jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Vashti Cunningham

Vashti Cunningham (født 18. januar 1998) er en USA-amerikansk friidrettsutøver som konkurrerer i høydehopp. Hun ble USA-mester i høydehopp innendørs i 2016, og hennes fremste internasjonale meritt er gull fra VM i friidrett innendørs 2016.  
Hun er datter av tidligere National Football League-spiller Randall Cunningham, og han er også hennes trener. 


== Idrettskarriere ==
2014I april 2014 vant hun Arcadia Invitational ved Arcadia High School i California, med høyden 1,88 meter (6 feet 2 inches). Cunningham hoppet 190,5 cm (6 feet 3 inches) i mai 2014, da hun vant Division I Sunset Region-stevnet. Dette plasserte henne på 3.-plass på USAs all-time-liste for jenter på high school-nivå.Hun vant også AAU Junior Olympic Games 2014, dette er et friidrettsstevne for ungdom i USA.
2015Den 18. april 2015 hoppet hun 1,94 meter ved Mt. SAC Relays i California, dette var ny high school-rekord i USA. Dette kvalifiserte også til en delt fjerdeplass i verden noen sinne i juniorklassen (U18). I slutten av juni vant hun høydehopp ved junior-USA-mesterskapet i friidrett, der hun hoppet 1,84 meter. 
Hun forbedret sin personlige rekord ved det panamerikanske juniormesterskapet i friidrett 2015, der hun vant høydehopp med 1,96 meter. Dette var ny mesterskapsrekord, og en tangering av verdensrekorden for ungdom. Høyden var også årsbeste i verden for ungdom i 2015.
2016Ved USA-mesterskapet i friidrett innendørs 2016 i Portland vant Cunningham høydehopp, der hun hoppet 1,99 meter. Dette var ny juniorverdensrekord i høyde og årsbeste i verden. 8 dager senere vant hun også VM i friidrett innendørs 2016.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vashti Cunningham – Olympics.com 
(en) Vashti Cunningham – Olympic.org 
(en) Vashti Cunningham – Olympedia 
(en) Vashti Cunningham – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Vashti Cunningham – USAs olympiske komité 
(en) Vashti Cunningham – World Athletics 
(en) Vashti Cunningham – Diamond League 
(en) Vashti Cunningham – Track and Field Statistics 
(en) Profil hos All-Athletics Arkivert 7. april 2015 hos Wayback Machine.
Rødmelde

Rødmelde (Oxybasis rubra) er en ettårig urt i amarantfamilien. Den ble inntil 2012 regnet til slekta Chenopodium som Chenopodium rubrum.
Den er glatt og kan blir over én halv meter høy. Bladene er blankt grønne og litt kjøttfulle; de er rute- til lansettformede og grovt tannete. Blad og stilk er aldri gråmelert. Blomstene sitter i enkle eller forgrenede aks. Frøene er rødbrune. Planten vokser på all slags nitrogenrik jord, som ved gjødselhauger, sumper og ved havet.
Rødmelde har en vid utbredelse i Eurasia og Nord-Amerika. I Norge er den funnet spredt nordover til Trøndelag. Den har en stabil forekomst på Øra-området i Fredrikstad.


== Litteratur ==
C. Grey-Wilson og M. Blamey; norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding (1992). Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa. Teknologisk Forlag. s. 72–73. ISBN 82-512-0355-4. 
«Chenopodium rubrum rødmelde». FremmedArt2012. Artsdatabanken. Besøkt 23. mars 2016. 
P. Uotila (2011). «Oxybasis rubra». Chenopodiaceae (pro parte majore). – In: Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 23. mars 2016. 
«Rödmålla». Den virtuella floran. Besøkt 23. mars 2016. 


