jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Lola Anglada

Maria Dolors Anglada Sarriera, også kjent som Lola Anglada og Estel (født 29. oktober 1892 i Barcelona, død 12. september 1984 i Tiana) var en katalansk illustratør og barnebokforfatter.


== Liv og virke ==
Anglada utga sine første illustrasjoner for barn i 1906. I 1916 hadde hun sin første separatutstilling. Hun var politisk aktiv som feminist, katalansk nasjonalist og motstander av Primo de Riveras styre.Anglada flyttet etter første verdenskrig til Paris og fortsatte sitt virke som illustratør for franske forlag, men utga også arbeider i Barcelona. Hun illustrerte bøker av kjente forfattere, men også lærebøker. I 1928 utga hun En Peret med egen tekst og illustrasjoner, etterfulgt av Margarida og Monsenyor Llangardaix året etter og Narcís i 1930.Politisk engasjerte Anglada seg i Unió Catalanista. Hun sto på republikansk side i borgerkrigen i Spania, engasjerte seg i 
fagforeningen UGT og arbeidet for propagandaavdelingen i Generalitat de Catalunya. Etter borgerkrigen gikk hun i dekning i Tiana.Hun samlet på dukker og etterlot samlingen sin til Barcelona by. Den befinner seg i Museo Romántico Can Llopis i Sitges.
I 1982 ble hun tildelt Sankt Georgskorset.


== Referanser ==
Mercè Rodoreda

Mercè Rodoreda i Gurguí (født 10. oktober 1908 i Barcelona, død 13. april 1983 i Girona) var en katalansk forfatter. Rodoreda er beskrevet som den mest betydningsfulle katalanske romanforfatter i årene etter andre verdenskrig.


== Virke ==
Rodoredas forfatterskap begynte med artikler og fortellinger for magasiner. Hun utga fire romaner i mellomkrigstiden, blant disse Aloma (1938).Fordi hun arbeidet for den katalanske regjeringen under den spanske borgerkrigen, måtte hun etter Francos seier dra i eksil. Etter en tid i Frankrike bosatte hun seg i Sveits, der hun gjenopptok sitt forfatterskap. I 1958 kom novellesamlingen Vint-i-dos contes. Rodoreda fikk sitt gjennombrudd med romanen La plaça del diamant, som kom ut i 1962 og ble oversatt til en rekke språk. Andre romaner er El carrer de les camèlies (1966), Mirall Trencat (1974), Viatges i flors (1980) og Quanta, quanta guerra… (1980). La mort i la primavera utkom etter hennes død.Midt på 1970-tallet vendte Rodoreda tilbake til Catalonia. I 1980 ble hun tildelt Premi d’Honor de les Lletres Catalanes.


== Romaner oversatt til norsk ==
Diamantplassen (La plaça del diamant, 1984, 2009)
Knust speil (Mirall Trencat, 1978)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Mercè Rodoreda – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mercè Rodoreda – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Mercè Rodoreda i Gurguí på Internet Movie Database 
«Mercè Rodoreda i Gurguí», Gran Enciclopèdia Catalana
Rosa Sensat

Rosa Sensat i Vilà (født 17. juni 1873 i El Masnou, død 1. oktober 1961 i Barcelona) var en katalansk lærer og skoleleder. Hun er kjent for å ha introdusert moderne pedagogikk i Catalonia.


== Virke ==
Sensat arbeidet for å innføre moderne undervisningsmetoder i Catalonia. Hun virket også for å fremme utdannelse for kvinner. Fra 1914 til 1930 ledet hun Escola Bosc i Barcelona. Deretter sto hun fra 1930 til 1939 i spissen for Grup Escolar Milà i Fontanals del Patronat Escolar.


== Referanser ==
Teresa Claramunt

Teresa Claramunt i Creus (født 4. juni 1862 i Sabadell, død 11. april 1931 i Barcelona) var en katalansk anarkosyndikalist og kvinnesakskvinne.


