jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Vibeke Vasbo

Vibeke Vasbo (født 9. juli 1944 i Tandslet på Als) er en dansk skjønnlitterær forfatter og kvinnesaksforkjemper.
Vibeke Vasbo var på 1970-tallet aktiv i den danske rødstrømpebevægelsen og senere i Lesbisk Bevægelse. Hun var blant initiativtagerne til Femølejren og sterkt engasjert i kampanjen for fri abort. Hun har arbeidet som pleiemedhjelper, lærer og kranfører, sistnevnte i Oslo. I 1976 debuterte hun med boken Al den løgn om kvinders svaghed – om abeidet som kranfører – og derefter har hun gjort seg gjeldende både med romaner, noveller og dikt. Organisatorisk har hun også vært aktiv i Dansk Forfatterforening.
Vasbo er søster til arkeologen og historikeren Else Roesdahl.


== Bibliografi ==
1976: Al den løgn om kvinders svaghed
1980: Efterårsferie ved fjorden, novelle
1980: Måske har jeg haft en anelse, dikt
1981: Sygehjælper i æbletræernes blomstringstid, novelle
1982: Den enøjede killing, novelle
1984: Miraklet i Amalfi, roman
1985: Anna-Amanda, novelle
1990: Det er det, jeg siger: Man vil begå mord!, novelle
1991: Hildas sang, historisk roman fra 600´årenes England, roman
1993: Glæden ved at kigge ud ad vinduet, essay
2004: Artemis, beretningen om en kat
2008: Der mangler en sang om solsorten, roman


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(da) Vibeke Vasbo på bibliografi.dk
Amiga Fast File System

Amiga Fast File System (AFFS eller også FFS) er et filsystem som benyttes på Amiga personlige datamaskiner. Det forrige filsystemet for Amiga ble ofte omtalt som AmigaDOS, men er idag kjent som Amiga Old File System (OFS). OFS, som primært var konstruert for disketter, var for treg sammenlignet med datidens harddiskbaserte filsystemer. FFS skiller seg fra sin forgjenger primært gjennom fjerningen av redundant informasjon. Datablokker inneholder ikke noe annet enn data, noe som tillater filsystemet å overføre store datamengder direkte fra verts-adapteren til destinasjonen.


== Eksterne lenker ==
The ADFlib Page og ADF File specs
The ADF specs, i LHA format fra Aminet
Chlorocala suturalis

Chlorocala suturalis er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor ( millimeter), avlang, blank gullbasse. Hodet og pronotum er svarte (pronotum kan også være helt rødlig), hodet med bredt gulaktige sidekanter. Dekkvingene er gjerne lyst grønnlige med en bred, svart sømstripe. Helmørke individer forekommer.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i død ved som er angrepet av hvitråte. De voksne billene kommer gjerne til sevjeutfloder og andre steder der søte plantsafter er tilgjengelige.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Kamerun, Senegal, Ghana og Elfenbeinskysten.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini Griffith & Pidgeon, 1832
Slekten Chlorocala Kirby & Spence, 1828
Chlorocala suturalis (Fabricius, 1775)
Chlorocala suturalis nigricollis Kraatz, 1880 - noen ganger regnet som en egen art
Chlorocala suturalis suturalis (Fabricius, 1775)


== Eksterne lenker ==
(en) Chlorocala suturalis i Encyclopedia of Life 
(en) Chlorocala suturalis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Chlorocala suturalis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chlorocala suturalis – detaljert informasjon på Wikispecies 
Oversikt over noen av artene, med bilder
Bilde av arten
Chlorocala smaragdina

Chlorocala smaragdina er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor ( millimeter), avlang, blank metalisk farget gullbasse. Den ligner Chlorocala africana, som den ofte blir plassert som en underart av, men skiller seg fra typiske former av denne arten ved at den har nokså grove punktrader på dekkvingene.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i død ved som er angrepet av hvitråte. De voksne billene kommer gjerne til sevjeutfloder og andre steder der søte plantsafter er tilgjengelige.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt fra Guinea i vest til Uganda i øst.


