jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Paolo Matthiae

Paolo Matthiae (født 9. januar 1940 i Roma) er en italiensk arkeolog, assyriolog og kunsthistoriker.
Han var professor for Oldtidens Nære Østens arkeologi og kunsthistorie ved La Sapienza-universitetet i Roma.
Han var direktør for Ebla-ekspedisjonen siden 1963—faktisk var han den som oppdaget Ebla—og har publisert mange artikler og bøker om Ebla og om Mesopotamias og Syrias kunsthistorie. I 1972 og 1973 var Matthiae medansvarlig for utgravningene av Tell Afis, og av Tell Fray ved Eufrat, et område som ville bli oversvømmet av Assadsjøen, reservoaret som ble anlagt ved byggingen av Tabqademningen som da var under konstruksjon.Han er medlem av Accademia Nazionale dei Lincei (Roma), Académie des Inscriptions et Belles-Lettres og Deutsches Archaeologisches Institut, og er doctor honoris causa ved Madrids autonome universitet.


== Verker ==

Ebla. Un impero ritrovato, Einaudi, 1977, ISBN 88-06-09936-1 (oversatt til mange språk)
I tesori di Ebla, Laterza, 1984 (1. utg.), ISBN 88-420-2508-9
I tesori di Ebla, Laterza, 1985 (2. utg.), ISBN 88-420-2508-9
Scoperte di archeologia orientale, Laterza, 1986, ISBN 88-420-2693-X
Ebla, in Storia Dossier n° 23, novembre 1988, Giunti, ISBN 88-09-76084-0
Ebla. Un impero ritrovato, Einaudi, 1989 (2. utg.), ISBN 88-06-11489-1
Il sovrano e l'opera. Arte e potere nella Mesopotamia antica, Laterza, 1994, ISBN 88-420-4537-3
Ebla. La città rivelata, coll. Universale Electa/Gallimard (nº 56), Electa/Gallimard, 1995, ISBN 88-445-0050-7
Ebla. Alle origini della civiltà urbana. Trent'anni di scavi in Siria dell'Università di Roma «La Sapienza», Electa Mondadori, 1995, ISBN 88-435-5092-6
Ebla. Un impero ritrovato, Einaudi, 1995 (3e éd.), ISBN 88-06-13827-8
Storia dell'arte dell'Oriente Antico IV. - I grandi imperi, Electa Mondadori, 1996, ISBN 88-435-5347-X
L'arte degli Assiri, Laterza, 1996, ISBN 88-420-4747-3
Storia dell'arte dell'Oriente Antico III. - I primi imperi e i principati del Ferro, Electa Mondadori, 1997, ISBN 88-435-5349-6
Ninive. Capitale degli Assiri, Electa Mondadori, 1998, ISBN 88-435-6208-8
Storia dell'arte dell'Oriente Antico - II. Gli stati territoriali, Electa Mondadori, 2000, ISBN 88-435-5348-8
Il colore e gli dei. La pittura nell'antica Mesopotamia, Jouvence, 2001, ISBN 88-7801-247-5
Ninive, Electa Mondadori, 2002, ISBN 88-435-9980-1
Prima lezione di Archeologia Orientale, Laterza, 2006, ISBN 88-420-7382-2
Gli Archivi Reali di Ebla. La scoperta, i testi, il significato, Mondadori Università - Sapienza Università di Roma, 2008, ISBN 978-88-61-84005-8
Ebla. La città del Trono. Archeologia e Storia, Einaudi, 2010, ISBN 978-88-06-20258-3


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Intervista a Paolo Matthiae, sul portale RAI Scuola Arkivert 13. april 2014 hos Wayback Machine.
Tsjekkoslovakia under EM i friidrett 1969

Tsjekkoslovakia deltok med 27 utøvere i EM i friidrett 1969 som ble arrangert 16.–21. september 1969 i Athen. Tsjekkoslovakia tok fem medaljer i mesterskapet.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==
Tsjekkoslovakia under EM i friidrett 1971

Tsjekkoslovakia deltok med 32 utøvere under EM i friidrett 1971 som ble arrangert 10.–15. august 1971 i Helsingfors. Utøverne fra Tsjekkoslovakia tok fire medaljer under mesterskapet.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==
Johann Anton André

Johann Anton André (1775–1842) var en tysk komponist og musikkforlegger som i dag er mest kjent for sin viktige rolle i forskningen rundt Mozarts musikk.


