelenlust» (1634–1637) bevart. Også noen seks- til åttestemmige leilighetsverk, hovedsakelig konserterende motetter til gravferder og bryllup, er bevart. Stilmessig tilhører Michaels musikk den den venetianske skole, en stilretning som var svært utbredt i Tyskland på Michaels tid.
Tobias Michael slet med dårlig helse og skrev motettene til sin egen gravferd flere år før sin død.


== Diskografi ==
Tobias Michael: Musikalische Seelenlust, Weser-Renaissance, dir. Manfred Cordes. CPO 2017.


== Referanser ==


== Kilder ==
(de) Moriz Fürstenau: «Michael, Rogier». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 21, Duncker & Humblot, Leipzig 1885, s. 674–676. (nevnt i artikkelen om faren)
(de) Horst Leuchtmann: «Michael.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 17, Duncker & Humblot, Berlin 1994, ISBN 3-428-00198-2, s. 422 f. (digitalisering). (artikkel om familien)


== Eksterne lenker ==
(en) Tobias Michael – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Tobias Michael på Discogs 
(en) Tobias Michael på MusicBrainz 
(de) Verk av og om Tobias Michael i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
(de) Verk av og om Tobias Michael i Deutsche Digitale Bibliothek
(en) Fritt tilgjengelige noter av Tobias Michael i International Music Score Library Project