jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Jurij Larionov

Jurij Larionov (født 19. august 1986) er en russisk kunstløper. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 6 i parløp.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jurij Larionov – Olympedia 
(en) Jurij Larionov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Jurij Larionov – ISU 
(en) Jurij Larionov – ISU
Vera Bazarova

Vera Bazarova (født 28. januar 1993) er en russisk kunstløper. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hun ble nummer 6 i parløp.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vera Bazarova – Olympedia 
(en) Vera Bazarova – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Vera Bazarova – ISU 
(en) Vera Bazarova – ISU
Pyrrolidin

Pyrrolidin er en heterosyklisk forbindelse.


== Referanser ==
Tigran L. Petrosian

Denne artikkelen er om stormesteren født i 1984. For den tidligere verdensmesteren i sjakk, se Tigran Petrosian.Tigran L. Petrosian er en armensk stormester i sjakk.
Selv om han ikke er i slekt med den tidligere verdensmesteren Tigran Petrosian, er navnelikheten ingen ren tilfeldighet. I Armenia er etternavnet Petrosian ikke uvanlig, men at også fornavnet er sammenfallende skyldes at hans sjakkinteresserte far bevisst ønsket å oppkalle ham
etter det armenske sjakkidolet, verdensmester Tigran (som for øvrig døde én måned før Tigran L. ble født).


== Karriere ==
Petrosian oppnådde stormestertittelen i 2004, etter å ha sikret seg den siste påkrevde «stormester-normen» i den åpne Aeroflot-turneringen i Moskva det året. Samme år kom han på delt 2.-plass i junior-VM i sjakk i Kochi i India.
Dette fulgte han opp med å komme på delt førsteplass i en rekke turneringer i de etterfølgende årene: I Teheran, Kish og Lausanne i 2005, i Lyon og Dubai i 2006 og i Chicago Open (i Wheeling, Illinois) og Las Vegas i 2008.
I 2008 var han også med på det armenske laget som vant gullmedaljen i sjakk-OL i Dresden.
(sammen med Levon Aronjan, Vladimir Akopian, Gabriel Sargissian og Artashes Minasian)
I Georgij Agzamovs minneturnering i Tasjkent i 2011 kom han nok en gang på delt førsteplass etter de ordinære rundene, og vant turneringen etter tie-break. Samme år vant han det første armenske mesterskapet i sjakk960 («Fischer Random Chess»).
Tigran L. Petrosian vant det armenske mesterskapet i sjakk i 2012 og 2013.


== Juks Skandale ==
1. oktober 2020, ble Tigran L. Petrosian beskyldt for juks, i semifinale- og finale-partiene sine, i Chess.com 2020 PRO Chess League-turneringen. Hans lag, the Armenia Eagles, ble diskvalifisert, og the Saint Louis Arch Bishops (som egentlig kom på 2.-plass), ble kronet som vinnerne. Chess.com og the PRO Chess League har begge forbudt Petrosian å spille i deres senere turneringer. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tigran L. Petrosian – FIDE 
(en) Tigran L. Petrosian – chessgames.com 
(en) Tigran L. Petrosian – OlimpBase 
(en) Tigran L. Petrosian – 365Chess.com
Sørbotnelva (Loppa)

Sørbotnelva er ei elv i Loppa kommune i Finnmark. Den renner fra nordsida av Øksfjordjøkelen til munningen i Nuvsfjorden, rundt fem kilometer sør-sørvest for Nuvsvåg. Elva er 4,8 km lang og har et nedbørfelt på 17,9 km².


== Referanser ==
Harald Hårfagres gate (Tønsberg)

Harald Hårfagres gate (2-8, 3-7, også skrevet Harald Haarfagres gate) er en 75 meter lang gate i Tønsberg. Gaten er enveiskjørt og ender opp ved sykehuset.
Gaten er oppkalt etter Harald Hårfagre (født ca. 850 og død ca. 931-932).


