jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hélas pour moi

Hélas pour moi (direkte oversatt «stakkars meg», eller mer idiomatisk «akk o ve») er en fransk spillefilm fra 1993 regissert av Jean-Luc Godard.


== Handling ==
Abraham Klimt ankommer en liten landsby i Sveits, for å undersøke en hendelse som fant sted 23. juli 1989 som involverte Rachel og Simon Donnadieu - et lokalt par. Han intervjuer flere lokale innbyggere og får hjelp av en poet, Aude Amiel. I en rekke tilbakeblikk utfolder historien om Rachel og Simon Donnadieu seg. 
Ifølge den greske myten som filmen var basert på, kommer Gud til jordkloden sammen med sin assistent, Max Mercury. Han bestemmer seg for at han vil eie Rachel Donnadieu, så han tar form av Simon Donnadieu når Simon reiser på forretningsreise. Gud som Simon vender tilbake til Rachel samtidig som Simon er bortreist. Men bevisene fra tilbakeblikkene er motstridende, og det er usikkert om hendelsene fra tilbakeblikkene egentlig fant sted eller ikke.


== Medvirkende ==
Gérard Depardieu - Simon Donnadieu
Laurence Masliah - Rachel Donnadieu
Bernard Verley - Abraham Klimt
Aude Amiot - Aude Amiel
Roland Blanche - Le professeur de dessin
Marc Betton - Le médecin
François Germond - Le pasteur
Jean-Louis Loca - Max Mercury


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hélas pour moi på Internet Movie Database 
(no) Hélas pour moi hos Filmfront 
(sv) Hélas pour moi i Svensk Filmdatabas 
(da) Hélas pour moi i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Hélas pour moi på Allociné 
(nl) Hélas pour moi på MovieMeter 
(en) Hélas pour moi på AllMovie 
(en) Hélas pour moi på Turner Classic Movies 
(en) Hélas pour moi på Rotten Tomatoes
Marie Colban

Adolphine Marie Colban (født 18. desember 1814 i Christiania, død 27. mars 1884 i Rom) var en norsk forfatterinne og oversetter. 
Hun var datter av prokurator Peter Nicolai Schmidt (1776–1846) og Petronelle Sandberg (1787–1846). I 1836 ektet hun adjunkt Nathanael Angell Colban (1793–1850) som i tidligere år hadde oppholdt seg i Paris. Hun begynte sin litterære virksomhet som oversetter under hans veiledning, og etter hans død i 1850 fortsatte hun i Christiania.I 1856 fikk hun leilighet til å besøke Paris, hvorfra hun sendte brev hjem til Morgenbladet. Etter noen års opphold i Christiania reiste hun omkring 1859 igjen til Paris, hvor hun slo seg ned med fast bolig, og vandt adgang til de høyere og toneangivende selskapskretser. Om somrene besøkte hun som oftest Norge, men om høsten vendte hun atter tilbake til Paris. I 1883 reiste hun til Rom, hvor hun – anbefalt og særlig beskyttet av prinsesse Mathilde Bonaparte – igjen fikk adgang til patrisiatets selskapsliv. Her døde hun så den 27. mars 1884 og ble to dager senere begravet ved siden av Peter Andreas Munch på den protestantiske kirkegård ved Cestiuspyramiden.


== Verker ==
Foruten oversettelser i sin manns navn, eller under pseudonymet «Mathildes Oversætter», skrev hun blant annet et antall noveller og romaner som: 

1873: Tre Noveller, tilegnet de norske Kvinder
1875: Tre nye Noveller
1877: Jeg lever
1879: En gammel Jomfru
1880: Cleopatra
1882: ThyraFlere av hennes utrykte oversettelser eller bearbeidelser ble oppført på Christiania Theater:

Charlotte Corday, drama i 3 akter av Ponsard
Salig Lionel, lystspill i 3 akter av Scribe og Potron
En fattig ung Mands Roman, skuespill i 5 akter av Octave Feuillet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Marie Colban hos Sceneweb 
(da) Cólban, Adolfine Marie, Salmonsens konversationsleksikon / Anden Udgave. Besøkt 29. mars 2016
(no) Marie Colban hos Norsk Oversetterleksikon
Regndalstindane

Regndalstindane er et fjell i Sykkylven og Ørsta kommune i Møre og Romsdal. Det har flere toppunkter, hvorav det høyeste er Midtre Regndalstinden på 1 540 meter over havet. Fjellet ligger mellom Regndalen med Regndalsbreen i øst, Urkedalen i sør og Hjelledalen i vest, og sammen med nabofjellene Råna i nord og Urkedalstinden i sør danner det vannskillet mellom de tre dalene. Urkedalstinden, som er hovedtopp i Urkedalstindane, blir noen ganger regnet som en del av Regndalstindane og kalt Søre Regndalstinden.