== Liv og virke ==
Johann Anton André fikk fiolin- og klaverundervisning av faren, Johann André. Fra 1787 til 1789 fikk han undervisning av Ferdinand Fränzl og i ytterligere to år av dennes far, Ignaz Fränzl, som var fiolinist og hoffkapellmester i Mannheim. I begynnelsen av 1790-årene fikk André komposisjonsundervisning av Georg Jacob Vollweiler. 
I 1799 solgte Mozarts enke, Constanze, hele det musikalske boet etter komponisten til André. Samlingen besto av over 270 autografe manuskripter, deriblant til operaene Figaro og Tryllefløyten, flere strykekvartetter og -kvintetter, noen klaverkonserter og serenaden Eine kleine Nachtmusik. Samlingen dannet grunnlaget for forlaget Johann Andrés Mozart-utgaver de neste tiårene. utgavene utmerker seg ved en ytterst nøyaktighet overfor den originale notehåndskriften, noe som gjør at de er av stor betydning for musikkvitere. Tilsammen publiserte forlaget Johann André – før og etter Johann Anton Andrés død – 79 førsteutgaver av Mozarts komposisjoner.
Samme år som han kom over Mozarts bo var André i München der han traff hoffmusikeren Franz Gleißner, som laget en fortegnelse over Mozartsamlingen, og Alois Senefelder, oppfinneren av den litografiske trykkemetoden. André fikk rettigheter til å benytte den nye trykkemetoden, og i 1800 ble hans utgave av Mozarts klaverkonserter den første publikasjon med litografiske notetrykk.
André skrev to operaer, symfonier, messer, instrumentalkonserter, kammermusikk, klavermusikk, lieder og et ufullendt læreverk i to bind, «Lehrbuch der Tonsetzkunst».


== Kilder ==
(de) Arrey von Dommer: «André, Johann Anton». I Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Bind 1, Duncker & Humblot, Leipzig 1875, s. 435.
(de) Helmut Wirth: «André, Johann Anton.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 1, Duncker & Humblot, Berlin 1953, ISBN 3-428-00182-6, s. 276 f. (digitalisering).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Jürgen Eichenauer: Johann Anton André (1775–1842) und der Mozart-Nachlass. Ein Notenschatz in Offenbach am Main, Vdg-Verlag, Weimar 2006, ISBN 978-3897395091.
Hans Georg Ruppel / Birgit Groß: Hessische Abgeordnete 1820–1930, Darmstadt 1980, ISBN 3-922316-14-X, s. 54


== Eksterne lenker ==
(en) Fritt tilgjengelige noter av Johann Anton André i International Music Score Library Project
(de) Verk av og om Johann Anton André i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Musikhaus André
Arrey von Dommer

Arrey von Dommer (1828–1905) var en tysk musikkhistoriker og bibliotekar.


== Liv og virke ==
Arrey von Dommer studerte komposisjon hos Johann Christian Lobe og Ernst Friedrich Richter i Leipzig under og begynte å studere orgel. I 1863 reiste han til Hamburg, der han ga forelesninger om musikkhistorie og -teori, og skrev anmeldelser for Hamburger Correspondent. Fra 1873 til 1889 arbeidet han ved Stadtbibliothek Hamburg.
Dommer reviderte Heinrich Christoph Kochs Musikalisches Lexikon (1865), publiserte Handbuch der Musikgeschichte (1868) og skrev en lang rekke bidrag til Allgemeine Deutsche Biographie. Han skrev også en del vokalmusikk.


== Bibliografi ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
(de) Georg von Dadelsen: «Dommer, Arrey v..» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 4, Duncker & Humblot, Berlin 1959, ISBN 3-428-00185-0, s. 68 (digitalisering).
Gaynor G. Jones, Bernd Wiechert: Dommer, Arrey von. I The New Grove Dictionary of Music and Musicians. 2. opplag. Red. Stanley Sadie. Macmillan, London 2001, ISBN 0-333-60800-3.


== Eksterne lenker ==
(de) Verk av og om Arrey von Dommer i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Consommé

Consommé er en klar, tyntflytende suppe av konsentrert kjøttkraft, laget på fond eller buljong tradisjonelt kokt på kjøttben fra storfe.
En consommé lages ved å tilføre kjøttdeig, sammen med mirepoix, tomater og eggehvite, til en kraft. Dette skal så putre over lengre tid, slik at fett og sedimenter fester seg til proteinene i eggehvitene og lager en «flåte» på overflaten. Denne silingsprosess gjør at suppen blir klar.


