jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hydraschema

Hydraschema er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore, spinkle, grå- eller brunaktige trebukker. Kroppsformen er ganske langstrakt.
De fleste er lyst gråbrune, ofte med vage, lysere tegninger på dekkvingene, som ender i en nåletynn spiss.


== Utbredelse ==
Denne gruppen er utbredt i Sør-Amerika, fra Fransk Guyana i nord til Argentina i sør, med flest arter i det sørlige Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Aerenicini Lacordaire, 1872
Slekten Hydraschema J. Thomson, 1864
Hydraschema cribripennis Lane, 1966
Hydraschema fabulosa Thomson, 1864
Hydraschema leptostyla Lane, 1938
Hydraschema mirim Martins & Galileo, 1998
Hydraschema obliquevittata (Lane, 1966)
Hydraschema petila Martins & Galileo, 1998
Hydraschema veruta Lane, 1966
Hydraschema villiersi Lane, 1965


== Kilder ==
Liste over artene, med lenker til bilder og utbredelsesdata Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
(en) Hydraschema i Encyclopedia of Life 
(en) Hydraschema i Global Biodiversity Information Facility 
Hydraschema – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av typeeksemplarer av en del arter Arkivert 5. mars 2016 hos Wayback Machine.
Bildegalleri Arkivert 11. april 2016 hos Wayback Machine.
Oeax

Oeax er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, kraftige trebukker med lange antenner (gjerne betydelig lengre enn kroppen). På farge er de gjerne lyst grå- eller brunaktige med svarte flekker.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Ancylonotini Lacordaire, 1869
Slekten Oeax Pascoe, 1864
Oeax albosignatus Breuning, 1952
Oeax collaris Jordan, 1903
Oeax griseus Breuning, 1951
Oeax latefasciatus Breuning, 1978
Oeax lateralis Jordan, 1903
Oeax lichenea Duvivier, 1891
Oeax marshalli Breuning, 1935
Oeax obtusicollis Breuning, 1939
Oeax paralateralis Breuning, 1977
Oeax pygmaeus (Kolbe, 1893)
Oeax rufescens Breuning, 1939
Oeax similis Breuning, 1986
Oeax subaequalis Breuning, 1955
Oeax transversus (Aurivillius, 1913)
Oeax triangularis (White, 1858)
Oeax tricuspis Báguena, 1952
Oeax ugandae Breuning, 1971


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 13. april 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 25. juni 2016 hos Wayback Machine.
(en) Oeax i Encyclopedia of Life 
(en) Oeax i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Oeax – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Oeax – detaljert informasjon på Wikispecies
Gymnocerus

Gymnocerus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En middelsstor, mørk trebukk. Kroppen er påfallende kort og bred. Antennene er lengre enn kroppen, tynne, men hvert enkelt ledd er fortykket i spissen, kølleformet. I motsetning til mange andre Anisocerini har ikke antennene påfallende hår.


== Utbredelse ==
Arten er bare kjent fra Fransk Guyana.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Anisocerini J. Thomson, 1860
Slekten Gymnocerus Audinet-Serville, 1835
Gymnocerus scabripennis Audinet-Serville, 1835


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
Bilde av arten Arkivert 25. juni 2016 hos Wayback Machine.
(en) Gymnocerus i Encyclopedia of Life 
(en) Gymnocerus i Global Biodiversity Information Facility 
Gymnocerus – detaljert informasjon på Wikispecies
Doliops

Doliops er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore, korte og trinne, blankt svarte trebukker. Særlig dekkvingene har gjerne flekker eller bånd av lyse skjell, disse har ofte metallisk glans. Mange av artene ligner overflatisk på fargerike arter av snutebiller som de lever sammen med, og det er mulig at den ene gruppen etterligner den andre.