== Referanser ==
Peder Adolf Holm

Peder Adolf Holm (født 13. februar 1871 i Lyngør, død 15. juni 1956) var en norsk høyesterettsadvokat og politiker (H, FV).
Holm tok juridisk embedseksamen i 1895. Han drev eget advokatkontor fra 1900, og ble høyesterettsadvokat i 1902. Han var også sensor og eksaminator ved Det juridiske fakultet fra 1908 til 1942.Holm var involvert i lokalpolitikken i Aker kommune der han bodde, og satt i kommunestyret i periodene 1911–1913 og 1917–1925, fra 1923 også som varaordfører. Holm representerte opprinnelig Høyre, men meldte senere overgang til Høyres samarbeidspartnere i Frisinnede Venstre, og fra 1925 til 1930 var han FVs formann.P.A. Holms vei på Munkerud i Oslo er oppkalt etter ham.


== Referanser ==
Robert R. Livingston

Robert R. Livingston (født 27. november 1746, død 26. februar 1813) var en amerikansk diplomat og medforfatter av den amerikanske uavhengigheterklæring. Han var en av Founding Fathers of the United States. Han var USAs første minister for utenriksanliggender; Han innehadde embetet fra 20. oktober 1781 til 4. juni 1783.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Robert R. Livingston (chancellor) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Robert R. Livingston hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek 
(en) Robert R. Livingston hos American National Biography 
(en) Robert R. Livingston hos The Peerage
Karel Kachyňa

Karel Kachyňa (født 1. mai 1924 i Vyškov i Tsjekkoslovakia (nåværende Tsjekkia) død 12. mars 2004 i Praha) var en tsjekkisk filmregissør, dreiebokforfatter og skuespiller.


== Filmografi i utvalg ==
1966 : En vogn til Wien
1966 : De utstøtte
1969 : Øret
1970 : Jeg vil hoppe over dammer igjen
1972 : Tog til Paradis
1982 : Fandy, oh Fandy
1987 : Regnbuen i klinkekula
1992 : St. Nicolaus er i byen
1993 : Kuen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Karel Kachyňa på Internet Movie Database 
(sv) Karel Kachyňa i Svensk Filmdatabas 
(da) Karel Kachyňa på Filmdatabasen 
(fr) Karel Kachyňa på Allociné 
(en) Karel Kachyňa på AllMovie 
(en) Karel Kachyňa hos The Movie Database
No Time to Chill

No Time to Chill er det femte studioalbum f til det tyske technobandet Scooter, utgitt i 1998. Det er vertskap for tre singler, "How Much Is the Fish?", "We Are The Greatest/I Was Made For Lovin' You" og "Call Me Mañana". Det er det første albumet med Axel Coon.


== Sporliste ==
"Last Warning" – 0:56
"How Much Is the Fish?" – 3:45
"We Are the Greatest" – 5:08
"Call Me Mañana" – 3:54
"Don't Stop" – 3:39
"I Was Made for Lovin' You" – 3:32
"Frequent Traveller" – 3:35
"Eyes Without a Face" – 3:17
"Hands Up!" – 4:05
"Everything's Borrowed" – 5:13
"Expecting More from Ratty" – 4:10
"Time and Space" – 4:49


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) No Time to Chill på Discogs 
(en) No Time to Chill på MusicBrainz
International Women of Courage Award

The International Women of Courage Award (norsk oversettelse: «De heltemodige kvinners internasjonale pris») er en amerikansk pris som USAs utenriksdepartement hvert år deler ut til kvinner fra forskjellige land som departementet mener har vist lederskap, heltemot og offervilje.


== Prismottagere ==


=== 2007 ===


=== 2008 ===


=== 2009 ===


=== 2010 ===


=== 2011 ===


=== 2012 ===


=== 2013 ===


=== 2014 ===


=== 2015 ===


=== 2016 ===


=== 2017 ===


=== 2018 ===


=== 2019 ===


=== 2020 ===


=== 2021 ===


== Referanser ==
Parabrimus

Parabrimus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore (ca. 20 millimeter), svarte trebukker. Antennene er lange og kraftige. Pronotum er forholdsvis langt med en pigg midt på hver side. Dekkvingene er hvelvede, bredest omtrent på midten.