== Systematisk plassering ==
Arten blir ofte plassert som en underart av Chlorocala africana.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini Griffith & Pidgeon, 1832
Slekten Chlorocala Kirby & Spence, 1828
Chlorocala smaragdina (Voet, 1779)


== Eksterne lenker ==
Chlorocala på Encyclopedia of life
Oversikt over noen av artene, med bilder
Bilde av arten
(en) Chlorocala smaragdina i Encyclopedia of Life 
(en) Chlorocala smaragdina i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Chlorocala smaragdina – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Chlorocala smaragdina – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chlorocala smaragdina – detaljert informasjon på Wikispecies
Urša Bogataj

Urša Bogataj (født 7. mars 1995 i Ljubljana) er en slovensk skihopper som representerer SSK Ilirija. Hun tok OL-gull i normalbakke i vinter-OL 2022 i Beijing.


== Karriere ==


=== Kontinental- og verdenscup ===
Hun debuterte internasjonalt i kontinentalcupen i 2008/09-sesongen med 29.-plass i Toblach 21. januar 2009, mens hennes beste resultat er en 2.-plass fra Rovaniemi 29. november 2011.
Hun debuterte i verdenscupen i 2011/12-sesongen med 20.-plass i Lillehammer 3. desember 2011, mens hennes beste resultat er en 2.-plass fra Zaō 20. januar 2018.


=== Mesterskap ===
Bogataj mesterskapsdebuterte i junior-VM på ski 2011 i Otepää med en 11. plass. Året etter, i junior-VM på ski 2012 i Erzurum, ble det bare en 31.-plass i den individuelle konkurransen, men bronsemedalje i lagkonkurransen.
Hun tok laggull og en 5.-plass individuelt i Junior-VM på ski 2013 i Liberec, mens hun en måned senere endte på 17.-plass i senior-VM i Val di Fiemme.
I junior-VM på ski 2014 i Val di Fiemme ble det lagsølv og en 6.-plass individuelt på Bogataj, mens det i junior-VM på ski 2015 i Almaty ble det 4.-plass individuelt og 5.-plass i lagkonkurransen.
I OL 2022 tok hun gull i normalbakke – den eneste individuelle øvelsen i skihopping for kvinner. Hun var også med på å ta gull i mikslagskonkurransen sammen med Nika Križnar, Timi Zajc og Peter Prevc.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Urša Bogataj – Olympics.com 
(en) Urša Bogataj – Olympic.org 
(en) Urša Bogataj – Olympedia 
(en) Urša Bogataj – FIS (skihopping) 
(pl) Urša Bogataj – skijumping.pl
Chlorocala viridicyanea

Chlorocala viridicyanea er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor ( millimeter), avlang, blank blågrønnlig metalisk farget gullbasse. Den har ganske grove punktrader på dekkvingene.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i død ved som er angrepet av hvitråte. De voksne billene kommer gjerne til sevjeutfloder og andre steder der søte plantsafter er tilgjengelige.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Vest-Afrika (Sierra Leone, São Tomé og Príncipe).


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini Griffith & Pidgeon, 1832
Slekten Chlorocala Kirby & Spence, 1828
Chlorocala viridicyanea (Palisot de Beauvois, 1805)


== Eksterne lenker ==
Chlorocala på Encyclopedia of life
Oversikt over noen av artene, med bilder
(en) Chlorocala viridicyanea i Encyclopedia of Life 
(en) Chlorocala viridicyanea i Global Biodiversity Information Facility 
Chlorocala viridicyanea – detaljert informasjon på Wikispecies
Chlorocala monoceros

Chlorocala monoceros er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor ( millimeter), avlang, blank gullbasse. Denne arten er mahognifarget med gulaktig kantstripe på dekkvingene. Dekkvingene har fine punktrader.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i død ved som er angrepet av hvitråte. De voksne billene kommer gjerne til sevjeutfloder og andre steder der søte plantsafter er tilgjengelige.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Kamerun, den Sentralafrikanske Republikken og Angola.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini Griffith & Pidgeon, 1832
Slekten Chlorocala Kirby & Spence, 1828
Chlorocala monoceros Gory & Percheron, 1833


