jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Beaufoy Ridge

Beaufoy Ridge er en særpreget svart rygg i havet utenfor Antarktis. Den ligger på vestsiden av Sunshinebreen og like nord for Iceberg Bay på sørkysten av Coronation Island i Sør-Orknøyene. Den har en høyde opp mot 650 moh i nordvestenden. Den ble navnsatt av Falkland Islands Dependencies Survey, etter kartleggingen deres i 1948–49, etter kutteren «Beaufoy» som den 12. desember 1821 med Michael McLeod som kaptein, seilte til en posisjon minst 60 nautiske mil vest for Sør-Orknøyene, hvor de på kartet avmerket at de hadde sett land, muligens  Coronation Island.


== Kilder ==
Heksegryta

Heksegryta er en gruppe fjelltopper mellom Belgen og Tverreggbreen ved Kirwanveggen i Dronning Maud Land i Antarktis. De ble kartlagte av norske kartografer etter landmålinger og flyfoto tatt av Maudheimekspedisjonen (1949–52) og ytterligere flyfoto i 1958–59.


== Referanser ==
Redpath Peaks

Redpath Peaks er en gruppe, lave, snødekte fjell som ligger 6 km sørøst for Mount Shattuck og Independence Hills helt sør i Heritage Range i Ellsworth Mountains. De ble navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter Bruce B. Redpath, en geofysiker under den første krysningen til US Antarctic Research Program (USARP) fra Sydpolen til Dronning Maud Land i 1964-65.
Moyes Islands

Moyes Islands er en gruppe småøyer som ligger vest i Watt Bay, 4,6 km sørøst for Cape-Pigeon Rocks. De ble oppdaget av Australasian Antarctic Expedition (1911-14) under Douglas Mawson, som navngav dem etter Morton H. Moyes som var meteorolog i ekspedisjonen.


== Se også ==
Liste over øyer i Antarktis
Påledriver

Påledriver er en anleggsmaskin som blir brukt til å drive påler ned i grunnen, for å danne fundament for bygninger, kaier og liknende. En vanlig type har et rør som går utenpå pålen som skal drives ned i grunnen, med et lodd innvendig. Loddet blir heist opp til toppen av røret og slippes ned på pålen. Distansen pålen blir drevet nedover for hver gang loddet blir sluppet er proporsjonal med massefarten.

En annen type benytter en hydraulisk hammer for å drive ned pålen. Massefarten er mindre for denne typen, men slagfrekvensen er mye høyere enn for typen med lodd. 


== Galleri ==


== Eksterne lenker ==
Powerquip Co., Ltd. – Ledende produsent av hydrauliske peledrivere
International Construction Equipment, Inc. – Produsent av vibrerende peledrivere
Webside om Vulcan Iron Works som produserte peledrivere fra 1870-tallet til 1990-tallet
Rock River Thresheree, Inc. har en fungerende American Hoist & Derrick dampdreven peledriver som demonstreres hver Labor Day weekend
Junttan Oy – Ledende produsent av hydrauliske peledrivere
American Deep Foundation – Pele-driver eksperter i America
Ogden Heights

Ogden Heights er noen flate, hovedsakelig isdekte høyder, om lag 13 km lange, som utgjør en del av sørveggen ved den øvre Priestleybreen sørøst for Tantalus Peak i Victoria Land. Høydene ligger nær stedet hvor den sørlige geologigruppen fra New Zealand (NZGSAE), 1962–63, landet. Det ble navngitt av dem etter løytnant John H. Ogden i U.S. Navy som var pilot på flyet som fløy dem til dette stedet og siden tilbake til basen.
Straumsnutane

Straumsnutane er en gruppe nunataker om lag 28 km øst for Witte Peaks i den nordøstlige delen av Ahlmannryggen i Dronning Maud Land. Den ble oppdaget av Den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher, og oppkalt etter Willy Stein, båtsmann på ekspedisjonen. De ble kartlagt av Den norsk-britiske-svenske antarktisekspedisjonen (NBSAE), mellom 1949-52 og fikk nytt navn av nordmennene.
Doolette Bay

Doolette Bay er en bukt som ligger der vestsiden av Ninnis bretunge møter fastlandet. Den ble oppdaget av Den australasiatiske antarktisekspedisjonen (1911–14) under ledelse av  Douglas Mawson, som navngav den etter G.P. Doolette fra Perth, som støttet ekspedisjonen økonomisk.


