jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Obersaxen

Obersaxen (retoromansk: Sursaissa) er en tidligere kommune i distriktet Surselva i den sveitsiske kantonen Graubünden. Den 1. januar 2016 ble de tidligere kommunene Obersaxen og Mundaun slått sammen til den nye kommunen Obersaxen Mundaun.


== Historie ==
Obersaxen er først nevnt i 765 som Supersaxa. I 956 ble stedet nevnt som Supersaxa og i 1227 som Ubersahse.Dagens bosetning ble grunnlagt i det trettende århundre, da en gruppe tysk-talende walsere bosatte seg på platået. Obersaxen en øy av tysktalende i hjertet av det hovedsakelig retoromansktalende Surselva (som omfatter dalen Vorderrhein, sammen med alle dens sidedaler, blant annet Val Lumnezia).


== Sport ==
Obersaxen har et relativt stort, men ikke spesielt godt kjent skisted. Til tross for det faktum at det er ganske nær det internasjonalt kjente feriestedet Flims-Laax, er det ganske populært blant lokalbefolkningen og andre på grunn av kvaliteten på føre og mangel på store folkemengder som finnes i Flims. Obersaxen er hjemstedet til alpinisten Carlo Janka.


== Referanser ==
Et sted å feste blikket

Et sted å feste blikket er et musikkalbum med Anne Grete Preus. Albumet ble utgitt den 13. september 2013.


== Sporliste ==
«Et sted å feste blikket» (Anne Grete Preus)
«For gyldne tider» (Anne Grete Preus)
«Vær hos meg» (Anne Grete Preus)
«Kjøpmannen» (Anne Grete Preus)
«Aldri i tvil» (Anne Grete Preus)
«Sang til Aurora» (Anne Grete Preus)
«But for the Grace» (Anne Grete Preus)
«Det gode du vil» (Anne Grete Preus)
«365» (Anne Grete Preus)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Anne Grete Preus - sang, gitarer, keyboard, piano, kor, låtskriver
Kåre Vestrheim - keyboard, tekniker, produsent
Lenny Kaye - gitarer
Thomas Tofte - bass, keyboard
Hilma Nikolaisen - bass
Erland Dahlen - trommer, perkusjon
Christian Næss - trommer


=== Øvrige medvirkende ===
Mike Hartung - miksing
Chris Sansom - mastering


== Eksterne lenker ==
Et sted å feste blikket
FreeBSD Ports

FreeBSD Ports collection er et pakkesystem for operativsystemet FreeBSD, en enkel og konsistent mekanisme for installasjon av programvarepakker. Per 16. november 2018 har pakkesystemet 34.009 programvarepakker tilgjengelig i samlingen. Pakkesystemet er også blitt adoptert av NetBSD som basis for dets pakkesystem pkgsrc.


== Referanser ==
Finneodel

Finneodel er en tidligere, særskilt eiendoms- og skatteordning for boplasser til kystsamer i Nordland og Troms.Innholdet i finneodelinstitusjonen bestod i at en del av kystsamene fikk benytte og rå seg selvstendig på sine boplasser, uten å måtte betale ordinær jordleie og bygselavgift for dem, slik det ellers var vanlig for norske fiskerbønder, som i all overveiende grad var leilendinger i eldre tid – under kronen, kirken eller enkelte proprietærer. Disse samene slapp med å betale vanlige personskatter, og boplassene med tilliggende ressurser var dermed «satt utenfor» det vanlige bygselsystemet. Funksjonelt og praktisk stod derfor disse samene i samme stilling som selveiende norske bønder som satt på jord det heftet odel på, slik det i varierende grad forekom i Sør-Norge. I Sør-Troms ble ordningen avviklet i 1661. I Nordland og Nord-Troms stod ordningen med finnerydninger ved lag frem til ca. 1760 (1780).