== Eksterne lenker ==
Chlorocala på Encyclopedia of life
Oversikt over noen av artene, med bilder
Bilde av arten
(en) Chlorocala monoceros i Encyclopedia of Life 
(en) Chlorocala monoceros i Global Biodiversity Information Facility 
Chlorocala monoceros – detaljert informasjon på Wikispecies
Chlorocala hypoxantha

Chlorocala hypoxantha er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor ( millimeter), avlang, blank gullbasse.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i død ved som er angrepet av hvitråte. De voksne billene kommer gjerne til sevjeutfloder og andre steder der søte plantsafter er tilgjengelige.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Sierra Leone.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini Griffith & Pidgeon, 1832
Slekten Chlorocala Kirby & Spence, 1828
Chlorocala hypoxantha Harold, 1879


== Eksterne lenker ==
Chlorocala på Encyclopedia of life
Oversikt over noen av artene, med bilder
Nettside om arten
(en) Chlorocala hypoxantha i Encyclopedia of Life 
(en) Chlorocala hypoxantha i Global Biodiversity Information Facility 
Chlorocala hypoxantha – detaljert informasjon på Wikispecies
Chlorocala affinis

Chlorocala affinis er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, blank gullbasse. Hode, pronotum og scutellum er svarte, dekkvingene grønnlige med en bred, svart sømstripe.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i død ved som er angrepet av hvitråte. De voksne billene kommer gjerne til sevjeutfloder og andre steder der søte plantsafter er tilgjengelige.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Elfenbeinskysten og Kongo.


== Systematisk plassering ==
Arten bør muligens betraktes som et synonym for Chlorocala suturalis.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini Griffith & Pidgeon, 1832
Slekten Chlorocala Kirby & Spence, 1828
Chlorocala affinis Kraatz, 1880


== Eksterne lenker ==
Chlorocala på Encyclopedia of life
Oversikt over noen av artene, med bilder
Nettside om arten
Bilde av arten
(en) Chlorocala affinis i Encyclopedia of Life 
(en) Chlorocala affinis i Global Biodiversity Information Facility 
Chlorocala affinis – detaljert informasjon på Wikispecies
Aleksandra Kustova

Aleksandra Gennadjevna Kustova (russisk: Александра Геннадьевна Кустова; født 26. august 1998 i Magadan) er en russisk skihopper.


== Karriere ==
3. januar 2014 debuterte hun i verdenscupen i skihopping i Tsjajkovskij, hvor hun ikke nådde finaleomgangen med en 44.-plass.
Kustova tok lagsølv med de russiske juniorjentene under Junior-VM på ski 2015 i Almaty, på lag med Darja Grusjina, Marija Jakovleva og Sofja Tikhonova. Hun gjentok bedriften under Junior-VM på ski 2018 i Kandersteg, denne gang på lag med Ksenija Kablukova, Lidija Jakovleva og Sofja Tikhonova.
Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun nummer 17 i normalbakkerennet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Aleksandra Kustova – Olympedia 
(en) Aleksandra Kustova – FIS (skihopping) 
(pl) Aleksandra Kustova – skijumping.pl
Boreas bortfører Oreithyia

Boreas bortfører Oreithyia er et maleri fra omkring 1615 av den flamske maleren Peter Paul Rubens.


== Motiv ==
Motivet er hentet fra gresk mytologi og viser den bevingede vinterguden Boreas som bortrøver den athenske prinesse Oreithyia. Vinterguden har bulnende kinn, hvitt skjegg og hår og er iført en olivengrønn tunika. Han tvinger prinsessen opp i armene sine, mens hun stritter med all sin tyngde bakover. Prinsessen er drapert i hvitt og i rødt og har opprevne flettinger i håret. Under de to ses fire putti engasjert i en sneballkamp. Motivet fyller nesten hele billedflaten.


== Mytologi ==
Boreas var vintergud og gud for nordenvinden, en av de fire anemoiene. Han søkte en hustru og kidnappet og bortførte kong Erekhtheus av Athens datter, mens hun lekte med vennene sine ved en elvebredd. Sammen fikk paret blant andre barna Khione og de bevingede sønnene, boreadene.


== Proveniens ==
Bildet ble skjenket akademiet i Wien før 1822 av kunstsamleren Anton Franz de Paula Graf Lamberg-Sprinzenstein, og kan ses i Akademie der bildenden Künste under tittelen Boreas entführt Oreithya .