== Referanser ==
Jekaterina Jurlova-Percht

Jekaterina Viktorovna Jurlova-Percht (russisk: Екатери́на Ви́кторовна Ю́рлова-Перхт; født 23. februar 1985 i Leningrad) er en russisk skiskytter.
Hun debuterte i Verdenscupen i skiskyting i 2008. Under VM i skiskyting 2015 i Kontiolax ble hun verdensmester på normaldistansen, noe som var hennes første internasjonale seier.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jekaterina Jurlova-Percht – FIS (langrenn) 
(en) Jekaterina Jurlova-Percht – IBU 
(en) Jekaterina Jurlova-Percht – biathlon.com.ua 
(en) Jekaterina Jurlova-Percht – TheSports.org
Ferjesambandet Seierstad–Ølhammeren

Seierstad–Ølhammeren er et ferjesamband i Namsos kommune over Seierstadfjorden. Det er del av fylkesvei 777 og forbinder Seierstad ferjekai på Jøa med Ølhammeren ferjekai på Elvalandet. Sambandet drives av FosenNamsos Sjø.Sambandet er på 680 m med en overfartstid på 5 minutter, og blir betjent av MF «Geisnes» 17–25 ganger daglig, i hver retning. 2014 var årsdøgntrafikken 179 kjøretøy.Da sambandet ble tatt i bruk 1989 ble det drevet av Namsos Trafikkselskap og betjent av MF «Foldereid». Fra 1992 til 1999 ble det trafikkert av MF «Olav Duun». Dagens ferje, MF «Geisnes», ble satt inn i sambandet 1999. I 2008 overtok FosenNamsos Sjø driften.


== Referanser ==
Per Schultz Jørgensen

Per Schultz Jørgensen (1933–2022) var en dansk professor og tidligere formann for det danske Børnerådet.
Schultz Jørgensen ble utdannet folkeskolelærer i 1955, cand.psych. i 1968 og dr.phil. i 1983. Han arbeidet som adjunkt og senere lektor ved Københavns Universitet i perioden 1971-1981. I 1981 ble han forskningsleder ved Socialforskningsinstituttet og fra 1991 tilknyttet Danmarks Pædagogiske Universitet som professor i sosialpsykologi. Schultz Jørgensen har bl.a. forsket på familieforhold, barns sosiale identitet og utsatte barn og unge.
Han har vært medlem av Børnerådet siden opprettelsen i 1993 og var leder i perioden 1998-2001.
11. februar 2011 ble han av kulturminister Per Stig Møller utpekt som medlem av den danske verdikommisjonen.


== Referanser ==
Marta Kuzma

Marta Olena Kuzma (født 21. juni 1964 i New York) er en amerikansk kunstviter og kurator.
Marta Kuzma vokste opp i New York i en familie med røtter i Ukraina. Hun utdannet seg som kunstviter med en kandidateksamen i ‘Art History and Political Economy’ fra Columbia University i New York og en magistereksamen i ‘Aesthetics and Art Theory’ fra MIddlesex University i London. Hun arbeidet senere blant annet som ansvarlig for internasjonele ustillinger på International Center for Photography i New York (1991–1993), som den førsta direktøren for Soros Center for Contemporary Art i Kyiv i Ukraina (1993–?), finansiert av George Soros,  og så som sjef for organisasjonen for lokal kunstnerstøtte ‘The Washington Project for the Arts’ 1999–2001.
Fra 2005 til 2013 var hun direktør for stiftelsen Office for Contemporary Art Norway (OCA) i Oslo og har deretter vært professor i kunstteori ved ‘Instituto Universitario di Venezia’ i Venezia i Italia. Hun var ansvarlig for den nordiske paviliongen under Veneziabiennalen 2009, og kurator sammen med kuratoren Pablo Lafuente og filosofiprofessoren Peter Osborne (født 1958) for Norges utstilling ved Veneziabiennalen 2011, samt kurator under Carolyn Christov-Bakargiev (født 1957) for documenta 13 i Kassel i Tyskland. Marta Kuzma, som leder for OCA, fikk hele 5 norske kunstnere med på dOCUMENTA (13) i 2012.
Marta Kuzma er siden juli 2014 rektor på Kungliga Konsthögskolan i Stockholm med ett åremål på seks år.


