jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
De ti mest betydningsfulle norske bøkene om andre verdenskrig

De ti mest betydningsfulle norske bøkene om andre verdenskrig var en kåring foretatt til Norsk sakprosafestival 2015 med Espen Søbye, Synne Corell og Hans Fredrik Dahl som jury.Lista inneholdt ikke de «klassiske heltehistoriene» som hadde svært høye lesertall etter krigen, som bøkene av for eksempel Max Manus eller Gunnar Sønsteby. Heller ikke bøker om krigshandlingene i Nord-Norge.


== Listen over ti beste bøker ==
Lise Børsum Fange i Ravensbruck, Oslo 1946 
Helge Krog 6te kolonne -? Om den norske storindustriens bidrag til Nazi-Tysklands krigføring, Oslo 1946 
Asbjørn Sunde Menn i mørket, Oslo 1947 
Magne Skodvin Striden om okkupasjonsstyret i Norge fram til 25.september 1940 Oslo 1956 
Herman Sachnowitz (og Arnold Jacoby), Det angår også deg, Oslo 1976 
Bjørn Bjørnsen Det utrolige døgnet, Oslo 1977 
Guri Hjeltnes Hverdagsliv, Bd. 5, Norge i krig. Fremmedåk og frihetskamp 1940-1945. Hovedredaktør Magne Skodvin. Oslo 1987 
Eystein Eggen Gutten fra Gimle, Et NS-barns beretning, Oslo 1993 
Anne Eriksen Det var noe annet under krigen. 2. verdenskrig i norsk kollektivtradisjon, Oslo 1995 
Marianne Neerland Soleim Sovjetiske krigsfanger i Norge 1941-1945, Antall, organisering og repatriering, Oslo 2009


== Se også ==
Bøker om Norge under andre verdenskrig


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Presentasjon av lista på Norsk Sakprosafestival 2015 (video 55 min)
Vektløfting under Middelhavslekene 1987

Vektløfting under Middelhavslekene 1987. Vektløfting var en av flere sporter under de tiende middelhavslekene som ble arrangert i Latakia i Syria i perioden 11. til 25. september 1987. Det var tiende gangen som Vektløfting var med på programmet under Middelhavslekene. Det ble konkurrert i ti vektklasser, kun for menn. Italia ble beste nasjon med fem gullmedaljer.


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
Officiële website Internationaal Comité van de Middellandse Zeespelen
Onderdelen en uitslagen
Bryting under Middelhavslekene 1987

Bryting under Middelhavslekene 1987. Bryting var en av flere sporter under de tiende middelhavslekene som ble arrangert i Latakia i Syria i perioden 11. til 25. september 1987. Det var tiende gangen som bryting var med på programmet under Middelhavslekene. Det ble konkurrert i ti vektklasser i fristil og ti vektklasser i gresk-romersk stil, kun for menn. Tyrkia ble beste nasjon med seks gullmedaljer foran Jugoslavia og Italia med fire hver.


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
Officiële website Internationaal Comité van de Middellandse Zeespelen
Onderdelen en uitslagen
Anne Knutsdatter

For visa, se Anne Knutsdotter.Anne Knutsdatter (Anna Knutsdotter) (død 16. april 1594 på Nordnes) var en norsk signekone. Hun var fra «Grønho», som kan være Grønhaug i Skåre i Torvastad kommune. Hun var i 1584 enke etter Kristen Jude, det vil  Kristen fra Jylland.


== Virksomhet ==
I 1584 signet hun kona (Tore) til lagmann Cosmus Arildssøn i Stavanger. Anne ble forhørt 17. juni 1584 og utvist fra Stavanger, etter hun lovet å slutte med lesing (av tekster for magiske formål), signing og liknende folkelig magi. Annes svigerdatter Anne Torsdatter fra Sjernarøy i Ryfylke leste også for Tora.Biskop Jørgen Eriksøn skrev så til København og fikk utstedt en forordning fra kongen mot trolldom, også i 1584.16. mars 1594 kom hun for retten i Bergen etter hun hadde lest for Magdalena Henrik Murmesters. To dager senere var Magdalenas gikt borte, men plagene kom senere tilbake. Anne plasserte så jord fra kirkegården under Magdalenas dørstokk og seng. Motmagien virket ikke og Magdalena anklaget henne for å være trollkone. Foran retten hevdet Magdalena at Anne kom frivillig og ikke på oppdrag. 
Byretten kan ha vært usikker på om Anne hadde drevet maleficium (skadevoldende trolldom) i tillegg til å være klok kone, men uansett kunne hun dømmes til døden under Fredrik IIs forordning fra 1584. 
Hun ble henrettet på Nordnes 16. april 1594.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Gilje, Nils (2001). «Djevelen står alltid bak – Demonisering av folkelig magi på slutten av 1500-tallet». Tradisjon. 31. 
Hans Eyvind Næss. Med bål og brann: trolldomsprosessene i Norge. Universitetsforlaget, 1984.
Saltveit, Alf (1946-) (1997). Folkeliv og trollskap. Haugesund: Worums forl. s. 50.
Skyting under Middelhavslekene 1987