== Kilder ==
Lorenz Wegscheider

Lorenz Wegscheider (født 28. januar 1964) er en tysk tidligere skihopper som konkurrerte internasjonalt for Vest-Tyskland i årene 1976-1990.
I junior-VM i Murau i 1982 ble han nummer 25. Han fikk samme plassering i VM i skiflyging i Planica i 1985. I verdenscupen ble han nummer 66 sammenlagt i 1984/85 og 76 i 1986/87. Hans beste plassering i enkeltrenn i verdenscupen var 13.-plass i skiflygingsbakken i Harrachov 23. februar 1985 og i storbakken i Thunder Bay 7. desember 1986. Wegscheider deltok i den tysk-østerrikske hoppuka i årene 1980-1990.
Sammenlagtplasseringer i Hoppuka:


== Referanser ==


== Kilder ==
Adam Kwieciński: Hoppresultater Lorenz Wegscheider (besøkt 13. mars 2016)


== Eksterne lenker ==
(en) Lorenz Wegscheider – FIS (kombinert) 
(en) Lorenz Wegscheider – FIS (skihopping)
Pieljekaise

Pieljekaise (samisk: Bieljijgájse, ørefjellet) er et fjell vest for Hornavan i Arjeplog kommune i Norrbottens län. På sørvestsiden av fjellet ligger Pieljekaise nasjonalpark.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Mount Dietz

Mount Dietz er et fjell, 2 250 moh, like nord for samløpet mellom Souchezbreen og Bartlettbreen hvor de markerer den sørlige grensen av Hays Mountains i Dronning Mauds Fjell. Det ble kartlagt av U.S. Geological Survey etter landmålinger og flyfoto tatt av U.S. Navy, 1960–64, og ble navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names etter løytnant D.L. Dietz i US Navy, en pilot på flyfotograferingstuene i under Operasjon Deep Freeze 1964 og 1965.


== Referanser ==
Debye–Scherrer-metoden

Debye–Scherrer-metoden er en metode til identifikasjon av krystallinske stoffer og består i å registrere røntgenreflekser fra et krystallpulver på en fotografisk film. Metoden ble utarbeidd av Peter Debye og Paul Scherrer i Göttingen i 1915.
Pulveret kan for eksempel festes med vaselin til en tynn glasstift som blir plassert i sentrum av et sylindrisk kamera. Vanlige kameradiametre er 5,73, 9,00 eller 11,46 cm. En monokromatisk røntgenstråle blir sendt mot preparatet, som roterer under eksponeringen.


== Eksterne lenker ==
Debye–Scherrer-metoden. (2009, 14. februar). I Store norske leksikon. Hentet 20. november 2013 fra http://snl.no/Debye%E2%80%93Scherrer-metoden.
Hallstein Rasmussen

