jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hemithraupis

Hemithraupis er en slekt i familien tanagarer (Thraupidae).


== Arter ==
Arter i rekkefølge etter Clementsliste:

Guiratanagar, Hemithraupis guira
Gulhalstanagar, Hemithraupis ruficapilla
Gulgumptanagar, Hemithraupis flavicollis


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hemithraupis i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Hemithraupis hos Artsdatabanken 
(en) Hemithraupis hos ITIS 
(en) Hemithraupis hos NCBI 
(en) Kategori:Hemithraupis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Hemithraupis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Ornitologisk Forening: Hemithraupis. Besøkt 2013-10-16.
IBC - The Internet Bird Collection: Hemithraupis. Besøkt 2013-10-16.
birdforum.net: Hemithraupis. Besøkt 2013-10-16.
ftp.funet.fi: Hemithraupis. Besøkt 2013-10-16.
Tjuvbremsing

Tjuvbremsing eller tyvbremsing er utilsiktet bremsing i et tog, når bremser ved en feil slår seg på. Dette kan føre til varmgang, gnister og brann i toget. Sterk bremsing under fart kan også føre til hjulslag, at hjul blir slipt mot skinnegangen slik at hjulet ikke lenger er helt rundt, noe som i sin tur kan gi skader på skinnene.
Gnister fra tjuvbremsing kan føre til skogbrann langs jernbanelinja. Eksplosjonsulykken på Formo i Nord-Trøndelag i 1970, der et godstog lastet med ammunisjon og sprengstoff eksploderte, ble utløst av tjuvbremsing med påfølgende brann.


== Referanser ==
Chrysothlypis

Chrysothlypis er en slekt i familien tanagarer (Thraupidae).


== Arter ==
Arter i rekkefølge etter Clements-lista:

Gultanagar, Chrysothlypis chrysomelas
Skarlagentanagar, Chrysothlypis salmoni


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Chrysothlypis i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Chrysothlypis hos Artsdatabanken 
(en) Chrysothlypis hos ITIS 
(en) Chrysothlypis hos NCBI 
(en) Kategori:Chrysothlypis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chrysothlypis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Ornitologisk Forening: Chrysothlypis. Besøkt 2013-10-16.
IBC - The Internet Bird Collection: Chrysothlypis. Besøkt 2013-10-16.
birdforum.net: Chrysothlypis. Besøkt 2013-10-16.
ftp.funet.fi: Chrysothlypis. Besøkt 2013-10-16.
Oskulerende bane

Oskulerende bane er et begrep som brukes i astronomien, og spesielt i astrodynamikken, om gravitasjonens Keplerbane (elliptisk eller konisk) som et objekt i rommet ville ha hatt på et gitt tidspunkt dersom forstyrrelser ikke var til stede. Banen sammenfaller således med de aktuelle banetilstandsvektorer (posisjon og omløpshastighet).
En oskilerende bane og objektets posisjon innenfor denne kan beskrives med de seks keplerske baneelementer (oskilerende elementer), som er lette å beregne så lenge man kjenner objektets posisjon og omløpshastighet relativ til det sentrale legemet. De oskilerende elementene ville forbli konstante i fraværet av perturbasjoner. I virkeligheten utsettes astronomiske objekter for perturbasjoner som endrer posisjon og bane. I tilfeller hvor mekaniske analyser er foretatt av himmellegemenes bevegelser, kan banene beskrives med et sett middelelementer med sekulære og periodiske begreper. I tilfeller med småplaneter, kan et system av korrekte baneelementer gjøre et mulig å representere de aller viktigste sidene ved deres baner.


== Referanser ==
Conirostrum

Conirostrum er en slekt i familien tanagarer (Thraupidae).


== Arter ==
Arter i rekkefølge etter Clements-lista:

Brungumpkjeglenebb, Conirostrum speciosum
Hvitørekjeglenebb, Conirostrum leucogenys
Rødøyekjeglenebb, Conirostrum bicolor
Perlebrystkjeglenebb, Conirostrum margaritae
Gråkjeglenebb, Conirostrum cinereum
Blåryggkjeglenebb, Conirostrum sitticolor
Kalottkjeglenebb, Conirostrum albifrons
Rustbrynkjeglenebb, Conirostrum rufum
Tamarugokjeglenebb, Conirostrum tamarugense
Hvitbrynkjeglenebb, Conirostrum ferrugineiventre