Skyting under Middelhavslekene 1987. Skyting var en av flere sporter under de tiende middelhavslekene som ble arrangert i Latakia i Syria i perioden 11. til 25. september 1987. Det var åttende gangen som skyting var med på programmet under Middelhavslekene. Det ble konkurrert i sju øvelser og Italia ble beste nasjon med to gullmedaljer foran Spania som også vant to gull.


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
Officiële website Internationaal Comité van de Middellandse Zeespelen
Onderdelen en uitslagen
Cosmus Arildssøn

Cosmus Arildssøn var lagmann i Stavanger i perioden 1578-1585 og i Fredrikstad i perioden 1591-1595.Han var i en konflikt med superintendent Jørgen Erikson, da han tilkalte lekfolk til å signe sin syke kone.


== Opphav ==
Det har vært gjettet på at Kosmos Arildson kan ha vært sønn av lagmannen Arild Olavson (Gyldensø) i Oppland og Barbra Teiste. S H Finne-Grønn skrev at det er feil, men at det er mulig at han var sønn av admiralen Arild Olufson (Green). Senere skrev Finne-Grønn at Kosmos Arildson kunne være sønn av borgermester Arild Hake og Kirstine Hansdatter i Oslo. Alle varianter er usikre.


== Yrkeskarrieren ==
Cosmus var borger og kjøpmann i Oslo.I august 1578 fekk han kongens brevet som gjorde ham til lagmann i Stavanger. På den tiden var han den fremste spesialisten på Norges gamle lover. 24.8.1585 utnevnte kongen Hans Teiste “på Fit” til lagmann i Stavanger etter Kosmos Arildson.Etter perioden i Stavanger var Kosmos Arildson lagmann i Fredrikstad. Han er omtalt der fra 23.7.1591 til 8.2.1595.


== Signerisaken ==
Maleficium (skadevoldende trolldom) var en alvorlig forbrytelse, mens bruk av hvit magi, lesing, signing og andre former av motmagi ble sjelden straffet.17.6.1584 forklarte Anne Knutsdatter Christen Judes enke på "Grønho", at Kosmos hadde hentet henne til kona. I tillegg hadde Anne Torsdatter fra Sjernarøy og hennes svigerdatter Ragnhild på Meland lest over Kosmos’ Tore (kona?). Jacob Jonson fra Løken i Time hadde skåret inn fem blodige kors på Tores kropp. 16.3.1594 ble det i Bergen framlagt et brev av Jørgen Erikson, om at Anna Knutsdatter hadde gjort ugudelig signing av Kosmos sin hustru i Stavanger. Trolig er det her vist til saken fra 1584.  
Konflikten kan ha ført til en forordning fra Fredrik II mot trolldom i høsten 1584 som kan ha vært rettet mot Cosmus. Før forordningen var det ikke straffbart å benytte signefolk eller kloke folk.30.6.1585 stevnet Jørgen Erikson lagmannen Kosmos Arildson for beskyldninger mot ham selv, hans hustru, hustruens mor med flere. Soknepresten i Stavanger Jørgen Svendsson og andre hadde også kommet med beskyldninger. De ble forlikte, og alle beskyldningene ble lagt døde.


== Litteratur ==
Kvitrud Arne: Personer, familier og slekter i og i tilknytning til Stavanger i perioden 1400-1599, Stavanger, 2004.
Gilje, Nils: Heksen og humanisten: Anne Pedersdatter og Absalon Pederssøn Beyer. 2003.