Hallstein Rasmussen (født 22. april 1925 i Nordre Bjørnsund i Fræna kommune, død 28. februar 2016 i Bergen) var fiskeridirektør i tiden 1978-1988.
Han var født i fiskeværet Nordre Bjørnsund i Fræna kommune i Møre og Romsdal som den yngste av 12 søsken. Etter endt utdanning som sosialøkonom ble han ansatt i Fiskeridirektoratet i 1953 som sekretær for daværende fiskeridirektør Klaus Sunnanå. I 1958 tiltrådte han som generalsekretær i Norges Fiskarlag. Ti år senere, i 1968, ble han tilsatt som assisterende fiskeridirektør. Han ble utnevnt til fiskeridirektør i 1978.  Etter åremålets utløp  i 1988 og fram til han gikk av med pensjon i 1995 hadde  Rasmussen igjen tittelen som assisterende fiskeridirektør.
Rasmussen styrte Fiskeridirektorat i en brytningstid. Teknologiske nyvinninger og en stor kapasitetsoppbygging i fiskeflåten førte til nedfiskede bestander. Dette førte etterhvert til en overgang fra fritt fiske til en gjennomregulert fiskerinæring.  Samtidig kom framveksten av havbruksnæringen. Rasmussen var en pådriver for etablering av forskningsstasjonene i Matre og Austevoll. Gjennom store deler av sin karriere var han styreleder for fiskermessen i Trondheim, senere også for Aqua Nor som i dag er verdens største messe for akvakultur-teknologi. I en årerekke ledet han også fiskeriforhandlingene med Færøyene.
Hallstein Rasmussen var ridder av 1. klasse av St. Olavsorden og æresmedlem av Norges Fiskarlag.


== Kilder ==
Nekrolog i Aftenposten 9. mars 2016
Nekrolog - Fiskeridirektoratet 7. mars 2016
Omtale i Fiskeribladet Fiskaren 4. mars 2016
Medlem av styrer og råd - Forvaltningsdatabasen
Deltakraft

Deltakraft er i kjerne- og partikkelfysikk et navn på en tilnærming for den sterke kjernekraften mellom to partikler. Kraften er uendelig stor dersom partiklene er nøyaktig på samme sted, ellers er den null.


== Eksterne lenker ==
Deltakraft. () I Store norske leksikon. Hentet fra: http://snl.no/deltakraft
Eilefsen Peak

Eilefsen Peak er et fjell på den nordøstlige delen av Radford Island, som ligger i Sulzbergerisen utenfor kysten av Marie Byrd Land i Antarktis. Fjellet ble trolig sett første gang på en flytur under Byrd-ekspedisjonen (1928–30). Det ble navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names etter Albert Eilefsen, som var sjåfør under Byrd-ekspedisjonen (1933–35).


== Referanser ==
Pieljekaise nasjonalpark

Pieljekaise er en nasjonalpark i Sverige, på vestsiden av fjellet Pieljekaise vest for innsjøen Hornavan i svensk Lappland. Området domineres av bjørkskog opp mot tregrensen på cirka 800 moh. I den sørlige delen finnes flere vann med god fiskebestand.
Kungsleden krysser nasjonalparken, og her finnes også en overnattningshytte (Pieljekaisestugan).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pieljekaise – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Jang Soo-jee

Jang Soo-jee (født 13. mars 1997) er en sørkoreansk skøyteløper.
Hun tok sin første nasjonale seniormesterskapsmedalje under det nasjonale allroundmesterskapet i Seoul for 2016 hvor hun fikk bronse etter mesteren Kim Bo-reum og sølvmedaljøren Park Ji-woo. Under ungdoms-OL i Innsbruck fire år tidligere i hurtigløp på skøyter så tok hun en sølv i fellesstarten og en bronse på 3 000 meter.


== Personlige rekorder i hurtigløp på skøyter ==
Oppdatert 9. feb 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jang Soo-jee – Olympedia 
(en) Jang Soo-jee – Speedskatingbase.eu 
(en) Jang Soo-jee – SpeedSkatingNews.info 
(en) Jang Soo-jee – Cycling Quotient 
(en) Jang Soo-jee på SpeedskatingResults.com
(en) Jang Soo-jee på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)Bilder(en) Bilder av Jang Soo-jee på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Audun Engh