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Conirostrum i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Conirostrum hos Artsdatabanken 
(en) Conirostrum hos ITIS 
(en) Conirostrum hos NCBI 
(en) Kategori:Conirostrum – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Conirostrum – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Conirostrum – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Ornitologisk Forening: Conirostrum. Besøkt 2013-10-16.
IBC - The Internet Bird Collection: Conirostrum. Besøkt 2013-10-16.
birdforum.net: Conirostrum. Besøkt 2013-10-16.
ftp.funet.fi: Conirostrum. Besøkt 2013-10-16.
Filosofiåret 1162

Filosofiåret 1162 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1162.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==
Abd al-Latif al-Baghdadi ('Abdallatif al-Baghdadi), lege, historiker, egyptolog, filosof, reisende og forfatter født i Bagdad (død 1231)


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Rauer naturreservat

Rauer naturreservat ligger langs den vestre side av øya Rauer i Fredrikstad kommune. Stranden på denne siden er eksponert, og preget av grovt materiale. Her finnes rauker, som er klipperester som er dannet ved erosjon fra sjøen. Skogen innenfor stranda er av typen edellauvskog. Her finnes også enkelte svært gamle eiketrær, de to største døde i perioden 1997-1999.I disse eiketrærne er det funnet rester av billearten eremitt (Osmoderma eremita), som altså har levd her. Den er i Norge ellers bare funnet i Tønsberg, og rødlistet som kritisk truet (CR).
Det var elg på øya tidligere, men all elg ble skutt i 2003 på grunn av stor flåttplage.


== Referanser ==
Filosofiåret 1231

Filosofiåret 1231 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1231.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==


== Dødsfall ==
3. november – Guillaume d'Auxerre (Vilhelm fra Auxerre), fransk teolog og filosof (født 1150)
Abd al-Latif al-Baghdadi ('Abdallatif al-Baghdadi‎), lege, historiker, egyptolog, filosof, reisende og forfatter født i Bagdad (født 1162)
ca. 1230 – Samuel ben Judah ibn Tibbon, fransk rabbiner og filosof (født ca. 1150)
Arkeologiåret 1162

Arkeologiåret 1162 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1162.


== Fødsler ==
Abd al-Latif al-Baghdadi ('Abdallatif al-Baghdadi), lege, historiker, egyptolog, filosof, reisende og forfatter født i Bagdad (død 1231)


== Dødsfall ==


== Referanser ==
Basilica Minore del Santo Niño

Basilica Minore del Santo Niño i Cebu City på Filippinene ble bygd på det sted der man i 1565 fant en trefigur av Santo Niño (Jesusbarnet). Denne figuren var den 14. april 1521 gitt av Ferdinand Magellan etter hans ankomst til øya Cebu til Hara Amihan, hustruen til herskeren Raja Humabon, i forbindelse med at paret og mange av dets undersåtter lot seg døpe. Kort etter omkom Magellan i kamp på naboøya Mactan. 44 år senere gjenerobret Miguel López de Legazpi øya. Da befolkningen på stedet var fiendtlige, brente han ned deres landsby, og etablerte på området de første spanske bosettingene på Filippinene, Villa del Santísimo Nombre de Jesús og Villa de San Miguel. Skulpturen ble funnet etter ryddingen etter brannen i en svidd trekasse, og den var nesten helt uskadd.
Umiddelbart etter ankomsten i april 1565 grunnla en prest som hadde ledsaget Legazpi, fader Andrés de Urdaneta, klosteret Santo Niño, det første augustinerkloster på Filippinene. På funnstedet for skulpturen bygde så augustinerbroderen Diego de Herrera i 1566 en kirke av tre og nipa, men det ble ikke lenge etter ødelagt under en brann. I 1605 begynte man under Pedro Torres å bygge en ny kirke på samme sted. Også denne var av tre og nipa, og stod ferdig i 1626. To år etter brant også denne kirken. Allerede i samme år, 1628, begynte så Juan Medina å gjenoppbygge gudshuset. Byggematerialet var denne gang en slags adobe - noe nytt på denne tid. Men dette materialet var ikke så velegnet, for i kontakt med luft i dette fuktige klimaet begynte det å gå i oppløsning. Derfor fullførte man ikke byggingen av denne tredje kirken.  