== Eksterne lenker ==
(en) Consommé – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gansrød skytefelt

Gansrød skytefelt med Gansrød skytebane er et område ved Gansrødbukta utenfor Fredrikstad som i lang tid har vært benyttet av Forsvaret. Anlegget er nedlagt.
De eldste anleggene er for test av krumbanevåpen. På kart finnes en skytelinje som ble etablert på 1800-tallet for innskyting og test av ammunisjon. Anlegget ble mye brukt i forbindelse med utdanning av mannskaper til Tysklandsbrigaden på slutten av 40-tallet og inn i 50-tallet. Anlegget ble da både benyttet som skytebane for håndvåpen med opp til 8 baner. Videre som standplass for feltartilleri som skjøt ut over øyene mot SØ. 
Den militære aktiviteten gikk deretter ned og regimentet ble nedlagt i 2002. Etter den tid har aktiviteten vært liten. Anlegget er nå nedlagt og miljøsanerrt for eksplosiver og tungmetaller.
Dyffel

Dyffel, opprinnelig duffel, er et grått, valket kardegarnsstoff med tett lodekke av mindre god kvalitet. Tekstilet blir brukt til ulltepper og kapper (duffelcoater). Dyffel ble først framstilt i byen Duffel i Brabant i Belgia.


== Se også ==
Duffelcoat, kort, varm frakk med hette og hemper


== Referanser ==
Tukulti-Ninurta I

Tukulti-Ninurta I (født 1243 f.Kr., død 1208 f.Kr.) var faren Salmannasar Is etterfølger på tronen i Assur. Han videreførte sine forgjengeres verk til et høydepunkt. Han var svært aktiv og hans regjeringsperiode ble en blomstringstid. Fronten mot fjellfolkene i nordvest og nordøst var hans fremste prioritet. Han  underkuet store områder og la dem under assyrisk kontroll. Hans liv og virke sluttet i katastrofe.
Under en årrekke fra og med cirka 1225 f.Kr. kunne Tukulti-Ninurta som den første assyriske hersker noensinne tilføye til sine epiteter og titler betegningen konge over Sumer og Akkad - den urgamle tradisjonelle babylonske kongetittelen.
Tukulti-Ninurta ble myrdet 1208 f. Kr. av en eller flere av sine sønner i sin nye by. Han gikk samme skjebne i møte som en annen myrdet assyrisk konge, Sanherib, som flere hundre år senere valgte den drastiske løsningen å ødelegge Babylon og forsøke å overføre Marduk-kulten til Assyria i en sammenføring med Assurs kult.


== Litteratur ==
R. Campbell Thompson: «The Epic of Tukulti-Ninurta». I: The Annals of Archaeology and Anthropology. Bind 20, s. 116 ff.
R. Campbell Thompson: «The Excavations on the Temple of Sabu at Nineveh». I: Archaeologia NS. 1926, s. 128 ff.
G. Lambert: «Three Unpublished Fragments of the Tukulti-Ninurta Epic.»' I: Archiv für Orientforschung. Bind 18, s. 38 ff.
P. C. Craigie: «The Song of Deborah and the Epic of Tukulti-Ninurta.» I: Journal of Biblical Literature. Bind 88/3, 1969, s. 253–265.
Hannes D. Galter: «28.800 Hethiter». In: Journal of Cuneiform Studies. Bind 40/2, 1988, s. 217–235.
Albert T. Olmstead: History of Assyria. New York-London 1923
H. Klengel: Geschichte Syriens im 2. Jahrtausend v.u.Z. Berlin 1967/69.
Kapara

Kapara (eller Gabara) av Guzana (Tell Halaf) var konge over det lille arameiske kongerike Bit Bahiani under det 10. eller 9. århundre f.Kr. (Albright 1956 antar ca. 950-875 f.Kr). Han bygde et såkalt Bit-hilani, et monumentalt palass i neo-hittittisk stil. Det ble oppdaget av Max von Oppenheim i 1911. Det var rikt dekorert med statuer og relieffortostater.
I 894 f.Kr. nedtegnet den assyriske konge Adad-nirari II stedet i sine arkiver som et ham understilt arameisk bystat.  I 808 var byen og området rundt redusert til en provins i det ny-assyriske rike.