== Referanser ==
Park Guy-lim

Park Guy-lim (født 27. februar 1999) er en sørkoreansk skihopper.
15. februar 2017 debuterte hun i verdenscupen i skihopping på hjemmebane i Pyeongchang, som også er hennes beste individuelle verdenscup-plassering med en 30.-plass.
Park representerte Sør-Korea under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang hvor hun endte med 14,2 poeng og siste plass i normalbakkerennet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Park Guy-lim – Olympedia 
(en) Park Guy-lim – FIS (skihopping) 
(pl) Park Guy-lim – skijumping.pl
Sergej Prikhodko

Sergej Eduardovitsj Prikhodko (født 12. januar 1957 i Moskva i Sovjetunionen, død 26. januar 2021 i Moskva) var en russisk politiker og diplomat. Han ble regnet som en av de mest sentrale tjenestemenn i russisk utenrikspolitikk og arbeidet for alle Russlands presidenter: Boris Jeltsin, Vladimir Putin, Dmitrij Medvedev og igjen Putin.


== Biografi ==
Prikhodko var utdannet ved Moskvas statlige institutt for internasjonal politikk. Fra 1986 til 1987 var han attaché og tredjesekretær i avdelingen for sosialistiske land i Sovjetunionens utenriksdepartement. Fra 1992 til 1993 var han andresekretær og senere førstesekretær ved den russiske ambassaden i Tsjekkoslovakia. Fra 1993 til 1997 var han avdelingsleder og stedfortredende leder ved det russiske utenriksdepartementet. Fra april 1997 var han rådgiver for den russiske presidenten.
Fra 14. september 1998 var han nestleder for presidentadministrasjonen, fra 2. februar 1999 også leder for presidentadministrasjonens avdeling for utenrikssaker. 17. juni 1999 ble Prikhodko utnevnt til ekstraordinær og befullmektiget ambassadør.
Fra mars 2004 var han utenrikspolitisk rådgiver for den russiske føderasjonens president, først for Vladimir Putin, og fra 2008 for etterfølgeren Dmitrij Medvedev. Deretter han ble i mai 2012 første nestleder i den russiske regjeringsstaben, og fra mai 2013 ble han visestatsminister og stabssjef.Prikhodko døde 25. januar 2021.


== Referanser ==
FFS

FFS kan vise til:

GeografiFrankfurt Süd stasjon, jernbanestasjon
French Frigate Shoals, atoll i Stillehavet
Färs och Frosta Sparbank Arena, Sparbanken Skåne ArenaTeknologiAkselerometer (fritt fall-sensor)
Amiga Fast File System, filsystem
Unix File System (Berkely Fast File System), filsystem
Oleg Deripaska

Oleg Vladimirovitsj Deripaska (russisk: Олег Владимирович Дерипаска; født 2. januar 1968 i Dzerzjinsk i Nizjnij Novgorod oblast) er en russisk oligark. Han er grunnlegger og eier av Basic Element, en av de største russiske industrigruppene, og dessuten president i En+-gruppen og i United Company RUSAL, verdens nest største aluminiumsselskap.Deripaskas formue var i 2015 anslått til 3,5 milliarder amerikanske dollar, og i 2017 til 5,1 milliarder amerikanske dollar.I 2018 ble det offentliggjort videoklipp av Deripaska og visestatsminister Sergej Prikhodko på fisketur i Norge. Regimekritikere hevder at videoene viser ulovlig samrøre mellom myndighetene og næringslivstopper, mens Deripaska har tatt ut søksmål mot nettsteder og aviser som har publisert videoklippene.


== Referanser ==
Germain Grisez

Germain Gabriel Grisez (født 30. september 1929 i Cleveland i Ohio i USA, død 1. februar 2018 i Oxford i Pennsylvania) var en amerikansk filosof.