== Liv og virke ==
Claramunt arbeidet på en tekstilfabrikk i Sabadell. Hun gjorde seg i 1883 bemerket under en sju uker lang streik for høyere lønn og bedre arbeidsvilkår. I 1884 etablerte Claramunt en anarkistgruppe i Sabadell. Hun deltok på arrangementer rundt om i Catalonia og ble kjent som en god folketaler. Etter anarkistiske bombeattentater i 1893 og 1896 ble Claramunt arrestert. Hun dro utenlands, og oppholdt seg i Frankrike og Storbritannia, før hun i 1898 vendte tilbake til Barcelona.Claramunt kjempet for sosiale reformer, grunnla i 1901 tidsskriftet El Productor og støttet streikende arbeidere. Hun søkte kvinnefrigjøring for å overvinne patriarkatet. Etter den tragiske uken i 1909 ble hun arrestert på nytt. Claramunt ble forvist til Zaragoza til 1924, da hun vendte hjem til Barcelona. På grunn av sykdom deltok hun deretter ikke i det offentlige liv.


== Referanser ==
Francesc Cambó i Batlle

Francesc Cambó i Batlle (født 2. september 1876 i Verges, død 30. april 1947 i Buenos Aires) var en katalansk konservativ industrimann, politiker og filantrop. 


== Liv og virke ==
Cambó studerte juss, filosofi og litteratur. Han var velstående og støttet katalansk litteratur og kunst. I sitt virke forsøkte Cambó å fremme økonomisk utvikling og industrivekst i Spania, samtidig som han støttet katalansk kultur og indre selvstyre for Catalonia.Han var aktiv i lokalpolitikken i Barcelona, der han ble bystyremedlem i 1901. Han var i flere perioder innvalgt i den spanske nasjonalforsamlingen.
I 1901 deltok Cambó i grunnleggelsen av Liga Regionalista, der han fikk en lederrolle. Cambó sto for en pragmatisk og kompromissvillig linje overfor myndighetene i Madrid. Med denne linjen lykkes han å framforhandle reformer til fordel for Catalonia, slik som opprettelsen av Mancomunitat de Catalunya for de fire katalanske provinsene i 1914.Cambó søkte etter dette å ytterligere fremme regionalt selvstyre, men ble etter sosial uro i 1918 opptatt av økonomiske reformer i Spania. I 1918 ble han utviklingsminister i Antoni Mauras regjering, en post han holdt i åtte måneder. Fra 1921 til 1922 var han finansminister, også denne gang i en regjering ledet av Maura.Under Primo de Riveras diktatur trakk Cambó seg bort fra politisk arbeid. Da Spania i 1931 ble republikk, dro han i eksil i Sveits. I 1933 vendte han tilbake for å omorganisere Lliga Regionalista. Han støttet autonomistatutten for Catalonia. Etter at Folkefronten seiret i 1936, forlot han igjen Spania. Frykten for revolusjon gjorde også at han etter hvert støttet Franco økonomisk, selv om han ikke hadde støttet nasjonalistenes militære intervensjon.Etter den spanske borgerkrigens slutt dro han igjen til Sveits. Etter utbruddet av andre verdenskrig dro han i 1940 til USA og året etter videre til i Argentina, der han bodde til sin død.


== Referanser ==
Francesca Bonnemaison

Francesca Bonnemaison  (født 12. april 1872 i Barcelona, død 1949 samme sted) var en katalansk bibliotekar og kvinnesaksforkjemper. Hun grunnla verdens første kvinnebibliotek.


== Liv og virke ==
I 1909 etablerte hun Biblioteca Popular de la Dona som middel til å fremme kvinners utdannelse. Dette var verdens første bibliotek for kvinner.Etter at kvinner fikk stemmerett, ledet Bonnemaison arbeidet med å organisere kvinneseksjonen i Lliga Regionalista.Biblioteca Francesca Bonnemaison og Centre de Cultura de Dones Francesca Bonnemaison i Barcelona er oppkalt etter henne.


== Referanser ==
Antoni Maria Alcover i Sureda

Antoni Maria Alcover i Sureda (født 2. februar 1862 i Santa Cirga ved Manacor på Mallorca i Spania, død  8. januar 1932 i Palma) var en mallorkansk folklorist, språkforsker og forkjemper for det katalanske språk.


