jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
FIA superlisens

FIA superlisens er en lisens som gir innehaveren tillatelse til å delta i Formel 1-løp og å kjøre en Formel 1-bil som testfører. Den utstedes av Det internasjonale bilsportforbundet (FIA) til førere som har oppfylt kriteriene for suksess i lavere motorsportskategorier.


== Krav ==
For å kvalifisere for en FIA superlisens må føreren allerede være innehaver av en A-konkurranselisens, og i tillegg tilfredsstille kravene i FIAs internasjonale sportsregler fra 2013, appendix L. Disse reglene krever at føreren enten må være regjerende mester i en lavere motorsportskategori, som for eksempel Formel 3 eller GP2, eller konsistent ha oppnådd gode resultater i disse kategoriene. Eksempelvis, en fører som i løpet av de tre siste år har blitt nummer fire og to ganger nummer fem i GP2-mesterskapet vil være kvalifisert til en superlisens.
I eksepsjonelle tilfeller kan en superlisens også utstedes til en som ikke oppfyller disse kriteriene, men som har demonstrert «fremragende evner i enseters formelbiler» og har kjørt 300 kilometer i racinghastighet i en Formel 1-bil. 
Fra og med 2016 må en fører over en periode på tre år oppnå minst 40 poeng fra følgende tabell:
I juni 2016 bestemte FIA at de ville gi to bonuspoeng, kalt «safety points», til førere som unngikk straffer for farlig eller usportslig oppførsel i løpet av en sesong.


== Førerens nasjonalitet ==
Nasjonaliteten som oppgis på racinglisensen er den samme som oppgis på førerens pass. Dette er ikke nødvendigvis det samme landet som utsteder racinglisensen. En franskmann som bor i Tyskland kan kjøre med en tysk lisens, men nasjonaliteten vil fremdeles blitt oppgitt som fransk. For å kunne kjøre med tysk nasjonalitet, ville føreren måtte skaffe seg tysk statsborgerskap. Førere med dobbelt statsborgerskap kan velge sin «offisielle» nasjonalitet.


== Referanser ==
Al-Kharaqī

Abū Muḥammad 'Abd al-Jabbār al-Kharaqī (arabisk: محمد بن أحمد بن بشر المروزي), eller Al-Kharaqī, var en persisk astronom og matematiker som virket på 1100-tallet. Han ble født i Kharaq nær Merv. Han arbeidet for Sultan Sanjar ved det persiske hoff. Al-Kharaqī utfordret Ptolemaios' astronomiske teorier som fremstilt i Almagesten, og oppsatte en alternativ teori om sfærene. Han forestilte seg enorme materielle sfærer der planetene beveget seg innenfor tuber.Under sine reiser i Det ottomanske rike i 1536 anskaffet Guillaume Postel et astronomisk verk av al-Kharaqī, Muntahā al-idrāk fī taqāsīm al-aflāk («Den endelige forståelse av sfærenes inndeling»), adnoterte det, og tok det med tilbake til Europa.Al-Kharaqī forfattet også matematiske traktater som siden er gått tapt: Al-Risala al-Shāmila («Komprehensivt traktat») og Al-Risala al-Maghribiyya («Nordafrikansk traktat»), relatert til kalkyler med dirhamer og dinarer).


== Verker ==
Muntahā al-idrāk fī taqāsīm al-aflāk, 1138/9
Al-Risala al-Shāmila
Al-Risala al-Maghribiyya


== Referanser ==
Bahir

Sefer bahir (hebraisk:  סֵפֶר הַבָּהִיר, «Lysets bok», tittelen kommer fra et sted i Jobs bok), Sefer ha-bahir, er en tidlig esoterisk bok som ble sentral innen kabbalaen. Den tilkom i Provence, men tidspunktet for dens tilkomst har vært gjenstands for diskusjon.
Blant haredijøder anses den, på grunn av sin rammefortelling, å stamme fra 100-tallet og være forfattet av Nehunjah ben ha-Kana, men religionshistorikere har datrerte den til langt senere. I begynnelsen av 1900-tallet daterte Gershom Scholem boken til år 1176, men på 1990-tallet daterte Joseph Dan den til 1230-årene.