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hansen, Lars Ivar og Bjørnar Olsen: Samenes historie fram til 1750. 2004
Nielssen, Alf Ragnar: Lødingen, Tjeldsund og Tysfjords historie IV. Fra Steinalderen til 1700-tallet. Bodø, 1990
Nielssen, Alf Ragnar og Pedersen, Hilgunn: Fra vidstrakt prestegjeld til storkommune, Lødingen, Tjeldsund og Tysfjords historie. 1994
Sjamantromme

Sjamantromme er en fellesnevner for ulike typer trommer som blir (har blitt) brukt til sjelereiser (sjamanisme). Det finnes tradisjonelle sjamantrommer i en rekke ulike land og kulturer. Sjamantrommene er vanligvis rammetrommer (runde eller ovale) eventuelt skåletrommer (kjeletrommer). Ramma på rammetrommene er som regel laget av et bøyd og sveipet trestykke, eller av en hel trering (selvvokst eller tilskåret). Ramma er overtrukket med en eller annen type dyreskinn. Skinnet er i mange tilfeller (men ikke alltid), dekorert. Ofte brukes en stikke, pinne, kølle eller hammer for å bringe fram lyd av tromma. Tradisjonelt er spill på shamantromme gjerne del av et større uttrykk som inkluderer sang og dans. 
I Norden er inuitter og samer kjent for å bruke (ha brukt) trommer som redskap til å komme i kontakt med åndeverdenen. Det ser også ut til at volven kjent fra norrøn mytologi brukte tromme på lignende vis, jamfør det norrøne diktet Voluspå. I de kulturene det brukes (har vært brukt) sjamantrommer, har instrumentet gjerne også andre funksjoner. På Grønland, der det fremdeles finnes levende og ubrutte tradisjoner på denne typen tromme, utnyttes instrumentet også under formidling av historier, myter og gammel viten. Når framføringene blir skikkelig uttført, har kulturuttrykket stor underholdningsverdi.
Det er i dag eksempler på ulike nysjamanistisk bevegelser. En viktig praksis innen nysjamanismen er såkalte trommereiser.


== Referanser ==


== Se også ==
Runebomme
Bodhrán
Trichonius

Trichonius er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, brun- eller gråaktige trebukker. Antennene er betydelig lengre enn kroppen. Pronotum er nærmest klokkeformet sett ovenfra med en pigg noe bakenfor midten av siden.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved.


== Utbredelse ==
Slekten lever nesten utelukkende i Brasil, én art er også kjent fra Fransk Guyana.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Acanthocinini Thomson, 1860
Slekten  Trichonius Bates, 1864
Trichonius affinis Monné M. L. & Mermudes, 2008
Trichonius atlanticus Monné M. L. & Mermudes, 2008
Trichonius bellus Monné M. L. & Mermudes, 2008
Trichonius fasciatus Bates, 1864
Trichonius griseus Monné M. L. & Mermudes, 2008
Trichonius inusitatus Monné M. L. & Monné M. A., 2012
Trichonius minimus Monné M. L. & Mermudes, 2008
Trichonius picticollis Bates, 1864
Trichonius quadrivittatus Bates, 1864
Trichonius w-notatus Nascimento et al, 2020


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata


== Eksterne lenker ==
Bilder av artene
(en) Acanthocinini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
(en) Trichonius i Encyclopedia of Life 
(en) Trichonius i Global Biodiversity Information Facility 
Trichonius – detaljert informasjon på Wikispecies
Plagiosarus

Plagiosarus er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, brunaktige trebukker, forholdsvis tettbygde med kraftige bein. Antennene er omtrent så lange som kroppen, og har en dusk av svarte hår omtrent i midten. Pronotum er nærmest tønneformet med en pigg litt bakenfor midten av siden. Dekkvingene har en skarp, opphølyd lengderibber langs sømmen.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Acanthoderini 
Slekten Plagiosarus Bates, 1880
Plagiosarus binoculus Bates, 1880
Plagiosarus literatus Bates, 1885
Plagiosarus melampus Bates, 1885


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
(en) Plagiosarus i Encyclopedia of Life 
(en) Plagiosarus i Global Biodiversity Information Facility 
Plagiosarus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Acanthoderini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bildegalleri Arkivert 14. september 2016 hos Wayback Machine.
Calliphaula

