jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
De vestlige Tatrafjellene

De vestlige Tatrafjellene (slovakisk Západné Tatry; polsk Tatry Zachodnie) er en del av Tatrafjellene, som igjen er en del av Karpatene på grensen mellom Polen og Slovakia. Fjellene grenser til Høye Tatra i øst. I Slovakia ligger de delvis i de tradisjonelle regionene Liptov og Orava.
Den høyeste toppen er Bystrá (2 248 moh) i Slovakia. Andre kjente fjell er Jakubiná (2 194 meter) Baranec (2 184 m), Baníkov (2 178 m), Tri kopy (2 136 m) og Ostrý Roháč (2 088 m) i Slovakia og Vysoký vrch (polsk Starorobociański Wierch 2 176 m), Kasprov vrch (Kasprowy Wierch 1 987 m) og Volovec (Wołowiec; 2 064 m) på grensen mellom Slovakia og Polen. 


== Geologi og økologi ==
De vestlige Tatrafjella er verneområde innen Tatranský národný park i Slovakia og Tatrzański Park Narodowy i Polen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) West Tatra Mountains – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) West Tatra Mountains – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Ultravasan

Ultravasan er et årlig ultraløp og terrengløp i Sverige, som ble arrangert første gang i 2014.Løpet arrangeres på to distanser:

Ultravasan 90: 90 km, start i Sälen og mål i Mora, og følger samme løype som Vasaloppet.
Ultravasan 45: 45 km, start i Oxberg og mål i Mora, og følger andre halvdel av løypa til Vasaloppet.


== Ultravasan 90 ==


== Ultravasan 45 ==


== Se også ==
Vasaloppet


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ultravasan 90
Ultravasan 45
MS «Sewol»

MS «Sewol» var en sørkoreansk ferge som kantret og gikk ned 17. april 2014. Forliset førte til at over 300 av de 476 som var ombord omkom, og den er et av de største i sørkoreansk historie.


== Bakgrunn ==
Fergen ble bygget av det japanske verftet Hayashikane Shipbuilding & Engineering Co. Ltd. i 1994 og het  opprinnelig  «Ferry Naminoue» (フェリーなみのうえ). Fra 1994 til 2012 ble hun brukt i Japan uten å ha noen ulykker. I 2012 ble fergen  kjøpt av det koreanske selskapet Chonghaejin Marine ombygd og omdøpt til «Sewol». Fergen  ble satt  i rute mellom Incheon og Jeju-provinsen tre ganger i uken.


== Forliset ==
16. april 2014 kantret «Sewol» og sank 1,5 kilometer fra Donggeochado under en overfart fra Incheon til Jeju. 295 av de som var ombord ble funnet omkomne, mens ni ble  savnet 
Etter forliset viste det seg at det var en rekke feil og mangler ved skipet. Registreringen i det sørkoreanske skipsregistret bygde på forfalsket dokument. Skipet hadde en last på 1 157 tonn (i tillegg til 124 biler og 56 lastebiler) Dette var dobbelt så mye last som var tillatt.Også rutinene ved skipet feilet under forliset. Mens passasjerene ble gitt redningvester fikk de ordre om å holde seg i sine lugarer mens skipet var i ferd med å synke. Størsteparten av mannskapet forlot skipet før det gikk ned. Kapteinen  ble senere dømt til 36 år i fengsel for grov  tjenesteforsømmelse og førstemaskinisten til 30 i fengsel for drap. Også andre i mannskapet og rederen ble fengslet
Mange fergepassasjerer var elever ved en videregående skole utenfor Seoul.
Tidlige meldinger fra lokale utdannelsesmyndigheter sa at alle elevene var blitt reddet, noe som var langt fra sannheten. Etter forliset ble både myndigheter og fergeselskapet beskyldt for den dårlige driften av skipet som først  gjorde ulykken mulig og siden gjorde henne så dødelig  gjennom de dårlige rutinene. Den sørkoreanske statsministeren Jung Hong-won sa at han tok på seg ansvaret og ville gå av den 27. april. Lederen for det koreanske skipsregistret, Chon Young-Kee, trakk seg den 28. april,
Viserektoren ved skolen Kang Min Kyu, som hadde organisert turen og ble reddet av ferjen, tok på seg skylden og hengte seg to dager etter ulykken. En etterlyst  eier og leder for fergeselskapet, Yoo Byung-eun, ble etterlyst av politiet for hendelsen og flyktet. Han ble senere funnet død, trolig for egen hånd.
Blant sørkoreananere ble det vanlig å uttrykke sorg, håp og støtte gjennom en gule sløyfe brukt på profilbilde på internett, klede eller på offentlige steder.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sewol (ship, 1994) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Sewol Arkivert 23. mars 2016 hos Wayback Machine. på maritime-connector.com
Curiofrea

Curiofrea er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En nokså liten, gråbrunt-spraglete trebukk. Kroppsformen er forholdsvis bred. Antennene er litt lengre enn kroppen.


