jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Idafjellet

Idafjellet, «gudinnens fjell», er i gresk mytologi to hellige fjell med samme navn: Idafjellet på Kreta som i dag helst kalles for Psilorítis, og Idafjellet i oldtidsregionen Troas i nordvestlige Anatolia (i dagens Tyrkia). Sistnevnte var også kjent som «Frygiske Ida» i antikken ved at det lå i Frygia og for å adskille det fra fjellet på Kreta. Dette fjellet ble omtalt i Homers Iliaden og Vergils Æneiden. Begge fjell er assosiert med modergudinnen i de dypeste lagene av ur-greske myter. Idafjellet i Anatolia var hellig for Kybele, som stundom ble kalt for Mater Idea («Idaiske mor»), mens Rhea (som ofte ble identifisert med Kybele) ga Zevs som spedbarn til oppfostring hos Amaltheia ved Idafjellet på Kreta. Deretter var dette stedet hellig også for Zevs, gud for alle guder i gresk mytologi.


== Etymologi ==
Det gresk navnet Ida (Ἴδη) er av ukjent opprinnelse. Eksempler på i-da i linear A er ofte antatt å referere til enten dette fjellet eller det med samme navn på Kreta.


== Idafjellet på Kreta ==
Idafjellet på Kreta, også kalt for Psilorítis, er det høyeste fjellet på øya, og er hellig for gudinnen Rhea, og hvor det er en legendarisk grotte som det ble sagt at Zevs som spedbarn ble holdt skjult for sin far Kronos i. Det er en av en rekke grotter som er tenkt å ha vært fødestedet eller skjulestedet for Zevs. På siden av fjellet er Amaridalen, stedet hvor oldtidsbosetningen Faistos lå. Det omliggende området og fjellet var en gang meget skogrikt.


== Idafjellet i Anatolia ==
Legenden sier at fra Idafjellet i Anatolia bortførte Zevs ynglingen Ganymede til Olympos. Den høyeste toppen er Gargaros som er omtalt i Iliaden. Zevs var lokalisert ved Zevsalteret (i nærheten av dagens Adatepe i Ayvacık, Çanakkale) under Trojakrigen. Det moderne tyrkiske navnet for Idafjellet er Kaz Dağı. I Æneiden faller et stjerneskudd på fjellet som svaret på en bønn til Zevs fra Ankises (far til Aineias).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Ida», Perseus-prosjektet
Iran i Tyrkvisjonens sangkonkurranse

Iran i Tyrkvisjonens sangkonkurranse er en oversikt over Irans deltakelser og resultater i Tyrkvisjonens sangkonkurranse. Landet deltok for første gang i den andre utgaven av sangkonkurransen i 2014, og har hittil deltatt to ganger.


== Bakgrunn ==
Den aserbajdsjansktalende delen av befolkningen, som er bosatt i området Iransk Aserbajdsjan i den nordvestlige delen av landet, blir representert i Tyrkvisjonens sangkonkurranse.
Irans nasjonale kringkastingsselskap (IRIK) ble oppgitt som kringkaster og organisator for bidraget i 2014, men på grunnlag av opplysninger som har fremkommet i ettertid om landets deltakelse, er det er lite trolig at IRIK har hatt noe med deltakelsen å gjøre. Musikerne som har representert Iran har deltatt etter å ha fått en invitasjon eller forespørsel fra TMB TV.


== Historie ==
Iran debuterte i sangkonkurransen i 2014 da gruppa Barış fra Tabriz fremførte rockelåten «Heydər Baba». Melodiens tekst var fra verket «Heydar Babaya salam» som ble utgitt av poeten Shahriar i 1954. Etter deltakelsen ble Barış qrupu ilagt et forbud mot å holde konserter fordi deres deltakelse og aktiviteter ble ansett som promotering av pantyrkisme. I 2015 ble landet representert av Reza Esbilani som er født i Tabriz og bosatt i Istanbul.


== Deltakere og resultater ==
Tabellforklaring Vinner 
 Ikke kvalifisert til finalen 
 Deltok ikke/trakk seg/diskvalifisert 
 Ingen konkurranse 
 Opplysning ukjent. Ingen delfinale 


== Kringkastere og jurymedlemmer ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Iran på turkvizyon.tv
Holmelva (Balsfjord)

Holmelva er ei elv i Balsfjord kommune i Troms og Finnmark. Den renner fra Josefvatnet til Balsfjorden, rundt tre kilometer nord for kommunesenteret Storsteinnes. Elva er 2,89 km lang (13,08 km medregnet Jarelva), og har et nedbørfelt på 28,72 km². Middelvannføringen ved munningen er 0,68 m³/s.