== Bibliografi ==
Marta Kuzma: Hannah Ryggen, Hatje Cantz 2012, ISBN 978-3-7757-2916-1
Marta Kuzma og Pablo Lafuente (redaktører): Whatevr happened to Sex in Scandinavia?, Verlag der Buchhandlung Walther Konig 2011, ISBN 978-3-86335-068-0


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Marta Kuzma i Deh, 28. januar 2002
Kungliga Konsthögskolans nettside 10. april 2014, besøkt 2014-05-21]
Ferjesambandet Hansnes–Karlsøy–Vannøy

Hansnes–Karlsøy–Vannøy er et ferjesamband i Karlsøy kommune som krysser Langsundet, Karlsøysundet og Vannsundet i Troms. Det betjener ferjekaiene Hansnes på Ringvassøya, Skåningsbukt på Vanna og Karlsøya. Sambandet drives av Torghatten Nord.Sambandet blir betjent av MF «Malangen» 9 ganger daglig om hverdagen.


== Referanser ==
Tverrfjordelva (Loppa)

Tverrfjordelva er ei elv i Loppa kommune i Finnmark. Den har utspring fra Øksfjordjøkelens nordøstligste utløpere, og renner derfra mot nord til Tverrfjordvatnet (20 moh.). Herfra fortsetter elva et kort stykke mot øst til munningen i Tverrfjorden, en vestlig arm av Øksfjorden. Elva er 5,0 km lang og har et nedbørfelt på 17,7 km².


== Referanser ==
Mosesildre

Mosesildre (Saxifraga hypnoides) er en flerårig urt i sildrefamilien.
Den er lav og teppedannende og har ofte yngleknopper i bladhjørnene. Blomstene er hvite og 14–20 mm store. Planten vokser på mosedekt rasmark, gresshei og bratte berg nær havnivå. Mosesildre er endemisk for Vest-Europa og finnes i Norge, Storbritannia, Irland, Færøyene, Island, Belgia, Frankrike, Tyskland og Spania. Planten er fredet i Norge, og det er nå ca. fem kjente forekomster i Flora og Selje kommuner i Sogn og Fjordane. Den dyrkes i hager og blir av og til forvillet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
C. Grey-Wilson og M. Blamey; norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding (1992). Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa. Teknologisk Forlag. s. 170–171. ISBN 82-512-0355-4. 
«Saxifraga hypnoides». Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 13. oktober 2015. 


== Eksterne lenker ==
(en) Mosesildre i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Mosesildre hos Artsdatabanken 
(sv) Mosesildre hos Dyntaxa 
(en) Mosesildre hos NCBI 
(en) Mosesildre hos The International Plant Names Index 
(en) Mosesildre hos Tropicos 
(en) Kategori:Saxifraga hypnoides – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Saxifraga hypnoides – detaljert informasjon på Wikispecies
Myrsildre

Myrsildre (Saxifraga hirculus) er en flerårig urt i sildrefamilien. 
Den blir opptil 30 cm høy og vokser i glisne tuer. Stengelen er opprett med spredte blad og er ikke forgrenet. Det er ingen bladrosett ved basis. Bladene er lansettformede, helrandede og med brune hår nederst. Noen få blomster sitter sammen i toppen av stengelen. De er 20–30 mm store og sterkt gule, av og til med røde flekker. Planten vokser på våt grasmyr og ved kilder på kalkrik grunn.Myrsildre har en sirkumpolar utbredelse i nordlige strøk, og både utseende og kromosomtall varierer. Antall underarter er omstridt, men Panarctic Flora følger Hedberg (1992) og anerkjenner fire. Stor myrsildre (subsp. hirculus) er tetraploid og har en boreal utbredelse i Europa, Sibir, Alaska og svært spredt i Canada østover til Hudsonbukta. I Europa finnes den vestover til Irland og sørover til Alpene og Kaukasus. Polarmyrsildre (subsp. compacta) er også tetraploid og er utbredt på Øst-Grønland, Island, Svalbard, nordøst i europeisk Russland, Sibir, den russiske stillehavskysten, Alaska og lengst nordvest i Canada. Den diploide subsp. propinqua finnes i østlige Tsjukotka, Alaska, Canada og nordvestlige Grønland, og den dipolide subsp. coloradensis er begrenset til Colorado i vestlige USA.I Norge er myrsildre en rødlistet og fredet art. Den sterke tilbakegangen skyldes trolig myrgrøfting, vassdragsregulering og terrengkjøring. Planten er hovedsakelig kjent fra spredte funn i Troms og Finnmark, men er også funnet ett sted i Rogaland. Plantene på det norske fastlandet tilhører subsp. hirculus. En forekomst ved Alta tilhørte kanskje subsp. compacta, men den ble ødelagt av vegbygging i 2014. På Svalbard inkludert Bjørnøya er subsp. compacta vanlig.Arten er i tilbakegang også andre steder i Europa og er listet som strengt beskyttet planteart i Bernkonvensjonens appendiks I.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==