Audun Engh (født 1948) er en norsk jurist, redaktør og stedsaktivist. Han myntet det norske begrepet plansmie fra det engelske charette som er en direktedemokratisk arbeidsform for stedsutvikling. Blant Enghs kjernesaker er tradisjonsbasert arkitektur, steds- og byutvikling i menneskelig skala og å bringe lokal medbestemmelse inn i byutviklingen, for på den måten å gi makten over omgivelsene tilbake til folket.
I 1970-årene var Engh aktiv i Gateavisa-redaksjonen. Han var lenge et stabilt element i bladets liv, har vært karakterisert som avisas «grå eminense», og brukte aliaset «Josef S» som skribent. Han skrev gjennom mange år om film i Klassekampen.
Etter eksamen som jurist arbeidet han for Oslo Byfornyelse fra 1979 til midten av 1980-tallet. Han jobbet med å bevare og rehabilitere de gamle bymiljøene på østkanten i Oslo.I 2001 stiftet han sammen med bl.a. Petter Olsen og Charles III organisasjonen INTBAU, International Network for Traditional Building, Architecture and Urbanism, hvor han i mange år har vært styremedlem. Engh er også styremedlem i INTBAU Norge som arbeider for tradisjonell arkitektur og byggeskikk. Engh er en markant kritiker av modernistisk arkitektur, som han betegner som en ideologi som bør bekjempes.I 2016 var Engh en av stifterne av bevegelsen «Arkitekturopprøret Norge», som fremhever klassisk arkitektur som en kontrast til det som oftest bygges i dag. Som frontfigur i bevegelsen har han bidratt til å skape oppmerksomhet om byplanlegging og om hvordan arkitektur påvirker innbyggerne i en positiv eller negativ retning.Engh fikk i 2016 Livsverksprisen av Vestre Stabekk Vel sammen med Arne Sødal og Erling Okkenhaug. I 2017 vant Engh Agenda Magasins kronikk-konkurranse hvor temaet var «Hvilket offensivt politisk prosjekt bør Norge satse på de neste ti årene?».Han mottok Sivilisasjonsprisen for 2020 av Ttdsskriftet Sivilisasjonen, med utdeling i 2022 grunnet utsettelse på grunn av koronoapandemien. Juryens begrunnelse var Enghs jurdiske innsats for klassisk arkitektur for å bevare Grünerløkkens klassiske bebyggelse, lederskap av den norske avdelingen av INTBAU og organisasjonen Byens Fornyelse, samt som en av grunnleggerne av «Arkitekturopprøret» i Norge.
Audun Engh er sønn av Ragnhild Engh (født Espeland) og Arnljot Engh (1906-1987), som var mangeårig kinodirektør i Oslo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Plansmier
INTBAU Scandinavia
INTBAU Norge
Tsåktso

Tsåktso (nordsamisk: Cokcu) er et fjell nord i Kiruna kommune i svensk Lappland. Fjellet ligger innenfor et rakettskytefelt, som ligger mellom norskegrensen i nordvest, finskegrensen i nordøst, Europavei 10 i sørvest og Europavei 45 i sørøst.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Strandtinden

Strandtinden er et fjell som ligger ved Tjeldsundet øst i Lødingen kommune. Det har en høyde på 1 076 meter over havet og er et av Hinnøyas høyeste fjell. 


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Mabel Mercer

Mabel Mercer (født 3. februar 1900 i Burton upon Trent i England, død 20. april 1984) var en engelsk artist som sang låter inspirert av kabaret- og jazzmusikk. Hun sang ofte på nattklubber som Chez Bricktop, Le Ruban Bleu, Tony's, RSVP, Carlyle, St. Regis Hotel og etter hvert sitt eget lokale, Byline Club. Sangeren Frank Sinatra besøkte ofte konsertene hennes, og la ikke skjul på at han beundret henne.
Hun ble gitt Presidentens frihetsmedalje av Ronald Reagan i 1983, som kalte henne «en sangers sanger» og «et levende bevis på dyktigheten til amerikansk sang».