Først i februar 1735 ble så fundamentene lagt for den nåværende basilika. Det massive steinbyggverket var ferdig allerede fire år etter, i 1739. Steinene som ble benyttet, ble bragt sjøveien fra steinbrudd i Capiz og Panay til Cebu. Kirken fikk navnet San Agustin. I 1889 fikk den vinduer, og i 1965 fulgte en omfattende renovering, men uten å endre på strukturen fra 1700-tallet. 
I 1965, i forbindelse med 400-årsminnet for fader Urdanetas ankomst til Filippinene, eleverte pave Paul VI kirken til Basilica minor. Dette innebar samtidig en navneendring, til Basilica minore del Santo Niño . I  1990 ble et pilegrissentrum bygget på plassen foran kirken. Her er også et museum,  som skildrer kristningen av Filippinene.
Trefiguren av Jesusbarnet er bevart, og er som populært pilegrimsmål utstilt i et stort solid skrin med glassvinduer i basilikaens indre. Den regnes som Filippinene eldste relikvie..
I 2013 ble basilikaens klokketårn ødelagt av det kraftige jordskjelvet som rammet naboøya Bohol og Cebu City i oktober.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettside om Filippinene: Santo Nino bilder
Cebuliving: Cebu’s historical Basilica Minore del Sto. Niño
Tretthetsbrudd (medisin)

Tretthetsbrudd, utmattelsesbrudd eller stressfraktur er et tretthetsindusert beinbrudd som skyldes gjentagende stress over lengre tid. I stedet for å bryte etter et kraftig støt, oppstår tretthetsbrudd etter oppsamlede traumer fra gjentatte submaksimale påkjenninger, som for eksempel løping og hopping. Som følge av dette er tretthetsbrudd vanlige belastningsskader hos idrettsutdøvere.Tretthetsbrudd kan forklares som ørsmå sprekker eller «årringer» i knokkelen. De oppstår oftest i vektbærende knokler, som for eksempel skinnebeinet, mellomfoten og båtbeinene. Tretthetsbrudd i lårbeinet, bekkenet og korsbeinet kan forekomme, men er sjelden.


== Referanser ==
Filosofiåret 1150

Filosofiåret 1150 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1150.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==
ca. 1150 – Samuel ben Judah ibn Tibbon, fransk rabbiner og filosof (død ca. 1230)
ca. 1150 – Guillaume d'Auxerre (Vilhelm fra Auxerre), fransk teolog og filosof (død 1231)


== Dødsfall ==
Jenny Ervik

Jenny Johanna Andberg Ervik (tidligere Jenny Johanna Andberg; født 3. mai 1975), er en finsk skøyteløper som var med og representerte hjemlandet i to påfølgende europamesterskap på 1990-tallet.
Hun er flere ganger finsk mester i hurtigløp på skøyter med de fleste mesterskap vunnet i sprint.
Jenny er i dag avdelingsleder og lærer på WANG Ung Hamar. Tidligere vært lærer ved Louisenberg barneskole.


== Personlige rekorder ==


== Meritter ==


=== Internasjonale mesterskap ===
EM på skøyter deltatt i to EM.
Heerenveen 1997 og i Helsingfors 1998.beste resultat 18.-plass sammenlagt i Helsingfors 1998.Junior-VM på skøyter deltatt i tre VM ved tre konkurranser.

Warszawa 1992 i sammenlagt, Baselga di Piné 1993 i sammenlagt og Berlin S. 1994 i sammenlagt.beste resultat 17.-plass sammenlagt i Baselga di Piné 1993.


=== Sammenlagt i verdenscupen ===


== Personlig ==
Hun er gift med Thormod Ervik, far til Eskil Ervik og bor på Vang i Hedmark.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jenny Ervik – Speedskatingbase.eu 
(en) Jenny Ervik – SpeedSkatingNews.info 
(en) Jenny Ervik – SpeedSkatingStats.com 
(en) Jenny Ervik på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
(en) Profil (gammel) på data.ISUresults.eu og Profil (ny) på www.ISU.html.infostradasports.com sine nettsider. (distanseresultater)
(en) Jenny Ervik på SpeedskatingResults.com (personlige rekorder og resultater)
(en) Jenny Ervik på The-Sports.org (noen resultater)
(nl) Jenny Ervik på Effesport.nl (noen resultater, Ufullstendig)Bilder

(en) Et bilde med blant annet Jenny Ervik på www.skoytefotografen.com/apps/photos/
Filosofiåret 1230

Filosofiåret 1230 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1230.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==
etter 1220 (sannsynligvis 1230/1235) – Vitelo, munk og naturfilosof (død tidligst 1276)


== Dødsfall ==
ca. 1230 – Samuel ben Judah ibn Tibbon, fransk rabbiner og filosof (født ca. 1150)
Filosofiåret 1232