== Litteratur ==
Daniel Abrams: The Book Bahir, introduction by Moshe Idel, Cherub Press, Los Angeles, 1994
Moshe Idel: Le Problème de la recherche des sources du livre Bahir, (på hebraisk), Jerusalem Studies Thought, vol VI (III-IV), 1987.
Charles Mopsik: Cabale et Cabalistes, Albin Michel, 1997.
Gershom Sholem:  La Kabbale et sa symbolique (traduction Jean Boesse), Payot, 1966, nouvelle édition, 2003.
Gershom Sholem: Les origines de la Kabbale (traduction Jean Lœwenson), Aubier Montaigne, 1966.
Tanka (dikt)

Tanka (短歌, «kort dikt») er en gammel japansk diktsjanger uten rim, som består av 31 moraer fordelt over fem verslinjer: 5/7/5/7/7. Denne diktformen er den dominerende diktformen i klassisk japansk poesi, kalt waka, fra 7. århundre og frem til i dag. Diktene har ingen tittel. 
Tanka-dikt ble først funnet i diktsamlingen Man'yōshū fra 13. århundre, og navnet ble brukt til å skille denne diktformen fra chōka («lange dikt»). Tanka-formen ble raffinert i Kokinshū, en diktsamling fra Heian-perioden (794-1185). Etter at «chōka»-diktformen, og andre mindre diktsjangre, praktisk talt forsvant på slutten av 8. århundre, ble tanka så å si synonym med «waka». Siden omtrent 1900 har ordet «tanka» erstattet ordet «waka» når man snakker om tradisjonell japansk lyrikk (til forskjell fra kanshi, japansk lyrikk skrevet i kinesisk stil).Den japanske keiserfamilien holder hvert år en diktopplesningsseremoni ved Keiserpalasset i Tokyo, på nyåret, der en orator leser opp tanka-dikt som keiserfamiliemedlemmene selv har skrevet om et gitt tema.


== Kjente tanka-diktere ==
Naobumi Ochiai (1861-1903)
Masaoka Shiki (1867–1902)
Akiko Yosano (1878–1942)
Takuboku Ishikawa (1886–1912)
Mokichi Saitō (1882–1953)
Sachio Itō (1864–1913)
Hakushū Kitahara (1885–1942)
Takashi Nagatsuka (1879–1915)
Kanoko Okamoto (1889–1939)
Bokusui Wakayama (1885–1928)
Shinobu Orikuchi (1887–1953) under pseudonymet «Shaku Choku»
Shūji Terayama (1935–1983)
Tawara Machi (1962- )
Yukio Mishima (1925–1970)
Akiko Baba (1928- )
Fumiko Nakajō (1922- 1954)
Fumi Saitō (1909- 2002)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Japan: An Illustrated Encyclopedia, Kodansha Ltd., 1993, s. 1527
Keene, Donald, Dawn to the West: Japanese Literature of the Modern Era - Poetry, Drama, Criticism (A History of Japanese Literature, Volume 4), Columbia University Press, 1999
Basjkortostans nasjonalsang

Nasjonalsangen til republikken Basjkortostan (russisk: Государственный гимн Республики Башкортостан, Gosudarstvennyj gimn Respubliki Basjkortostan; basjkirsk: Башҡортостан Республикаһының Дәүләт гимны, Başqortostan Respublikahınıñ Däwlät gimnı) er komponert av Farit Idrisov, og den offisielle teksten ble skrevet på basjkirsk av Ravil Bikbajev og Rashit Sjakur og på russisk av Farit Idrisov og Svetlana Tsjurajeva. Det ble uoffisielt tatt i bruk 12. oktober 1993 og offisielt 18. september 2008. Hymnen er en del av artikkel 112 i grunnloven til Republikken Basjkortostan som en av de nasjonale symbolene til Basjkortostan.