== Liv og virke ==


=== Prest ===
Alcover ble ordinert til prest i 1886.


=== Katalansk språk ===
I 1879 byttet han i sitt forfatterskap skriftspråk fra kastiljansk til katalansk. Under psevdonymet Jordi d'es Racó utga han innsamlede stykker fra folkelitteraturen.   
Han reiste rundt for å samle språkprøver på det han mente var varianter av katalansk. Han var forkjemper for det katalanske språks enhet og utga en ordboken Diccionari Alcover-Moll, også kjent som Diccionari català-valencià-balear, et verk på ti bind. Fra 1902 til 1936 drev han ordboksprosjektet Bolletí del Diccionari de la Llengua Catalana, et arbeid som ble videreført av Francesc de Borja Moll. I 1906 sammenkalte han til den første katalanske språkkongress, avholdt i Barcelona.Alcover ble i 1911 valgt til formann for filologisk seksjon i Institut d'Estudis Catalans.


== Ettermæle ==
Institució Pública Antoni M. Alcover er oppkalt etter ham og arbeider for å ivareta hans innsats og fremme mallorkansk språk og kultur.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Nettsted om Alcover
Ragnvald Eikeland

Ragnvald Eikeland (født 8. mai 1921 i Vats i Rogaland, død 21. desember 1960 i Ober-Bayern) var en norsk maler.
Eikeland studerte ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole i årene 1943 til 1945, deretter ved Statens kunstakademi under Per Krohg fra 1945 til 1946. Fra 1947 til 1948 var han ved Kunstakademiet i København. 
Han var representert ved sentrale utstillinger, som Statens årlige Kunstutstilling,  Vestlandsutstillingen, i Stavanger Kunstforening og i Gruppen Klyngen i København. Han hadde en rekke separatutstillinger.
Eikeland omkom i en bilulykke i Ober-Bayern, i forbindelse med studier til Italia i 1960.


== Separatutstillinger ==
1944: Form og farge, Haugesund
1946, 1948, 1951, 1956, 1958, 1960, 1962: Haugesund Kunstforening
1949: Blomqvist Kunsthandel, Oslo
1949, 1952, 1955: Stavanger Kunstforening
1950: Christianssands Kunstforening
1951: Bergen Kunstforening
1958: Odda Kunstforening


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Eikeland i Norsk kunstnerleksikon
Milano–Sanremo 2014

Milano–Sanremo 2014 var den 105. utgaven av klassiker-monumentet Milano–Sanremo. Rittet ble arrangert over 294 km søndag 23. mars. Det var det fjerde arrangementet på UCI WorldTour 2014. 
Alexander Kristoff vant, og han ble dermed den første nordmannen til å vinne et klassiker-monument.


== Lag ==


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20150709060147/http://www.milansanremo.co.uk/
Offisielt nettsted 
(en) Milan-Sanremo 2014 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Alexander Kristoff vant Milano-Sanremo Logg av Procycling.nos live-rapport fra rittet
Dmitrij Mironov

Dmitrij Olegovitsj Mironov (russisk: Дмитрий Олегович Миронов; født 25. desember 1965 i Moskva) er en tidligere russisk ishockeyspiller som var aktiv fra 1985 til 2001. Han spilte 550 NHL-kamper mellom 1992 og 2001 for klubbene Toronto Maple Leafs, Pittsburgh Penguins, Mighty Ducks of Anaheim, Detroit Red Wings og Washington Capitals. Han ble olympisk mester med SUS i 1992 og han vant sølvmedaljen med Russland under OL i 1998. Hans bror Boris Mironov var også NHL-spiller og OL-deltager.