Filosofiåret 1232 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1232.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==


== Fødsler ==
ca. 1232 – Ramon Llull (Raimundus Lullus, Raimundo Lulio), katalansk filosof, teolog, misjonær og dikter fra Mallorca (død ca. 1316)


== Dødsfall ==
ca. 1230 – Samuel ben Judah ibn Tibbon, fransk rabbiner og filosof (født ca. 1150)
Nicolai Houm

Nicolai Houm (født 25. august 1974) er en norsk forfatter. Han debuterte med kortprosa i antologien Signaler i 2002 og utga sin første roman i 2004, og har siden skrevet en rekke bøker for både voksne og barn. Houm er utdannet journalist ved Høgskolen i Oslo og har vært elev ved Forfatterstudiet i Bø. Han fikk sitt kommersielle gjennombrudd med romanen De håpefulle. Houm bor i Drammen og jobber deltid som redaktør i Ena forlag. 


== Bibliografi ==
Knekk nakken, min venn, roman, 2004
Alle barn er laget av ild, noveller, 2009
Når alle sover, barnebok, 2011
De håpefulle, roman, 2013
Jane Ashlands gradvise forsvinning, roman 2016
Det du ikke vet om Vilde, barneroman 2018
ABC for tøffinger, med Fredrik Di Fiore, barnebok 2019
Skolestart i skogen, barnebok 2020


== Filmatiseringer ==
Alle barn er laget av ild, tittelnovellen, 2012


== Utmerkelser ==
Nominert til Ungdommens kritikerpris for Alle barn er laget av ild
Nominert til Kulturdepartementets bildebokpris for Når alle sover
Nominert til Ypsilonprisen for Når alle sover
Nominert til Bokhandlerprisen for De håpefulle
Vinner av Bokbloggerprisen - årets roman 2016 for Jane Ashlands gradvise forsvinning


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Forfatterintervju på nrk.no (21. juli 2013)
Tilgjengelige utgivelser på bokklubbens hjemmeside
Presentasjon av Nicolai Houm i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Ramon Llull

Raimundus Lullus (vanligvis Ramon Llull, men også Raimundo Lulio, Raimundus), født ca. 1232 i Palma, Mallorca, ifølge tradisjonen død 29. juni 1315, men sannsynligvis i begynnelsen av 1316 under en reise fra Bougie, Algerie, var en katalansk filosof, teolog, misjonær og dikter fra Mallorca. Han ble helligkåret av Den katolske kirke i 1858.
Ifølge Tore Frängsmyr, har hans idé-arv, som Frängsmyr betegner som søkingen etter et universalspråk, gått videre til Christian von Wolff, og derifra til Auguste Comte, og siden til den logiske positivismen.Gjennom tre verk, Ars notandi, Ars eleccionis, og Alia ars eleccionis, har Lull hatt interesse for valgteorien.Lull var i tillegg en framstående skjønnlitterære forfattere. Hans roman Blanquerna (1283) er det første skjønnlitterære verket på katalansk og muligens den første romanen skrevet i Europa.Lull var dypt influert av sufismen, islams mystikk (se innledningen til Boken om Evast och Blaquerna, oversettelse fra katalansk og innledning: Michael Nordberg).Lulls liv har gitt stoffet til Gaspar Nunez de Arces dikt "Raimundo Lulio" (3 sanger; svensk oversettelse av G. Björkman, 1903).


== Bibliografi ==
Art Abreujada d 'Atrobar Veritat
Blanquerna (roman; 1283)
Desconort (om fornuftens kraft)
Ars scientiæ (Vitenskapens tre), (1295)
Tractatus novus de astronomia
Ars Magna (1305) eller Ars Generalis Ultima 
Ars Brevis (forkortet versjon av Ars Magna)
Llibre de meravelles
Practica compendiosa
Liber de Lumine (Lysets bok)
Ars Infusa
Liber Chaos (Boken om Kaos)
Liber Proverbiorum
Boken om Den hellige ånds sju gaver
Ars electionis
Artifitium electionis personarum
Ars notatoria
Introductoria Artis demonstrativae
Libre qui es de l'ordre de cavalleria (1279-1283)Sammenlagt har Lull skrevet i det minste 265 verk, og ytterligere 400 verk er det tvilsomt om han er forfatter til, selv om de iblant er tilskrevet ham.