== Noter ==
Ithomisa

Ithomisa er en slekt av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).


== Utseende ==
Middelsstore, slanke påfuglspinnere. Hannene er hvite med svartbrune ytterkanter på vingene og brune vingerøtter, hunnene ensfarget brune. Hos begge kjønn er vingeårene mørke.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørlige Sør-Amerika (Brasil, Paraguay og Argentina).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
Familien påfuglspinnere, Saturniidae
Underfamilien Hemileucinae – 25 slekter, Amerika
Slekten Ithomisa Oberthür, 1881
Ithomisa catherina (Schaus, 1896)
Ithomisa kinkelini Ch. Oberthür, 1881
Ithomisa lepta (Druce, 1890)
Ithomisa umbrata Oiticica Filho, 1958


== Kilder ==
saturniidae-web, Ithomisa
Chaurel entomologie - Ithomisa


== Eksterne lenker ==
(en) Ithomisa i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ithomisa hos NCBI 
Ithomisa – detaljert informasjon på Wikispecies
Ingebrigt Johansson

Ingebrigt Johansson (1904–87) var en norsk matematiker fra Narvik, kjent for å et bidrag til matematisk logikk som kalles minimal logikk.
Etter examen artium i 1923 og cand.real. i 1928 på avhandlingen «Uber synektische  «Linienkongruenzen des hyperbolisches Raumes» (om hyperbolsk geometri), studerte han i Bonn 1929 og Frankfurt am Main 1930 og 1931, og mottok en dr.philos. i 1931.  Fra 1931 til 1936 var han universitetsstipendiat i geometri ved Universitetet i Oslo, fra 1936 til 1942 universitetslærer i deskriptiv geometri, og fra 1942 ansatt som professor samme sted.  Han var leder av Norsk matematisk forening fra 1935 til 1946.  I 1937 ble han innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi. Han skrev flere lærebøker i matematikk.
Han var sønn av murer Isak Johansson (1849–1941) og Gjertrud Kletten (1865–1948).  I 1948 giftet han seg med Gidske Jacoba Schultz (1908–94).


== Utgivelser ==
Ingebrigt Johansson Ragnar Solvang og Ottar Ytrehus (1975). Algebra og funksjonslære: 3. klasse. [Oslo]: Cappelen. ISBN 8202007003. 
Johansson, Solvang, Ytrehus (1974). Algebra og funksjonslære: 2. klasse. [Oslo]: Cappelen. ISBN 8202004683. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Johansson, Solvang, Ytrehus (1972). Algebra og funksjonslære: for gymnasets reallinje, reformgymnaset og toårig grunnkurs. [Oslo]: Cappelen. ISBN 8202001145. CS1-vedlikehold: Flere navn: forfatterliste (link)
Johansson, Ingebrigt (1931). Topologische Untersuchungen über unverzweigte Überlagerungsflächen. Oslo: Kommisjon hos Dybwad.  [Dr.gradsavhandling]


== Referanser ==
Ludvig Johannes Lindemann

Ludvig Johannes Lindemann (født 31. januar 1893, død 1963) var en norsk kjemiker, ekspert på kolloid-kjemi.Etter examen artium 1910 var han blant annet assisterende foreleser ved Universitetet i Oslo fra 1917 til 1922, der han fikk en cand.real. i 1921 på avhandlingen Zur Kenntnis der Stabilitätsverhältnisse bei Platin-Organosolen. I 1922 begynte han som privat dosent ved Norges landbrukshøgskole, samtidig som han innledet en periode som universitetsstipendiat i kolloidkjemi fra 1922 til 1927 som brakte ham en dr.philos. i 1927 på avhandlingen Bidrag til  fruktsafters kolloidkjemi.  I stipendperiodan gjestet han Uppsala universitet og den i 1909 nobelpris-vinnende professor Wilhelm Ostwald (1853–1932) ved Universitetet i Leipzig. Ludvig ble professor i kolloidkjemi i 1928 og var formann i Norsk kjemisk selskap fra 1929 til 1932. I november 1947 holdt han radioforedrag i NRK om Materiallære: Hva skjer når vi vasker? Han ga seg i 1959.Han var sønn av Ole Andreas Lindeman (1851–1917) og Christine (Kitty) Johansen (1855). Faren var prest, sønn av organisten Ludvig Mathias Lindeman av Lindeman (slekt). I 1922 giftet han seg med Thora Dæhlin (1895–) fra Oslo.