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Sør-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Lamiini Latreille, 1825 eller Phrissomini
Slekten Parabrimus Breuning, 1936
Parabrimus alboscutellatus Breuning, 1936
Parabrimus bimaculatus Breuning, 1981
Parabrimus ruficornis Breuning, 1981


== Kilder ==
Katalog over Lamiini Arkivert 15. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Parabrimus i Encyclopedia of Life 
(en) Parabrimus i Global Biodiversity Information Facility 
Parabrimus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Parabrimus ruficornis
Parahepomidion

Parahepomidion er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, blankt svarte trebukker. Pronotum har en kraftig tann midt på hver side. Dekkvingene er avsmlanende bakover.


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Sentral-Afrika, i tillegg er det én art i Elfenbeinskysten.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Lamiini Latreille, 1825 eller Phrissomini
Slekten Parahepomidion Breuning, 1936
Parahepomidion burgeoni Breuning, 1936 - Den demokratiske republikken Kongo
Parahepomidion fossulatum Breuning, 1936 - Tanzania
Parahepomidion granulatum (Aurivillius, 1908) - Tanzania
Parahepomidion granulipenne Breuning, 1955 - Rwanda
Parahepomidion hiermeieri Adlbauer & Beck, 2016 - Etiopia
Parahepomidion ivorense Breuning, 1966 - Elfenbeinskysten
Parahepomidion meruana Breuning, 1958 - Tanzania
Parahepomidion nitidum (Aurivillius, 1917) - Tanzania


== Kilder ==
Katalog over Lamiini
Bilde av Parahepomidion fossulatum


== Eksterne lenker ==
(en) Parahepomidion i Encyclopedia of Life 
(en) Parahepomidion i Global Biodiversity Information Facility 
Parahepomidion – detaljert informasjon på Wikispecies
Paravelleda

Paravelleda er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Øst- og Sentral-Afrika, sør til Zimbabwe.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Lamiini Latreille, 1825 eller Phrissomini
Slekten Paravelleda Breuning, 1936
Paravelleda aberrans (Duvivier, 1891) - Kamerun, Kongo-Brazzaville
Paravelleda acuminata Sudre & Téocchi, 2014
Paravelleda bispinosa (Aurivillius, 1910 - Rwanda, Tanzania
Paravelleda gedeensis Adlbauer, 2010 - Kenya (Malindi Sokoke-Gede Forest)
Paravelleda grisescens Breuning, 1950 - Tanzania
Paravelleda kenyensis Breuning, 1936 - Kenya
Paravelleda nyassana Breuning, 1936 - Malawi
Paravelleda orientalis Breuning, 1956 - Kenya (Mombasa)
Paravelleda pulchra Breuning, 1938 - Malawi, Zimbabwe
Paravelleda tanganjicae Breuning, 1966 - Tanzania


== Kilder ==
Katalog over Lamiini


== Eksterne lenker ==
(en) Paravelleda i Encyclopedia of Life 
(en) Paravelleda i Global Biodiversity Information Facility 
Paravelleda – detaljert informasjon på Wikispecies
Pseudovelleda

Pseudovelleda er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.


== Utbredelse ==
Arten lever i Den demokratiske republikken Kongo.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Lamiini Latreille, 1825 eller Phrissomini
Slekten Pseudovelleda Breuning, 1936
Pseudovelleda pulchra Breuning, 1936


== Kilder ==
Katalog over Lamiini Arkivert 15. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Pseudovelleda i Encyclopedia of Life 
(en) Pseudovelleda i Global Biodiversity Information Facility 
Pseudovelleda – detaljert informasjon på Wikispecies
Velleda

Velleda er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Vest- og Sentral-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Lamiini Latreille, 1825 eller Phrissomini
Slekten Velleda Breuning, 1936
Velleda bassamensis Breuning, 1936 - Ghana, Elfenbeinskysten, Togo
Velleda callizona (Chevrolat, 1855) - Nigeria
Velleda murina (Thomson, 1858) - Kamerun, Ekvatorial-Guinea, Gabon, Republikken Kongo


== Kilder ==
Katalog over Lamiini Arkivert 15. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Velleda i Encyclopedia of Life 
(en) Velleda i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Velleda – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Velleda – detaljert informasjon på Wikispecies
Velledopsis

Velledopsis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i Øst-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Lamiini Latreille, 1825 eller Phrissomini
Slekten Velledopsis Breuning, 1936
Velledopsis kenyensis Breuning, 1936 - Kenya
Velledopsis tanganycae Breuning, 1969 - Tanzania


== Kilder ==
Katalog over Lamiini Arkivert 15. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Velledopsis i Encyclopedia of Life 
(en) Velledopsis i Global Biodiversity Information Facility 
Velledopsis – detaljert informasjon på Wikispecies
Trichostixis

Trichostixis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.