== Eksterne lenker ==
(en) Rødmelde – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Rødmelde i Encyclopedia of Life 
(en) Rødmelde i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Rødmelde hos ITIS 
(en) Rødmelde hos The International Plant Names Index 
(en) Rødmelde hos Tropicos 
(en) Kategori:Oxybasis rubra – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Oxybasis rubra – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Oxybasis rubra – detaljert informasjon på Wikispecies
Meldestokk

Meldestokk (Chenopodium album) er en ettårig urt i amarantfamilien. Funn av meldestokkfrø i Osebergskipet, og i magen på tollundmannen som ble funnet i de danske torvmyrene, tyder på at planten har vært en lang historie som nytteplante i Norden.


== Beskrivelse ==
Den har en opprett, ofte rødaktig, stengel og kan bli opptil én meter høy. Formen på bladene varierer mye, men de er rute- til lansettformede, spisse, tannete og hvitmelete. Blomstene sitter i aks i bladhjørnene. Planten vokser på all slags kulturpåvirket mark, som åkrer, gårdstun og vegkanter. Den er ofte et plagsomt ugras. 


== Utbredelse ==
Meldestokk vokser nå over hele verden, men den kommer sannsynligvis opprinnelig fra Europa og Asia. I Norge er meldestokk den vanligste meldearten, og den finnes over hele landet. I Sør-Norge vokser meldestokk opptil 1200 moh., men den er sjelden over barskoggrensen. Arten er også funnet noen ganger på Svalbard, men kan ikke formere seg der.


== Bruk ==
Bladene kan brukes på samme måte som spinat, og de stivelsesrike frøene kan males til mel. Smaken på bladene er melaktig og de kan tørkes for oppbevaring.


== Referanser ==


== Litteratur ==
C. Grey-Wilson og M. Blamey; norsk utgave T. Faarlund og P. Sunding (1992). Teknologisk Forlags store illustrerte flora for Norge og Nord-Europa. Teknologisk Forlag. s. 74–75. ISBN 82-512-0355-4. 
P. Uotila (2011). «Chenopodium album». Chenopodiaceae (pro parte majore). – In: Euro+Med Plantbase - the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Besøkt 23. mars 2016. 
«Svinmålla». Den virtuella floran. Besøkt 23. mars 2016. 


== Eksterne lenker ==
(en) Meldestokk i Encyclopedia of Life 
(en) Meldestokk i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Meldestokk hos Artsdatabanken 
(sv) Meldestokk hos Dyntaxa 
(en) Meldestokk hos ITIS 
(en) Meldestokk hos NCBI 
(en) Meldestokk hos The International Plant Names Index 
(en) Meldestokk hos Tropicos 
(en) Kategori:Chenopodium album – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Chenopodium album – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chenopodium album – detaljert informasjon på Wikispecies 
Status er: «spiselig» ifølge Nyttevekstleksikonet utgitt av Norges sopp- og nyttevekstforbund.
Kovddoskaisi

Kovddoskaisi (nordsamisk: Govddošgáisi) er et fjell i Enontekis kommune nordvest i finsk Lappland.


== Fotnoter ==


== Referanser ==
Katinka Storm

Katinka Storm Foxall (født i Årnes, Akershus, 18. november 1887, død 8. februar 1954 Oslo) var en norsk mezzosopran. Hennes foreldre var Frederik Rønne Storm (1833-1890) og Margrethe Katrine Bugge (1855-1915).
Hun var elev av Wilhelm Kloed og i Oslo av Ellen Gulbranson. I årene 1913 og 1914 fikk hun undervisning av Karl Kittel i Bayreuth og av Vilhelm Herold i København. Hun opptrådte i Richard Wagners Valkyrien under festspillene i Bayreuth i 1914. I perioden 1918/1919 til 1920/1921 var hun medlem av operaensemblet Opéra-Comique i Oslo.
Den 17. juni 1920 giftet hun seg med den adelige briten Arthur Squire Foxall (1871-1950) og bosatte seg i Hartlepool.