== Referanser ==
Æthelfrith

Æthelfrith er et gammelengelsk mannsnavn.


== Etymologi ==
Navneleddet æthel er dannet av gammelengelske æthel, «edel». Den norrøne formen av leddet var aðal.
Navneleddet frith har opprinnelse i urgermanske *friþu, «fred». Den norrøne formen av leddet var friðr.
Adalfrid, Adalfried, Athalfrid er gammelhøytyske former av navnet, og Alfried er en nyere tysk form.


== Utbredelse ==
Æthelfrith var et populært mannsnavn i England fra 500-tallet til 900-tallet.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Æthelfrith av Northumbria (død ca. 616), konge av Bernicia og konge av Northumbria


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Æthelfrith
(en) Think Baby Names: Æthelfrith
(en) The Dictionary of Medieval Names from European Sources: Adalfrid
Eadberht

Eadberht er et gammelengelsk mannsnavn.


== Etymologi ==
Navneleddet ead har opprinnelse i germanske *auþa, «eiendom». Den norrøne formen av leddet var auðr.
Navneleddet berht har opprinnelse i gammelengelske beorht og urgermanske *berhtaz, «lys». Leddet finnes igjen i moderne engelsk i ordet bright. Den norrøne formen av navneleddet er bjartr.


== Utbredelse ==
Eadberht var et populært mannsnavn i England fra 600-tallet til 800-tallet.

Navnet er i dag i bruk på Færøyene i formen Eyðbjartur og på Island i formen Auðbert. Det er også en feminin form, Eyðbjørt, som er noe brukt.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Eadberht og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Eadberht og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Eadberht av Lindisfarne (død 698), biskop av Lindisfarne
Eadberht Eating (død 768), konge av Northumbria
Eadberht Præn (800-tallet), konge av Kent


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Eadberht
(en) Think Baby Names: Eadberht
Æthelheard

Æthelheard er et gammelengelsk mannsnavn.


== Etymologi ==
Navneleddet æthel er dannet av gammelengelske æthel, «edel». Den norrøne formen av leddet var aðal.
Navneleddet heard har opprinnelse i germanske *harðu,  «hard». Den norrøne formen av navneleddet er harðr.
Adalhard og Athalhart var gammelhøytyske former av navnet.  Andre relaterte navn er svenske Adelhard og Adelhart, nedertyske Alert, Allert, Aldert, Edelhard, Edelhardt og Edelhart, og nordiske Ellert.


== Utbredelse ==
Æthelheard var et populært mannsnavn i England fra 600-tallet til 800-tallet.

Navnet er i dag i brukt på Island i formen Ellert.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Æthelheard og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Æthelheard av Hwicce (600-tallet), konge av Hwicce
Æthelheard av Wessex (død 740), konge av Wessex
Æthelheard av Canterbury (død 805), erkebiskop av Canterbury


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Æthelheard
(en) Think Baby Names: Æthelheard
Argema

Argema (afrikanske månespinnere) er en slekt av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae). Slekten omfatter noen svært store og spektakulære arter.


== Utseende ==
Store (vingespenn opptil 150 mm, lengde inkludert vingestjertene opptil 25 cm), blekgrønne eller gule spinnere. Hunnen er noe større enn hannen, med kortere vingestjerter og noen ganger annerledes farget. Hannen har fjærformede antenner, hunnen spinkle, smalt fjærformede. Den fremre delen av brystet og vingenes fremkant er rød eller brun. Alle vingene har vanligvis øyeflekker. Bakvingens bakhjørner er trukket ut til stjerter som hos noen arter kan være betydelig lengre enn resten av dyret. Larvene er grønne, med kjegleformede vorter på ryggen, disse har en kvast av stive hår i spissen.


== Levevis ==
Månespinnernes larver lever på ulike busker og løvtrær, noen arter kan også leve på bartrær. Som alle påfuglspinnere har de voksne sommerfuglene reduserte munndeler, de tar ikke næring til seg og lever bare noen få dager. Hunnene sitter mest i ro og sender ut feromoner, som tiltrekker de aktive hannene fra lang avstand. Når larven er utvokst, spinner den seg inn i en pæreformet kokong av grov silke, denne kan være meget stor.


