jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sauce (kommune)

Sauce er en kommune (spansk: municipio) i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Hovedstaden heter Sauce.


== Viktige byer ==


== Historie ==
Sauce ble grunnlagt 15. mars 2010.


== Regjeringen ==
Ordføreren (alcalde) i kommunen er Rubens Ottonello (2010-2015).


== Referanser ==
Soca (kommune)

Soca er en kommune (spansk: municipio) i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Hovedstaden heter Soca.


== Viktige byer ==


== Historie ==
Soca ble grunnlagt 15. mars 2010.


== Regjeringen ==
Ordføreren (alcalde) i kommunen er Guillermo Burgueño (2010-2015).


== Referanser ==
Yeshe De

Nanam Yeshé Dé (tibetansk: སྣ་ནམ་ཞང་ཡེ་ཤེས་སྡེ་, wylie: sna nam zang ye shes sde, 8.-9. århundre e.Kr.) var en Lotsawa – en innfødt tibetansk oversetter innenfor tibetansk buddhisme. Han tilhørte den første bølgen av skolen nyingma, som startet i det 7. århundre og fortsatte frem til tilsynekomsten av Atisha.
Totalt bidro han til oversettelsen av mer enn 300 tekster til tibetansk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi hos Treasures of Life
Suárez (kommune)

Suárez er en kommune (spansk: municipio) i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Hovedstaden heter Joaquín Suárez.


== Viktige byer ==


== Historie ==
Suárez ble grunnlagt 15. mars 2010.


== Regjeringen ==
Ordføreren (alcalde) i kommunen er Leandro D'Andrea (2010-2015).


== Referanser ==
Tala (kommune)

Tala er en kommune (spansk: municipio) i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Hovedstaden heter Tala.


== Viktige byer ==


== Historie ==
Tala ble grunnlagt 15. mars 2010.


== Regjeringen ==
Ordføreren (alcalde) i kommunen er Mario Pérez (2010-2015).


== Referanser ==
Europamesterskapet i vannpolo

Europamesterskapet i vannpolo ble arrangert første gang i 1926 i Budapest, og arrangeres annenhvert år. 


== Menn ==


== Kvinner ==


== Eksterne lenker ==
Sports123 Arkivert 17. januar 2014 hos Wayback Machine.
Winning Squads & Stats
Pando (kommune)

Pando er en kommune (spansk: municipio) i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Hovedstaden heter Pando.


== Geografi ==
Pando grenser i nord mot Sauce, i øst mot Empalme Olmos og Salinas, i sør mot Ciudad de la Costa og Nicolich, og i vest mot Suárez og Barros Blancos.


== Viktige byer ==


== Historie ==
Pando ble grunnlagt 15. mars 2010.


== Regjeringen ==
Ordføreren (alcalde) i kommunen er Martín Barindelli (2010-2015).


== Referanser ==
Colonia Nicolich (kommune)

Colonia Nicolich eller Nicolich er en kommune (spansk: municipio) i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Hovedstaden heter Colonia Nicolich.


== Geografi ==
Colonia Nicolich grenser i nord mot Barros Blancos og Pando, i øst mot Ciudad de la Costa, i sør mot Paso Carrasco, og i vest mot Montevideo-departementet.


== Viktige byer ==


== Historie ==
Nicolich ble grunnlagt 15. mars 2010.


== Regjeringen ==
Ordføreren (alcalde) i kommunen er Rubén Moreno (2010-2015).