== Diskografi ==
1942: Porgy and Bess
1953: Songs by Mabel Mercer, Vol. 1
1953: Songs by Mabel Mercer, Vol. 2
1953: Songs by Mabel Mercer, Vol. 3 (Written Especially For Her)
1955: Mabel Mercer Sings Cole Porter
1956: Midnight at Mabel Mercer's
1958: Once in a Blue Moon
1960: Merely Marvelous Mabel Mercer
1964: Mabel Mercer Sings
1965: The Art of Mabel Mercer (nyutgivelse av Songs by Mabel Mercer med et ekstra spor)
1968: At Town Hall (konsertalbum med Bobby Short)
1969: Second Town Hall Concert (konsertalbum med Bobby Short)
1974: For Always (nyutgivelse av Mabel Mercer Sings)
1975: A Salute to Mabel Mercer on her 75th Birthday (samleboks)
1980: Echoes of My Life (siste studioinnspilling)
2002: Previously Unreleased Live Performances (Legendary Performers)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Mabel Mercer på Internet Movie Database 
(en) Mabel Mercer på Discogs 
(en) Mabel Mercer på MusicBrainz 
(en) Mabel Mercer på Genius — sangtekster 
(en) Mabel Mercer på AllMusic 
The Mabel Mercer Foundation
Patrik Carlgren

Patrik Ulf Anders Carlgren (født 8. januar 1992) er en svensk fotballspiller som spiller for den danske klubben Randers FC.


== Landslaget ==
10. januar 2016 fikk han sin første landskamp for Sverige mot Finland.
Han ble tatt ut i Sveriges EM-tropp til EM i Frankrike 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Patrik Carlgren – UEFA 
(en) Patrik Carlgren – Transfermarkt 
(en) Patrik Carlgren – national-football-teams.com 
(en) Patrik Carlgren – WorldFootball.net 
(en) Patrik Carlgren – FootballDatabase.eu 
(en) Patrik Carlgren – Soccerway 
(en) Patrik Carlgren – EU-Football.info 
(en) Patrik Carlgren – Tyrkias fotballforbund 
(en) Patrik Carlgren – FBref
Gerlovostranda

Gerlovo Beach (bulgarsk ‘Gerlovski Brjag’) er en strand som strekker seg 2 km på nordvestkysten of Ioannes Paulus II Peninsula på Livingston Island i Sør-Shetlandsøyene i Antarktis. Den går sør og nordøst for Mercury Bluff og vender mot San Telmo Island i nord og vest. Stranda er snøfri om sommeren. Området ble besøkt tidlig på 1800-tallet av selfangere.
Stranda er oppkalt etter regionen Gerlovo nordøst i Bulgaria.
Oeschger Bluff

Oeschger Bluff er en snø- og fjellskrent med flat topp som stikker frem fra sørøstlige delen av Mount Takahe i Marie Byrd Land. 
Den ble kartlagt av U.S. Geological Survey (USGS) etter landmålinger og flyfotografi tatt av  U.S. Navy i 1959-66. Den ble navnsatt  av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter Hans Oeschger (Universitetet i Bern, Sveits), som var glasiolog i US Antarctic Research Program (USARP) ved Byrd-stasjonen i 1968–69 og 1969-70.
Natan Rybak

Natan Rybak (Рибак, Натан, født 3. januar 1913, død 11. september 1978) var en ukraninsk lyriker og sosialrealistisk prosaforfatter med jødisk opphav.Rybak utga tre lyrikksamlinger på 1930-tallet.Han utga omkring 20 novellesamlinger hvorav de fleste på 1930- og 1940-tallet.Han er kjent for sine romaner. Han fikk Stalin-prisen i 1950 for bind 1 av romanen Pereiaslavs’ka rada. Romanen Pomylka Onore de Bal’zaka ble filmatisert i 1969.


== Bibliografi ==
Biobliografien er et utvalg hentet fra Encyclopedia of Ukraine.
Harmaty zherlamy na skhid (1934) (engelsk oversettelse av tittel Cannons with Muzzles Facing East)
Kyïv (1936) (Kiev)
Dnipro (2 bind, 1937–8) (Dnepr)
Pomylka Onore de Bal’zaka (1940) (engelsk oversettelse av tittel The Mistake of Honoré de Balzac filmatisert i 1969)
Zbroia z namy (1943) (engelsk oversettelse av tittel The Weapons Are with Us)
Pereiaslavs’ka rada (Bind 1 i 1948, som fikk Stalinprisen i 1950 og bind 2 i 1953) (engelsk oversettelse av tittel The Perejaslav Council)
Trilogien Chas spodivan’ i zvershen’  (1960) (engelsk oversettelse av tittel A Time of Expectations and Achievements)
Soldaty bez mundyriv (1966) (engelsk oversettelse av tittel Soldiers without Uniforms)
Det ble utgitt samleutgaver med Rybaks bøker i 5 bind i 1963–4 og 1981.