== Meritter ==
OL-gull: 1992
OL-sølv: 1998
Stanley Cup-seier med Detroit Red Wings i 1998.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dmitrij Mironov – Olympedia 
(en) Dmitrij Mironov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Dmitrij Mironov – National Hockey League (NHL) 
(en) Dmitrij Mironov – Eurohockey.com 
(en) Dmitrij Mironov – Hockeydb.com 
(en) Dmitrij Mironov – Hockey-Reference.com 
(en) Dmitrij Mironov – Eliteprospects.com
Sergej Fjodorov

Sergej Viktorovitsj Fjodorov (russisk: Сергей Викторович Фёдоров; født 13. desember 1969 i Pskov) er en russisk ishockeyspiller. Han har vært aktiv siden 1986. Han har spilt 1248 NHL-kamper mellom 1990 og 2009. Han vant tre Stanley Cup-seiere for Detroit i 1997, 1998 og 2002. Han ble den første russiske spiller som fikk 1000 NHL-poeng. Han har skåret 483 mål og hatt 696 målgivende. Han vant OL-sølv med Russland under OL i Nagano i 1998. Han tok også OL-bronse i 2002.


== Meritter ==
OL-sølv: 1998
OL-bronse: 2002
Stanley Cup-seiere i 1997, 1998 og 2002 med Detroit Red Wings.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sergei Fedorov – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Sergej Fjodorov på Internet Movie Database 
(de) Sergej Fjodorov – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Sergej Fjodorov – Olympedia 
(en) Sergej Fjodorov – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Sergej Fjodorov – databaseOlympics.com (arkivert) 
(en) Sergej Fjodorov – National Hockey League (NHL) 
(en) Sergej Fjodorov – Kontinental Hockey League (KHL) 
(en) Sergej Fjodorov – Eurohockey.com 
(en) Sergej Fjodorov – Hockeydb.com 
(en) Sergej Fjodorov – Hockey-Reference.com 
(en) Sergej Fjodorov – Legends of Hockey
Heidi Eivik

Heidi Eivik (født 17. januar 1969) er en tidligere norsk fotballspiller som representerte Grand Bodø og Trondheims-Ørn. Hun har ett cupmesterskap og ett seriemesterskap (begge i 1996) med Trondheims-Ørn.Hun spilte også 3 kamper for det norske landslaget.


== Referanser ==
Adelheid Roaldsøy

Adelheid Roaldsøy (født 15. september 1973) er en tidligere norsk fotballspiller som representerte Trondheims-Ørn. Hun har ett cupmesterskap (1996) og ett seriemesterskap (1995) med Trondheims-Ørn.


== Referanser ==
Eva Gussiås

Eva Gussiås (født 27. april 1974) er en tidligere norsk fotballspiller som representerte Trondheims-Ørn. 
Hun har ett cupmesterskap (1996) og to seriemesterskap (1996 og 1997) med Trondheims-Ørn.


== Referanser ==
Carita Heggem

Carita Heggem (født 22. november 1980) er en tidligere norsk fotballspiller som representerte Trondheims-Ørn. Hun har ett cupmesterskap og ett seriemesterskap (begge i 2001) med Trondheims-Ørn.


== Referanser ==
Torbjörn Törnqvist

Torbjörn Törnqvist (født 1953) er en svensk forretningsmann og milliardær, kjent for sin etablering og ledelse av oljehandelsselskapet Gunvor Group, hvor den russiske presidenten Vladimir Putin av blant annet amerikanske myndigheter anses å ha eierskap.


== Bakgrunn ==
Torbjörn Törnqvist vokste opp i Solna og gikk på Stockholms universitet hvor han studerte økonomi. Etter fullførte studier arbeidet han innenfor oljebransjen, først i British Petroleum, fra 1983 var han ansatt i det svenske oljehandelsselskapet Scandinavian Trading Company i Stockholm. Fra 1989 var han direktør for det sveitsiske oljehandelsselskapet Inter Maritime Group, og begynte i 1995 for seg selv med oljehandel, med base i Tallinn i Estland.