== Referanser ==
Bertil Palm

Bertil Palm (født 7. mai 1921, død 17. april 1989) var en svensk fotballspiller. Palm, som var midtbanespiller, spilte i Allsvenskan 1945 til 1947 for Helsingborgs IF, samt for Råå IF fra 1950 til 1952.Palm spilte også en landskamp for Sverige, i 1950.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alsiö, Martin (2011). 100 år med Allsvensk fotboll (svensk). Idrottsförlaget. ISBN 978-91-977326-7-3.
John Pålsson

John Pålsson er en svensk tidligere fotballspiller. Pålsson spilte 15 kamper for Råå IF i Allsvenskan fra 1950 til 1952.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alsiö, Martin (2011). 100 år med Allsvensk fotboll (svensk). Idrottsförlaget. ISBN 978-91-977326-7-3.
Harry Sandin

Harry Sandin er en svensk tidligere fotballspiller. Sandin spilte en kamp for Råå IF i Allsvenskan i 1951/52-sesongen.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alsiö, Martin (2011). 100 år med Allsvensk fotboll (svensk). Idrottsförlaget. ISBN 978-91-977326-7-3.
Boris Stenberg

Boris Stenberg (født 1922 eller 1923, død 2009) var en svensk fotballspiller. Stenberg spilte for Råå IF da klubben nådde sin høyde på slutten av 1940-tallet og begynnelsen av 1950-tallet, og var på laget som vant Svenska Cupen 1948. Stenberg har også spilt 33 kamper for Råå IF i Allsvenskan, og tok sølv i Allsvenskan med klubben i 1950/51-sesongen.


== Meritter ==
Svenska Cupen: 1948


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alsiö, Martin (2011). 100 år med Allsvensk fotboll (svensk). Idrottsförlaget. ISBN 978-91-977326-7-3.
De fem dhyānibuddhaer

De fem dhyānibuddhaer (kinesisk: 金刚界五智如来 / 五方佛) er innenfor buddhismen betegnelsen på fem ulike personifiseringer eller representasjoner av fem kvaliteter av Buddha. De er å finne innenfor retningen Vajrayāna eller esoterisk buddhisme, hvor de ofte er fremstilt i mandalaer. De er grunnleggende objekter for dyrkelse innenfor Shingon-shū, en tantrisk retning som ble grunnlagt i Japan av Kūkai i året 807 e.Kr.
De fem dhyānibuddhaene er:

Vairocana
Akṣobhya
Amitābha
Ratnasaṃbhava
Amoghasiddhi
Birger Grinde

Birger Grinde (født 7. september 1908, død 23. august 1998) var lufttrafikkinspektør i Luftfartsdirektoratet.
Grinde ble utdannet som flyger ved Marinens flyveskole og fikk flygervingen i 1931. Han ble ansatt i DNL i 1937 og fløy innlandsrutene med Junkers Ju 52 i årene før annen verdenskrig. Høsten 1939 ble han beordret som nestkommanderende ved Marinens 3. flyavdeling på Skattøra, og deltok i 1940 i kampene ved Narvik, før han måtte overlevere  Skattøra flystasjon til tyskerne. Etter at kampene i Norge var over kom han seg først over til Sverige, og siden til England. Under krigen var han først instruktør i Little Norway. Fra 1942 var han tilknyttet 333 skvadron i Storbritannia og fløy bl.a. Catalina. Etter krigen ble han ansatt som lufttrafikkinspektør i Luftfartsdirektoratet. Grinde var norsk rådsrepresentant ved den internasjonale luftfartsorganisasjonen ICAO i periodene 1953-56 og 1971-74. Han gikk av med pensjon fra stillingen som lufttrafikksjef i Luftfartsverket høsten 1978.


== Referanser ==
Francisca

Francisca er et spansk og portugisisk kvinnenavn. Navnet er vanlig i mange land med spansk og portugisisk språk. 


== Etymologi ==
Francisca er dannet som en feminin form av latinske Franciscus, «franskmann».
Fracisca er en brasiliansk variant av navnet. Francis og Françoise er franske former av navnet, og Frances er en engelsk form av navnet.