== Utbredelse ==
Slekten er nesten endemisk for Filippinene, det eneste unntaket er én art som lever på Taiwan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Apomecynini J. Thomson, 1860
Slekten Doliops Waterhouse, 1841
Doliops ageometrica Barševskis, 2014
Doliops anichtchenkoi Barševskis, 2013
Doliops animula Kriesche, 1940
Doliops bakeri Heller, 1924
Doliops basilana Heller, 1923
Doliops bitriangularis Breuning, 1947
Doliops conspersa Aurivillius, 1927
Doliops curculionides Waterhouse, 1841
Doliops duodecimpunctata Heller, 1923
Doliops edithae Vives, 2009
Doliops emmanueli Vives, 2009
Doliops frosti Schultze, 1923
Doliops geometrica Waterhouse, 1842
Doliops gertrudis Hüdepohl, 1990
Doliops gutowskii Barševskis, 2013
Doliops helleri Vives, 2009
Doliops imitator Schultze, 1918
Doliops ismaeli Vives, 2005
Doliops johnvictori Vives, 2009
Doliops ligata Scwarz, 1929
Doliops metallica Breuning, 1938
Doliops multifasciata Schultze, 1922
Doliops octomaculata Breuning, 1928
Doliops pachyrrhynchoides Heller, 1916
Doliops rufipes Aurivillius, 1927
Doliops savenkovi Barševskis, 2013
Doliops schultzei Barševskis & Jäger, 2014
Doliops shavrini Barševskis, 2013
Doliops siargaoensis Schultze, 1919
Doliops similis Miwa & Mitono, 1933
Doliops sklodowskii Barševskis, 2013
Doliops stradinsi Barševskis, 2013
Doliops transverselineata Breuning, 1947
Doliops valainisi Barševskis, 2013
Doliops villalobosi Heller, 1926
Doliops viridisignata Breuning, 1947
Doliops vivesi Barševskis, 2013


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog over slekter, Gamle verden


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri Arkivert 25. juni 2016 hos Wayback Machine.
(en) Doliops i Encyclopedia of Life 
(en) Doliops i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Doliops – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Doliops – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Doliops – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Arne Schanche Nilsen

Arne Schanche Nilsen (født 2. januar 1913 i Nordbotn i Fillan sogn, død 2. august 2005) var en norsk gårdbruker og politiker (Sp).
Han var Fillans ordfører 1948–1963, deretter storkommunen Hitras ordfører 1964–1967 og 1972–1975.


== Referanser ==
Tour of Norway 2016 Lagkonkurranse

Tour of Norway 2016 lagkonkurranse tiden til de 3 beste rytterne på det enkelte lag på hver etappe ble lagt sammen, og teller i lagkonkurransen.
21 lag stilte, 20 lag kom til mål med 3 ryttere eller flere.


== Resultater ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell resultatside
Plaxomicrus

Plaxomicrus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Små, blanke trebukker. Kroppen er forholdsvis kort og bred, dekkvingene er kraftig utvidete i den bakre delen og nærmest pæreformede. Oversiden er kledt med korte, mørke hår.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia og Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Astathini J. Thomson, 1864
Slekten Plaxomicrus J. Thomson, 1857
Plaxomicrus caligatus Holzschuh, 2017
Plaxomicrus ellipticus Thomson, 1857
Plaxomicrus foliaceus Holzschuh, 2017
Plaxomicrus latus Gahan, 1901
Plaxomicrus nigriventris Pu, 1991
Plaxomicrus oberthuri Gahan, 1901
Plaxomicrus pallidicolor Pic, 1912
Plaxomicrus sikkimensis Breuning, 1956
Plaxomicrus szetschuanus Breuning, 1956
Plaxomicrus violaceomaculatus Pic, 1912


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata


== Eksterne lenker ==
(en) Plaxomicrus i Encyclopedia of Life 
(en) Plaxomicrus i Global Biodiversity Information Facility 
Plaxomicrus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Salagubang - Philippine Beetles - Astathini. Med bildegalleri over en del arter [1] Arkivert 29. november 2018 hos Wayback Machine.
Bilder av artene
Tre ønsker

Tre ønsker (svensk: Tre önskningar) er en svensk dramafilm fra 1960, i regi av Göran Gentele. Han skrev også manuset. Norske Per Aabel spiller rollen som dirigenten Alexander Hassler.
Filmen ble spilt inn i AB Europa Studio i Sundbyberg.
Den hadde premiere på kinoen Saga i Stockholm 26. desember 1960.


== Handling ==
Oskar og Mona møtes når de kommer til Musikaliska Akademien for å få vite om de har blitt antatt. De forelsker seg i hverandre og gifter sig omsider. De får et barn. For å forsørge familien begynner Oskar å arbeide som akkompagnatør for en kjent kvinnelige sanger og blir også hennes elsker. Hans hustru oppdager sidespranget og flytter hjem til sin mor. Hun får hundre kroner av sin far som hun kjøper en parfyme med navn Tre önskningar for. I parfymebutikken treffer Mona en dirigent og får æren av å bli solist. På slutten møtes alle fire og Oskar og Mona blir gjenforent.