== Referanser ==


== Kilder ==
Frängsmyr, Tore, ”Drömmen om det exakta språket”, Vetenskapens träd : Idéhistoriska studier tillägnade Sten Lindroth, redaktörer Gunnar Eriksson, Tore Frängsmyr, Magnus von Platen, Stockholm : Wahlström & Widstrand, 1974, s. 320-327
Preludium i ciss-moll (Rakhmaninov)

Preludium i ciss-moll, op. 3 nr. 2 (også kjent som ciss-moll-preludiet), er en av Sergej Rakhmaninovs aller mest kjente komposisjoner. Det er et tredelt (A-B-A) preludium for soloklaver i tonearten ciss-moll, og var med i en samling kalt Morceaux de fantaisie (fransk for Fantasistykker), op. 3, komponert i 1892. Preludiet kommer her ut som nummer to i rekken av i alt fem mindre pianostykker. Premieren ble foretatt av komponisten selv den 20. september 1892 på festivalen Moscow Electrical Exhibition. En anmelder skrev etter konserten at stykket hadde "skapt begeistring" hos publikum, og populariteten økte raskt ved hver framføring etter dette. Selv om det er et ungdomsverk (komponisten skrev det da han var 19 år), forble preludiet Rakhmaninovs aller mest berømte komposisjon for solo piano inntil hans død.


== Oppbygning ==
Preludiet er spesielt kjent for sitt svært enkle, suggererende og mediterende tema (de nedadgående tonene A - G# - C#) som går igjen i hele stykket. A-delen er rolig og avbalansert, og er enkelte steder notert helt ned til piano pianissimo (ppp) i styrkegrad. Etter kort tid går dette over i en stadig raskere og mer desperat B-del, hvor kromatiske elementer spiller en betydelig rolle. B-delen fører til en nær identisk gjentakelse av A-delen; men denne gang med svært massive akkorder i både venstre og høyre hånd, notert helt opp til forte fortisissimo (ffff) i styrke. Preludiet ender tilbaketrukket i en klokke-aktig coda, sentrert rundt ciss-moll. Partiet minner om åpningen fra hans senere klaverkonsert nr. 2, bare at starten på konserten øker i styrke og intensitet, mens preludiet avtar.
Rakhmaninov skulle noen år senere utgi to sett med totalt 23 preludier for å komplettere sin egen versjon av totalt 24 preludier (i alle dur- og molltonearter), i tråd med hva flere store komponister hadde gjort før ham, blant annet Bach, Chopin, Alkan og Skrjabin. Ingen av de nye preludiene skulle likevel komme i nærheten av å vippe ciss-moll-preludiet ned fra tronen når det gjaldt popularitet blant publikum. Av de resterende preludiene er g-moll-preludiet (op. 23 nr. 5) det som oftest er å høre på konsert.


== Eksterne lenker ==
(en) Prelude in C sharp minor (Rachmaninoff) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Preludium i ciss-moll: Fritt tilgjengelige noter i International Music Score Library Project.
Diglossa

Diglossa er en slekt i familien tanagarer (Thraupidae).


== Arter ==
Arter i rekkefølge etter Clements-lista:

Praktblomsterborer, Diglossa gloriosissima
Glansblomsterborer, Diglossa lafresnayii
Skjeggblomsterborer, Diglossa mystacalis
Meridablomsterborer, Diglossa gloriosa
Svartblomsterborer, Diglossa humeralis
Svartstrupeblomsterborer, Diglossa brunneiventris
Gråbukblomsterborer, Diglossa carbonaria
Venezuelablomsterborer, Diglossa venezuelensis
Hvitsideblomsterborer, Diglossa albilatera
Skjellblomsterborer, Diglossa duidae
Storblomsterborer, Diglossa major
Diglossa indigotica
Kanelblomsterborer, Diglossa baritula
Blyblomsterborer, Diglossa plumbea
Rustblomsterborer, Diglossa sittoides
Koboltblomsterborer, Diglossa glauca
Blåblomsterborer, Diglossa caerulescens
Maskeblomsterborer, Diglossa cyanea


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Diglossa i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Diglossa hos Artsdatabanken 
(en) Diglossa hos ITIS 
(en) Diglossa hos NCBI 
(en) Kategori:Diglossa – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Diglossa – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Diglossa – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Ornitologisk Forening: Diglossa. Besøkt 2013-10-17.
IBC - The Internet Bird Collection: Diglossa. Besøkt 2013-10-17.
birdforum.net: Diglossa. Besøkt 2013-10-17.
ftp.funet.fi: Diglossa. Besøkt 2013-10-17.
Phrygilus

Phrygilus er en slekt i familien tanagarer (Thraupidae).