== Utbredelse ==
Francisca er vanlig i mange land med spansk og portugisisk språk. I Brasil er varianten Fracisca svært mye brukt. Francis, Françoise og Frances er andre utbredte former.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Francisca og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Maria Francisca av Portugal (1800–1834), portugisisk prinsesse
Francisca av Brasil (1824–1898), portugisisk-brasiliansk prinsesse
Francisca Ballesteros (født 1969), spansk seriemorder
Francisca Valenzuela (født 1987), amerikansk-chilensk sanger
Francisca Undurraga (født 1987), chilensk modell


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Francisca
(en) Think Baby Names: Francisca
Vivianes kamp

Vivianes kamp (originalt: Gett) er en israelsk film fra 2014, skrevet og regissert av søskenparet Ronit og
Shlomi Elkabetz. Ronit Elkabetz spiller hovedrollen som «Viviane Amsalem», som prøver å bli skilt fra ektemannen «Shimon». For at skilsmissen skal bli godkjent av rabbiene må «Shimon» godkjenne skilsmissen, noe han nekter å gjøre.
Vivianes kamp vant hovedprisen under Film fra sør 2014. Den ble også nominert til Golden Globe for beste utenlandske film. 


== Handling ==
Viviane Amsalem har vært gift med ektemannen sin, Elisha, i over tjue år. Hun går til en religiøs domstol for å få et dokument fordi de ikke er bosatt sammen, og hun ønsker ikke lenger å være gift med ham. Men Elisha håper fremdeles på å bli gjenforent med sin kone, og ber henne om å flytte tilbake til ham. Rettenes domstol beordrer en prøve-gjenforening for ekteparet, som Viviane forsøker å følge. Men etter en rekke forsøk på å etterkomme pålegget, er uenighetene i ekteskapet så alvorlige at Viviane insisterer på separasjon og skilsmisse-saken begynner.
I løpet av flere år sliter Viviane med å få bekreftet skilsmissen, og ektemannen hennes gjør sitt beste for å forhindre hele prosessen. Selv om Elisha forsøker å bevise at han er en god ektemann og en religiøs person, avslører vitner at Elisha er hevngjerrig og smålig og at Viviane faktisk har vært misfornøyd med ham i flere år. Etter at broren til Elisha, som fungerer som hans representant, beskylder Vivianes advokat, Carmel Ben-Tovim, for å være forelsket i henne, feirer de to brødrene og Elisha forsøker å unngå videre rettsmøter.
Men Elisha blir deretter anklaget for å ha vist forakt for rettssaken, og han sier seg til slutt enige i at han går med på å skille seg fra sin kone hvis det rabbinske panelet beordrer ham til det. Men når de gjør dette, nekter han imidlertid å gå med på skilsmissen. Viviane ber om hjelp og barmhjertighet fra domstolen, men de forteller at de ikke kan gjøre mer for å hjelpe henne.


== Skuespillere ==
Ronit Elkabetz som Viviane Amsalem
Simon Abkarian som Elisha Amsalem
Menashe Noy som Carmel Ben-Tovim
Sasson Gabai som Rabbi Shimon Amsalem
Rami Danon soms Rabbi Danino.
Roberto Pollak som Rabbi Abraham
Eli Gornstein som Rabbi Salomon


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vivianes kamp på Internet Movie Database 
(sv) Vivianes kamp i Svensk Filmdatabas 
(da) Vivianes kamp i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Vivianes kamp på Allociné 
(nl) Vivianes kamp på MovieMeter 
(en) Vivianes kamp på AllMovie 
(en) Vivianes kamp på Turner Classic Movies 
(en) Vivianes kamp på Rotten Tomatoes 
(en) Vivianes kamp på Metacritic 
(en) Vivianes kamp på Box Office Mojo
Fredrik Riseth

Fredrik Riseth (født 15. september 1995) er en norsk tidligere langrennsløper som representerte Byåsen IL. Han ble juniorverdensmester på sprint i 2015 og U23-verdensmester på sprint i 2017.