== Litteratur ==
W. F. Albright: The Date of the Kapara Period at Gozan (Tell Halaf), Anatolian Studies, (1956).


== Eksterne lenker ==
Orthostat relief: archer Arkivert 6. desember 2014 hos Wayback Machine.
Orthostat relief: hunting scene
Orthostat relief: wrestling scene
Orthostat relief: lion hunt
Orthostat relief:  Gilgamesh between two bull-men supporting a winged sun disk
Carl Kjelsens vei (Oslo)

Carl Kjelsens vei (1-79, 2-78) er en vei på Sogn, Nordberg og Korsvoll i Oslo. Den går fra Sognsveien et stykke nedenfor Kringsjå studentby til Maridalsveien ved Brekke.
Veien fikk navn i 1937 etter Carl Kjelsen (1831–1916), som eide Nordberg gård i 1883–1907.
Nordberg barnehage har adresse Carl Kjelsens vei 23A, Nordberghjemmet er i nr. 23C, og i nr. 63 er Korsvolltoppen barnehage. Ellers er bebyggelsen langs veien for det meste privatboliger. Veien har en viss gjennomfartstrafikk mellom Kjelsås / Frysja / Brekke på østsiden og Sogn / Ullevål på vestsiden.


== Referanser ==


== Kilder ==
Oslo byleksikon


== Eksterne lenker ==
Oslo kommunes bydelsoversikt
Tsjekkoslovakia under EM i friidrett

Tsjekkoslovakia deltok i de første EM i friidrett i EM i friidrett 1934 i Torino og siste gang i EM i friidrett 1990 i Split. Etter at Tsjekkoslovakia ble oppløst i 1993, har Tsjekkia og Slovakia deltatt som selvstendige nasjoner.


== Medaljeoversikter ==


== Referanser ==
Finland under EM i friidrett

Finland deltok i det første EM i friidrett i 1934 i Torino og har siden uten unntak deltatt. Finland har til nå arrangert mesterskapet 3 ganger: i 1971, i 1994 og 2012 og ved mesterskapet i 2014 nådde landet en milepæl ved å få sin medalje nummer hundre.


== Medaljeoversikter ==


== Referanser ==
Thymelaea tartonraira

Thymelaea tartonraira er en dvergbusk i tysbastfamilien.
Den blir opptil én halv meter høy og er rikt forgrenet. Bladene sitter tett, men står ut fra stengelen. Blomstene er gule og sitter i klaser på to–fem. Planten vokser i garrigue og på tørre steder med stein eller sand, ofte nært havet.
Utbredelsen omfatter middelhavsområdet fra Spania og Nordvest-Afrika til Tyrkia, men den mangler på Balearene, Kreta og Kypros. Underarten T. tartonraira subsp. argentea vokser i Nord-Afrika, Kreta, Rhodos, Sørvest-Anatolia og Kypros. På Korsika finnes underarten T. tartonraira subsp. thomasii.


== Litteratur ==
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 138. ISBN 0-7136-7015-0. 
O. Polunin og A. Huxley, norsk utgave P. Sunding (1978). Middelhavsflora. NKI-Forlaget. s. 129. ISBN 82-562-0490-7. 


== Eksterne lenker ==

(en) Thymelaea tartonraira i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Thymelaea tartonraira hos NCBI 
(en) Thymelaea tartonraira hos The International Plant Names Index 
(en) Thymelaea tartonraira hos Tropicos 
(en) Kategori:Thymelaea tartonraira – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Thymelaea tartonraira – detaljert informasjon på Wikispecies
Formalpragmatikk

Formalpragmatikk er et språkfilosofisk begrep, og et filosofisk program lansert av Jürgen Habermas for å betegne hans teoretiske filosofi fra og med Teorien om den kommunikative handling. Tidligere under betegnelsen universalpragmatikk, viser begrepet til undersøkelsen av nødvendige, formelle og universelle forutsetninger i språket som gjør kommunikasjon mulig. Formuleringen av dette programmet ser man først i essayet «Was heißt Universalpragmatik?» fra 1976.