(en) Myrsildre i Encyclopedia of Life 
(en) Myrsildre i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Myrsildre hos Artsdatabanken 
(sv) Myrsildre hos Dyntaxa 
(en) Myrsildre hos ITIS 
(en) Myrsildre hos NCBI 
(en) Myrsildre hos Panarctic Flora 
(en) Myrsildre hos The International Plant Names Index 
(en) Myrsildre hos Tropicos 
(en) Kategori:Saxifraga hirculus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Saxifraga hirculus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Svalbards flora - Saxifraga hirculus L. Arkivert 17. november 2015 hos Wayback Machine.
Ellingsen (slekt fra Meløy)

Ellingsen er en norsk slekt fra Meløy i Nordland som stammer fra skipperen Elling Kristoffersen (1676–1730) fra Nedre Valla i Meløy. Etterkommere bodde i bl.a. Fiskevåg og Sortland og var virksomme innen bl.a. handel, fiskeri og sjøfart. Slekten har blitt beskrevet som en «nordlandsslekt». Elling Kristoffersen fikk et stort antall etterkommere.
I 1883 stiftet Christoffer Gerhard Ellingsen og sønnene Karl og Jens Ellingsen et aksjeselskap med sikte på å skaffe et større skip. Året etter fikk selskapet navnet Dampskibet Hindøs interessentskap, og i 1893 ble navnet Hindø Dampskibsselskap A/S. Selskapets kontor flyttet i 1899 fra Kvitnes til Sigerfjord i Sortland. Jens Ellingsen var far til Arne Ellingsen fra Sigerfjord (1889-1965), gift med Andrea Sofie Munch (1896–1980). 
I slektsbøkene Slægten Benkestok og Slekten Ellingsen. En gren av slekten Benkestok står det at familien er en gren av Benkestokfamilien. Benkestok regnes som utdød i mannslinjen, men har svært mange etterkommere gjennom kvinneledd. Ifølge slektsbøkene var stamfaren Elling Kristoffersen  på sin mors side oldebarn av Margrethe Jonsdatter Benkestok (f. 1585).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Charles Ellingsen (1990): Slekten Ellingsen. En gren av slekten Benkestok
Wilhelmine Brandt (1904): Slægten Benkestok. Christiania: Parmann & Co
Vestfoldgaten (Tønsberg)

Vestfoldgaten (1-13, 2-12) er en 440 meter lang gate i Tønsberg. Den går parallelt med Skogergaten.
Gaten har fått navn etter Vestfold fylke. Tidligere het gaten Gabriel Christiansens gate, men denne finnes nå på Nøtterøy i Færder kommune.
Sundt (slekt)

Sundt er norske slekter med mange kjente medlemmer. Den mest kjente har opphav i Egersund og bredt seg til Farsund som skipsførere og videre til Bergen som skipsredere. Et annet opphav var hollandsk og ga navn til Majorstuen. En tredje familie Sundt kommer fra en Sund som bodde i Romedal.


== Kjente Sundter ==
Eilert Lund Sundt (1817–75), samfunnsforsker og prest,
Eivind Sundt (1918–87), godseier og entomolog (insektforsker)
Egil Sundt (1903–50) NRK-sjef
Petter C.G. Sundt (1945–2007) skipsreder
Eilert Sundt (d.y.) (født 1964), filosof

		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Litteratur ==
S. H. Finne-Grønn (1916). Den vestlandske slegt Sundt: genealogisk-personalhistoriske meddelelser. Christiania: Malling. 
Rolf Sundt (1953). Skipsfører og kjøpmann i Farsund Lars Mortensen Sundts og hustru Karen Bing Drejer Sundts slekt. Oslo.
Ingebjørg Kosmo

Ingebjørg Kosmo (født 26. november 1966) er en norsk operasanger (mezzosopran) fra Fauske. Hun studerte på Musikkonservatoriet i Trondheim og Operahøgskolen i Oslo og har vært knyttet til Den norske opera siden 1997. Hun har vært solist med Berliner Philharmoniker, festspillene i Salzburg, Proms i Royal Albert Hall og gitt stemme til Anitra i Bergen Filharmoniske Orkesters innspilling av Peer Gynt. 
Hun er gift med operasjef Bjørn Simensen. Jørgen Kosmo var hennes onkel.