== Arter ==
Arter i rekkefølge etter Clements-lista:

Svarthodeandesspurv, Phrygilus atriceps
Peruandesspurv, Phrygilus punensis
Gråhodeandesspurv, Phrygilus gayi
Chileandesspurv, Phrygilus patagonicus
Sotandesspurv, Phrygilus fruticeti
Gråandesspurv, Phrygilus unicolor
Sadelandesspurv, Phrygilus dorsalis
Hvitstrupeandesspurv, Phrygilus erythronotus
Dvergandesspurv, Phrygilus plebejus
Kullspurv, Phrygilus carbonarius
Båndandesspurv, Phrygilus alaudinus


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Phrygilus i Encyclopedia of Life 
(en) Phrygilus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Phrygilus hos Artsdatabanken 
(en) Phrygilus hos ITIS 
(en) Phrygilus hos NCBI 
(en) Kategori:Phrygilus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Phrygilus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Phrygilus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Ornitologisk Forening: Phrygilus. Besøkt 2013-10-17.
IBC - The Internet Bird Collection: Phrygilus. Besøkt 2013-10-17.
birdforum.net: Phrygilus. Besøkt 2013-10-17.
ftp.funet.fi: Phrygilus. Besøkt 2013-10-17.
Diuca

Diuca er en slekt i familien tanagarer (Thraupidae).


== Arter ==
Arter i rekkefølge etter Clements-lista:

Hvitvingespurv, Diuca speculifera
Diukaspurv, Diuca diuca


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Diuca i Encyclopedia of Life 
(en) Diuca i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Diuca hos Artsdatabanken 
(en) Diuca hos ITIS 
(en) Diuca hos NCBI 
(en) Kategori:Diuca – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Diuca – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Ornitologisk Forening: Diuca. Besøkt 2013-10-17.
IBC - The Internet Bird Collection: Diuca. Besøkt 2013-10-17.
birdforum.net: Diuca. Besøkt 2013-10-17.
ftp.funet.fi: Diuca. Besøkt 2013-10-17.
Melanodera

Melanodera er en slekt i familien tanagarer (Thraupidae).


== Arter ==
Arter i rekkefølge etter Clements-lista:

Gulvingespurv, Melanodera melanodera
Gulrandspurv, Melanodera xanthogramma


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Melanodera i Encyclopedia of Life 
(en) Melanodera i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Melanodera hos Artsdatabanken 
(en) Melanodera hos ITIS 
(en) Melanodera hos NCBI 
(en) Kategori:Melanodera – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Melanodera – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Ornitologisk Forening: Melanodera. Besøkt 2013-10-17.
IBC - The Internet Bird Collection: Melanodera. Besøkt 2013-10-17.
birdforum.net: Melanodera. Besøkt 2013-10-17.
ftp.funet.fi: Melanodera. Besøkt 2013-10-17.
Haplospiza

Haplospiza er en slekt i familien tanagarer (Thraupidae).


== Arter ==
Arter i rekkefølge etter Clements-lista:

Skyggespurv, Haplospiza rustica
Guaranispurv, Haplospiza unicolor


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Haplospiza i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Haplospiza hos Artsdatabanken 
(en) Haplospiza hos ITIS 
(en) Haplospiza hos NCBI 
(en) Kategori:Haplospiza – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Haplospiza – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Ornitologisk Forening: Haplospiza. Besøkt 2013-10-17.
IBC - The Internet Bird Collection: Haplospiza. Besøkt 2013-10-17.
birdforum.net: Haplospiza. Besøkt 2013-10-17.
ftp.funet.fi: Haplospiza. Besøkt 2013-10-17.
Lophospingus

Lophospingus er en slekt i familien tanagarer (Thraupidae).


== Arter ==
Arter i rekkefølge etter Clements-lista:

Svartspirspurv, Lophospingus pusillus
Gråspirspurv, Lophospingus griseocristatus


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lophospingus i Encyclopedia of Life 
(en) Lophospingus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Lophospingus hos Artsdatabanken 
(en) Lophospingus hos ITIS 
(en) Lophospingus hos NCBI 
(en) Kategori:Lophospingus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Lophospingus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Norsk Ornitologisk Forening: Lophospingus. Besøkt 2013-10-17.
IBC - The Internet Bird Collection: Lophospingus. Besøkt 2013-10-17.
birdforum.net: Lophospingus. Besøkt 2013-10-17.
ftp.funet.fi: Lophospingus. Besøkt 2013-10-17.