== Grunntanker ==
En undersøkelse av nødvendige forutsetninger for kommunikasjonen slik Habermas tenker seg benytter seg av det han kaller for en rekonstruksjonsmodell. Kant er den filosofen som tydeligst redegjør for menneskets nødvendige forutsetninger for at kunnskap skal være mulig. Hos Kant dreier undersøkelsen seg om de «nødvendige forutsetningene» for kunnskap, og dette er kjennetegnet for transcendentalfilosfien. I motsetning til denne kantianske modellen vil Habermas ikke henvise til syntetiske a priori, men vise til a posteriori tilegnet data. Forutsetningene er tilgjengelig ved undersøkelse av faktisk kommunikasjon mellom språbrukere. Ved å gjøre som Kant, å ta utgangspunkt i en hypotetisk spørring, men i stedet for å vurdere logiske resonnement må hypotesen sjekkes opp mot data, kan man rekonstruere forutsetningene for kommunikasjon. Dataen man benytter seg av kommer fra de faktiske performative handlingene som gjøres av de kommuniserende. Resultatet av undersøkelsen av de faktiske forutsetningene i språket danner igjen grunnlaget for en teori om kommunikativ rasjonalitet.
Formalpragmatikken har talehandlinger som enheten for undersøkelse. For å foreta en talehandling kreves det at man påtar seg visse forpliktelser, for eksempel at enhver påstand som er fremmet lar seg tematisere i en diskurs hvor gyldigheten til påstanden kan bestrides. Det er altså ikke det konkrete innholdet i en gitt talehandling som er av interesse, men hva som utgjør rasjonalet i dem.


== Referanser ==
Thymelaea passerina

Thymelaea passerina er en ettårig urt i tysbastfamilien.
Den blir 10–40 cm høy. De spisse bladene sitter spredt. Blomstene er grønnaktige og sitter i bladhjørnene. Planten vokser på tørre steder, brakkmark, dyrket mark og grasstepper. Den er utbredt i Europa, Nord-Afrika og i Asia østover til Punjab, Jammu og Kashmir i India og Xinjiang i Kina. I Europa vokser den nordover til Belgia, Tyskland og Polen.


== Kilder ==
C. Grey-Wilson og M. Blamey; norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding (1992). Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa. Teknologisk Forlag. s. 244–245. ISBN 82-512-0355-4. 
M. Blamey og C. Grey-Wilson (2004). Wild Flowers of the Mediterranean (2 utg.). London: A & C Black. s. 138. ISBN 0-7136-7015-0. 
GRIN – Thymelaea passerina Besøkt 1. november 2014.


== Eksterne lenker ==

(en) Thymelaea passerina i Encyclopedia of Life 
(en) Thymelaea passerina i Global Biodiversity Information Facility 
(sv) Thymelaea passerina hos Dyntaxa 
(en) Thymelaea passerina hos ITIS 
(en) Thymelaea passerina hos NCBI 
(en) Thymelaea passerina hos The International Plant Names Index 
(en) Thymelaea passerina hos Tropicos 
(en) Kategori:Thymelaea passerina – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Thymelaea passerina – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Thymelaea passerina – detaljert informasjon på Wikispecies
Norge under EM i friidrett

Norge deltok i de første EM i friidrett i EM i friidrett 1934 i Torino og har siden uten unntak deltatt. Norge har til nå arrangert mesterskapet en gang: I 1946.


== Medaljeoversikter ==


== Medaljevinnere ==


== Se også ==
Norge under VM i friidrett


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside Berlin 2018
Medaljeoversikt Berlin 2018
Amfidromia