== Konserter ==
1914: Ortlinde i Valkyrien med Ellen Gulbranson som Brünnhilde og Agnes Hanson-Hvoslef i rollen som Fricka.
23. november 1914: Debutkonsert i Brødrene Hals' koncertsal i Oslo med pianisten Thora Bratt og Johan Backer Lunde; der hun framførte blant annet arien fra operaen Tannhäuser av Richard Wagner og sanger av Edvard Grieg; "en stor, pragtfuld stemme", ifølge Hjalmar Borgstrøm i Aftenposten dagen etter.
10. august 1917: Carmen på Nationaltheatret i anledning 40-års jubileet til Gina Oselio.
1918: mange konserter i Oslo med opera-arier av Richard Wagner under ledelse av Johan Halvorsen.
31. mai 1920-18. januar 1921: rollen som første dame i Tryllefløyten.


== Kilder ==
Korte biografie
Diverse Aftenposten
Großes Sängerlexikon, Volum 4 / Karl-Josef Kutsch, Leo Riemens
Fjellpryd

Fjellpryd, Diapensia lapponica er en plante i fjellprydfamilien.


== Utseende ==
En lav (til 5 cm), tett tuet fjellplante med svært tettsittende læraktige blad. Bladene er spatelformede og buet. Om vinteren blir de mørkerøde. Blomstene er klokkeformet radiærsymmetrisk og femtallig. De er ganske store - 8–16 mm. Fargen er gulhvit. Blomstringen er ofte tidlig slik at den ikke legges merke til av fjellvandrere. Frukten er en kapsel med tre rom og mange små frø. Det har tradisjonelt vært skilt mellom to underarter, ssp. lapponica i den amerikanske og europeiske bestanden - og ssp obovata med litt større og mer langskaftede blader i den asiatiske bestanden. Men dette skillet ser ikke ut til å bli opprettholdt av The Plant List 


== Utbredelse ==
Fjellpryd vokser cirkumpolært i Nordamerika, Nordeuropa og østlige Asia. I Norge er den vanlig på rabber i fjellet opp til 1600 m fra Jotunheimen og nordover. Sør for Jotunheimen er det kun noen spredte forekomster.
UtbredelseskartFjellpryd er vurdert som livskraftig  i Norsk rødliste for 2015.
Det er mye som tyder på at fjellpryd krever mye kulde for å sette frø og at det kan gå mange år mellom hver gang dette skjer. Undersøkelser fra svensk Lappland tyder på at det ikke har skjedd noen nyetablering av planter over en femårsperiode. Derfor er det grunn til å tro at fjellpryd kan være utsatt for temeraturøkning


== Dyrkning ==
Entusiaster forsøker fra tid til annen å dyrke fjellpryd, men den anses å være svært vanskelig. Den trives dårlig med varmen i lavlandet.


== Bilder ==

		
		


== Referanser ==


== Kilder ==
Johannes Lid: Norsk Flora,  Det Norske Samlaget, 2005
Artsdatabanken


== Eksterne lenker ==
(en) Fjellpryd i Encyclopedia of Life 
(en) Fjellpryd i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Fjellpryd hos Artsdatabanken 
(sv) Fjellpryd hos Dyntaxa 
(en) Fjellpryd hos ITIS 
(en) Fjellpryd hos NCBI 
(en) Fjellpryd hos Panarctic Flora 
(en) Fjellpryd hos The International Plant Names Index 
(en) Fjellpryd hos Tropicos 
(en) Kategori:Diapensia lapponica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Diapensia lapponica – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Brussel (kommune)

Brussel kommune eller Bruxelles kommune (fransk: Ville de Bruxelles eller Bruxelles-Ville, nederlandsk: Stad Brussel eller Brussel-Stad) er den største kommune i hovedstadregionen Brussel, og de jure hovedstad i Belgia i henhold til Belgias forfatning. Brussel kommune omfatter det historiske sentrum av Brussel, den nordlige del av hovedstadområdet og et par strekk av området i østlig og sørlig retning ut fra indre by.