== Roller ==
Noen av rollene hun har hatt
Carmen
Octavian i Rosenkavaleren
Komponisten i Ariadne auf Naxos
Idamante i Idomeneo
Donna Elvira i Don Giovanni
Dorabella i Così fan tutte
Sylva Varescu i Csardasfyrstinnen
Gudrun Skjeggesdatter i Søderlinds Olav Tryggvason
Charlotte i Werther
Sextus i Julius Cæsar
Eboli i Don Carlo
Ellida i Søderlinds opera Fruen fra havet.
Marcellina i Figaros bryllup
Bianca i The Rape of Lucretia
Antonias mor i Hoffmanns eventyr
Mor Åse/Gamle Solveig i Peer Gynt
Suzuki i Madama Butterfly


== Heder ==
Den norske Operas Venners Talentpris
Essoprisen
Flagstadprisen


== Diskografi ==
Mamma synger - sanger som går i arv 2013


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ingebjørg Kosmo hos Operaklubben
Kåre Tveit

Kåre Tveit (født 1. mars 1921 i Arendal, død 1992) var en norsk maler, bosatt i Arendal. Han blir i boka Sørlandet og malerne av Gunvald Opstad, beskrevet som en vár kolorist, en stille dyrker av pastellfarger og jordfarger. Maleriene hans er også beskrevet som dansk-inspirerte, med store flater og myke toner i brunt og oker, grønt og grått.Tveit har utdannelse fra Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo (1941-45). Etter krigen deltok han på en studietur til Danmark med akademielevene. Her lot han seg inspirere av dansk natur og kunstmiljø, og særlig kunstmaler Edward Weie og den svenske kunstneren Karl Isakson gjorde inntrykk på ham. I perioden 1947-1972 deltok han sju ganger på Høstutstillingen. Han deltok 12 ganger på Sørlandsutstillingen i årene 1969-1983, og på Unge Kunstneres Samfunns vårutstilling deltok han åtte ganger i perioden 1957-1973. Han er blant annet innkjøpt av Nasjonalgalleriet i Oslo, Riksgalleriet, Norsk kulturråd, Oslo kommunes kunstsamlinger og Trøndelag kunstgalleri. I tillegg til en rekke stipender, mottok han også Statens garantiinntekt fra 1977.Kåre Tveit har hatt stor betydning for utviklingen av kunstmiljøet på Sørlandet, og han var aktiv i Arendal malerklubb. Det ble sagt at en periode malte alle medlemmene i malerklubben som Kåre Tveit.
Han malte en rekke landskaps- og strandmotiver fra Sørlandet og Tjøme. Blant mange av hans sørlandske skildringer, finnes et vinterbilde fra 1948 – et gråtonelandskap med røde og gule hus fra Songe i Arendal. Et annet stemningsfullt bilde er Nasjonalgalleriets «Sommerkveld, Vindholmen» fra 1959, som viser sjøen omkranset av grønne trær og åser.Tveit var medlem av Unge Kunstneres Samfund og Bildende Sørlandskunstnere. Han var også jurymedlem ved Sørlandsutstillingen i 1972-73, 1976-78 og varamedlem 1970-71.


== Referanser ==
Skiphelle

Skiphelle er en strand nær Drøbak. Stranden ligger i det som kalles «Skiphellebukta», og befinner seg nær Elle fyr. Navnet Skiphelle betyr «flatt berg brukt som lasteplass for skip».Stranden er et populært badested, men er og et område for dykkerinteresserte. Utenfor stranden befinner det seg deler av dekklasten fra DS «Donau» - mellom åtte og ni lastebiler samt en motorsykkel med sidevogn. Litt sør for stranden ligger og restene av MS «Sørland».


== Vikingfunn ==
I området rundt Skiphelle er det funnet tre nøstvetboplasser. I tillegg er det funnet en gravhaug fra vikingtiden, og et jernaldergravfelt.
Nøstvetfunnene tyder på at det har vært folk i området i over 6000 år, og funnene ligger ca. 60 meter over havet, noe som ville vært nær den daværende strandkanten.
Sør for Skiphellebukta finner man og en jernaldergravhaug som inneholder en mann begravet med blant annet jernsverd.