Calliphaula er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, lange og tynne, lyst brunlige trebukker. Pronotum er sylindrisk uten pigger på sidene, dekkvingene parallellsidige med skittenhvite tegninger.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Brasil og Bolivia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Aerenicini Lacordaire, 1872
Slekten Calliphaula Lane, 1973
Calliphaula filiola Martins, 1984
Calliphaula leucippe (Bates, 1881)


== Kilder ==
Liste over artene, med lenker til bilder og utbredelsesdata Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
(en) Calliphaula i Encyclopedia of Life 
(en) Calliphaula i Global Biodiversity Information Facility 
Calliphaula – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Lamiinae – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
Parhippopsicon

Parhippopsicon er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Agapanthiini er middelsstore, avlange, mørkt grå- eller brunaktige trebukker. Antennene er ganske lange, hos hannene tydelig lengre enn kroppen. Hodet er påfallende lite. Pronotum er tydelige smalere enn de jevnbrede dekkvingene, omtrent sylindrisk.


== Levevis ==
Larvene lever vanligvis i de hule stammene på storvokste urter, særlig tistler og lignende. De voksne billene finnes ofte på blomster.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Agapanthiini Mulsant, 1839
Slekten Parhippopsicon Breuning, 1942
Parhippopsicon albicans Breuning, 1942
Parhippopsicon albosuturale Breuning, 1971
Parhippopsicon albovittatum Breuning, 1978
Parhippopsicon clarkei Breuning, 1976
Parhippopsicon flavicans Breuning, 1970
Parhippopsicon truncatipenne Breuning, 1960
Parhippopsicon vittipenne Breuning, 1970


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 24. april 2016 hos Wayback Machine.
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
(en) Parhippopsicon i Encyclopedia of Life 
(en) Parhippopsicon i Global Biodiversity Information Facility 
Parhippopsicon – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bildegalleri Arkivert 14. september 2016 hos Wayback Machine.
Trichoeax

Trichoeax er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Somalia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Ancylonotini Lacordaire, 1869
Slekten Trichoeax Breuning, 1938
Trichoeax somaliensis Breuning, 1938


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 13. april 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Trichoeax i Encyclopedia of Life 
(en) Trichoeax i Global Biodiversity Information Facility 
Trichoeax – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Ancylonotini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gounellea

Gounellea er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, brede, brokete trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen, tynne og svarte. Pronotum har en kraftig tann på hver sidekant. Dekkvingene er omtrent parallellsidige med rettviklede "skuldre", kontrastrikt tegnede i hvitt eller gult og svart.


== Utbredelse ==
Slekten er kjent fra Brasil, Peru, Bolivia og det nordlige Argentina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Anisocerini J. Thomson, 1860
Slekten Gounellea Lane, 1964
Gounellea bruchi (Gounelle, 1906)
Gounellea capucina (White, 1846)
Gounellea dulcissima (White, 1855)
Gounellea histrio (Gounelle, 1906)


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bilder av artene Arkivert 14. september 2016 hos Wayback Machine.
(en) Gounellea i Encyclopedia of Life 
(en) Gounellea i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Gounellea – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gounellea – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Anisocerini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Radionettes

Radionettes er et rockeband med base i Oslo, dannet i 1993 og oppløst fem år senere. Line Lockert (låtskriver og vokalist) og Helge Hovland (gitar) møttes i 1990 og begynte å spille sammen. De fikk med seg Egil Stemkens (bass) og Palle Krüger (trommer) i 1993. Bandet opptrådte en kort tid under navnet Rubber Legs, men skiftet til Radionettes. Gruppen fikk være med på en samle-CD som ble sendt til New York som reklame for norske artister. Denne innspillingen fikk Marius Lillelien i selskapet Sony Music høre, og han ga Radionettes platekontrakt. 
Albumet Radionettes (1995) innspilt i Puk Studio i Danmark med svensk med produsent Michael Ihlbert. Singel: Quite Terrifying Ordinariness.
Albumet Paradise (1996) ble innspilt på Rodeløkka Studio i Oslo med produsent Jørn Christensen. Singel: Let me in.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Radionettes på Discogs 
(en) Radionettes på MusicBrainz
Sabrina (1954)

Sabrina er en amerikansk romantisk komedie fra 1954 i regi av Billy Wilder. I hovedrollene opptrådte Audrey Hepburn, Humphrey Bogart og William Holden.