== Sangen ==


== Referanser ==
National Inventors Hall of Fame

National Inventors Hall of Fame er en amerikansk non-profit organisasjon viet oppfinnere og deres innovasjoner. Den ble grunnlagt i 1973 og primæroppgaven er å «hedre folk som er ansvarlige for store teknologiske fremskritt som gjør den  menneskelige, sosiale og økonomiske utvikling mulig.» I tillegg til Æresgalleriet driver den også et museum i Alexandria, Virginia og en ungdomsskole i Akron, Ohio og er sponsor for pedagogiske prosjekter, konkurranser og spesielle tiltak over hele USA for å oppmuntre til kreativitet blant elevene.Per 2016 er 532 oppfinnere fra de siste tre hundreår innlemmet i Æresgalleriet, inkludert om lag 100 nålevende personer. Hver februar blir nye medlemmer  innlemmet, valgt av en komité, det såkalte Blue Ribbon-Panelet. For å kvalifisere må oppfinneren ha fått et amerikansk patent som «har forbedret menneskenes velferd og fremmet utviklingen av vitenskap og teknologi.»


== Historie ==
National Inventors Hall of Fame ble grunnlagt i 1973 etter et initiativ av H. Hume Mathews, som deretter ble leder for et nasjonalt råd for patentforeninger (nå Det nasjonale råd for immaterial rett). I de følgende år fikk Galleriet en stor sponsor i U.S. Patent and Trademark Office i Washington D.C.Det første æresgalleri ble plassert i United States Patent and Trademark Office i Washington, D.C. i nærheten av Ronald Reagan Washington nasjonale lufthavn, men det trengte snart mer plass og en mer fremtredende plassering. En komité ble opprettet i 1986 for å finne et nytt hjem for galleriet. En tid holdt det til i Franklin Institute i Philadelphia, Pennsylvania. I 1987 foreslo en patentadvokat fra Akron, Edwin «Ned» Oldham, å flytte Æresgalleriet til Akron. Den nye bygningen sto ferdig i 1995, og galleriet ble da åpnet for publikum .Allerede fra begynnelsen var galleriet ment å være mer enn et bare et museum og bibliotek for vitenskap  og teknologi. Det ble bygget som  et «oppfinnerverksted» og et nasjonalt ressurssenter for kreativitet. Det var tegnet av arkitekten James Stewart Polshek, og ble bygget i rustfritt stål, formet  som en kurvet rad av hvite seil med fem forskjellige utstillinger. I en av utstillingene kunne de besøkende bruke dataprogrammer for å skape animasjoner og mekanismer, samt styre laser-show.Seks år senere flyttet gGalleriet til Alexandria. Det tidligere anlegget ble omgjort til en skole for elever i  5. til  8. klasse..


== Aktiviteter ==

I Alexandria drives et museum i U.S. Patent and Trademark Offices bygning i 600 Dulany Street med et galleri med digitale portretter av medlemmer, interaktive kiosker og et teater. Adgang er gratis. 
Oppfinnerleiren ble grunnlagt i 1990 og er en sommerleir for barn i 49 stater.Oppfinnerekonkurransen ble opprettet i 1990 for å oppmuntre høyskole- og universitetsstudenter til å være kreative og nyskapende innen vitenskap og teknologi. Siden er det blitt delt ut over én million dollar i premier i to kategorier, skoleelever og høyskolestudenter. I 2012 fikk de første premie for sitt forslag til terapi for behandling kreft, og en måte å legge til rette for sying i magekirurgi.


== Referanser ==
EM i friidrett 2016 – 200 meter menn

200 meter menn under EM i friidrett 2016 fant sted den 7. og 8. juli 2016 på Olympisch Stadion i Amsterdam, Nederland. Øvelsen bestod av innledende runder, semifinale og finale. De tolv høyest rangerte utøverne var automatisk kvalifisert til semifinalene.