== Levevis ==
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.


== Utbredelse ==
Arten er beskrevet fra Colombia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Xenofreini Bates, 1885
Slekten Curiofrea Galileo & Martins, 1999
Curiofrea curiosa Galileo & Martins, 1999


== Kilder ==
Longicorn ID - Xenofreini
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Curiofrea i Encyclopedia of Life 
(en) Curiofrea i Global Biodiversity Information Facility 
Curiofrea – detaljert informasjon på Wikispecies
Randal Keynes

Randal Keynes (født 29. juli 1948) er en britisk miljøverner og forfatter. Han er tippoldebarn av biologen Charles Darwin. Han har skrevet boken Annie's Box, som har undertittelen Darwin, His Daughter and Human Evolution. Boken er en skildring av forholdet mellom Darwin og datteren, et forhold som endret Darwins syn på religion. Keynes er aktiv i arbeidet for å få Down House, Darwins hjem, inn på UNESCOs verdensarvliste.
Keynes er sønn av Ann Pinsent Adrian og psykologen Richard Keynes. Sønnen hans, Skandar, er skuespiller, kjent fra filmserien Legenden om Narnia. Han har også en datter, Soumaya. Han er i slekt med John Maynard Keynes og er bror til Simon Keynes. Han er også i slekt med nobelprisvinneren Edgar Douglas Adrian.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Randal Keynes på Internet Movie Database 
(en) Randal Keynes hos The Movie Database 
BBC interview with Randal Keynes Arkivert 11. juli 1998 hos Wayback Machine.
Paraxenolea

Paraxenolea er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
Små til middelsstore, brunspraglete trebukker. Antennene er minst dobbelt så lange som kroppen.


== Levevis ==
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.


== Utbredelse ==
Arten lever i India.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Xenoleini Lacordaire, 1869
Slekten Paraxenolea Breuning, 1950
Paraxenolea indica (Breuning, 1940)


== Kilder ==
Longicorn ID - Xenoleini
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Paraxenolea i Encyclopedia of Life 
(en) Paraxenolea i Global Biodiversity Information Facility 
Paraxenolea – detaljert informasjon på Wikispecies
Aetholopus

Aetholopus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore til nokså store, mørke trebukker. Kroppen er langstrakt og sylindrisk.


== Levevis ==
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia (Java, Filippinene, Molukkene og Papua Ny-Guinea).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Xylorhizini Lacordaire, 1872
Slekten Aetholopus Pascoe, 1865
Aetholopus exutus Pascoe, 1865
Aetholopus halmaheirae Breuning, 1982
Aetholopus lumawigi Hayashi, 1976
Aetholopus papuanus Breuning, 1948
Aetholopus scalaris Pascoe, 1865
Aetholopus sericeus Breuning, 1938
Aetholopus thylactoides Breuning, 1958


== Kilder ==
Longicorn ID - Xylorhizini
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bilde av Aetholopus scalaris Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
(en) Aetholopus i Encyclopedia of Life 
(en) Aetholopus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Aetholopus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Aetholopus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Xylorhizini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gunnebo slott

Gunnebo slott ligger nordøst i Mölndal kommune, mellom Mölndal og Pixbo.
Det ligger nær Rådasjön og Stensjön. Historien til Gunnebo kan følges tilbake til slutten av 1300-tallet, da navnet første gang blir brukt om en storgård med tilhørende kvernhus. 
Det nåværende Gunnebo slott ble bygget av den rike kjøpmannen John Hall d.e., som i 1778 kjøpte Gunnebo for å bygge seg et sommerhus som sto i stil med at han var en av de rikeste mennene i Sverige. Det ble kalt «Rike Hall» i samtiden.
Slottsanlegget inneholder en hovedbygning i tre og et parkanlegg. Parken er en av de best bevarte i Sverige fra sin tid. Arkitekt var Carl Wilhelm Carlberg og mange av originaltegningene hans av Gunnebo er i dag i samlingene til Röhsska museet i Göteborg. Parken er åpen for alle og det blir arrangert guidede omvisninger inne i slottet.


== Eksterne lenker ==
(sv) Offisielt nettsted 
(en) Gunnebo slott – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Thyada

Thyada er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
Middelsstore, mer eller mindre brunspraglete trebukker.