== Utbredelse ==
Arten lever i Øst-Afrika (Tanzania).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Lamiini eller Phrissomini
Slekten Trichostixis Breuning, 1936
Trichostixis orientalis Breuning, 1936


== Kilder ==
Catalog of the lamiines of the world - Monochamini
Katalog over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Trichostixis i Encyclopedia of Life 
(en) Trichostixis i Global Biodiversity Information Facility 
Trichostixis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av en del av artene Arkivert 16. april 2016 hos Wayback Machine.
Echthistatodes

Echthistatodes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Nokså små, brune trebukker. Pronotum er forholdsvis stort med en pigg midt på hver sidekant. Dekkvingene er noe forkortede og dekker ikke bakkroppsspissen.


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.


== Utbredelse ==
Artene er utbredt i det sørlige Kina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Lamiini Latreille, 1825 eller Phrissomini
Slekten Echthistatodes Gressitt, 1938
Echthistatodes brunneus Gressitt, 1938
Echthistatodes gongshanus Bi, 2016
Echthistatodes subobscurus Holzschuh, 1993


== Kilder ==
Katalog over Lamiini


== Eksterne lenker ==
(en) Echthistatodes i Encyclopedia of Life 
(en) Echthistatodes i Global Biodiversity Information Facility 
Echthistatodes – detaljert informasjon på Wikispecies
DS «Siljan»

Dampskipet «Siljan» av Helsingborg var et svensk handelsfartøy som ble torpedert i Atlanterhavet i 1940 av den tyske ubåten U 46 i 1940; 9 mann mistet livet og 18 ble reddet.


== Historie ==
Siljan var bygd i England i 1920 for skipsrederen J.W. Tatem i Cardiff og het da «Pilton». I 1938 ble skipet kjøpt til Sverige av skipsrederen H. Lundgren i Helsingborg og tilhørte  etter det  rederiet AB Sigyn under navnet «Siljan». Kaptein Cronberg hadde kommandoen på «Siljan» fra første til siste reise. Han hadde tidligere ført S/S «Japan»; denne ble torpedert den 4. mai 1941 utenfor Vest-Afrika.


== Torpederingen ==
«Siljan», som hadde gått utenfor det avsperrede Skagerak siden april, var i september 1940 på reisen fra Cardiff til Lisboa. Da skipet den 26. september var om lag 660 km (360 nautiske mil) vest for Irland ble fartøyet torpedert og sank. Mannskapet gikk i livbåtene og reddet seg fra fartøyet. Det satt ni mann i hver av de tre livbåtene. Disse mistet senere kontakten med hverandre. Livbåten til kapteienen nådde etter ni døgn inn til Dingle på sørvestkysten av Irland etter en strabasiøs reise.
Livbåten til andrestyrmannen traff etter seks døgn på den franske fiskekutteren «Auguste Maurice» og ble  ført inn til en fransk havn. Den tredje livbåten med ni mann ombord, under befaling av førstestyrmannen, hørte man ikke mer fra.


== Referanser ==


== Kilder ==
Axwik, Lundgren, Svensson, Nilsson-Leissner, Sjöwall: Svenskt sjöfolk i krig och fredår, 1950, Göteborg, utgiver:Bokförlaget Antiqua}
Dork

Dork, nordsamisk dorka, er et samisk klesplagg av pels hovedsakelig brukt innenfor andre klær, hovedsakelig om vinteren. Den skiller seg fra pesk ved at hårsiden vender inn mot kroppen og den er kjent over hele det nordsamiske området.
Dorken er gjerne av saueskinn, men også av reinskinn. Den har som regel en eller to splitter i halsen og oppstående krage. Kantene kan være laget av annet skinn eller bånd. Ellers har dorken lite pynt.