== Referanser ==
Najaf (provins)

Najaf  (arabisk: النجف) er en av atten provinser i Irak. Provinsens areal er 28 824 km². I 2008 hadde Najaf 1 200 600 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Najaf. 
Najaf ligger sørvest i Irak og grenser til provinsene Anbar, Muthanna, Karbala, Babil og Al-Qadisiyya og i sør grenser den til Saudi-Arabia.


== Distrikter ==
Provinsen Najaf består av tre distrikter:

Kufa
Al-Manathera
Najaf


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Najaf Governorate – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
The NGO Coordination Committee for Iraq Iraq Governorates Profiles - Najaf
Epectinaspis

Epectinaspis er en slekt av biller som hører til underfamilien praktskarabider (Rutelinae) i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, blanke, rødlige skarabider.


== Levevis ==
Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. Noen arter kan gjøre betydelig skade ved å beite ned løvverk. Disse billene flyr godt og er mest aktive om dagen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom- og det nordligste Sør-Amerika, fra Mexico i nord til det nordvestlige Venezuela i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien Praktskarabider, Rutelinae MacLeay, 1819
Stammen Anomalini Mulsant, 1842
Slekten Epectinaspis Blanchard, 1851
Epectinaspis ambigens
Epectinaspis bisyrica
Epectinaspis chalconota
Epectinaspis chelifera
Epectinaspis guatemalensis
Epectinaspis mexicana
Epectinaspis moreletiana
Epectinaspis opacicollis
Epectinaspis pictipennis


== Kilder ==
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Epectinaspis


== Eksterne lenker ==
Bilde av Epectinaspis opacicollis
(en) Epectinaspis i Encyclopedia of Life 
(en) Epectinaspis i Global Biodiversity Information Facility 
Epectinaspis – detaljert informasjon på Wikispecies
Berrondo

Berrondo er en by i Florida-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har om lag 166 innbyggere.


== Befolkning ==
Berrondo har 166 innbyggere (Beregning 2011)
Kilde:


== Transport ==
Landsbyen har en jernbanestasjon.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Florida, offisielle sider (spansk)
Kart over Berrondo (INE)
Tyrkia i Tyrkvisjonens sangkonkurranse

Tyrkia i Tyrkvisjonens sangkonkurranse er en oversikt over Tyrkias deltakelser og resultater i Tyrkvisjonens sangkonkurranse. Landet har deltatt i konkurransen siden den første utgaven av konkurransen i 2013 og har senere deltatt i alle de påfølgende konkurransene. 
Tyrkia har vært vertsland for sangkonkurransen tre ganger. I 2013 ble konkurransen arrangert i Eskişehir. Istanbul var arrangørby i 2015 og i 2020. 


== Organisatorer og kringkasting ==
Tyrkvisjonens sangkonkurranse blir kringkastet av ulike TV-kanaler i Tyrkia, deriblant Türk Müzik Birliği (TMB TV) og Kral TV. Landets representanter har siden 2013 blitt valgt internt.


== Bakgrunn og historikk ==
Tyrkia oppnådde sitt beste resultat i sangkonkurransen i 2015 da Görkem Durmaz' bidrag havnet på tredjeplass. I 2014 kom Funda Kılıçs fremføring av popmelodien «Hoppa» på en andreplass i delfinalen og hun var dermed regnet som en av favorittene til å vinne finalen. I finalen ble Kılıç tildelt lavere poengsummer og hun havnet på sisteplass. De lave poengsummene var en reaksjon på at Tyrkias jurymedlem, Sinan Akçıl, ga gjennomgående lave poengsummer til konkurrentene i delfinalen, trolig for å styrke egne sjanser i finalen. Akçıl ga samlet ut 94 poeng i delfinalen, noe som var femti mindre enn landet som ga ut nest færrest poeng. Ifølge Akçıl selv trodde han ikke at det ville være en åpen stemmegivning. Deler av tyrkisk media beskyldte Akçıl for å ha ødelagt landets sjanser i konkurransen.


== Deltakere ==
Tabellforklaring Vinner 
 Ikke kvalifisert til finalen 
 Deltok ikke/trakk seg/diskvalifisert 
 Ingen konkurranse 
 Opplysning ukjent. Ingen delfinale. 