== Program ==
Alle klokkeslett er lokal tid (UTC+2)


== Resultater ==


=== Runde 1 ===
De tre første i hvert head (Q) og de fem raskeste elleres (q) kvalifiserte seg til semifinalene.Vind:
Heat 1: -1.1 m/s, Heat 2: -1.2 m/s, Heat 3: -0.1 m/s


=== Semifinaler ===
De første to i hvert heat 2 (Q) og de to raskeste ellers (q) kvalifiserte seg til finalen.Vind:
Heat 1: -1,7 m/s, Heat 2: -0,1 m/s, Heat 3: -1,1 m/s


=== Finale ===
Vind: -0,9 m/s


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
amsterdam2016.org, offisielt nettsted for mesterskapet
Talaimannar

Talaimannar (tamilsk: தலைமன்னார்; singalesisk: තලෙයිමන්නාරම) er en bosetning på Sri Lanka som ligger på den nordvestlige kysten av Mannar-øya.


== Transport ==
Før den den ble alvorlig ødelagt av en syklon i desember 1964 var den endestasjon for fergeforbindelsen til India som gikk tvers over det svært grunne Palkstredet.Fra Talaimannar går det vei til Mannar og dermed til resten av Sri Lanka


== Grensen til India ==

Talaimannar (Sri Lanka) ligger ca 18 km øst for Dhanushkodi. (India). Ram Sethu bedre kjent som Adam's Bridge, er en kjede av sandbanker mellom Talaimannar og Danushkodi, som også utgjør grensen mellom India og Sri Lanka, denne grensen er den er den korteste i verden,Sanddynen er ca 100 meter høy og 2 m bred.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Talaimannar – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Andreas Dreier Trio

Andreas Dreier Trio er en jazzgruppe med bassisten Andreas Dreier, gitaristen Bjørn Vidar Solli og Adam Pache på trommer. Gruppa har gitt ut albumene Poinciana (på Losen Records) og  Ahmad Jamal Prosjekt (2014).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Andreas Dreier Trio på Discogs 
(en) Andreas Dreier Trio på MusicBrainz 
(en) Andreas Dreier Trio på AllMusic
Jamie Smart

Jamie Smart er en britisk forfatter og foredragsholder.  Han er mest kjent for boka CLARITY: Clear Mind, Better Performance, Bigger Results, en bok om hvordan oppnå mental klarhet. I 2015 publiserte han en oppfølger, Little Book of Clarity, A Quick Guide to Focus and Declutter Your Mind.


== Karriere ==
Smart vokste opp i et alkoholisert husholdning og begynte å drikke når han var 12. Tidlig i tredveårene sluttet han å drikke men utviklet problemer med stress og depresjon. Han begynte å utforske positiv psykologi og startet firmaet Salad Ltd. i 2003. Han solgte virksomheten i 2012.


== Bibliografi ==


=== CLARITY: Clear Mind, Better Performance, Bigger Results ===
I 2013 skrev Smart sin første bok, CLARITY: Clear Mind, Better Performance, Bigger Results. Boka diskuterer bruken av implikasjonsbasert læring for å oppnå mental klarhet.  Smart foreslår i den at sinnet har en innebygd evne til å 'gå tilbake til' mental klarhet. I boka skriver han om misforståelsen om at omstendigheter er ansvarlige for følelsene våre. Han påstår mental klarhet kommer fra forståelsen av at følelser alltid, og bare, kommer fra tenking i øyeblikket. 


=== Little Book of Clarity: A Quick Guide to Focus and Declutter Your Mind ===
I 2015 gav Smart ut en oppfølger til CLARITY med tips til hvordan oppnå mental klarhet og få ting gjort.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Atalburu

Atalburu (fra baskisk «atari»usynlig og «buru» hode) er en overligger over hovedinngangen i et tradisjonelt baskisk hus.
Spesielt i provinsen Nedre Navarra var det vanlig at alle nyoppførte hus på disse steinene fikk påført opplysninger om byggeåret og navnet på ektefellen, eller andre motiver og inskripsjoner som:

Religiøse symboler, som et kors
Andre tradisjonelle motiver, som en baskisk kors eller bare et forklarende komma, duer symbol på troskap, stiliserte planter som  symbol på velstand, rosetter av laurbærblader, symbol på udødelighet eller ulike andre som symboler, sol og stjerner
ArbeidsredskaperTeksten kan ha religiøse referanser, for eksempel:

Au nom du Père et du Fils et du St Esprit m 'a fait bâtir l'an 1806 (norsk: I Faderens, Sønnens og Den hellige ånds navn lot man meg bygge år 1806 ...)Tradisjonelt har alle baskisk hus et navn, men dette var sjelden skrevet på husets atalburu. Det sto vanligvis skrevet på  en armarria, en innmurt stein med våpenskjold, på de husene som hadde slike.