== Kilder ==
«dork» i Store norske leksikon
14 Pesk og dork


== Eksterne lenker ==
Dork Arkivert 21. mars 2016 hos Wayback Machine.
Egil Røed

Egil Kjell Røed (født 29. september 1932, død 19. november 2017) var  en norsk maler og grafiker. Han var født og oppvokst på Eydehavn ved Arendal og bosatt på Nordnes i Bergen.  
Røed var utdannet ved Kunsthøgskolen i Bergen (1955–1958) og ved Aftenskolen, grafisk linje under ledelse av Povl Christensen og Asbjørn Brekke (1957–1960). Han hadde også et studieopphold ved Jean Clertès atelier i Paris. Da han begynte å arbeide som billedkunstner på slutten av femtitallet, eksperimenterte han med ulike grafiske teknikker samt maleri. Motivvalget i hans tidligste arbeider var ofte hentet fra industri og arbeidsliv; etter hvert ble motivene mer samfunnskritiske og politiske.  
Fra åttiårene og framover arbeidet han i hovedsak med tresnitt og motivene er ofte natur og landskap. Mange av motivene hans er inspirert av naturen og menneskene på Island, der han en periode arbeidet som gjestelærer og senere hadde et opphold på Nordisk Gjesteatelier.Egil Røed hadde en rekke utstillinger i inn- og utland, og hans arbeider er innkjøpt av blant andre Riksgalleriet og Norsk kulturråd. Han var med å stifte Galleri 1 og Finnegårdskretsen i Bergen i 1968.


== Referanser ==
Phrissoma

Phrissoma er en gruppe (slekt) av biller som tilhører gruppen vedbukker i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore (20-25 millimeter), svært kraftige, knudrete, gråbrune trebukker.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Lamiini eller Phrissomini
Slekten Phrissoma Laporte de Castelnau, 1840
Phrissoma crispum (Fabricius, 1776)
Phrissoma reichei Thomson, 1865
Phrissoma terrenum White, 1858
Phrissoma terricolum Thomson, 1865


== Kilder ==
Sjekkliste over artene Arkivert 15. mars 2016 hos Wayback Machine.
Bildegalleri Arkivert 16. april 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Phrissoma i Encyclopedia of Life 
(en) Phrissoma i Global Biodiversity Information Facility 
Phrissoma – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Phrissoma sp.
Kronborg fyr

Kronborg fyr er et fyr som er installert 34 meter over havet i det nordøstre tårnet på Kronborg slott i Helsingør i Danmark.


== Historien om fyret ==
Avgjørelsen om å etablere et fyr på Kronborg slott har bakgrunn i en utredning som  kommandørkaptein (senere viseadmiral) Andreas Lous gjorde i 1768 om å få til en tryggere skipsfart gjennom Øresund. Han foreslo å bygge to fyr på Nakkehoved ved Gilleleje og et fyr i det nordøstre tårnet på Kronborg slott.
Til forskjell fra de to Nakkehoved Fyr, sto fyret i tårnet på slottet ferdig til bruk allerede i 1770, og var i motsetning til de (der lyset kom fra glødende kull i åpne jernkurver på toppen av tårnene) et lampefyr satt sammen av tre-fire oljelamper med veke og med blankpolerte messingplater bak for å kaste lyset ut over sjøen gjennom de seks vinduene i tårnet. De to fyrene på Nakkehoved og fyret på Kronborg slott ble betjent samtidig 1. april 1772 i hrnhold til en forordning fra 26. desember 1771, som også fastsatte at fyravgiften i Øresund skulle økes med en tredel. Men flesteparten av de sjøfarande godtok ikke avgiftsøkningen. I et forsøk  på å true og tvinge avgiftøkningen gjennom, ble det gitt en forordning som fastsatte at fyrene ville bli slukket 1. desember 1772, og ikke  bli sstt i drift før avgiftøkningen ble godtatt.
Men avgiftøkningen ble likevel ikke godtatt, og det gikk 28 år før fyrene kom i drift igjen. Takket være Poul Løvenørn, som gjorde en utredning hvor han anmodet om at de tre fyrene blir sstt i drift, ble både Nakkehoved Fyr og Kronborg Fyr ble satt i drift i 1800. Store utbedringer og endringer var da gjort på både Nakkehoved og på Kronborg. På Kronborg hadde den øverste delen av tårnet blitt fjernet, og det var montert en lanterne med lampe og speil. I 1842 ble fyret det første i Danmark som fikk et linseapparat, som i 1878 ble skiftet ut med et nytt linseapparat med roterende overstykke og røde glass, slik at fyret lyste skiftevis rødt og hvitt.  I 1925 ble Kronborg Fyr omgjort til vinkelfyr, det vil si at skipene fikk vist den rette leden i sundet ved sektoren med det hvite lyset fra fyret, mens grønt og rødt lys viste på hvilken side av den hvite lysvinkelen skipet lå. Brenneren ble samtidig skiftet ut med en elektrisk glødelampe, og lystyrken ble på 14 679 candela.


== Eksterne lenker ==
Internettside med opplysninger om mellom andre Kronborg Fyr.