== Se også ==
DS «Donau»
MS «Sørland»


== Referanser ==
Ferjesambandet Fogn–Judaberg–Nedstrand–Jelsa

Fogn–Judaberg–Nedstrand–Jelsa er et ferjesamband som krysser Finnøyfjorden, Vestre Ombofjorden, Nedstrandsfjorden og Jelsafjorden i Ryfylke. Det betjener ferjekaiene  Fogn, Judaberg, Halsnøy, Eidssund og Helgøy i Finnøy kommune, Nedstrand i Tysvær, og Hebnes, Foldøy og Jelsa i Suldal. Sambandet er del av fylkesvei 519 og drives i dag av rederiet Norled.Sambandets strekninger blir betjent av MF «Sjernarøy» og MF «Foldøy». Hovedsambandet Judaberg–Helgøy med 15 avganger daglig mandag–lørdag.


== Referanser ==
Volha Talayeva

Volha Talayeva (født 6. januar 1987) er en hviterussisk skøyteløper som konkurrerer i kortbaneløp. Hun representerte landet sitt i Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes beste resultat var nummer 32 på 1500 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Volha Talayeva – Olympedia 
(en) Volha Talayeva – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Kateřina Novotná

Kateřina Novotná (født 12. august 1984) er en tsjekkisk skøyteløper som konkurrerer i både kortbaneløp og langbaneløp. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes beste resultat var nummer 31 på 1500 meter kortbane.


== Personlige rekorder (langbane) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Kateřina Novotná – Olympics.com 
(en) Kateřina Novotná – Olympic.org 
(en) Kateřina Novotná – Olympedia 
(en) Kateřina Novotná – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(cz) Kateřina Novotná – Tsjekkias olympiske komité 
(en) Kateřina Novotná – Speedskatingbase.eu 
(en) Kateřina Novotná – SpeedSkatingNews.info 
(en) Kateřina Novotná – SpeedSkatingStats.com 
(en) Kateřina Novotná – ShorttrackOnLine.info 
(en) Kateřina Novotná – TheSports.org
Zsófia Kónya

Zsófia Kónya (født 6. februar 1995) er en ungarsk skøyteløper som konkurrerer i kortbaneløp. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes beste resultat var nummer 30 på 1500 meter.Under Vinter-OL 2022 i Beijing, tok hun bronse på 2000 meter blandet stafett.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Zsófia Kónya – Olympics.com 
(en) Zsófia Kónya – Olympedia 
(en) Zsófia Kónya – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Zsófia Kónya – ShorttrackOnLine.info
Tatiana Bodova

Tatiana Bodova (født 8. mai 1991) er en slovakisk skøyteløper som konkurrerer i kortbaneløp. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes beste resultat var nummer 29 på 1500 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tatiana Bodova – Olympics.com 
(en) Tatiana Bodova – Olympedia 
(en) Tatiana Bodova – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sk) Tatiana Bodova – Slovakias olympiske komité 
(en) Tatiana Bodova – ShorttrackOnLine.info 
(en) Tatiana Bodova – TheSports.org
Ayuko Ito

Ayuko Ito (født 29. september 1986) er en japansk skøyteløper som konkurrerer i kortbaneløp. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes beste individuelle resultat var nummer 18 på 1500 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ayuko Ito – Olympedia 
(en) Ayuko Ito – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ayuko Ito – ShorttrackOnLine.info
Anna Seidel (skøyteløper)

Anna Seidel (født 31. mars 1998) er en tysk skøyteløper som konkurrerer i kortbaneløp. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes beste individuelle resultat var nummer 17 på 1500 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Anna Seidel – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Anna Seidel – Olympics.com 
(en) Anna Seidel – Olympic.org 
(en) Anna Seidel – Olympedia 
(en) Anna Seidel – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(de) Anna Seidel – Tysklands olympiske komité 
(en) Anna Seidel – ShorttrackOnLine.info
Agnė Sereikaitė

Agnė Sereikaitė (født 19. oktober 1994) er en litauisk skøyteløper som konkurrerer i kortbaneløp. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hennes beste individuelle resultat var nummer 16 på 1500 meter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Agnė Sereikaitė – Olympedia 
(en) Agnė Sereikaitė – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(lt) Agnė Sereikaitė – Litauens olympiske komité 
(en) Agnė Sereikaitė – TheSports.org