== Vanlige i oppdrett ==
Månespinnerne er meget spektakulære insekter som er sterkt etterspurt blant samlere. Flere av artene er ganske sjeldne i vill tilstand og truet av habitatødeleggelser. Heldigvis er mange av artene forholdsvis enkle å få til å formere seg i fangenskap, og det finnes et betydelig oppdrett av dem. Larvene kan spise mange forskjellige planter.


== Utbredelse ==
Slekten Argema er utbredt i tropiske deler av Afrika. Den største arten, Argema mittrei, lever på Madagaskar. Argema mimosae er vidt utbredt i det østlige og sørlige Afrika, Argema besanti er kjent fra Etiopia og Kenya, Argema fournieri bare fra Kenya, og Argema kuhnei fra Zambia.


== Systematisk inndeling ==

Slekten blir noen ganger regnet som en underslekt av Actias.

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
Familien påfuglspinnere, Saturniidae
Underfamilien Saturniinae
Slektsgruppen Saturniini
Slekten Argema Wallengren, 1858 - Afrika
Afrikansk månespinner, Argema mimosae Boisduval, 1847
Madagaskar-månespinner, Argema mittrei Guérin-Ménéville, 1846
Argema besanti (Rebel, 1895)
Argema fournieri (Darge, 1971)
Argema kuhnei (Pinhey, 1969)


== Eksterne lenker ==
(en) Argema i Encyclopedia of Life 
(en) Argema i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Argema hos NCBI 
(en) Kategori:Argema – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Argema – detaljert informasjon på Wikispecies 
Saturniidae Web - Argema. Med bilder av de fleste artene [1]
Bryan Evans

Bryan Nicholas Evans (født 28. juni 1959 i Minnesota, USA) er en amerikansk-norsk keramiker, bosatt i Arendal, hvor han også har eget verksted. Evans er kjent for sine karakteristiske keramiske objekter, ofte i form av brukskunst dekorert med kattemotiver eller fiskemotiver.Evans har utdannelse fra South West State University i Minnesota, Bachelor of Arts (1978-1983). Siden 1983 har han arbeidet aktivt som keramiker, og i 1986 deltok han på Sørlandsutstillingen. Han har en rekke separatutstillinger bak seg; den siste i Galleri Athene i Drammen i 2013. Gjennom årene har han også deltatt på flere gruppeutstillinger; blant annet Galleri Tyholmen (1990), William Whipple Gallery, Minnesota (1995) og Worthentin County Galleri, Minnesota (1995).Bryan Evans’ arbeider er blant annet innkjøpt av Arendal kommune og South West State Museum i USA. Han er medlem av Norske Kunsthåndverkere Sør-Norge (NK Sør-Norge).


== Referanser ==
Ælfstan

Ælfstan er et gammelengelsk mannsnavn.


== Etymologi ==
Navneleddet ælf er dannet av gammelengelske ælf eller alf, «alv». Den norrøne formen av leddet var ælfR.
Navneleddet stan har opprinnelse i gotiske stain,  «stein». Den norrøne formen av navneleddet er steinn.


== Utbredelse ==
Ælfstan var et populært mannsnavn i England fra 800-tallet til 1000-tallet.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Ælfstan av Boscombe (1000-tallet), engelsk adelsmann
Ælfstan av Canterbury (død 1020), erkebiskop av Canterbury


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Ælfstan
(en) Think Baby Names: Ælfstan
Prohylesia

Prohylesia er en slekt av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).


== Utseende ==
Nokså små, spinkle, brunlige påfuglspinnere uten øyeflekker på vingene. Vingene er ganske brede, forvingen ender i en spiss. Forvingen har to ganske rett, smale, mørke tverrstreker, bakvingen et bølgete tverrbånd langs ytterkanten.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Peru, Brasil og Bolivia).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
Gruppen Glossata
Gruppen Coelolepida
Gruppen Myoglossata
Gruppen Neolepidoptera
Gruppen Heteroneura
Gruppen Eulepidoptera
Gruppen Ditrysia
Gruppen Apoditrysia
Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
Familien påfuglspinnere, Saturniidae
Underfamilien Hemileucinae – 25 slekter, Amerika
Slekten Prohylesia Draudt, 1929
Prohylesia friburgensis (Schaus, 1915)
Prohylesia peruviana Lemaire, 1982
Prohylesia rosalinda Draudt, 1929
Prohylesia zikani Draudt, 1929


== Kilder ==
Saturniidae-web - Prohylesia


== Eksterne lenker ==
(en) Prohylesia i Encyclopedia of Life 
(en) Prohylesia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Prohylesia hos NCBI 
Prohylesia – detaljert informasjon på Wikispecies
Ecgberht

Ecgberht er et gammelengelsk mannsnavn.