== Handling ==
Unge Sabrina (Audrey Hepburn) bor med sin far, som er sjåfør for den velstående Larrabee-familien. Sabrina forelsker seg i den bortskjemte, men dyktige og flittige David Larrabee (William Holden). Han legger selvfølgelig ikke merke til henne, og for å glemme ham, reiser Sabrina til Paris for å studere matlaging i to år. Når hun kommer tilbake, er andungen forvandlet til en svane, og David oppvarter henne. Men Davids eldre bror, den flittige og arbeidsomme Linus (Humphrey Bogart), vil at David gifter seg inn i en annen velstående familie og begynner å flørte med Sabrina for å få henne ut av veien.


== Medvirkende ==
Humphrey Bogart som Linus Larrabee
Audrey Hepburn som Sabrina Fairchild
William Holden som David Larrabee
John Williams som Thomas Fairchild, Sabrinas far
Walter Hampden som Oliver Larrabee, Linus og Davids far
Nella Walker som Maude Larrabee, Linus and Davids mor
Martha Hyer som Elizabeth Tyson, Davids forlovede
Marcel Dalio som Baron St. Fontanel
Marcel Hillaire som professoren, Sabrinas kulinariske lærer
Ellen Corby som frøken McCardle, Linus' sekretær
Francis X. Bushman som herr Tyson, Elizabeths far
Joan Vohs som Gretchen Van Horn


== Priser og nominasjoner ==
Edith Head ble belønnet med Oscar for beste kostymedesign, og filmen ble ellers nominert i flere kategorier, blant annet Oscar for beste kvinnelige hovedrolle (Hepburn), Oscar for beste regi (Wilder) og Oscar for beste filmatisering.


== Ny versjon ==
I 1995 ble en ny versjon av filmen spilt inn, nå regissert av Sydney Pollack med Julia Ormond (Sabrina), Harrison Ford (Linus) og Greg Kinnear (David) i hovedrollene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sabrina på Internet Movie Database 
(no) Sabrina hos Filmfront 
(sv) Sabrina i Svensk Filmdatabas 
(da) Sabrina i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Sabrina på Allociné 
(nl) Sabrina på MovieMeter 
(en) Sabrina på AllMovie 
(en) Sabrina på Turner Classic Movies 
(en) Sabrina på Rotten Tomatoes 
(en) Sabrina på Metacritic
Egon Vee-Haugen

Egon Vee-Haugen (født 17. desember 1954 i Øvre Årdal, Sogn og Fjordane) er en norsk tidligere vektløfter, som blant annet har vunnet to nordiske mesterskap, seks NM-gull og én kongepokal. Han har studert ved Norges idrettshøgskole og arbeidet i DNB.
I forbindelse med vektløfter-VM i Moskva 28. oktober 1983, hvor han kom på 13.-plass og satte nye personlige rekorder, ble Vee-Haugen avslørt for dopingbruk. Han var på dette tidspunktet ansatt i Norges Vektløfterforbund som utdanningskonsulent, med ansvar blant annet for antidopingopplysning. Vee-Haugen nektet ikke for dopingbruken, og forklarte at han hadde startet med testosteron-sprøyter rett før VM, for å forsøke å kvalifisere seg til OL. Han forklarte at hadde tatt sprøyter i halvannen måned, og sluttet med sprøytene ti dager før VM startet. I april 1986 uttalte Vee-Haugen til Aftenposten at han ikke angret på dopingbruken, og at han ville gjort det samme igjen i en tilsvarende situasjon.Som følge av dopingbruken ble Vee-Haugen utstengt i to år fra internasjonale vektløfterstevner (frem til 28. oktober 1985). Nasjonalt ble han utestengt fra all idrett i to år og åtte måneder (frem til 1. juli 1986). Dette var den strengeste straffen domsutvalget i Norges Idrettsforbund noen gang hadde avsagt i forbindelse med dopingbruk. Vee-Haugen, som var på tampen av sin karriere da han ble tatt for dopingbruk, kom aldri tilbake til toppidretten etter utestengelsen. Han gjorde imidlertid comeback som veteran-løfter i 2011, etter 28 år på sidelinjen. Han er fortsatt aktiv, i en alder av 61 år.