== Rolleliste ==
(I utvalg)

Lars Ekborg - Oskar Nilsson, pianoelev
Helena Brodin - Mona Lindberg, sangelev
Eva Dahlbeck -	Adèle Linton, sangerinne
Stig Järrel - Rickard Linton, Adèles mann
Per Aabel - Alexander Hassler, dirigent
Hjördis Petterson - Elsa Lindberg, Monas mor
Holger Löwenadler - Frans Lindberg, Monas far
Elisabeth Falk	- Ninni Wahlås, fotomodell
Svenerik Perzon - Olof Segerlund, musikerelev
Elsa Carlsson	- Doktorinne Anglin, Oskars hyresvertinne


== Kilder ==
Tre önskningar (1960) i Svensk Filmdatabas


== Eksterne lenker ==
(en) Tre ønsker på Internet Movie Database 
(no) Tre ønsker hos Filmfront 
(sv) Tre ønsker i Svensk Filmdatabas 
(nl) Tre ønsker på MovieMeter
Tore Godal

Tore Godal (født 19. mai 1939 i Rauland i Telemark) er en norsk lege og offentlig tjenestemann. Godals livsverk har vært å forbedre folkehelsen i utviklingsland, særlig for kvinner og barn.  
Statsminister Jens Stoltenberg sa i en tale i 2005 at «Tore Godal er trolig den nordmannen som har reddet flest menneskeliv siden Fridtjof Nansen». 
Godal var drivkraften bak opprettelsen av vaksinealliansen GAVI (Global Alliance of Vaccination and Immunization), og ledet organisasjonen i dens første seks år. GAVI har til nå har vaksinert over 700 millioner barn i utviklingsland. Det anslås at dette har forhindret rundt 13 millioner dødsfall.


=== Bakgrunn og karriere ===
Han er utdannet dr.med. ved Universitetet i Oslo. I 1970 flyttet han til Etiopia for å forske på spedalskhet ved det nyopprettede Armauer Hansens forskningsinstitutt. 
Han gikk i 1975 fra jobben som sjef ved Immunlaboratoriet ved Det Norske Radiumhospital til vervet som formann i Verdens helseorganisasjons (WHO) styringsgruppe for forskning innen lepraimmunologi og tuberkuloseimmunologi. I 1986 ble han direktør for programmet viet forskning og undervisning innen tropiske sykdommer, initiert av UNDP, WHO og Verdensbanken.Godal var sentral i opprettelsen av «Roll Back Malaria», verdens største initiativ for bekjempelse av malaria.Godal var også helt instrumentell i opprettelsen av «Coalition for Epidemic Prepardness Innovations» (CEPI), som finansierer og koordinerer utviklingen av nye vaksiner mot smittsomme sykdommer.Han var spesialrådgiver for Gro Harlem Brundtland da hun var generaldirektør i WHO (1998-1999) og har vært rådgiver for Bill and Melinda Gates Foundation. Fra 2005-2009 var Godal spesialrådgiver for Jens Stoltenberg på Statsministerens kontor. Siden 2009 har Godal vært spesialrådgiver for global helse i Utenriksdepartementet.
Godal er foredragsholder og forfatter av mer enn 300 publikasjoner.
Godal fikk Kongens fortjenstmedalje i 2019.Kronprinsesse Mette-Marit har kalt Tore Godal sitt forbilde. På et spørsmål fra en student på NTNU om hva man burde gjøre for å redde verden, svarte kronprinsessen «bli Tore Godal».


== Referanser ==
The Beems

The Beems er et norsk pop- og rockeband. 
Ifølge Østlandets blad er bandet Norges eldste pop- og rockeband.
Bandet startet i 1964 og debuterte med sin første konsert i 1965.
Kapellmester for The Beems siden starten har vært Sigurd Dancke.Linda Tørklep var bandets første vokalist 1965–67.
Resten av besetningen har vært skiftet ut noen ganger.
I 1967 vant The Beems Østlandsmesterskapet for rock og var datidens yngste rockeband.
I 1974 ga de ut sitt første album.
Ifølge Dancke har bandet hatt spilleoppdrag nesten hver uke siden de startet.