== Etablering av «Gunvor» ==
På 1990-tallet ble Törnqvist kjent med Gennadij Timtsjenko (engelsk transkripsjon Gennady Timchenko), russisk-armensk ingeniør med finsk statsborgerskap som også drev handel med russisk olje. Sammen med Gennadij Timtsjenko etablerte Törnqvist i 2000 firmaet Gunvor, og i 2002 flyttet de begge til Genève i Sveits og drev oljehandel derfra. Firmaet vokste svært raskt og håndterte etter fem år en tredel av den russiske oljeeksporten. I en artikkel om partnerne og firmaet i avisen Financial Times ble fremgangen koblet til nære forbindelser med Vladimir Putin.


== Privatliv ==
Törnqvist flyttet til Sveits etter år 2000, men er aktiv for svenske interesser og er svensk honorær konsul i Genève. Törnqvist er svært idrettsinteressert, spilte ishockey i sin ungdom, spiller tennis, er engasjert i regattaseiling og finansierer teamet Artemis Racing som blant annet har deltatt i America's Cup.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Om Torbjörn Törnqvist, fra nettstedet Forbes.com: Forbes liste over verdens rikeste mennesker
Liste over motorveier på Island

På Island er det ingen motorveier. Noen hovedveier i byen Reykjavík, og veien Reykjanesbraut, som forbinder sentrum med Keflavík internasjonale lufthavn på Reykjanes rundt 40 km lenger vest, er motorveilignende utbygd. Det betyr at disse veiene er minst firesporig, har fysisk adskilte fartsretninger, og har planfrie kryss. Etter den islandske veitrafikkloven er disse veiene ganske enkelt hovedveier.
Ingrid Bruserud

Ingrid Bruserud (født 9. september 1980) er en tidligere norsk fotballspiller (keeper) som representerte Asker og Team Strømmen. Hun har ett cupmesterskap (2000) med Asker.


== Referanser ==
Shiva Naipaul

Shiva Naipaul (født Shivadhar Srivinasa Naipaul  25. februar 1945 i Port of Spain, død 13. august 1985) var en trinidadiskfødt britisk forfatter. Han var yngre bror av  V. S. Naipaul.Naipaul vokste opp på Trinidad og Tobago og fikk sin utdannelse ved St. Mary's College og Queen's Royal College på Trinidad. Han studerte deretter ved Oxford University og virket for det meste i Storbritannia. 
Han debuterte i 1970 med romanen Fireflies og utga i 1973 romanen The Chip-Chip Gatherers, begge med trinidadiske landarbeidere som tema. I tillegg til romaner, skrev han også reiseskildringen North of South og en dokumentarbok om Jonestown.


== Bibliografi ==
Fireflies, roman, 1970
The Chip-Chip Gatherers, roman, 1973
North of South, reiseskildring, 1978
Black & White, i USA utgitt som Journey to Nowhere, dokumentar, 1980
Love and Death in a Hot Country, roman, 1983
Beyond the Dragon's Mouth: Stories and Pieces, essays og fortellinger, 1984
An Unfinished Journey, essays, 1986


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Shiva Naipaul, the Jonestown Massacre’s Strangest Casualty», av Helen Rittelmeyer, First Things
Cathrine Gangstø

Cathrine Gangstø (født 19. januar 1977) er en tidligere norsk fotballspiller som representerte Asker og Idrettslaget Sandviken. Hun har ett cupmesterskap (2000) med Asker.


== Referanser ==
Henriette Viker

Henriette Viker (født 5. august 1973) er en norsk tidligere fotballspiller som representerte Asker. Hun har ett cupmesterskap (2000) og to seriemesterskap (1998 og 1999) med Asker.Hun spilte også 35 kamper for det norske landslaget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Henriette Viker – FIFA 
(no) Henriette Viker – Norges Fotballforbund 
(de) Henriette Viker – Soccerdonna 
(en) Henriette Viker – FBref
Kristin Stundal

Kristin Stundal (født 9. oktober 1978) er en tidligere norsk fotballspiller som representerte Asker. Hun har to cupmesterskap (2000 og 2005) med Asker.


== Referanser ==
Pavel Bure

Pavel Vladimirovitsj Bure (russisk: Павел Владимирович Буре; født 31. mars 1971 i Moskva) er en tidligere russisk ishockeyspiller. Han har spilt 702 NHL-kamper mellom 1991 og 2003 og fikk totalt 787 poeng. Han har 2 OL-medaljer.