== Resultater og meritter i vektløfting ==


=== NM i vektløfting ===


== Referanser ==
Norges mobil-tv

Norges mobil-TV AS (NMTV) er et mobil-tv-selskap. Det eies av NRK, TV 2 og MTG. Det har midlertidig konsesjon for en Bånd III-frekvens i Oslo-området. Denne brukes til sendinger av mobil-TV over DMB, eller MiniTV. Konsesjonen er midlertidig og tildelt utenom den fastsatte frekvensplanen for Norge, men kan bli tildelt ved auksjon. Digital multimedia broadcasting (DMB) er en videreutvikling av teknologien digital audio broadcasting (DAB), som brukes til radiosendinger, og er en familie av standarder for digital kringkasting av lyd, bilde, film, tekst og andre tenkbare dataformater.
Frekvenser som brukes til Norges mobil-TV AS:

Selskapet ble startet i 2008 med Gunnar Garfors fra NRK som daglig leder. Det ble startet mobil-TV-sendinger i mai 2009, da kulturminister Trond Giske erklærte nettet for åpnet under et arrangement på Litteraturhuset i Oslo. Da var det seks TV-kanaler på lufta, dette har siden blitt redusert til fire. Disse kanalene er NRK1, NRK2, TV3 og Viasat4.
I 2014 ble administrasjonen av selskapet overtatt av Digitalradio Norge.
NMTV er medlem av den internasjonale radio- og TV-organisasjonen IDAG.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
digitalradionorge.no Digitalradio Norge
Klart for mobil-TV i april Aftenposten
Meir om mobil-tv og DMB NRK beta
Slik blir mobil-TV NRK beta
Blexen

Blexen er et delområåde i bykommunen Nordenham i den tyske delstaten Niedersachsen. Det ligger nordøst for bydelen Wesermarsch ved utløpet av Weser (mot Bremerhaven) og har en befolkning på 2 750.Den 29. september 1929 ble det anlagt en sjøflyhavn i Blexen. Siktemålet var at den kunne brukes som utgangspunkt for fly til New York. Dette ble aldri realisert. Sjøflyhavnen ble imidlertid senere brukt av katapultflyene fra atlanterhavsbåtene SS «Bremen» og SS «Europa».
NATO JEWCS

NATO JEWCS er en forkortelse for North Athlantic Threaty Organisation Joint Electronic Warefare Core Staff. NATO JEWCS er en memorandum of understanding-enhet som i 2016 består av 11 stater. Avdelingen støtter NATO sin kommandostruktur og NATO-landene med personell og materiell for å sikre alliansen praktisk kunnskap og kompetanse om elektronisk krigføring. Frem til januar 2012 var avdelingen underlagt Allied Command Operation J-3. Etter omstruktureringen av NATO ble avdelingen videreført som en MOU. Avdelingen ligger på RNAS Yeovilton i Somerset i Storbritannia.
Nils Ringdal (flyger)