== Idrettskarriere ==
Riseth deltok på Byåsens tredjelag i 3 x 10 km stafett ved NM på ski 2014, sammen med Sivert Grøtan Eriksen og Johannes Høsflot Klæbo. Disse gikk inn til 15.-plass på stafetten, til tross for at alle tre var juniorer.Ved Junior-VM på ski 2015 vant han klassisk sprint, foran russiske Alexander Bakanov og Riseths lagkamerat Johannes Høsflot Klæbo.
Ved U23-VM på ski 2017 vant han igjen gull på klassisk sprint, foran en annen russer ved navn Aleksandr Bolsjunov. Joachim Aurland fra Norge på bronseplass. Under NM på ski 2018 ble han nr. 3 på klassisk sprint.
Han deltok i til sammen sju verdenscuprenn, alle i sprint, og hans beste plassering ble en sjuendeplass i klassisk sprint i Drammen i mars 2018. Han la opp i 2020.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Fredrik Riseth – FIS (langrenn) 
(en) FIS - resultatoversikt Skandinavisk cup
Folkesenderen Norges Frihet

Folkesenderen Norges Frihet var en norsk-språklig radiosender som kringkastet fra Moskva under andre verdenskrigen. Senderen var krassere, friskere og mer direkte i oppfordringene til norsk motstandskamp enn det som var vanlig i de ordinære sendingene fra Radio Moskva. Mens de offisielle radiosendingene ble åpnet med introen «Her taler Moskva» og kjente radiostemmer som Gilbert Furubotn og Anna Dalland sendte Folkesenderen uten å kringkaste hvem avsenderen var.
At man drev denne «svarte» senderen parallelt med Radio Moskva gjorde det mulig for Sovjet-ledelsen og de norske radiofolkene i Moskva å spille på et bredere register i propagandaen mot det okkuperte Norge. I Folkesenderen tok man ikke like mange diplomatiske hensyn: «Det sies av hjemmefronten at en ikke må gå til enkeltaksjoner. Men skal vi få has på tyskerne, må vi nettopp lage tusenvis av enkeltaksjoner, individuelle aksjoner som gjør skade for tyskerne. Den danske sabotasjevei (...) er den eneste riktige vei til frihet» het det for eksempel i sendingene. Senere i krigen ble Hjemmefrontledelsen beskrevet som «gråtekoner» med «de korslagte armers mentalitet».Den norske regjeringen i London sto lenge for en svært tilbakeholden linje i kampen mot de tyske okkupantene, og så med misnøye på Folkesenderen. Utenriksminister Trygve Lie klaget tidlig i krigen på en lignende engelsk sender, Frihetssenderen, som ble drevet som en del av det britiske utenriksdepartementets psykologiske krigføring. Norske myndigheter vurderte også hvordan de skulle ta opp «problemet» med Folkesenderen i Moskva. Man konkluderte imidlertid med at det ville være nytteløst og virke uheldig å artikulere misnøyen med Moskva-sendingene.
Folkesenderen var på lufta 65 minutter daglig, fordelt på fire sendinger. Sendingene kunne best høres i Nord-Norge. I prinsippet var den norske redaksjonen i Moskva Radio og Folkesenderens redaksjonen separate organisasjoner, den siste administrativt underlagt det noe anonyme «Institutt 205». I det vesle, tette norskspråklige radiomiljøet i Moskva må man likevel regne med at det var noe overlapping i løpet av krigen. De nordmenn som sto bak Folkesenderen var først og fremst Gotfred Hølvold, Håkon Sneve og Leonard Aspås. Solveig Berg og Helene Aspås kan også ha hatt en rolle her.Folkesenderen holdt det gående helt til krigen var slutt. 17. oktober 1944 vakte senderen oppsikt da den gikk ut med en appell til oppstand i Nord-Norge, til støtte for Den røde armé som da rykket vestover mot Norge og Kirkenes. Etter tyskernes kapitulasjon gikk siste sendingene til Norge 17. mai 1945. 


== Referanser ==
Europamesterskapet i volleyball

Europamesterskapet i volleyball ble arrangert første gang i 1948 i Roma, og arrangeres annenhvert år.