== Levevis ==
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Australia (New South Wales og Queensland).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Zygocerini Lacordaire, 1872
Slekten Thyada Pascoe, 1863
Thyada barbicornis (Pascoe, 1859)


== Kilder ==
Longicorn ID - Zygocerini
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Thyada i Encyclopedia of Life 
(en) Thyada i Global Biodiversity Information Facility 
Thyada – detaljert informasjon på Wikispecies
Jakob Semb Aasmundsen

Jakob Semb Aasmundsen (født 9. mars 1996) er en norsk journalist og foredragsholder. Aasmundsen ble fast ansatt som kulturjournalist i Aftenposten i mars 2022.   Aasmundsen har jobbet i Aftenposten fra januar 2020, først som ansvarlig for debattsiden for ungdom, Si ;D. 
Han startet den frivillige organisasjonen World Against Prejudice (WAP) i 2014, som jobbet med å få søkelyset på og å bryte ned fordommer.17. mai 2015 holdt Aasmundsen, som yngste noensinne, 17. mai-talen i Tønsberg. Talen tok opp temaer som fordommer, åpenhet og toleranse. Den vakte stor oppsikt og kontrovers landet over.Sommeren 2015 skrev han en artikkelserie om fordommer i Tønsbergs Blad, hvor han tok utgangspunkt i sine egne fordommer. Serien ble belønnet med «Amedias Journalistpris 2015».For sitt engasjement og arbeid for bekjempelsen av fordommer, mottok Aasmundsen også Mangfoldprisen 2015 og Årets Homotopp 2015.


== Bibliografi ==
Fri? Fanget i en seksuelt frigjort tid (Spartacus Forlag 2020)


== Referanser ==
Falsomesosella

Falsomesosella er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, kraftige, brunlige trebukker. Kroppsformen er litt avlang, beina nokså korte og kraftige. Antennene hos hannene er noe lengre enn kroppen. Dekkvingene er parallellsidige.


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra India i vest til Java og Filippinene i øst.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Mesosini Thomson, 1860 eller Gyaritini
Slekten Falsomesosella Pic, 1925 - 33 arter
Underslekten Falsomesosella (i snever forstand)
Falsomesosella affinis Breuning, 1938
Falsomesosella albofasciata Pic, 1925
Falsomesosella andamanica Breuning, 1936
Falsomesosella annamensis Breuning, 1939
Falsomesosella basigranulata Breuning, 1968
Falsomesosella bifasciata Breuning, 1938
Falsomesosella breuningi Pic, 1944
Falsomesosella ceylonica Breuning, 1974
Falsomesosella elongata Breuning, 1938
Falsomesosella gardneri Breuning, 1938
Falsomesosella glacilior (Bates, 1884)
Falsomesosella grisella (White, 1858)
Falsomesosella grisescens Breuning, 1939
Falsomesosella horishana Gressitt, 1938
Falsomesosella javanica Breuning, 1956
Falsomesosella mediofasciata Breuning, 1968
Falsomesosella minor Pic, 1925
Falsomesosella nigronotata Pic, 1930
Falsomesosella nilghirica Breuning, 1936
Falsomesosella obliquevittata Breuning, 1938
Falsomesosella ochreomarmorata Breuning, 1968
Falsomesosella parvula Breuning, 1938
Falsomesosella picescens Holzschuh, 2017
Falsomesosella robusta Pic, 1944
Falsomesosella rondoni (Breuning, 1963)
Falsomesosella rufovittata Breuning, 1938
Falsomesosella sparsa Holzschuh, 2017
Falsomesosella subalba Gressitt, 1938
Falsomesosella subunicolor Breuning, 1969
Falsomesosella theresae Pic, 1945
Falsomesosella transversefasciata Breuning, 1938
Falsomesosella truncatipennis Pic, 1944
Falsomesosella unicolor Breuning, 1969
Underslekten Pseudomesosella
Falsomesosella saigonensis Breuning, 1938


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata
Liste over artene


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Falsomesosella i Encyclopedia of Life 
(en) Falsomesosella i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Falsomesosella – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Falsomesosella – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Mesosini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Carl Wilhelm Carlberg

Carl Wilhelm Carlberg (født 9. mars 1746 i Örgryte, død 8. april 1814 i Göteborg) var en  svensk arkitekt.
Carlberg var foruten arkitekt også svensk offiser. Han var sønn av Bengt Wilhelm Carlberg i hans andre ekteskap med Jeanna Stina Carlberg, født Blaesinghs. Hans onkel, Johan Eberhard Carlberg var Gøteborgs første byingeniør fra 1717 til 1727, og deretter byarkitekt i Stockholm i 45 år. Carlberg-familien har fått en gate i Göteborg oppkalt etter seg, Carlbergsgatan i et område kalt Gårda.