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(nl) Offisielt nettsted 
(en) Brussels (municipality) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Bruxelles – Brussel – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
USA-mesterskapet i friidrett innendørs 2016

USA-mesterskapet i friidrett innendørs 2016 ble arrangert fra 11. til 12. mars 2016, i Oregon Convention Center i Portland i Oregon. 
Mesterskapet var også uttakningsstevne for VM i friidrett innendørs 2016. 


== Medaljevinnere ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Se også ==
USA-mesterskapet i friidrett 2016


== Eksterne lenker ==
(en) USA Track and Field - 2016 USATF Indoor Track & Field Championships Arkivert 23. mars 2016 hos Wayback Machine.
Eugène Demolder

Eugène Demolder (født 16. desember 1862 i Sint-Jans-Molenbeek ved Brussel i Belgia, død 8. oktober 1919 i Corbeil-Essonnes i Frankrike) var en belgisk forfatter.
Demolder skrev av fortellinger preget av malerisk anskueliggjørelse, som Le royaume authentique du grand Saint Nicolas (1896), La légende d'Yperdamme (1896-97), og romaner. Mest kjent av hans romaner er La route d'émeraude (1899), der Rembrandt og hans omgivelser skildres.


== Verker ==
1889 - Impressions d'art : études, critiques, transpositions, Bruxelles, des presses Madame Veuve Monnom.
1890 - "La Nocturne de Malbertus", Conte de noël, Bruxelles, Imprimerie Veuve Monnom.
1891 - Le Massacre des innocents, conte enfantin, Bruxelles, Imprimerie Veuve Monnom.
1891 - Les Matines de Marie-Madeleine", conte de Pentecôte, Bruxelles, Imprimerie Veuve Monnom.
1891 - Contes d'Yperdamme, Bruxelles, Paul Lacomblez.
1892 - "James Ensor", Bruxelles, Paul Lacomblez.
1893 - Récits de Nazareth, Bruxelles, Charles Vos.
1894 - Félicien Rops, étude patronymique, Paris, René Pincebourdes.
1896 - Le Royaume authentique du grand Saint Nicolas, Paris, Mercure de France.
1896 - La Légende d'Yperdamme", Paris, Mercure de France. 
1897 - Quatuor, , Paris, Mercure de France.
1897 - Sous la robe, notes d'audience, de palais et d'ailleurs, d'un juge de paix, Paris, Mercure de France.
1899 - La Mort aux berceaux, Paris, Mercure de France.
1899 - La Route d'émeraude, Paris, Mercure de France.
1901 - Le Cœur des pauvres, Paris, Mercure de France.
1901 - Trois contemporains : Henri de Brakeleer, Constantin Meunier, Félicien Rops, Bruxelles, Edmond Deman
1901 - Constantin Meunier, Bruxelles, Edmond Deman
1901 - Les Patins de la reine de Hollande, Paris, Mercure de France.
1901 - L'Agonie d'Albion,Paris, Mercure de France.
1904 - L'Arche de Monsieur Cheunus, Paris, Mercure de France.
1904 - Le Jardinier de la Pompadour, Paris, Mercure de France.
1906 - L'Espagne en auto, Paris, Mercure de France.


== Referanser ==


== Kilder ==
Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.
Cornelis van Geelkerken