== Liv og virke ==
Grisez utviklet sine tanker fra Thomas Aquinas og frembrakte en katolsk tilnærming innen moralfilosofien egnet til møtet med sekulær moralfilosofi. I The First Principle of Practical Reason: A Commentary on the Summa Theologiae, I-II, Q. 94, A. 2 (1965) kritiserte Grisez den ny-skolastiske fortolkning av Aquinas som at den skulle betrakte moralnormer som avledet fra metodologisk antesedent kunnskap av menneskenaturen. Grisez forsvarte den metafysiske fri vilje, og fremla en naturlovsteori for praktisk fornuftsbruk og moralsk dømmekraft som, skjønt thomistisk i vid forstand, avviker fra Aquinas' på noen viktige punkter.Gjennom det utsyn han fikk ved sin gjennomarbeidelse av Thomas Aquinas' morallovteori, var Grisez også en uttrykkelig og kraftfull forsvarer av tradisjonelle synspunkter i stridsspørsmål innen seksualmoralen, som fødselsregulering og abort. Han skrev også innflytelsesrike artikler om bioteknologi og om hvordan slike teknologier kunne anvendes rett eller galt; til enten å støtte den palliative pleie og livsverdi, eller tvert i mot å fremskynde døden.
Grisez underviste som professor i kristen etikk ved Mount St. Mary's University i Emmitsburg i Maryland fra 1979 til han ble pensjonist i 2009.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
The Way of the Lord Jesus Complete text of the three volumes and additional material
The Making of a Moral Theologian Arkivert 27. desember 2014 hos Wayback Machine., Russell Shaw. 1996 article on Grisez's personal and professional life, including his work for Cardinal O'Boyle of the Diocese of Washington D.C.
Biotechnology and Human Dignity in the Thought of Germain Grisez, Nicholas C. Lund-Molfese.  Describes the necessity of the Christian virtue of hope in choosing the good of the human person in so-called "hard cases".
Remote Operations Service Element protocol

Remote Operations Service Element (ROSE) er et OSI-grensesnitt som er spesifisert i ITU-T Recommendation X.219, ISO/IEC International Standard 9072-1. Det sørger for (a) evne til å utføre fjerne operasjoner, (b) interaksjon mellom enheter i en distribuert applikasjon og (c) ved mottak av forespørsler om fjerne operasjoner tillate den mottagende entitet å prøve å utføre operasjonen og rapportere resultatet av forespørselen.
OSI-protokoller som X.400 og X.500 bruker tjenester som er sørget for av ROSE. ROSE-protokollen i seg selv er definert ved å bruke notasjonen ASN.1.


== Eksterne lenker ==
International Telecommunication Union Recommendation X.219
International Telecommunication Union Recommendation X.229
ISO ISO 9072
Digital penn

En digital penn eller smartpenn er et innmatningsutstyr som oppfanger håndskriften eller penselstrøkene fra en bruker og konverterer håndskevet analog informasjon fra «penn og papir» til digitale data som kan anvendes i ulike applikasjoner. Denne typen penn er vanligvis brukt sammen med en digital notisblokk, selv om dataene også kan brukes av ulike applikasjoner eller simpelthen som grafikk.
En digital penn er vanligvis større enn og har flere egenskaper enn en aktiv penn. Digitale penner inneholder vanligvis intern elektronikk og har egenskaper slik som sensitivitet overfor berøring, innmatningsknapper, minne for lagring av håndskrevne data og overføringsmuligheter.


== Referanser ==
Haplologi

Haplologi (avleda av gresk ἁπλόος haplóos, «enkel», og λόγος lógos, «tale») er en fonologisk prosess som forenkler ord ved at den ene av to tilstøtende lydrekker eller stavelser faller bort, enten fordi de er helt like eller fordi de begynner med samme språklyd. Ei tenkt haplologisk form av haplologi ville vært haplogi .
Andre eksempler er tragikomisk av tragikokomisk, fjortendel for fjortendedel og Vestad av Vestastad.
Haplologi virker motsatt av reduplikasjon.


== Referanser ==
TV-kort

Et TV-kort er en form for tuner som gjør det mulig å motta TV-signaler på en datamaskin. De fleste TV-kort fungerer også som videoopptaksenheter som gjør det mulig å lagre TV-programmer på en harddisk på lignende måte som en DVD gjør.
Grensesnittet for TV-kort er vanligvis PCI eller PCI Express (PCIe), men utstyr for PCMCIA, ExpressCard eller USB eksisterer også.