== Kringkastere og jurymedlemmer ==


== Arrangerte år ==


== Se også ==
Tyrkia i Eurovision Song Contest


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
TMB TV
ATV Avrupa
TRT
Andy Williams

Andy Williams (født Howard Andrew Williams 3. desember 1927 i Wall Lake i Iowa, død 25. september 2012 i Branson i Missouri) var en popsanger fra USA. 
Williams spilte inn 44 album i løpet av karrieren og var programleder for The Andy Williams Show fra 1962 til 1971. The Moon River Theatre i Branson, Missouri er oppkalt etter sangen han er mest kjent for: «Moon River» av Johnny Mercer og Henry Mancini.
Williams gikk til topps på hitlisten Billboard Hot 100 i USA med singelen Butterfly i 1957. Dessuten fikk han også førsteplasser på Billboards Adult Contemporary chart med singlene «Can't Get Used To Losing You» (1963), «In The Arms Of Love» (1966), «Happy Heart» (1969) og «(Where Do I Begin?) Love Story» (1971).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Andy Williams – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Andy Williams på Internet Movie Database 
(sv) Andy Williams i Svensk Filmdatabas 
(en) Andy Williams på AllMovie 
(en) Andy Williams hos Rotten Tomatoes 
(en) Andy Williams hos The Movie Database 
(en) Andy Williams hos Internet Broadway Database 
(en) Andy Williams på Apple Music 
(en) Andy Williams på Discogs 
(en) Andy Williams på MusicBrainz 
(en) Andy Williams på Spotify 
(en) Andy Williams på Last.fm 
(en) Andy Williams på Genius — sangtekster 
(en) Andy Williams på AllMusic 
Andy Williams på Facebook 
Andy Williams på YouTube
Maithripala Sirisena

Pallewatte Gamaralalage Maithripala Yapa Sirisena (singalesisk: පල්ලෙවත්ත ගමරාලගේ මෛත්‍රීපාල යාපා සිරිසේන; tamilsk: பல்லேவத்தை கமரலாலாகே மைத்திரிபால யாப்பா சிறிசேன; IPA: [pallewat̪t̪ə ɡaməraːləlaːɡeː majt̪ɾiːpaːlə jaːpaː siɾiseːnə]; født 3. september 1951 i Yagoda, Gampaha District) er en srilankisk politiker for Ny demokratisk front (fra 2014) og tidligere for Sri Lankas frihetsparti. Etter å ha slått Mahinda Rajapaksa i det srilankiske presidentvalget i 2015 har han tjent som Sri Lankas syvende president.


== Politisk virke ==
Sirisena er landbruksutdannet og tilhører ikke den tradisjonelle politiske eliten i landet. Han er fra det vestre Sri Lanka, men representerte den nordlige, tamil-dominerte provinsen i parlamentet siden 1989. Han har hatt flere ministerposter, som landbruksminister fra 2004 og som fungerende forsvarsminister under borgerkrigens to siste år. Han var helseminister til november 2014, da han kunngjorde sitt kandidatur som opposisjonskandidat mot Rajapaksa.
Sirisena var opprinnelig en alliert og medarbeider av Rajapaksa, men stod vinteren 2014–15 i spissen for en svært bred koalisjon mot den sittende presidenten. Opposisjonen favnet både tamiler, muslimer, buddhister, og enkelte ytterliggående singalesiske nasjonalister som ønsket avløsning av det stadig mer autoritære styret under Rajapaksa. 
Valgseieren 9. januar ble likevel karakterisert som overraskende. I valget fikk Sirisena 80 % av stemmene blant muslimer og tamiler, men samtidig hele 45 % av stemmene blant singalesere.Få dager etter at han overtok presidentvervet reverserte Sirisena noen av sin forgjengers beslutninger. Han gjeninnsatte høyesterettsjustitiarius Shirani Bandaranayake og rehabiliterte tidligere hærsjef Sarath Fonseka. Han kom også med lovnad om å innføre pressefrihet.I oktober 2018 utnevnte han tidligere president Mahinda Rajapaksa som ny statsminister uten å først formelt avskjedige regjeringen til Ranil Wickremesinghe. Dette utløste en konstitusjonell krise i landet, og nasjonalforsamlingen vedtok hurtig mistillit mot Rajapaksa.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Maithripala Sirisena – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
McGoohan’s Blues

McGoohan's Blues er en låt på Roy Harpers album fra 1969. I en artikkel i The Independent i 2002 het det at Harper «was the first to recognize a kindred spirit in The Prisoner [en britisk TV-serie]. In 1969, he included the epic "McGoohan's Blues", "inspired by the actor's depiction of the establishment rebel," on his Folkjokeopus album». (Skuespilleren som sitatet viser til er Patrick McGoohan.)
Boka, The International Who's Who in Popular Music 2002 nevner denne låta og seks av hans andre komposisjoner.Sangen er en av hans to som nevnes i Izzy Youngs bok  fra 2013, The Conscience of the Folk Revival: The Writings of Israel "Izzy" Young.