Når et hus fikk et navn, ble navnet nesten aldri endret.
For sin kjærlighets skyld

For sin kjærlighets skyld (svensk: För sin kärleks skull) er et svensk stumfilmdrama fra 1914 i regi av Mauritz Stiller, som også skrev manuset. Hovedrollene blir spilt av Victor Sjöström og Lili Bech. Norske Egil Eide spiller rollen som fondsmekleren Franz von Bierman.
Den er ikke bevart, heller ikke dens manuskript. 


== Innspillingsfakta ==
Filmen ble spilt inn i Svenska Biografteaterns ateljé på Lidingö, Bank AB Södra Sveriges lokale på Arsenalsgatan 6 samt ulike gater i Lärkstaden på Östermalm i Stockholm.


== Handling ==
Fondsmekleren Franz von Bierman har gjort store tap i aksjespekulasjoner på børsen, tap som han ikke lenger kan dekke. Direktør Waller, som er von Biermans største lånegiver, gir ham et ultimatum. Rosa Falck arbeider som kassererske på Wallers kontor. Den unge halte kontoristen Borgen elsker henne i hemmelighet. Rosa nyter en stor tillit hos sin arbeidsgiver. Hun er heller ikke ufølsom for den høflige oppmerksomheten han viser henne når han er innom kontoret. Nå iscenesetter von Bierman sitt store kupp. Han inviterer Rosa på teater med etterfølgende supé. Et kjærlighetsforhold begynner å utvikle seg. Fondsmekleren utnytter raskt situasjonen og får henne neste dag til å låne ham SEK 20.000, som hun henter fra firmakassen.
Rosa er helt betatt av von Bierman. Påfølgende dag, trolig etter en nattlig kjærlighetsscene, ber han henne om et lån av ytterligere SEK 25.000. Hun går med på det mot bedre vitende. Borgen har hele tiden vært en utenforstående tilskuer og følt at noe er iferd med å skje, men ikke forstått hva. På kvelden blir han igjen på kontoret og finner det unnagjemte brevet fra von Bierman til Rosa hvor han ber om mer penger. Borgen slår opp i kassabøkene og oppdager underslaget. Han forteller Rosa om sin oppdagelse. Hun skriver kjapt ned noen ord til von Bierman («Jeg må ha pengene tilbake umiddelbart!») og oppsøker ham. Fondsmekleren har allerede pakket veskene for å flykte. Når hun ser dem skjønner hun alt sammen og bønnfaller von Bierman om å ta henne med seg på flukten fra loven. Han rister bare på hodet. Tidlig om morgenen mottar Rosa et brev fra Borgen hvor han ber henne om ikke å uroe seg, fordi han har ordnet det hele.
Borgen har nemlig angitt seg selv for underslaget. Når Rosa får vite det forteller hun sannheten for sin sjef, direktør Waller. Fondsmekleren begår selvmord, Rosa blir dømt til en lang fengselsstraff og Borgen lover å vente på henne.


== Rolleliste (i utvalg ) ==
Victor Sjöström - Borgen, kontorist
Lili Bech - Rosa Falck, kassererske
Egil Eide - Franz von Bierman, fondsmekler
Alfred Lundberg - Ernst Waller, direktør
Lilly Jacobsson - Maskinskriverske på fondsmeklerens kontor
Richard Lund - Kontorist hos fondsmekleren
Karin Alexandersson - Fange i kvinnefengselet
Eric Lindholm - Kontorist hos fondsmekleren
Agda Helin - Kontorist hos fondsmekleren
William Larsson - Kontorist hos fondsmekleren
Axel Janse - Fangevokter
Emmy Albiin - Vaskehjelp / Fange i kvinnefengselet


== Eksterne lenker ==
(en) For sin kjærlighets skyld på Internet Movie Database 

(sv) For sin kjærlighets skyld i Svensk Filmdatabas
Benjamin Franklin-medaljen

Benjamin Franklin-medaljen, (engelsk: Royal Society of Arts Benjamin Franklin Medal) ble innført i 1956 for å minnes 250. årsdagen for  Benjamin Franklins fødsel og 200-årsdagen for hans medlemskap til Royal Society of Arts.
Medaljen gis av RSA til enkeltpersoner, grupper og organisasjoner.
Medaljen deles ut årlig, vekselvis til borgere av USA og Storbritannia. Medaljen ble utdelt først gang i 1957.