== Meritter ==
OL-sølv: 1998
OL-bronse: 2002


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Pavel Bure – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Pavel Bure – Olympedia 
(en) Pavel Bure – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Pavel Bure – National Hockey League (NHL) 
(en) Pavel Bure – Eurohockey.com 
(en) Pavel Bure – Hockeydb.com 
(en) Pavel Bure – Hockey-Reference.com 
(en) Pavel Bure – Eliteprospects.com
Guro Raastad

Guro Kristine Raastad (født 17. mars 1976) er en tidligere norsk fotballspiller som representerte Asker. Hun har ett cupmesterskap (2000) med Asker.


== Referanser ==
Hilde Strømsvold

Hilde Strømsvold (født 17. august 1967) er en tidligere norsk fotballspiller (målvakt) som har representert Asker, Klepp, Bøler og Grand Bodø. Hun har ett cupmesterskap (2000) med Asker.Strømsvold spilte også 7 kamper for det norske landslaget.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Hilde Strømsvold – FIFA 
(no) Hilde Strømsvold – Norges Fotballforbund 
(en) Hilde Strømsvold – FBref
Bettina Hagen

Bettina Hagen (født 18. mars 1976) er en tidligere norsk fotballspiller som representerte Asker. Hun har ett cupmesterskap (2000) og to seriemesterskap (1998 og 1999) med Asker.


== Referanser ==
Ann Mari Skårn

Ann Mari Skårn (født 20. mars 1979) er en tidligere norsk fotballspiller som representerte Asker. Hun har ett cupmesterskap (2000) og to seriemesterskap (1998 og 1999) med Asker. Skårn er i dag gymlærer ved Lillehammer videregående skole avd. sør og nord


== Referanser ==
Dziesma

Dziesma, tidligere Eirodziesma, var et sang- og musikkprogram som ble arrangert mellom 2000 og 2014 med det formål å velge Latvias representant i Eurovision Song Contest. Programmet ble produsert og kringkastet av den latviske allmennkringkasteren LTV.


== Vinnere 2000–2014 ==
(*) Antallet bidrag i finalen. I parentes antall bidrag til sammen, medregnet delfinaler, de årene det var delfinaler.
– =  Viser at sangen ikke deltok i semifinale eller finale.


== Se også ==
Latvia i Eurovision Song Contest


== Noter ==


== Referanser ==


== Kilder ==
Eurovision-fr.net, Finales nationales, Lettonie (fr)
Eurovision.tv, Latvia (en)
Ideal flatbrødfabrikk

Ideal flatbrødfabrikk  var en fabrikk på Hamar som produserte ulike typer flatbrød for varemerket Ideal AS eller Ideal Wasa AS. Fabrikken drev i tillegg med distribusjon av forskjellige Wasa- og Barillaprodukter, og fabrikken hadde derfor en egen sidelinje inn  fra Dovrebanen. Fabrikken og selve Ideal ble grunnlagt av Emil Nordby i 1924, og var i Nordby familiens eie til Wasa kjøpte Ideal i 1987. Familiens siste administrerende direktør var Reidar Nordby. Bare to år etter oppstart var Ideal i gang med eksport til USA, og senere mange andre land. Wasa og Ideal ble senere kjøpt opp av italienske Barilla i 1999. Produksjon og distribusjon av disse varene skjer i dag fra Sverige. I dag dekker et bilde av Ideals logo en hel vegg i Hamar rådhus, noe som tyder på at Ideal har vært en viktig bedrift og fabrikk for Hamar. Veggkunsten er laget av Matias Faldbakken.


== Kilder ==
Store norske leksikon [SNL] (bok og nett) http://snl.no/Ideal_Wasa_AS
Teknisk Ukeblad http://www.tu.no/nyheter/produksjon/2003/10/07/flatbrod-til-italia
Filosofiåret 1902

Filosofiåret 1902 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1902.