== Referanser ==
Daniel Fernando Sturla Berhouet

Daniel Fernando Sturla Berhouet (født 4. juli 1959 i Montevideo i Uruguay) er en av Den katolske kirkes  kardinaler, og erkebiskop av Montevideo siden 2014. Han tilhører Salesianerne av Don Bosco.
Han ble kreert til kardinal av pave Frans i 2015, med Santa Galla som tittelkirke.


== Episkopalgenealogi ==
Hans episkopalgenealogi er:

Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
Pave Pius X (1835-1914) *1884
Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
Pave Pius XII (1835-1958) *1917
Kardinal Eugène-Gabriel-Gervais-Laurent Tisserant (1884-1972) *1937
Pave Paul VI (1897-1978) *1954
Kardinal Agostino Casaroli (1914-1998) *1967
Erkebiskop Daniel Fernando Sturla Berhouet (1959- ) *2012


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Finn Mæle

Finn Inge Mæle (født 11. mai 1941 i Stavanger, død 29. april 2022) var en norsk maler og skulptør. Han har deltatt i flere kollektive utstillinger og kunstauksjoner i Stavanger, Sandnes og Bryne.


== Utstillinger ==
Separatutstillinger ’Galleri KIM’ Stavanger 1973
Vestlandsutstillingen 1974
Skulptur på ’53 D.L.G. Ausstellung’ Frankfurt 1974
Vestlandsutstillingen 1975
8 Rogalandskunstnere ved åpningen av ’Galleri Intim’ Sandnes 1975
Separatutstilling i Flekkefjord Kunstforening 1976
4 norske kunstnere i Køge Kunstforening København 1976
Vestlandsutstillingen 1977
Separatutstilling i Arendal Kunstforening 1977
Separatutstilling i Larvik Kunstforening 1977
Separatutstilling i Sandefjord Kunstforening 1978
3 Rogalandskunstnere ved åpningen av ’Galleri G’ Sandnes 1978
Separatutstilling i Moss Kunstgalleri 1979 (Moss Kunstforening)
Separatutstilling i ’Galleri G’ Sandnes 1986
Separatutstilling i ’Galleri G’ Sandnes 1996
3 Rogalandskunstnere ved åpningen av ’Galleri G’ Stavanger 1999
Separatutstilling ’Galleri G’ Sandnes 2003 30-årsjubileum
Separatutstilling «Galleri 1897» i Kristiansand 2004
Finn Mæle & Frank Franzen, Meleri & Skulptur i galleri Thrane Gård Sandnes 2010
Innkjøpt av Flekkefjord Faste Galleri
Innkjøpt av Larvik Kunstforenings Faste Samling
Innkjøpt av Sandefjord Kunstforenings Faste Galleri
Utsmykking Hetland Sparebank, Hinna
Fasadeutsmykking Kirkegaten 4 Sandnes
Norsk kunstnerleksikon


== Referanser ==
Brannmaur

Brannmaur eller ildmaur og tilsvarende på andre språk (f.eks. engelsk fire ant og spansk hormiga de fuego) brukes om maur hvis stikk etterlater en brennende smerte. Brannmaur er ingen taksonomisk gruppe, men de fleste artene tilhører underfamilien Myrmicinae. Navnet brukes til dels synonymt med slekten Solenopsis, selv om artene i slekten ikke har spesielt smertefulle stikk sammenlignet med en del andre maur. Mest kjent er antagelig Solenopsis invicta, som siden 1930-årene er innført en rekke steder og har spredt seg svært hurtig, og som enkelte steder finnes i enormt antall (invicta betyr den uovervinnelige). Den hører opprinnelig hjemme i Sør-Amerika, men forekommer også i bl.a. USA (hvor den har spredt seg til alle sørlige delstater), Australia, Taiwan og Kina. I Norge kalles småeitermaur også ildmaur.
Viktor Olsen (redaktør)