== Vinnere etter år 2000 ==
2000 Judi Dench, skuespiller
2001 Ambassadør Philip Lader, tidligere amerikansk ambassadør til Storbritannia
2002 Marjorie Scardino, administrerende direktør ved Pearson PLC
2003 General Colin Powell, tidligere utenriksminister i USA
2004 Jonathan Ive, visepresident, Apple Computer
2005 Amory Lovins, administrativ leder for Rocky Mountain Institute
2008 Ken Robinson, forfatter, skoleleder
2009 Professor Elizabeth Gould, psykolog, University of California, Los Angeles (UCLA)
2010 Professor Jonathan Israel, Historisk institutt for avanserte studier, Princeton, New Jersey.
2011 Professor Lawrence W. Sherman, kriminologisk institutt, University of Cambridge.
2013 Walter Isaacson, forfatter og administrativ leder, Aspen Institute
2015 Chris Anderson, kurator ved TED
2016 Wendy Kopp, leder og en av dem som grunnla Teach For All
2018 Herbie Hancock, musiker/komponist


== Referanser ==
Kōken

Kōken (japansk 孝謙天皇 Kōken-tennō; også kjent som prinsesse Abe (阿部内親王, Abe-naishinnō, født 718, død 28. august 770) var en regjerende japansk keiserinne. Hun regjerte i to perioder, under forskjellige navn: fra 749 til 758 under navnet Kōken, og fra 764 til 770 under navnet Shōtoku  (称徳天皇). 
Kōkens regjeringstid var turbulent, og hun ble utsatt for kuppforsøk av Tachibana Naramaro og Fujiwara no Nakamaro. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Keiserinne Kōkens personnavn (imina) var  Abe (阿倍, Abe). Hun var datter til keiser Shōmu og keiserinne Kōmyō (光明皇后), Fujiwara Komyoshi), deres eneste felles datter. 


=== Keiserinne ===


=== Første regjeringstid, 46. tenno ===
Hun etterfulgte sin far på tronen i 749, som  den 46. tennō av Japan. Hun avsatte sin kronprins Funado, som keiser Shōmu hadde bestemt som den neste i tronfølgen. Dermed la han og tre andre prinser (Shihoyaki, Kibumi, Asukabe) planer og et opprør for å styrte henne. Også Naramaro, sønnen til den nettopp avdøde «venstresidens kansler«» Tachibana no Moroe, var med på opprørsplanene. Men det hele endte med at sistnevnte ble henrettet. Disse begivenheter førte til at familien Fujiwaras makt ved hoffet ble styrket.
Etter avsettelsen av hennes «uverdige» sønn, gav keiserinnen den forordning at hvert hushold skulle ha for hånden en avskrift av Ko-kiyo (katekismen for barnas plikter) - et skridft som formodes å ha blitt forfattet av henne selv.


=== Abdikasjon, nonne ===
I år 758 abdiserte hun til fordel for sin fetter prins Ōhi 大炊, som under navnet keiser Junnin tok makten. Året før hadde adoptert nettopp ham og bestemt man som sin tronfølger.
Kōken ble i 762 buddhistisk nonne i Nara-klosteret Hokke-ji (法華寺; hennes mors tidligere residens), men var derfras fortsatt delaktig i styret av riket. Hennes rival på denne tid var hennes morbror Fujiwara no Nakamaro.