== Etymologi ==
Navneleddet ecg har opprinnelse i urgermanske *aʒ-, «egg (på våpen)». Den norrøne formen av leddet var egg.
Navneleddet berht har opprinnelse i gammelengelske beorht og urgermanske *berhtaz, «lys». Leddet finnes igjen i moderne engelsk i ordet bright. Den norrøne formen av navneleddet er bjartr.


== Utbredelse ==
Ecgberht var et populært mannsnavn i England fra 600-tallet til 800-tallet.

Navnet er i dag kun i bruk i de moderne formene Elbert og Egbert.
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Ecgberht og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Ecgberht av Kent (600-tallet), konge av Kent
Ecgberht (reformator) (639–729), engelsk kirke-reformator og helgen
Ecgberht av York (død 766), erkebiskop av York
Egbert av Wessex (ca. 770 – 839), konge av Wessex og Mercia
Ecgberht I av Northumbria (800-tallet), konge av Northumbria
Ecgberht II av Northumbria (800-tallet), konge av Northumbria


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Ecgberht
(en) Think Baby Names: Ecgberht
(en) The Dictionary of Medieval Names from European Sources: Eckbert
Josefinekoret

Josefinekoret er et blandet kor som holder til på Fagerborg skole i Oslo. Koret øver tirsdager fra 18:30 til 21:00. Den første halvtimen brukes til oppvarming som starter med enkle øvelser for bevisstgjøring av pust, oppmerksomhet, gehør, klang og toneomfang (bl a øvelser av Werbeck-Svärdström). Koret har ingen spesielle opptakskrav.


== Repertoar de siste år ==
Missa Cellensis in C
Cantique de Jean Racine - Faure
Dixit Dominus - Handel
Ver Sanctum - Sparre Olsen
Magnificat - John Rutter
Cantate Domino - Dietrich Buxtehude
Karin Boyes aftonbøn - Egil Hovland
Magnificat - Tomaso Albinoni
Navidad Nuestra - Ariel Ramírez
Missa brevis - Wolfgang Amadeus Mozart
Johannes pasjon - Johann Sebastian Bach
Messias - Georg Friedrich Händel
Rekviem - Wolfgang Amadeus Mozart
Carmina Burana - Carl Orff


== Eksterne lenker ==
Josefinekorets – Offisiell hjemmeside
Sara Lüscher

Sara Lüscher (født 11. februar 1986 i Lenzburg) er en sveitsisk orienteringsløper. Lüscher er verdensmester i stafett. Hun representerer den finske orienteringsklubben Kalevan Rasti.


== Karriere ==
Lüscher var i 2004 med på sitt første juniorverdensmesterskap. I polske Gdynia endte hun opp med 15.-plass fra mellomdistansen som sitt beste resultat. Året etter hadde hun flere plasseringer høyt oppe på resultatlistene, og ble nummer fem på langdistansen og åtte på mellomdistansen på hjemmebane i Tenero i Sveits. Hun fikk også med seg fjerdeplass fra stafetten i dette junior-VM-et. I 2006 ble det 6.-plass i stafett og 7.-plass på langdistanse i Druskininkai i Litauen.
I VM i orientering har Lüscher to medaljer å vise til. Begge medaljene vant hun som Sveits' førsteetappeløper på stafett. I 2013 ble det bronse i finske Vuokatti sammen med Judith Wyder og legenden Simone Niggli. I italiensk fjellterreng, ikke ulikt hva Lüscher er vant til hjemme i Sveits, tok hun VM-gull i stafett sammen med Sabine Hauswirth og Judith Wyder i 2014. De Sveitsiske jentene vant stafetten i Asiago-Lavarone foran Danmark og Sverige.


== Eksterne lenker ==
(en) Sara Lüscher – World of O