Viktor Ole Olsen  (født 23. januar 1908, død 5. august 1981) var en norsk politiker og redaktør, på 1930-tallet sentral i Norges Kommunistiske Parti og en periode redaktør for partiets avis Ny Tid i Trondheim. 
Midt på 1920-tallet var Olsen en av de unge partiet hadde stor tro på, og som ble gitt plass på Kominterns såkalte Lenin-skole i Moskva. Fra 1926 til 1928 gikk han som en av de første norske elevene på Mezjdunarodnaja Leninskaja Sjkola.Da han vendte hjem til Norge var han tiltenkt en plass i ledelsen i Norges Kommunistiske Ungdomsforbund, men endte isteden opp i stillingen som omreisende instruktør for partiledelsen og etter hvert distriktssekretær for partiet i Trøndelag. Han hadde også jobben som redaktør for avisen Arbeidernes Enhetsfront, organet til den revolusjonære fagopposisjonen (RFO). Olsen bidro dessuten med stoff til NKPs teoretiske tidsskrift Kommunisten.
Etter den berømmelige Menstad-koflikten ble Olsen sammen med NKPs Johan Strand Johansen tiltalt for å ha ledet kommunistenes virksomhet i forbindelse med konflikten. Olsen ble idømt sju måneders fengselsstraff, Strand Johansen ti.I 1934 overtok Olsen redaktørtittelen i NKPs Trondheimsavis Ny Tid. Han etterfulgte partiveteranen Knut Olai Thornæs, og Olsen satt som redaktør fram til 1936.Han beholdt imidlertid kontakten med undervisningsinstitusjonen i Moskva, og begynte etter hvert å fungere som lærer ved Lenin-skolen. Han underviste i flere ulike emner, og var tilknyttet skolen helt til den skandinaviske seksjonen ble nedlagt våren 1937.Olsen brøt med NKP og Sovjet etter at hans daværende kone, den polske kommunisten Lola, ble rammet i forbindelse med Moskvaprosessene på slutten av 1930-tallet. Hun ble henrettet sammen med hele den illegale ledelsen for det polske kommunistpartiet, som på det tidspunkt
befant seg i Moskva.


== Referanser ==
Parykkbusk

Parykkbusk (Cotinus coggygria) er en løvfellende busk i sumakfamilien.
Den blir tre–fem meter høy og dufter. Bladene er ovale, helrandede, blågrønne og har lang stilk. De blekgrønne blomstene sitter i 15–20 cm store kvaster. Blomsterstanden har mange sterile grener som etter hvert blir dekket av rødaktige hår, slik at blomsterstandene kan minne om en parykk. Busken vokser i åpen skog, kratt og på tørre, steinete steder. Den er utbredt i de varmt tempererte delene av Eurasia fra Sørøst-Frankrike til Kina.
Parykkbusk er en populær hageplante i mange land. Det er flere kultivarer, blant annet noen med purpur bladverk.

		
		
		
		


== Litteratur ==
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 128. ISBN 0-7136-7015-0. 
O. Polunin og A. Huxley, norsk utgave P. Sunding (1978). Middelhavsflora. NKI-Forlaget. s. 116–117. ISBN 82-562-0490-7. 
«Cotinus». Flora Europaea. Besøkt 13. januar 2015. 
«Cotinus coggygria». Flora of China. Besøkt 13. januar 2015. 


== Eksterne lenker ==
(en) Parykkbusk i Encyclopedia of Life 
(en) Parykkbusk i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Parykkbusk hos Artsdatabanken 
(sv) Parykkbusk hos Dyntaxa 
(en) Parykkbusk hos ITIS 
(en) Parykkbusk hos NCBI 
(en) Parykkbusk hos The International Plant Names Index 
(en) Parykkbusk hos Tropicos 
(en) Kategori:Cotinus coggygria – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Cotinus coggygria – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cotinus coggygria – detaljert informasjon på Wikispecies
Flachau

Flachau er en kommune i distriktet St. Johann im Pongau i delstaten Salzburg i Østerrike. Kommunen har et areal på 117,3 km² og ca. 2 700 innbyggere (2013). Flachau kommune består av landsbyene Feuersang og Flachau, samt bygdene Reitdorf og Höch. Landsbyen Flachau ligger 920 meter over havet.
Turisme er hovednæring. Kommunen er knyttet til turistsamarbeidet Ski amadé, ett av de største skiområdene i Østerrike. Verdenscupen i alpint arrangerer konkurranser i Flachau årlig fra 2010. Alpinisten Hermann Maier kommer fra Flachau. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Flachau – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Flachau.com
Capilla del Sauce

Capilla del Sauce eller Sauce del Yí er en by i Florida-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har om lag 835 innbyggere.