== Hendelser ==
Nobelprisen i litteratur ble tildelt Theodor Mommsen i 1902, «den største nålevende mester i historieskrivingenkunsten, med spesiell referanse til hans monumentale verk, Römische Geschichte».


== Publiseringer ==
Pierre-Simon Laplace, Essai philosophique sur des Probabilités (A Philosophical Essay on Probabilities, engelsk oversettelse: 1902)
William James, The Varieties of Religious Experience (1902)
Benedetto Croce,  L'Estetica come scienza dell'espressione e linguistica generale (Aesthetic as Science of Expression and General Linguistic) (1902)
Pjotr Kropotkin, Gjensidig hjelp: En faktor i evolusjonen (1902)


== Fødsler ==


== Dødsfall ==

		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==
Perleporten Teatergruppe

Perleporten Teatergruppe var en kollektivt ledet gruppe som ble dannet av Birgit Christensen, Karl Hoff og Catrine Telle i Oslo mars 1975.
Fra 1969 til 1972 var de elever ved Hartvig Nissen skole i Oslo, hvor de tok artium på Dramalinjen, med Maja Lise Rønneberg Rygg som lærer i drama, norsk og teaterhistorie. Etter gymnaset skaffet de seg noe tilleggsutdannelse og arbeidserfaring innen teater i Norge og utlandet, for så å gjenforenes i Oslo i mars 1975, som var en drøm de tre hadde båret på siden de gikk ut fra Nissen i 1972.
Perleporten ble kjent for sitt venstreradikale politiske teater. Gruppa produserte 8 teaterforestillinger i løpet av de 9 årene de eksisterte (1975-1984), herav en barneforestilling (Se hva jeg tør). Den første produksjonen var Faren satt på første benk og moren satt på annen og Knoll og Tott på galleri og lo som bare faen fra 1975, den siste var Det siste skrik fra 1983.


== Eksterne lenker ==
Perleporten Teatergruppe på Sceneweb
The Age of Love (Age of Love-single)

Age of Love er en selvtitulerte singel utgitt i mars 1990, ofte kreditert for å være en av de første trancelåtene.Produsert av Bruno Sanchioni og Giuseppe Cherchia fra Italia, med vokal av Karen Mulder «The Age of Love» ble utgitt av det belgiske plateselskapet Diki Records.Låten ble brukt i filmen Human Traffic.


== Ufullstendige oppføringer ==

Singel : The Age Of Love (Original Versions) (1990) 
The Age Of Love (Radio Version) (3:48) (Youtube Video)
The Age Of Love (Flying Mix) (5:55) (Youtube Video)
The Age Of Love (New Age Mix) (5:05) (Youtube Video)
The Age Of Love (Boeing Mix) (5:05) (Youtube Video)Singel : The Age Of Love (The Jam & Spoon Mixes) (1992)

The Age Of Love - Watch Out For Stella Club Mix (6:48)
The Age Of Love - Sign Of The Time Mix (6:58)
The Age Of Love - OPM Mix (6:53)
The Age Of Love - New Age Mix (5:06)
The Age Of Love - Boeing Mix (5:06)Singel : The Age of Love (The Remixes) (1997) 
The Age Of Love (Jam & Spoon Radio Mix) (3:19) (YouTube video)
The Age Of Love (Paul Van Dyk Radio Edit) (3:34)
The Age Of Love (Paul Van Dyk Love of Ages Remix) (8:36)
The Age Of Love (Jam & Spoon Watch Out For Stella Mix) (6:39)
The Age Of Love (Emmanuel Top Remix) (9:11)
The Age Of Love (Baby Doc Remix) (7:25)
The Age Of Love (Jam & Spoon Sign of the Time Remix) (6:49)Singel : The Age Of Love '98 
The Age Of Love '98 (Radio Edit) (3:55)
The Age Of Love '98 (Johnny Vicious Mix) (11:43)
The Age Of Love '98 (Brainbug Mix) (6:51) (YouTube video)
The Age Of Love '92 (Jam & Spoon "Watch Out For Stella" Mix) (6:39)


== Referanser ==