Cornelis van Geelkerken (født 19. mars 1901 i Sint-Jans-Molenbeek i Belgia, død 29. mars 1979 i Ede i Nederland) var en av grunnleggerne av den nederlandske Nationaal-Socialistische Beweging (NSB).
I 1920-årene utviklet han seg i retning av en høyreorientert nasjonalisme. Han foreslo for Anton Adriaan Mussert at man skulle opprette en autoritær  antidemokratisk bevegelse, og dette førte til opprettelsen av Nationaal-Socialistische Beweging. Van Geelkerken ble anfører av dens ungsomsbevegelse, Nationale Jeugdstorm. 
Under den tyske okkupasjon av Nederland ble Geelkerken generalinspektør for Den nederlandske landvern, en heimevernsenhet som ble kalt til kamp mot nederlandske motstandfolk. 
Etter annen verdenskrig ble han dømt til livsvarig fengsel. Han ble inmidslertid løslatt i 1959.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
GEELKERKEN, Cornelis van (1901-1976), Instituut voor Nederlandse Geschiedenis
Eugène Laermans

Eugène Laermans (født 22. oktober 1864 i Sint-Jans-Molenbeek ved Brussel i Belgia, død 22. februar 1940) var en belgisk maler.
Laermans malte figurkomposisjoner med symbolsk eller sosialt innhold i en summarisk teknikk grunnlagt på naturstudier. Han var en djerv og dyktig kolorist, og en god etser. Fra 1924 ble han hindret av blindhet fra å fortsette sitt kunstneriske virke.


== Referanser ==


== Kilder ==
Carlquist, Gunnar, red. (1933). Svensk uppslagsbok. Bd 16. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB. s. 677.
Requiem i c-moll (Cherubini)

Requiem i c-moll er en komposisjon av Luigi Cherubini, skrevet for blandet kor (SATB), og orkester. Komposisjonen ble fullført i Paris i 1816, og fremført første gang i klosterkirken Saint-Denis 21. januar 1817. Dette var på dagen 24 år etter henrettelsen av Louis XVI. Partituret ble utgitt første gang i 1821. Verket ble en stor suksess, og ble spilt ved Beethovens begravelse i 1827.


== Satser ==
Introitus
Graduale
Dies Irae
Offertorium
Sanctus
Pie Jesu
Agnus Dei


== Referanser ==
Königgrätzer Marsch

Königgrätzer Marsch (Armeemarsch II, 134; Armeemarsch II, 195) er en av de mest kjente tyske militær-marsjene. Den ble komponert i 1866 av Johann Gottfried Piefke til minne om slaget ved Königgrätz, det avgjørende slaget i den østerriksk-prøyssiske krig, hvor kongeriket Preussen slo keiserriket Østerrike. I Piefke sitt mest suksessrike arrangement av marsjen, er Der Hohenfriedberger (Armeemarsch I, 21 (Armeemarsch I, 1c og Armeemarsch III, 1b)), brukt som en trio. Den mest kjente versjonen (Armeemarsch II, 195) ble brukt som infanterimarsj, mens en alternativ versjon (Armeemarsch III, 228) ble brukt som en kavalerigalopp. Piefke laget også en annen versjon kalt Königgrätzer mit anderem Trio (Heeresmarsch IIIB, 67), men denne versjonen er langt mindre kjent.


== Historie ==

Det første utkastet til marsjen skal ha blitt skrevet av Piefke på slagmarken. Marsjen, som går i 6/8-dels takt, følger slaget i to deler. Den første delen skildrer kampen mellom det første prøyssiske kontingentet og østerrikerne, mens den andre delen skildrer ankomsten av de prøyssiske forsterkningene. Piefke brukte en annen marsj, Der Hohenfriedberger som mellomspill, for å skape en sammenheng med Fredrik den stores tidligere seire over Østerrike i det 18. århundre.
Marsjen er også brukt ved flere anledninger senere og ved alle nyere tyske militærparader, mens den i Østerrike blir hørt svært sjeldent, ettersom den er assosiert med Østerrikes tap. Slik som mange andre tyske mlitærmarsjer og komposisjoner, brukte nasjonalsosialistene marsjen i mange sammenhenger. Marsjen er også kjent som en av Adolf Hitlers favoritt-marsjer, og den ble ofte spilt under offentlige fremtredener. Denne konnotasjonen har allikevel ikke lagt en demper på marsjens popularitet, og den har blitt innspilt flere ganger etter Andre verdenskrig. Som mange tyske militærmarsjer er den også brukt av den chilenske og den russiske hæren. Marsjen fungerer også som regimentmarsj for den 2. bataljonen, Jamaica regimentet, og galoppmarsjen (med en fransk fanfare) til det chilenske 1. Panserte Kavaleriregimentet «Grenaderos». Det var også marsjen til det 91. Oldenburg Infanteriregimentet og parademarsj til det 1. Bayerske Infanteriregimentet «König» i Keiserriket Tyskland sin hær.