== Menn ==


== Kvinner ==


== Referanser ==
Elin Igland

Elin Igland (født 16. april 1982) er en norsk tekstilkunstner, nå bosatt på Landvik i Grimstad kommune.
Igland tok bacheloreksamen i tekstil på Kunst- og designhøgskolen i Bergen (2006-2009) og mastergrad ved Kunsthøgskolen i Oslo (2010-2013). I 2009 arbeidet hun som tekstildesigner og trainee i byen Como i Nord-Italia, og i Tilburg i Nederland. Hun deltok på utstillingen HATCH i 2009 og 2013, en utstilling for nyutdannede kunstnere, sammen med blant annet  skulptørene Signe Løvland Solberg og Magnie Liv Nilsen. Igland deltok på Sørlandsutstillingen i 2010 og 2014, og på debutantutstillingen på Galleri Bi-Z i Kristiansand  i 2010. Hun har også hatt utstilling i Arendal kunstforening (2011), Galleri 3 i Bergen (2011), Snake Mountain Gallery i Oslo (2012) og på Trafo kunsthall i Asker (2015). Hun hadde sin første separatutstilling i Kampen Visningsrom i Oslo i januar 2014. I oktober 2014 åpnet Igland en stor separatutstilling på Reimanngården i regi av Grimstad kunstforening. I den forbindelse uttalte hun til Grimstad Adressetidende at inspirasjonen til ustillingen var hentet fra tekstilindustrien; nærmere bestemt fra to industrielle strikkemaskiner som strikket strømper:

Jeg vil ta vare på den kunnskapen. Jeg vil kunne historien. Jeg vil kunne disse maskinene. Jeg vil lære meg alt dette. Rett og slett fordi et er utrolig lite igjen av det. Kanskje det er kommet litt for seint, sier hun og ser en mulighet om at kunnskapen allerede er gått tapt. Det er trist.

I 2013 mottok Elin Igland Aust-Agder fylkeskommunes kunstnerstipend på deling, sammen med billedkunstner Gunnhilde Høyer fra Arendal. Året før fikk hun tildelt stipend fra Statens kunstnerstipend og støtte fra Bildende Kunstneres Hjelpefond (BKH).


== Referanser ==
Krigsminne

Et krigsminne er et fysisk eller immaterielt minne etter krig og okkupasjon.Eksempler på fysiske krigsminner er forsvarsanlegg, fangeleire, krigsskip og rasjoneringskort. Immaterielle krigsminner kan for eksempel være fortellinger og sanger fra krig og okkupasjon.


== Bildegalleri ==

		
		
		


== Se også ==
Krigsminnesmerke
Kategori:Kulturminner i Norge fra andre verdenskrig
Kystfort
Okkupasjonshistoriske samlinger i Norge, museer som formidler historien om andre verdenskrig


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Riksantikvaren om kulturminner fra andre verdenskrig
Søketreff for stikkordet «krigsminne» i Kulturminnesøk
NRKs artikler om krigsminner i Norge
Ordnøkkelen

Ordnøkkelen er en tesaurus for kulturminnevern, opprettet og vedlikeholdt av Riksantikvaren.
Tesaurusen består av vel 4 000 termer (emneord), til bruk ved emneindeksering og søk i databaser. Termene i tesaurusen står i et hierarkisk forhold til hverandre, slik at de fleste termene har én overordnet term, og en del har én eller flere underordnete eller sideordnete termer.
Mange av termene er definert, med definisjoner som er hentet fra andre kilder (ordbøker, leksika eller annen faglitteratur), eller er utarbeidet hos Riksantikvaren.
Utvalget av termer gjenspeiler kulturminneforvaltningens behov for indeksering og gjenfinning i sine databaser, og utgjør derfor ikke en fullstendig ordliste for kulturminnevern.
Ordnøkkelen brukes som metadata i disse offentlig tilgjengelige databasene: Riksantikvarens vitenarkiv, Kulturminnebilder, Riksantikvarens bibliotek i BIBSYS Ask.


== Eksterne lenker ==
Ordnøkkelen
Riksantikvarens vitenarkiv
Kulturminnebilder
BIBSYS Ask/Riksantikvaren
Neunkirchen (distrikt)

Neunkirchen er et administrativt distrikt i det sørlige Niederösterreich, Østerrike.


