Thomas Struth

Thomas Struth (født 11. oktober, 1954 i Geldern, Niederrhein, nord-vest for Düsseldorf) er en tysk fotograf tilknyttet Düsseldorfer Photoschule.


== Liv ==
Struth studerte fra 1973 til 1980 ved Staatliche Kunstakademie Düsseldorf – først maleri hos Gerhard Richter og Peter Kleeman, og fra 1976 fotografi hos Bernd Becher. I 1978 mottok han et stipend fra kunstakademiet i Düsseldorf for å dra til New York, og dette avsluttet han med en separatutstilling på MoMA PS1. Fra 1993 til 1996 var Struth professor ved Staatliche Hochschule für Gestaltung (HfG) i Karlsruhe, Tyskland.
Struth bor og arbeider i Berlin og New York. Han er gift med den amerikanske forfatteren Tara Bray Smith.


== Verk ==
Typisk for Struth kunstneriske arbeid, er sammenhengene serier med ett tema, som særtrekk ved gater, folk, museer og natur, men der disse særtrekkene settes konsekvent og konseptuelt inn i den overgripende tematikken eller samlende verkideen. For det meste fotograferer Struth med storformatkamera og i farger, og i motsetning til for eksempel Andreas Gursky eller Thomas Ruff, bearbeider han nesten ikke bildene digitalt.
Thomas Struth slo for alvor igjennom i kunstkritikken så vel som på kunstmarkedet på 1970- og 1980-tallet med seriene Unbewusste Orte und Porträts. Deltakelse på Veneziabiennalen i 1990 og documenta IX i 1992 befestet hans internasjonale posisjon.
I sentrum for Struths interesse står den "nøyaktige iakttagelse", og i særlig grad forholdet mellom betrakteren og det som betraktes. Struth stiller i sine serier ofte spørsmål ved vanlige måter å se tradisjonelle fotografiske motiv på, undergraver vante betraktningsmåter, og utvider på denne måten det fotografiske kunstbegrepet. Slik dokumenterer for eksempel Thomas Struths fotografier av arkitektur, særtrekk ved byutviklingen av steder og gater på en sensitiv måte. Serien Unbewusste Orte, som har motiv fra byer rundt om i verden, utgjør slik sett et unikt bidrag til urban antropologi. Tilsvarende arbeidet han i serien Landschaften. Ved fravær av mennesker, pekes det på nærværet og utformingen av de stedlige omgivelsene (en tematikk som også har opptatt en av hans kollegaer med bakgrunn fra Düsseldorfer Photoschule, Candida Höfer). Også andre prosjekter av Struth har kvasidokumentarisk karakter, slik som for eksempel Portraits, der han undersøker mulighetene for en representasjon av et individ og et kollektiv. (Her trekker han i stor grad en linje tilbake til August Sanders (1876-1964) store prosjekt, Menschen des 20. Jahrhunderts.) Struths estetiske tenkning har som mål å gi betrakteren av bildene et redskap som kan benyttes i andre tid/rom-sammenhenger - i andre museer eller fiktive verdener - ved prosessen betrakteren gjennomgår i iakttagelsen av én billedserie i ett museum.
I 2007 var Struth den første samtidskunstneren som har fått bilder utstilt i Museo del Prado i Madrid. Til denne utstillingen hadde Struth fotografert besøkende til dette museet. Siden 2008 arbeider Struth med menneskets grunnleggende strukturelle tema, for eksempel industri, forskning, energi og globalisering. Hans bilder viser høymoderne fasiliteter som atomreaktorer eller romferger, som vanligvis ikke er offentlig tilgjengelig.
I 2011 fikk han oppdraget å lage det offisielle jubileumsbildet av den britiske kongeparet.


== Priser ==
2014: Royal Institute of British Architects (RIBA): Honorary Fellowship (Hon FRIBA)
1997: SPECTRUM, Internationaler Preis für Fotografie der Stiftung Niedersachsen
1992: Werner Mantz Preis für Fotografie, Stichting Werner Mantz, Maastricht
1987: ars viva-Preis des Kulturkreises der deutschen Wirtschaft im BDI e.V., Berlin