== Eksterne lenker ==
"PC Project: Choosing a TV tuner card to record digital TV".pcauthority.com.au, besøkt 13. februar 2018
Håkon Bjercke

Håkon Alf Bjercke (født 11. mars 1973) er en norsk sportsjournalist og kommentator i Discovery Networks, samt markedssjef i Norges Tennisforbund.
Bjercke vokste opp på Snarøya i Bærum og i Salt Lake City i Utah, der han ble utdannet innenfor TV- og radiojournalistikk. Han jobbet fem år som nyhets- og sportsanker i lokal-TV-stasjonen ABTV i Asker og Bærums Budstikke før ferden gikk videre til Kanal 24 (senere Radio Norge), der han var med fra starten i 2003 og frem til 2008. Han fikk så jobb som medie- og kommunikasjonssjef i Stabæk Fotball i perioden da laget tok seriegull og NM-sølv i 2008. Han har senere arbeidet i Norges Tennisforbund som markeds- og kommunikasjonssjef siden 2016. Parallelt med dette har han vært mangeårig alpinkommentator for Eurosport (siden 1997) og var den første norske kommentatoren for det franskeide konsernet da de startet norsk kanalversjon i 1998 (kjøpt opp av amerikanske Discovery Networks i 2013).Bjercke var hovedkommentator på alpint for TVNorge, Eurosport og Discovery, og var på plass for kanalen(e) under OL i PyeongChang i 2018 - etter å ha kommentert nesten alle OL siden 2000 off-tube fra studio i Stockholm/Oslo.Han er tidligere alpinist, men måtte gi seg med ryggskade allerede som 21-åring. Han hadde best resultater fra utfor, men kjørte alle disipliner på FIS-nivå i Norge og USA.
Håkon Bjercke er storebroren til artisten og TV 2-profilen Martin «Danielle» Bjercke fra CLMD og eldste barnebarn av en av malingselskapet Jotuns stiftere - gründer og tidligere friidrettspresident Alf R. Bjercke.
Nomevatn

Nomevatn er en innsjø i Nome kommune i Telemark. Den er en utvidelse eller lone i elva Straumen, og er skilt fra denne med en smal landtunge. Innsjøen ble dannet ved opprettelsen av Bandak–Norsjøkanalen og oppdemmingen av Eidselva ved Vrangfoss. Vatnet er svært grunt og er avgrenset i vest av et kunstig dike.Nomevatn er et av de viktigste raste- og beiteområdene i Telemark for andefugler på vår- og høsttrekk. Den vestre delen av sjøen er fredet som Nomevatn fuglefredningsområde.


== Referanser ==
Cuávisjävrjuuhâ

Cuávisjävrjuuhâ (enaresamisk, skoltesamisk: Cue'jjesjääu'rjokk) er ei elv i Enare kommune i Lappland i Finland. Den er ei sideelv til Silisjoki og er 19,3 kilometer lang.
Vassdraget har sine øverste kilder sør for fjellet Isonkivennokka, rundt 5 kilometer fra grensa mot Norge. Derfra renner elva mot sørvest, senere mot sør, til den under navnet Huikinvárjohka munner ut i innsjøen Tsokkisjärvi (enaresamisk: Cuávisjävri). Fra Tsokkisjärvi renner Cuávisjävrjuuhâ videre mot sørvest i et løp som veksler mellom korte strykpartier og stille loner. Etter 2,3 kilometer løper elva sammen med Silisjoki, rundt 6 kilometer før Silisjokis munning i innsjøen Opukasjärvi.Hele nedbørfeltet ligger innenfor Kaldoaivi ødemarksområde.


== Referanser ==
Tsokkisjärvi

Tsokkisjärvi (enaresamisk: Cuávisjävri, nordsamisk: Coagesjávri, skoltesamisk: Cue'jjesjäu'r) er en innsjø i Enare kommune i Finland. Den ligger i Kaldoaivi ødemarksområde, rundt 20 kilometer nordvest for Sevettijärvi. Sjøen er en del av Neidenvassdraget og har utløp mot sør til Cuávisjävrjuuhâ, ei sideelv til Silisjoki.


== Referanser ==