== Fylkesmenn (Bezirkshauptleute) ==
Karl Bauer Hall (1991 - 2006)
Heinz Zimper (2007 - 2010)
Alexandra Grabner-Fritz (siden 2011)


== Befolkningsutvikling ==
Kilde: Statistik Austria


== Administrativ inndeling ==
Distriktet Neunkirchen er delt inn i 44 kommuner, inkludert tre byer og 17 landkommuner og omfatter et areal tilsvarende 1,146.35 km².

Nummer viser til plassering i kommunekartet.

Altendorf
Aspangberg-St. Peter
Aspang-Markt
Breitenau
Breitenstein
Buchbach
Bürg-Vöstenhof
Edlitz
Enzenreith
Feistritz am Wechsel
Gloggnitz
Grafenbach-St. Valentin
Grimmenstein
Grünbach am Schneeberg
Höflein an der Hohen Wand
Kirchberg am Wechsel
Mönichkirchen
Natschbach-Loipersbach
Neunkirchen
Otterthal
Payerbach
Pitten
Prigglitz
Puchberg am Schneeberg
Raach am Hochgebirge
Reichenau an der Rax
St. Corona am Wechsel
St. Egyden am Steinfeld
Scheiblingkirchen-Thernberg
Schottwien
Schrattenbach
Schwarzau am Steinfeld
Schwarzau im Gebirge
Seebenstein
Semmering
Ternitz
Thomasberg
Trattenbach
Warth
Wartmannstetten
Willendorf
Wimpassing im Schwarzatale
Würflach
Zöbern
Krigsminnesmerke

Krigsminnesmerke er en bygning, monument, statue eller annet byggverk som feirer seier i krig, eller (mer vanlig i moderne tid) hedrer og minner de som har falt eller blitt såret i krig. 


== Historikk ==
Krigsminnesmerker har ofte vært reist til minne om ærerike seire i krig, og blant kjente minnesmerker er Triumfbuen i Paris og Nelsonsøylen i London. Etter første verdenskrig ble minnesmerkene i større grad reist til minne om døde og sårede i krig. Eksempler på dette er Den ukjente soldats grav og Minnehallen i Stavern.


== Typer ==
Det er stor variasjon blant krigsminnesmerkene, både i størrelse, utførelse og symbolbruk. Skulpturer og minneplaketter er mye brukt, men også større byggverk, gjerne med museum eller besøkssenter i tilknytning til minnesmerket.


== Krigsminnesmerker i Norge ==

I Norge er krigsminnesmerker kartlagt av Forsvarsmuseet, og informasjon om disse er tilgjengelig i Digitalt museum.


== Se også ==
Den ukjente soldats grav
Triumfbuer
Krigsminner
Kategori:Minnesmerker for første verdenskrig
Kategori:Minnesmerker for andre verdenskrig og holocaust
Kategori:Sovjetiske krigsminnesmerker
Kategori:Kulturminner i Norge fra andre verdenskrig
Okkupasjonshistoriske samlinger i Norge, museer som formidler historien om andre verdenskrig


== Eksterne lenker ==
Forsvarsmuseets nettsider om krigsminnesmerker
Krigsminnesmerker på Digitalt museum Arkivert 3. februar 2015 hos Wayback Machine.
Parlamentsvalget i Storbritannia 2015

Parlamentsvalget i Storbritannia 2015 fant sted 7. mai 2015.
En gjennomgang av meningsmålinger gjennomført i slutten av januar 2015 viste at ingen av partiene ville få rent flertall. Ifølge gjennomgangen ville Labour og de konservative få 273 medlemmer hver, mens det skotske nasjonalistpartiet ville få 49. Det var knyttet spenning til valget i Skottland, hvor Labour hadde hatt 41 representanter helt siden 2005. Etter folkeavstemningen om skotsk uavhengighet 2014 hadde populariteten til SNP økt kraftig, og partiet kunne ta nesten alle distriktene til Labour og Liberaldemokratene.Valgdagsmålinger viste at De konservative ville få 316 representanter, kun 10 unna rent flertall. Labour ville få 239, SNP 58, Liberaldemokratene 10 og UKIP 2. Resultatet ble enda bedre for De konservative, som fikk rent flertall med 331 mandater. For rent flertall krevdes 326 (i realiteten 324 på grunn av Sinn Féins fire ikke-møtende representanter).
Etter at valgresultatet ble klart trakk Miliband seg som leder for Labour, Clegg seg som leder for Liberaldemokratene og Farage seg som leder UKIP.