== Referanser ==
Johan Eberhard Carlberg

Johan Eberhard Carlberg (født 24. februar 1683 i Göteborg, død 22. oktober 1773 i Stockholm) var en svensk offiser og arkitekt. 
Han var Göteborgs første byingeniør, virksom fra 1717 til 1727 da han ble utnevnt til byarkitekt i Stockholm, en stilling han satt i 45 år, fram til 1772. Han var bror av byarkitekt Bengt Wilhelm Carlberg, og etterfulgte sin bror som byingeniør i Göteborg da Johan Eberhard flyttet til Stockholm.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Göteborg genom tre sekler, Maja Kjellin, Bokförlaget Forum AB, Stockholm 1950
Göteborgs Gatunamn 1621–2000, red. Greta Baum, Tre Böcker Förlag AB, Göteborg 2001 ISBN 91-7029-460-7
Studier i Göteborgs byggnadshistoria före 1814: ett bidrag till svensk stadsbyggnadshistoria, Svensk Byggnadskultur II, Arvid Bæckström, Nordiska Museet, Stockholm 1923 s. 43
Stockholms stads arkitekt Johan Eberhard Carlberg, Henrik Ahnlund, Stockholm Liber, Stockholm 1984 ISBN 91-38-72611-4
Bislett 50 km

Bislett 50 km er et årlig ultraløp som arrangeres innendørs på Bislett stadion. Løpet ble arrangert første gang i 2012, og arrangeres i februar. 


== Tidligere løp ==


== Eksterne lenker ==
Bislett Alliansen - Bislett 50 km
Birgittas udde

Birgittas udde er stedet der middelaldergården Ulvåsa lå på en odde i sjøen Boren, Ekebyborna sokn, Motala i Östergötland, Sverige.Stedet, som tidligere blei kalt St Britas näs (Brittnäs på topografiske kart), har fått navn etter Den hellige Birgitta som bodde på gården i en tjueårsperiode på 1300-tallet.


== Historie ==
Gården blei sannsynligvis oppført på 1200-tallet. Den første eieren vi vet om er Ulf Gudmarsson. Det er ikke klart når slottet blei forlatt, men ifølge tradisjonen skal det ha skjedd etter Ulf Gudmarssons død på Alvastra kloster i 1344, da kona hans, Birgitta, skal ha oppført en ny gård, den såkalte Gamlegården ved dagens Brittnäs, lenger sør.


== Gårdens utforming ==
Gården lå på ei halvøy med vatn på tre sider og med to vollgraver på landsida. Innafor vollgravene var et steinhus og to trebygninger. Utafor vollgravene lå det ei rekke andre bygninger. I dag står steinbygningen som en ruin. Stedet er ikke fullstendig arkeologisk utgravd.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Naturkart over Birgittas udde
Henri de Massue

Henri de Massue, marki de Ruvigny, siden jarl av Galway (født 9. april 1648, død 3. september 1720) var en fransk  hugenott, soldat og diplomat som var en viktig person i engelsk tjeneste i niårskrigen og den spanske arvefølgekrigen.


== Biografi ==
Massue ble født i Paris. Han ble soldat og tjente i den i franske hæren under Turenne, som syntes godt om ham. Trolig var det på grunn av de engelske forbindelser han hadde (moren var engelsk) og i 1678 ble han valgt av Ludvig XIV til å føre hemmelige forhandlinger for en avtale med Karl II, et vanskelig oppdrag han utførte med stil. Han etterfulgte sin far som general for hugenottene og avviste tilbudet til Ludvig om å fortsette i embetet da Ludvig opphevet ediktet fra Nantes. I 1690 dro han i eksil og gikk inn i tjeneste for Vilhelm III av England som generalmajor. Han måtte da si fra seg eiendommene sine i Frankrike. 
I juli 1691 utmerket han seg i slaget ved Aughrim og i 1692 var han en stund øverstkommanderende i Irland. I november dette året ble han viscount Galway og baron Portarlington og fikk flere eiendommer i Irland. I 1693 kjempet han i Neerwinden og ble skadet. I 1694, som generalløytnant, ble han sendt for å kommandere den engelske delen som assisterte hertugen av Savoie mot franskmennene, og samtidig støtte de kriserammede valdenserne. I 1695 skiftet Savoie side og Den italienske halvøya ble nøytralisert, og styrken til Galway ble trukket tilbake til Nederland. Fra 1697 til 1701, en kritisk periode i irsk historie, hadde jarlen av Galway (han ble forfremmet til dette i 1697) i praksis kontroll over irske affærer som irsk rettspresident.  Noen år etter han trakk seg tilbake, ble han i 1704 utpekt til å kommandere de allierte styrkene i Portugal, en stilling han styrte med ære og suksess frem til slaget ved Almanza i 1707  Galway, tross i at han var dyktig og påpasselig, ble slått av hertugen av Berwick.Galway skrapte sammen en fersk armé som han fikk kommando over, selv om han nå var svak. Han utmerket seg med personlig mot i kamp. Marki de Bay slo ham i slaget ved Leene Gudina. Etter dette trakk han seg tilbake fra det aktive livet. Den siste tjenesten hans var i 1715, da han ble sendt som en av rettspresidentene i Irland under jakobitteropprøret. Siden de fleste eiendommene hans i Irland og alle de franske eiendommene var tapt for ham, gav parlamentet ham en pensjon på 1 500 pund i året. Han døde ugift og  med det den irske adelskapen