Amfidromia (gresk: τὰ Ἀμφιδρόμια; «sirkulasjon») var i antikkens Hellas en seremoniell festival i Athen og Attika som ble feiret den femte eller sjuende dagen etter et barns fødsel.
Det var en familiefestival hvor det nyfødte barn ble ønsket velkommen og innført i familien, og barn av fattigere familier fikk sine navn. Rikere familier holdt en navnseremoni for sine barn på den tiende dagens som ble kalt for dekate ( Δεκάτη, «tiende»). Denne seremonien, i motsetning til amfidromia, var åpen til publikum ved invitasjon. Ingen særskilt dag var fastsatt for denne høytideligheten; men det skjedde ikke svært lenge etter barnets fødsel da det var en forestilling at de fleste barn døde før den sjuende dagen, og det var derfor generelt foretrukket å holde høytideligheten etter denne perioden. Hvis barnet overlevde de første sju dager, var det antatt det også ville fortsette å leve.
I henhold til Suda, en senere bysantinsk encyklopedi, ble festivalen holdt på den femte dagen da kvinnene som hadde gitt sin assistanse til fødselen vasket sine hender, men denne renselsen kom før den virkelige høytideligheten. Venner og slektninger av foreldrene ble invitert til festivalen amfidromia, som ble holdt på kvelden. De kom vanligvis med presanger, og blant de som er nevnt er blekksprut og nesledyr. Disse gavene var opplagt viktige som sjømat og nevnt som tradisjonelle festivalgaver i Suda. Det var også mye ublandet vin å drikke. Huset ble dekorert på utsiden med olivengreiner om barnet var en gutt, eller med laurbærkranser med ull om barnet var en pike; og et måltid ble forberedt, om et fragment fra Efippos av Athen skal bedømmes, var gjestene svært glade.Barnet ble deretter båret rundt ildstedet av en barnepike, og deretter ble det presentert for husgudene og til familien. På samme tid fikk det også sitt navn hvor gjestene var dets vitner. Å bære barnet rundt ildstedet var den prinsipielle delen av høytideligheten, og fra hvor festens navn var avledet. Men en skola (kommentar) til Aristofanes hevder at navnet er avledet fra det fakta at mens navnet ble gitt til barnet, bevegde og danset gjestene rundt det. Festivalen ble tidvis kalt fra dagen den skjedde.I Platons dialog Theaitetos sier Sokrates metaforisk om amfidromia at datoen som den nyfødte er endelig sett av faren, som da bestemmer om det skal beholdes eller ikke. I praksis ville en slik beslutning ble tatt før festen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Stengel, Paul (1894): «Amphidromia» i: Pauly Realencyclopädie of classical archeology (RE). Volume I, 2, Stuttgart, col. 1901 f.
Vürtheim, J. (1906): «Amphidromia» i: Mnemosyne, New Series, Vol 34, Part 1, s 73-78 (Latin)
Smith, William (1870): Dictionary of Greek and Roman Antiquities.
Golden, Mark (1990): Children and Childhood in Classical Athens. Johns Hopkis press
Alexander, Timothy Jay (2007): A Beginner’s Guide to Hellenismos. Lulu Press, Inc. ISBN 978-1-4303-2456-0.
Belgia under EM i friidrett 2006

Belgia deltok under EM i friidrett 2006 som ble arrangert 7.–13. august 2006 i Göteborg. Utøvere fra Belgia tok tre medaljer under mesterskapet.


== Medaljevinnere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for offisielle lenker i Wikidata
Offisielt nettsted Göteborg 2006
European Athletic Association
Belgia under EM i friidrett

Belgia deltok under de første EM i friidrett under EM i friidrett 1934 i Torino og har siden uten unntak deltatt. Belgia har til nå arrangert mesterskapet en gang: i 1950.


== Medaljeoversikter ==


== Referanser ==
Miljøstatus

Miljøstatus viser miljøets tilstand og utvikling i Norge. Nettstedet drives i et samarbeid mellom flere statlige etater. Miljødirektoratet er ansvarlig redaktør. 
De ulike etatene har faglig ansvar på sine felt, og de produserer og kvalitetssikrer innholdet på dette nettstedet. I tillegg til Miljødirektoratet bidrar disse: Artsdatabanken, Direktoratet for strålevern og atomsikkerhet, Enova, Fiskeridirektoratet, Havforskningsinstituttet, Kystverket, Mattilsynet, Meteorologisk institutt, Norges geologiske undersøkelser, Norsk kulturminnefond, Norsk Polarinstitutt og Riksantikvaren.  
Viktige dataleverandører er: Norsk institutt for vannforskning, Norsk institutt for luftforskning, Norsk institutt for naturforskning og Statistisk sentralbyrå. 
Kartverket leverer grunnkartet for Miljøstatus-kartet. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Danmark under EM i friidrett

Danmark deltok under de første EM i friidrett under EM i friidrett 1934 i Torino og har siden uten unntak deltatt. Danmark har til nå ikke arrangert mesterskapet.


== Medaljeoversikt ==


== Referanser ==
Bulgaria under EM i friidrett

Bulgaria deltok under de første EM i friidrett under EM i friidrett 1934 i Torino og har med tre unntak deltatt i mesterskapene. Bulgaria har til nå ikke arrangert mesterskapet.


== Medaljeoversikt ==


== Referanser ==