== Resultat ==


== Resultat 2010 ==


== Meningsmålinger ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
General election 2015. Samleside hos The Guardian.
General election 2015 Arkivert 23. mars 2015 hos Wayback Machine.. Samleside hos The Daily Telegraph.
Marked for Musikk

Marked for Musikk (MFM) er Norges eneste nasjonale visningsarena og møteplass for profesjonelle musikkproduksjoner rettet mot barn og unge i alderen 0-18 år, og blir arrangert i Larvik for 6. gang 20. - 22. oktober 2015. På Marked for Musikk får konsertarrangører fra blant annet kulturhus, litteraturhus, festivaler, Rikskonsertene og Den kulturelle skolesekken oppleve aktuelle og profesjonelle musikkproduksjoner for barn og unge, mens artister får vist seg frem for et relevant publikum og marked.  
I 2014 spilte 75 norske og utenlandske artister fordelt på 26 produksjoner på scener i Kulturhuset Bølgen og Sliperiet. 
Marked for Musikk arrangeres av Vestfold fylkeskommune, i samarbeid med Larvik kommune, og mottar støtte fra Norsk kulturråd. Formålet er å bidra til at flere barn og unge får tilgang til profesjonelle musikkopplevelser.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Mark Geier

Mark R. Geier (født 1948 i Washington, D.C.) er en  amerikansk tidligere lege som har vært brukt som sakkyndig vitne i en rekke saker hvor det har blitt hevdet sammenheng mellom vaksiner og helseskade. Siden 2011 har Geiers legelisens blitt inndratt i alle stater han har hatt rett til å praktisere, blant annet etter kritikkverdig behandling av autisme.Geier har lenge støttet hypotesen til Andrew Wakefield om at kvikksølvforbindelsen tiomersal forårsaker autisme når den blir brukt i vaksiner. Han blir derfor sammen med sin sønn David Geier jevnlig sitert av motstandere av vaksiner. Hans troverdighet som ekspertvitne har imidlertid blitt stilt i tvil i mange av sakene han har vært involvert i. I 2003 slo en dommer fast at Geier presenterte seg som et ekspertvitne på "fagfelt hvor han hadde ingen trening, ekspertise eller erfaring". I andre saker hvor han har vitnet har dommere karakterisert hans vitnemål som "intellektuelt uærlig", "ikke pålitelig" og "totalt ukvalifisert". En dommer noterte også at Geier "kan være dyktig, men han er ikke troverdig".Geiers vitenskapelige arbeid har også møtt kritikk. Da Institute of Medicine gikk gjennom vaksinesikkerheten i 2004 forkastet de Geiers arbeid som alvorlig mangelfull, uforståelig og skjemmet av feil bruk av vitenskapelige begreper. I 2003 kritiserte American Academy of Pediatrics en av Geiers studier som konkluderte med en sammenheng mellom vaksiner og autisme, og mente den inneholdt "en lang rekke konseptuelle og vitenskapelige feil, unøyaktigheter og feilslutninger". New Scientist rapporterte at den etiske komitéen som gikk god for noen av Geiers forsøk med autistiske barn var lokalisert på Geiers forretningsadresse og inkluderte Geier selv, hans sønn og kone, en av hans forretningspartnere, og advokaten til en av klientene fra en av sakene Geier hadde vært involvert i.


== Referanser ==
Europamesterskapet i landhockey

Europamesterskapet i landhockey ble arrangert første gang i 1970 i Brussel, og arrangeres annenhvert år. 


== Menn ==


== Kvinner ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
European Hockey Federation – Regler for EuroHockey Nations Championships