== Referanser ==


== Kilder ==
Denne artikkelen bygger på Svensk uppslagsbok, Malmö 1932


== Litteratur ==
Encyclopædia Britannica Eleventh Edition Vol.XXIII. New York 1911, S.946
Matthew Glozier: The Huguenot Soldiers of Wilhelm of Orange and the Glorious Revolution von 1688. Eastbourne 2002, S.152
Henry Kamen: Who's Who in Europe 1450-1750. London 2000, S.125
Georg von Alten (Hrsg.): Handbuch für Heer und Flotte. Band 4, Berlin u.a. 1912, S.22
Microtragus

Microtragus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Ganske små, brunlige trebukker. Antennene er vanligvis omtrent så lange som kroppen. Dekkvingene er ovale uten markerte "skuldre", med skarpe knøler. Beina er forholdsvis korte og kraftige.


== Levevis ==
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.


== Utbredelse ==
Bortsett fra én art på Ny-Guinea lever alle artene i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Parmenini Mulsant, 1839
Slekten Microtragus White, 1846
Microtragus arachne Pascoe, 1865
Microtragus basalis Lea, 1917
Microtragus bifasciatus Lea, 1917
Microtragus browni Carter, 1932
Microtragus cristulatus Aurivillius, 1917
Microtragus discospinosus Carter, 1932
Microtragus echinatus Carter, 1926
Microtragus gazellae Kriesche, 1923
Microtragus luctuosus (Shuckard, 1838)
Microtragus mormon Pascoe, 1865
Microtragus multituberculatus Breuning, 1954
Microtragus quadrimaculatus Blackburn, 1892
Microtragus senex White, 1846
Microtragus tuberculatus Carter, 1934
Microtragus unicristatus Breuning, 1942
Microtragus waterhousei Pascoe, 1864


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 23. april 2016 hos Wayback Machine.
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 8. august 2016 hos Wayback Machine.
(en) Microtragus i Encyclopedia of Life 
(en) Microtragus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Microtragus hos Fossilworks 
(en) Microtragus hos NCBI 
(en) Kategori:Microtragus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Microtragus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Parmenini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Dolophrades

Dolophrades er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, matt brune trebukker. Oversiden er kraftig punktert. Antennene er lengre enn kroppen. Pronotum er omtrent så langt som bredt med rundede sider og en liten pigg midt på hver sidekant.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Dorcadiini Latreille, 1825 eller Morimopsini
Slekten Dolophrades Bates, 1884
Dolophrades birmanus Breuning, 1958
Dolophrades mustanganus Holzschuh, 2003
Dolophrades punctatus (Pic, 1934)
Dolophrades terrenus Bates, 1884


== Kilder ==
Danilevsky, M.L. 2006. Systematic List of Longicorn Beetles (Coleoptera, Cerambycoidea) of Europe. [1]
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 31. mai 2016 hos Wayback Machine.
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
(en) Dolophrades i Encyclopedia of Life 
(en) Dolophrades i Global Biodiversity Information Facility 
Dolophrades – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bildegalleri Arkivert 13. april 2014 hos Wayback Machine.
KRS Ultra

KRS Ultra er et ultraløp som arrangeres i Kristiansand. Løpet ble arrangert første gang i 2016.
Start og mål er ved Aquarama, og løypa går gjennom bymarka og Skråstadheia. Total lengde er 60 km.


== Tidligere løp ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside
Resultater 2016 (arkivert)