=== Første regjeringstid, 48. tenno ===
I 764 avsatte hun sin adoptivsønn og fetter og besteg på nytt tronen (forøvrig uten å oppgi sine bufddhistiske nonneløfter), som den 46. keiser av Japan.
Hun er mest kjent for sin begunstigelse av sin påståtte elsker, buddhistmunken Dōkyō (道鏡), som hun gav titler og makt. Et orakel ved Usa-helligdommen kom en gang med en uttalelse om at Dōkyō en gang skulle bli keiser, men da Kōken sendte Wake no Kiyomaro (和気清麻呂?) for å bekrefte uttalelsen, ble den trukket tilbake. 
Kōken døde av smittekopper. Etter hennes død ble Dōkyō sendt i landflyktighet. Hun ble etterfulgt av sin nevøs barnebarn, keiser Kōnin.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Ross Bender. The Hachiman Cult and the Dokyo Incident. s. 125–153.
Angela Eagle

Angela Eagle (født 17. februar 1961) er en britisk politiker for Labour, og medlem av Underhuset i Det britiske parlamentet siden 1992. Eagle var pensjonsminister fra juni 2009 til mai 2010 i Gordon Browns regjering.
Eagle er homofil og kom ut i et avisintervju i september 1997. I september 2008 inngikk hun registrert partnerskap med Maria Exall.Eagle ble i 2020 utnevnt til kommandørdame av Order of the British Empire (DBE). Hun ble derved opphøyet i ridderstanden og fikk rett til å føre tiltaleformen dame foran sitt navn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en-GB) Offisielt nettsted 
(en) Angela Eagle – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Angela Eagle på Twitter 
Angela Eagle på Twitter 
Angela Eagle på Facebook 
(en) Angela Eagle hos Hansards parlamentsdebatter
Sapling Foundation

Sapling Foundation er en non-profit organisasjon som arrangerer  de årlige TED global konferansene. Den ble grunnlagt av Chris Anderson i 1996.Organisasjonen beskriver sitt arbeide som følger:
«The goal of the foundation is to foster the spread of great ideas. It aims to provide a platform for the world's smartest thinkers, greatest visionaries and most-:inspiring teachers, so that millions of people can gain a better understanding of the biggest issues faced by the world, and a desire to help create a better :future.»


== Referanser ==
KaeilOS

KaeilOS er en Linuxdistribusjon for innebygde systemer. Distribusjonen er basert på Debian, og blir utviklet av det italienske selskapet KOAN. Distribusjonen kjører på ARM og x86.
Første versjon ble lansert i januar 2000. Siste versjon er 4.2.1 og ble lansert i juli 2011.


== Eksterne lenker ==
KaeilOS hjemmeside
Antiokhos fra Askalon

Antiokhos fra Askalon (140/125 f.Kr. – ca. 69/68 f.Kr.) var en gresk filosof fra hellenistisk tid.
Antiokhos flyttet til Athen i ung alder og ble medlem av Platons akademi rundt 110 f.Kr., da Filon fra Larissa ble skolens skolark. På denne tiden sto Filon for den akademiske skeptisismen som hadde rådd grunnen ved Akademiet siden skolarkatet til Arkesilaos i første halvdel av det tredje århundre f.Kr. Antiokhos var Filons disippel i mange år og forsvarte synspunktene hans i sine egne skrifter, men en gang før 79 f.Kr. brøt han brått med Filon og avviste skeptisismen. Antiokhos forsvarte nå en epistemologisk teori som i hovedsak tilsvarte stoikernes, og en etisk teori som var en syntese av elementer fra  Platons Akademia og Zenons Stoa. På begge disse feltene hevdet Antiokhos at han blåste liv i doktrinene fra Platons gamle Akedemi og hans første etterkommere, hvorav han regnet Aristoteles. Fra nå av var Antiokhos en dogmatist. 
Antiokhos var skolark ved Platons akademi i Athen rundt 80 f.Kr. 
Blant Antiokhos' elever var Lucullus, Varro og Cicero. Brutus regnet seg som tilhenger av Antiokhos' filosofi.


== Kilder ==
James Allen: «Antiochus of Ascalon» i Edward N. Zalta (red.): Stanford Encyclopedia of Philosophy


== Referanser ==