For den norske journalisten, programlederen og forfatteren, se Nils R. Ringdal
Nils Andreas Ringdal (født 22. oktober 1920 i Ålesund, død 23. juni 1981) var en norsk flyger under og etter andre verdenskrig.
Ringdal fikk flygeropplæring på det aller første jagerflygerkullet ved Little Norway. Etter endt opplæring var han ved 332 (Norwegian) Squadron fra denne ble opprettet i Catterick i 1942. I august 1943 forlot han skvadronen for en hvileperiode. Han var da rykket opp til flightsjef og kaptein. Etter hvilen ble han i mai 1944 flightsjef i 331 skvadron. I mars 1945 ble han major og skvadronsjef ved samme skvadron. 
Ringdal begynte i 1946 som styrmann i SAS, der han ble kaptein året etter. I januar 1948 begynte han som kaptein i Braathens SAFE, der han jobbet fram til han gikk av på sin 60-årsdag i 1980, de siste årene som direktør for driftsavdelingen.


== Utmerkelser ==
For sin innsats under andre verdenskrig ble Ringdal tildelt St. Olavsmedaljen med eikegren. Av britene ble han blant annet tildelt Distinguished Flying Cross.


== Referanser ==
Det europeiske småstatsmesterskapet i friidrett 2016

Det europeiske småstatsmesterskapet i friidrett 2016 ble arrangert 11. juni 2016 i Marsa på Malta. Dette var første gang det europeiske småstatsmesterskapet i friidrett ble arrangert. 


== Resultater, herrer ==


=== 100 meter ===


=== 200 meter ===


=== 400 meter ===


=== 800 meter ===


=== 3000 meter ===


=== 110 meter hekk ===


=== Høydehopp ===


=== Lengdehopp ===


=== Kulestøt ===


=== Diskos ===


=== 1000 meter medleystafett ===


== Resultater, kvinner ==


=== 100 meter ===


=== 200 meter ===


=== 400 meter ===


=== 800 meter ===


=== 3000 meter ===


=== 100 meter hekk ===


=== Høydehopp ===


=== Lengdehopp ===


=== Diskos ===


=== Sleggekast ===


=== 1000 meter medleystafett ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Athletics Malta - CSSE MARSA MALTA - 11/06/2016
Astrid Meland

Astrid Meland (født 1975) er en norsk journalist og kommentator. Hun er kommentator i den norske dagsavisen VG (Verdens Gang) siden 1. januar 2012.Før overgang til kommentatorstillingen i VG, arbeidet Meland ti år i avisen Dagbladet som nyhetsjournalist, featurejournalist, vaktsjef, og kulturjournalist.
Hun er medforfatter for boken Negre har rytme utgitt i 2007.


== Bibliografi ==
Negre har rytme (sammen med Helge Øgrim), Kagge forlag 2007, ISBN 9788248907091


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Astrid Meland på Internet Movie Database
Undervannsbåten Kobbens Flyvekomitè

Undervannsbåten Kobbens Flyvekomitè var en komite som ble dannet våren 1912 som et initiativ fra offiserene på «Kobben» (A-1) for å finansiere innkjøpet av det første flyet til den norske Marinens flyvevæsen.Komitéen bestod av kaptein Carsten Tank-Nielsen, premierløytnant Hans F. Dons, premierløytnant Jens Helge Sem-Jacobsen, premierløytnant Trygve R. Kloumann Olafsen samt premierløytnant K. Lorch og hadde til hensikt å anskaffe et fly av typen Rumpler Taube.
Komitéen inndrev de nødvendige midlene, 30 000 kroner, gjennom et opprop som ble publisert i en del av landets aviser. Dette resulterte i flyvemaskinen som fikk navnet Start.


== Referanser ==
Trond Grytting

Trond Grytting (født 1955 i Kristiansand) er en norsk militær offiser. Han er kontreadmiral i det norske forsvaret. Han var Norges forsvarsattaché til USA og Canada fra 2010 til 2014. Fra 2005 til 2009 var han sjef for Landsdelskommando Nord-Norge (LDKN) og fra 2009 til 2010 nestkommanderede for Forsvarets Operative Hovedkvarter i Bodø.
Grytting har lang og variert bakgrunn fra Sjøforsvaret med fartøystjeneste fra både MTB og fregatt. Han har vært sjef for Norwegian Task Group (NorTG) og Kysteskadren.


== Referanser ==