== Separatutstillinger (utvalg) ==
1978: MoMA PS1, New York
1980: Galerie Rüdiger Schöttle, München
1987: Unbewusste Orte, Kunsthalle Bern, Bern og Galerie Max Hetzler, Köln
1988: Unbewusste Orte, Portikus, Frankfurt am Main
1990: Photographs, Renaissance Society, Chicago
1993: Museum Photographs, Hamburger Kunsthalle, Hamburg
1994: Strangers and Friends, Institute of Contemporary Arts, Boston, USA
1995: Straßen, Kunstmuseum Bonn, Bonn
1997: Portraits, Sprengel Museum Hannover
1998: Stedelijk Museum, Amsterdam
2000: My Portrait, National Museum of Art, Tokyo og Kyoto
2001: Galerie Max Hetzler, Berlin
2002: MOCA, Museum of Contemporary Art, Los Angeles og Dallas Museum of Art, Dallas
2003: Museum of Contemporary Arti Chicago og Metropolitan Museum of Art, New York
2004: Pergamon Museum, I-VI, Hamburger Bahnhof – Museum for samtidskunst, Berlin
2007: Museo del Prado, Madrid
2008: Museum De Pont, Tilburg, Nederland, Museo d ' arte Contemporanea Donna Regina – MADRE, Napoli og Die Photographische Sammlung/SK Stiftung Kultur, Köln
2010: Fotografien 1978-2010, Kunsthaus ZürichNew Works, Galerie Max Hetzler, Berlin
2011: Whitechapel Art Gallery, London og Fotografien 1978-2010, Kunst Samling Av Nordrhein-Westfalen, Düsseldorf
2013: Paradise, Fundación Helge Achenbach, MIAC-Castillo de San José, Arrecife, Lanzarote
2014: Thomas Struth: Photographs. Metropolitan Museum of Art, New York og Marian Goodman Gallery, New York
2016: Thomas Struth. Nature & Politics, Museum Folkwang, Essen og Martin-Gropius-Bau, Berlin
2017: Thomas Struth: Figure Ground, Haus der Kunst, München (kuratert av Thomas Weski).


== Gruppeutstillinger (utvalg) ==
1987: Skulptur. Projekte Münster ’87
1990: Images in Transition, National Museum of Modern Art, Kyoto, Nationalmuseum for moderne Kunst, Tokio og Aperto ’90, Biennale di Venezia, Italia
1992: documenta IX, Kassel, Tyskland
1996: Nobuyoshi Araki, Larry Clark, Thomas Struth, Christopher Williams, Kunsthalle Basel
1999: The Museum as Muse: Artists reflect, Museum of Modern Art, New York
2001: En pleine terre, Kunstsammlung Basel
2002: Moving Pictures, Solomon R. Guggenheim Museum, New York
2003: Happiness, Mori Art Museum, Tokio
2004: 3. Berlin Biennale, Martin-Gropius-Bau, Berlin
2005: Contemporary Voices – Works from the UBS Collection, Museum of Modern Art, New York
2008: Fluid Street, Museum of Contemporary Art Kiasma, Helsinki
2009: The Making of Art, Schirn Kunsthalle Frankfurt og Düsseldorfer Schule – Photographien von 1970 bis 2008 aus der Sammlung Lothar Schimer, Bayerische Akademie der Schönen Künste, Münchenemie der Schönen Künste, München
2010: Ruhrblicke, Zollverein-Kubus, Essen og Dreamlands, Musée National d’Art Moderne, Centre Pompidou, Parisée National d’Art Moderne, Centre Pompidou, Paris
2011: Nachrichten aus der Zwischenstadt, Museum Ludwig, Köln
2012: Common Ground, La Biennale de Venezia og The Queen: Art and Image, National Portrait Gallery, London
2013: AGES. Portraits vom Älterwerden, SK Stiftung Kultur, Köln
2014: This Place, DOX Center for Contemporary Art, Prag, www.this-place.org/
2016: Mit anderen Augen – Das Portrait in der zeitgenössischen Fotografie, Kunstmuseum Bonn


== Litteratur (utvalg) ==
Dirk Baecker: Fotografierte Komplexität oder Die Technik hält es nicht auf ihrer Seite. I: Nature & Politics, MACK, London 2016
Thomas Struth: Unconscious Places, med essay av Richard Sennett. Schirmer Mosel, München 2012. (Engelsk).
Annette Emde: Thomas Struth – Stadt- und Straßenbilder. Architektur und öffentlicher Raum in der Fotografie der Gegenwartskunst. Marburg, Jonas Verlag 2008, ISBN 978-3-8944-5403-6.
Hans Rudolf Reust, James Lingwood (Hrsg.): Texte zum Werk von Thomas Struth, München (Schirmer/Mosel) 2009, ISBN 978-3-8296-0386-7.
Steffen Siegel: Auf dem Weg zum Meisterwerk. Thomas Struths fotografische Museologie. In: Stefan Börnchen, Georg Mein (Hrsg.): Weltliche Wallfahrten. Auf der Spur des Realen, Wilhelm Fink, München 2010, ISBN 978-3-7705-4898-9, S. 203–220.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Thomas Struth - 1978-2010 Virtuell retrospektiv utstilling. (Besøkt 3. nov. 2017)

Galerie Max Hetzler, Berlin
Biografi av Thomas Struth på RoGallery
Thomas Struth på Galerie Rüdiger Schöttle
Thomas Struth på Louisiana, Humlebæk. finnes i likhet med Thomas Ruff på Louisiana.
Thomas Struth's best shot. The Guardian, 18. september 2008. (Besøkt 2. november 2017)