== Historie ==
Capilla del Sauce ble grunnlagt i 1860.


== Befolkning ==
Capilla del Sauce har 835 innbyggere (Beregning 2011)
Kilde:


== Transport ==
 Ruta 6 Joaquín Suárez forbinder Capilla del Sauce med Montevideo (sør) og Vichadero (nord).


== Referanser ==
Trafikkforum

Trafikkforum er Norges nest største trafikkskoleforbund. Organisasjonens formål er å ivareta medlemmenes interesser gjennom kompetanseutvikling, opplysningsarbeid og bistand til hver enkelt trafikkskole, samt å være premissleverandør for utviklingen av bransjens rammevilkår gjennom påvirkning av myndigheter og opinion. Daglig leder i Trafikkforum er samtidig daglig leder i Trafikkforum servicesenter as, og er ansatt av styret i Trafikkforum og generalforsamlingen i Trafikkforum servicesenter as. Organisasjonens høyeste instans er landsmøtet. 


== Historie ==
Trafikkforum A/L ble stiftet i 1983, med "innkjøp og utvikling av materiell og annet til fordeling og salg blant medlemmene samt løsning av fellesoppgaver for disse" som formål. I 1999 ble Trafikkforum servicesenter as stiftet som et heleid datterselskap med formål å administrere den forretningsmessige delen av virksomheten, deriblant utvikling av undervisningsmateriell og forlagsvirksomhet. I 2001 ble Trafikkforum registrert som ideell interesseorganisasjon i Brønnøysundregistrene. Trafikkforum har i dag som oppgave å organisere medlemsmassen og å legge til rette for kompetanseutvikling, i tillegg til å holde kontakt med myndigheter og å delta i tverrfaglig samarbeid med andre aktører innenfor fagfeltet trafikksikkerhet. Forum for trafikkpedagogikk er et formalisert tverrfaglig samarbeid hvor organisasjonen spiller en aktiv rolle. Til å begynne med hadde andelslaget kun 1 ansatt, advokat Jan S. Arvesen var ansatt i andelslaget som sekretær, for å ta seg av administrative oppgaver. Da datterselskapet Trafikkforum servicesenter as ble stiftet ble det ansatt daglig leder i selskapet. 


=== Styreledere i Trafikkforum ===
1983–1991  Kai Hamang
1991–1999  Lars Ødegård Teigen
1999–2003  Arno Rasmussen
2003–2006  Morten Fransrud
2006-2011  Stig Arne Graven
2011–2013  Jan Georg Fiske
2013–          Erik Steinbråten


=== Daglig leder/Administrerende direktør ===
1987–2003  Alf M. Harstad
2003–2006  Lars-Inge Haslie
2006–2011  Morten Fransrud
2011–2014  Stig Arne Graven
2014–        Stig Anders Ohrvik


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
Brønnøysundregistrene
Trafikkforums nettsted: Om Trafikkforum Arkivert 14. september 2016 hos Wayback Machine. besøkt 21. august 2016
Kratinos den yngre

Kratinos den yngre (gresk: Κράτινος; 300-tallet f.Kr.) var en komedieforfatter innenfor den epoken som kalles for den greske mellomste komedie (mese). Han var en samtidig med Platon Hans virketid var på midten av 300-tallet f.Kr. og beviselig så sent som 324 f.Kr. Han kalles for «den yngre» for å skille ham fra den eldre komediedikteren Kratinos, men selv om det kan spekuleres om de var i slekt, er det ingen indikasjoner at det faktisk var det. Flere fragmenter som er tilskrevet den eldre Kratinos, kan de faktisk være skrevet av Kratinos den yngre.
Ni titler av hans skuespill har blitt bevart:

Bouseris («Busiris»)
Gigantes («Gigantene»)
Theramenes («Theramenes»)
Omfale («Omfale»)
Pythagorizousa («Kvinnelige pytagoreer»)
Tarantinoi («Menn fra Tarentum»)
Titanes («Titanene»)
Kheiron («Kheiron»)
Pseudypobolimaios «Den falske bytting»)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Cratinus Iunior», Perseus catalog