== Populærkultur ==
Man kan høre marsjen i filmen Indiana Jones og det siste korstog, når Jones deltar på en nasjonalsosialistisk bokbrenning.


== Referanser ==
Lake Sakakawea

Lake Sakakawea er en oppdemmet innsjø i Nord-Dakota i USA. Innsjøen er en del av Missouri-vassdraget, og er oppkalt etter den 16 år gamle shoshone-hidatsa-kvinnen Sacagawea som medfulgte på Lewis og Clarks ekspedisjon som tolk og veiviser.Innsjøen er den største oppdemte innsjøen i Nord-Dakota, og den tredje største i USA, etter Lake Mead og Lake Powell. Innsjøen ligger i seks fylker i det vestlige Nord-Dakota: Dunn County, McKenzie County, McLean County, Mercer County, Mountrail County og Williams County.
Vannreservoaret ble skapt med fullføringen av jordfyllingsdemingen Garrisondemningen i april 1953, som den andre, og største av seks dammer i Missouri-elven som er bygget og blir driftet av U.S. Army Corps of Engineers for kontroll av flom-regulering, vannkraftproduksjon, seiling og vanning. Installert kapasitet er 515 – 614 MW, men produksjonen utgjør normalt bare om lag 230 MW, nok til noen hundre tusen kunder. Demningen er 64 meter høy og 3 400 meter lang og dammen strekker seg 286 km nordvest fra Garrisondemningen til Williston og er den femte største i verden. Selve jordfyllingen har et volum på 50,8 mill m³, som er blant de 15 største i verden.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Data Arkivert 7. februar 2012 hos Wayback Machine. fra U.S. Army Corps of Engineers
VM i roing 2015

VM i roing 2015 var det 44. verdensmesterskapet i roing, og fant sted på Lac d'Aiguebelette i Aiguebelette i Frankrike fra 30. august til 6. september 2015. Det ble konkurrert i 26 øvelser.


== Medaljevinnere ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


=== Para-roing ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 2015 World Rowing Championships – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Joachim Bruel

Joachim Bruel (Brulius, født tidlig på 1600-tallet i Vorst som da var en landsby i Brabant i dagens Belgia, død 29. juni 1653) var en katolsk prest, teolog og historiker.
Etter å ha trådt inn i augustinerordenen for å bidra til å styrke ordenen, ble han sendt til Bourges i Frankrike for å fullføre studier i filosofi og teologi. Der tok han høyere grad i teologi. I 1638 ble han valgt til prior for ordenens konvent i Köln. Etterpå var han i to omganger (1640 og 1649) provinsialprior.
Han er av særlig interesse for Perus og Kinas misjonshistorie. Blant hans publiserte verker er:

Historiae Peruanae Ordinis Eremitarum S.P. Augustini: Libri octodecim. Dette verket knytter opp imot den spanske Cronica moralizada del Orden de San Augustin en el Peru, publisert av Fra Antonio de la Calancha i Barcelona, 1638; fortsatt av Fra Diego de Cordova, og publisert i Lima i 1653. Bruels latinske  versjon ble trykket i Antwerpen i 1651.
En latinsk oversettelse av Mendozas monumentalhistorie for Kina, Rerum Morumque in Regno Chinensi etc.