== Referanser ==
Sebastian Holmén

Rasmus Sebastian Holmén (født 29. april 1992) er en svensk fotballspiller som spiller for den tyrkiske klubben Çaykur Rizespor.
Hans bror er fotballspilleren Samuel Holmén.


== Landslaget ==
Den 15. januar 2015 fikk han sin første landskamp for Sverige mot Elfenbenskysten.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sebastian Holmén – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sebastian Holmén – UEFA 
(en) Sebastian Holmén – Transfermarkt 
(en) Sebastian Holmén – national-football-teams.com 
(en) Sebastian Holmén – WorldFootball.net 
(en) Sebastian Holmén – FootballDatabase.eu 
(en) Sebastian Holmén – Soccerway 
(en) Sebastian Holmén – EU-Football.info 
(en) Sebastian Holmén – FBref
Typosquatting

Typosquatting er dét å opprette (falske) nettsider og e-post-adresser med navn som likner på andre, kjente navn, i håp om at brukere skal taste navnet feil og havne hos «bedrageren» i stedet.
Typosquatting er særlig ille i forbindelse med phisking, hvor det falske nettstedet ikke nøyer seg med å lure brukeren til seg, men vedvarer med å utgi seg for å være det ekte nettstedet, for å lurt personlig informasjon (for eksempel kredittkortnummer og liknende) ut av brukeren.
Terningen (Dronning Maud Land)

Terningen er en fjelltopp, 2 680 moh., som utgjør det høyeste punktet i Terningskarvet i Gjelsvikfjella i Dronning Maud Land. Den ble fotografert fra luften av Den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39, ledet av kaptein Alfred Ritscher, og kartlagt av norske kartografer etter landmålinger og flyfoto tatt av Den norsk-britiske-svenske antarktisekspedisjonen (NBSAE) (1949–1952) og senere av flyfoto tatt av Den norske antarktisekspedisjonen 1956–60.


== Se også ==
Liste over fjell i Dronning Maud Land


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Terningen (Dronning Maud Land) Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
Patrick Dubiez

Patrick Dubiez (født 21. mars 1959) er en fransk tidligere skihopper som konkurrerte internasjonalt i årene 1975-1988.
I junior-VM i Sainte-Croix i 1977 ble han nummer 10. Han deltok i senior-VM i 1982, 1985 og 1987. I Oslo i 1982 ble han nummer 26 i stor bakke, 50 (av 59 deltakere) i normalbakke og var på det franske laget som ble nummer 15 og nest sist i lagkonkurransen. I 1985 fikk han 36.-plass i stor bakke i Innsbruck og 41.-plass i normalbakke i Seefeld, mens det franske laget ble nummer 11 av 13 lag i lagkonkurransen. I Oberstdorf i 1987 ble han nummer 64 av 66 deltakere i stor bakke. VM i skiflyging i Planica 1985 ga 38.-plass av 44 deltakere, i Bad Mitterndorf i 1986 fikk han 21.-plass.
Dubiez greide aldri å ta poeng i verdenscupen, der det på denne tida bare ble gitt poeng til de 15 beste i hvert renn. Hans beste plassering i enkeltrenn i verdenscupen var 26.-plassen i storbakken i VM i Oslo 28. februar 1982, som også talte med i verdenscupen. Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka i årene 1977-1986.
Sammenlagtplasseringer i Hoppuka:


== Referanser ==


== Kilder ==
Adam Kwieciński: Hoppresultater Patrick Dubiez (besøkt 13. mars 2016)


== Eksterne lenker ==
(en) Patrick Dubiez – FIS (skihopping) 
(en) Patrick Dubiez – TheSports.org
Neptune’s Bellows

Neptune's Bellows er et sund ved sørøstsiden av Deceptionøya ved innløpet til Port Foster i den antarktiske øygruppen Sør-Shetlandsøyene. Navnet, etter den romerske havguden Neptun, ble gitt av amerikanske selfangere før 1822 på grunn av de kraftige vindkastene de opplevde i dette smale sundet.


== Kilder ==
SCAR Composite Antarctic Gazetteer.
West Quartzite Range

West Quartzite Range er en fjellkjede, og den vestlige av to parallelle kvartsittfjellkjeder, som ligger ved østsiden av Houlistonbreen i Concord Mountains i Antarktis. Den ble navnsatt av den nordlige gruppen til NZFMCAE, 1962–63, etter de geologiske formasjonene i fjellene.
Louis de Buade de Fontenac

Louis de Buade  de Fontenac (født 22. mai 1622 i Saint-Germain-en-Laye i Frankrike, død 28. november 1698 i Québec by i Ny-Frankrike) var en fransk soldat, hoffmann og generalguvernør i Ny-Frankrike fra 1672 til 1682 og fra 1689 til han døde i 1698. Han opprettet mange fort ved De store sjøene og var innblandet i en rekke slag mot engelskmennene og irokeserne.
Han døde før han ble kalt tilbake til Frankrike for andre gang. 


== Referanser ==
Wyatt Island

Wyatt Island er en øy og som ligger 3,7 km sør for Day Island nær midten av Laubeuf Fjord, utenfor vestkysten av Graham Land. Den ble først kartlagt i 1936 av British Graham Land Expedition (BGLE) under John Riddoch Rymill som benyttet det provisoriske navnet South Island. Øya ble kartlagt på nytt i 1948 av Falkland Islands Dependencies Survey (FIDS) og ble navngitt på nytt etter viseadmiral Arthur G.N. Wyatt, hydrograf i marinen 1945-–950.
Den transkaspiske regionen

Den transkaspiske regionen (russisk Закаспийская Область, Zakaspijskaja Oblast) eller Transkaspia er et navn som ble benyttet før 1924 om de russiske områdene øst for Kaspihavet som grenset til Khorasan i Iran og Afghanistan i sør, den tidligere russiske provinsen Uralsk i nord, det tidligere russiske protektoratet Khiva og Bukhara-emiratet i nordøst og Afghanistan i sørøst. Området var 550 489 km² stort med 377 416 innbyggere i 1897. Omrmådet tilsvarer i dag omtrent Turkmenistan. 


== Historie ==
Transkaspia ble erobret av Russland i 1879-1885 i en rekke felttog ledet av generalene Lomakin, Skobelev og Mikhail Annenkov. Byggingen av Den transkaspiske jernbanen startet ved kysten av Kaspihavet i 1879 for å sikre russisk kontroll over regionen og gi en rask militærveg til den afghanske grensen. I 1885 oppsto nesten en krise da russerne annekterte oasen Pendjeh sør for Merv, og Storbritannia nesten gikk til krig da de trodde at russerne kom til marsjere videre til Herat i Afghanistan. Frem til 1898 var Transkaspia en del av generalguvernørskapet Kaukasus og styrt fra Tiflis, men samme år ble det gjort om til oblastet Russisk Turkestan og styrt fra Tasjkent. I revolusjonsperioden i 1917-191 var Transkaspia en kort periode okkupert av britisk-indiske styrker fra Meshed. Regionen var en av de siste områdene med motstand fra Basmatsji under bolsjevikene og de siste opprørerne rømte over grensen til Afghanistan og Iran i 1922-1923.
Vernier Valley

Vernier Valley er en isfri dal på østsiden av Mount Blackwelder i den nordøstlege delen av Wilkniss Mountains i Victoria Land. Navnet er et av flere i området tilknyttet landmåling foretatt i 1993 av New Zealand Geographic Board (NZGB). Vernierer en gradert skala benyttes på måleinstrument for å kunne lese finere underinndelinger.