== Kilder ==
Catholic Encyclopedia 1913.
Joanna Courtmans

Joanna Desideria Courtmans (født Berchmans den 6. september 1811 i Oudergem i nærheten av Brussel, død 22. september 1890 i Maldegem) var en flamlendsk forfatterinne.
Joanna Courtmans fikk en fransk oppdragelse, men ble ved sitt i 1836 inngåtte giftermål med en lærer J.B. Courtmans vunnet for den flamske språkbevegelse. Hun begynte i 1841 med fremgang å forfatte på det flamske språk. Friskt og troverdig skildrer hun i særdeleshet folkelivet i det nordlige Belgia. 
Til hennes beste fortellinger hører De gemeente onderwijzer (1862), Het geschenk van den jager (1864), De koewachter (1873) og De hoogmoedige (1882). Hennes noveller utkom samlet under tittelen Verhalen en novellen (22 bind, 1883-87).


== Referanser ==


== Kilder ==
 Denne artikkelen er helt eller delvis basert på materiale fra Courtmans, Joanna Desideria, född Berchmans i Nordisk familjebok, utgitt mellom 1904 og 1926 – i dag offentlig eiendom.


== Eksterne lenker ==
(en) Vrouwe Courtmans – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Joanna Desideria Courtmans-Berchmans
Joanna-Desideria Berchmans
Souris (elv)

Souris River (fransk: rivière Souris) eller Mouse River, som den kalles i USA, er en bielv til Assiniboine. Kildene er i Saskatchewan, med en del bielver i Nord-Dakota. Den totale lengden er ca. 700 km. Nedslagsfeltet er  23600 square miles (61100 km²). Fra Saskatchewan renner den inn i Nord-Dakota og deretter igjen inn på den kanadiske siden i provinsen Manitoba, der den når Assiniboine River nær byen Brandon.
Elva er utsatt for flom som følge av snøsmelting. Dette er blant annet forsøkt å redusere ved hjelp av den kunstige innsjøen Lake Darling, som ble skapt ved bygging av Lake Darling Dam. Sommeren 2011 ble livkevel 4000 hjem med 11000 personer evakuert i Minot som følge av en historisk flom i elva. Flommen ødela for store verdier i en rekke områder langs elva. 


== Byer langs elva ==
Weyburn, Saskatchewan
Estevan, Saskatchewan
Roche Percee, Saskatchewan
Oxbow, Saskatchewan
Burlington, Nord-Dakota
Minot, Nord-Dakota
Velva, Nord-Dakota
Towner, Nord-Dakota
Westhope, Nord-Dakota
Melita, Manitoba
Souris, Manitoba
Wawanesa, Manitoba


== Kilder ==
Modeling the Mouse: Future Flood Risk for the Souris River


== Referanser ==
Pionérene (film)

Pionérene (originaltittel: Heartland) er en amerikansk historisk spillefilm fra 1979 regissert av Richard Pearce.
Filmen ble vist under Filmfestivalen i Berlin samme år, hvor den vant Gullbjørnen.


== Handling ==
En enke med en ung datter reiser til en ranch i Wyoming, for å administrere husholdningen på vegne av ranch-eieren.
Etter en stund utvikler enken og ranch-eieren et romantisk forhold, som etter hvert fører til et ekteskap. Men tilværelsen på det tøffe området krever sitt.


== Medvirkende ==
Rip Torn - Clyde Stewart
Conchata Ferrell - Elinore Randall Stewart
Barry Primus - Jack
Megan Folsom - Jerrine
Lilia Skala - Mrs. Landauer
Amy Wright - Clara Jane


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Pionérene på Internet Movie Database 
(sv) Pionérene i Svensk Filmdatabas 
(fr) Pionérene på Allociné 
(nl) Pionérene på MovieMeter 
(en) Pionérene på AllMovie 
(en) Pionérene på Turner Classic Movies 
(en) Pionérene på Rotten Tomatoes