== Diskografi ==
Beems (LP og kassett, 1975, Euronett Norsk A/S)


== Referanser ==
King’s Cup Race

King's Cup Race er en årlig britisk konkurranse for småfly, administret av  Royal Aero Club Records Racing and Rally Association som ble arrangert første gang  8. september 1922. Konkurransen er åpen kun for  britiske flyvere, men omfatter også medlemmer av Det britiske samvelde.Løpet ble etablert av King George V som et insentiv for utviklingen av småfly og konstruksjon av motorer. Det første løp gikk over en strekning på 810 mile fra Croydon lufthavn, syd for London, til  Glasgow, Scotland og tilbake etter en overnatting. Vinneren av det første løpet var Frank L. Barnard, sjefsflyver ved Instone Air Line med et  passasjerfly, Airco DH.4A.Intet løp ble arrangert under Andre verdenskrig (1939–45), og løpet ble ikke gjenopptatt før i 1949. Løpet ble avlyst i 1951 på grunn av dårlig vær. I 1953 overvar 10 000 mennesker King's Cup Air Race som da ble arrangert i Southend-on-Sea i  Essex og fikk se en mid-air kollisjon hvor John Crowther, en hotelleier fra Marine Hotel, Tankerton, Kent ble drept.
Sammen mrd Schneider-troféet og British Air Racing Championship er dette en av de mest ettertraktede priser

'*' Fra og med 1961 kan fly utenfor Storbritannia  og Commonwealth of Nations delta


== Vinnere ==

'*' As of 1961, aircraft designed outside Great Britain and the Commonwealth of Nations were allowed to enter.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lewis, Peter. British Racing and Record-Breaking Aircraft. London:Putnam, 1971. ISBN 0-370-00067-6
Tegler, John. International 1971 Air Racing Annual USARA.


== Eksterne lenker ==
Berliner, Don. A Concise History of Air Racing Society of Air Racing Historians
Pathe News Reel of the 1957 Air Race Inkusive filmklipp av vinneren, F. Dunkerley
Midtre Ringstind

Midtre Ringstind er et fjell i Hurrungane i Luster og Årdal kommuner i Sogn og Fjordane. Det har en høyde på 2 025 meter over havet.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell
Liste over fjell i Skandinavia


== Referanser ==
Den gule bilen

Den gule bilen (svensk tittel: Den gula bilen) er en svensk thriller fra 1963 i regi av Arne Mattsson. Folke Mellvig skrev filmmanuset, som bygde på hans roman med samme navn fra samme år. Den gule bilen inngår i en serie med  kriminalromaner om John Hillman, som har blitt filmatisert av Mattsson. De tidligere filmene het Dame i svart, Mannekeng i rødt, Ryttere i blått og Vita frun.


== Handling ==
Under en turistreise til et ikke navngitt land blir passasjerene på en buss vitner til et mordforsøk på landets ministerpresident Hurkas. En person i turistgruppen har bevismateriale mot attentatmennene og myrdes når bussen når Sverige. Én av passasjerene, Kerstin, ser hvordan gjerningsmannen blir plukket opp i en gul Mercedes. Etter et mislykket mordforsøk på henne blir hun kidnappet og låst inn på et mentalsykehus. Privatdetektiv John Hillman, som var med på turistreisen, tar opp jakten og lykkes i å redde kvinnen.


== Rolleliste ==
(I utvalg)

Karl-Arne Holmsten - Kaptein John Hillman, privatdetektiv
Ulla Strömstedt - Kerstin Björk
Nils Hallberg - Freddy Sjöström, Hillmans medhjelper
Barbro Kollberg - Doktor Maria Engström
Semmy Friedmann - Ambassadør Leclerc
Toivo Pawlo - Radek, ambassadesekretær
Kotti Chave - Sune Öhrgren, kriminalførstebetjent
Carl-Olof Alm - Attentatmann
Leif Amble-Næss - Curt Lorénz, ambassaderåd
Hans Bendrik - Attentatmann
Tor Borong - En eldre mann i turistbussen
Elsa Ebbesen-Thornblad - Fröken Ebba Hillman
Curt Ericson - Pleier på Sjösätra vårdhem
Arthur Fischer - Politiførstebetjenten i Granhult
Karl Erik Flens - Helmout Falk, bilskroteier
Åke Harnesk - Bussjåføren
Peter Höglund - Handen, attentatmann


== Eksterne lenker ==
(en) Den gule bilen på Internet Movie Database 
(no) Den gule bilen hos Filmfront 
(sv) Den gule bilen i Svensk Filmdatabas 
(en) Den gule bilen på AllMovie
Austre Ringstind

Austre Ringstind er et fjell i Hurrungane i Luster og Årdal kommune i Sogn og Fjordane. Det har en høyde på 2 002 meter over havet.


== Se også ==
Liste over Norges høyeste fjell
Liste over fjell i Skandinavia


== Referanser ==
Norsk Husflid

Norsk Husflid er et kulturtidsskrift og fagblad om husflid og håndverk. Det inneholder fagartikler og reportasjestoff innen husflid og moderne design.
Norsk Husflid utgis av Norges Husflidslag, og utkommer med fem nummer i året. Første hefte ble utgitt i februar 1966. 
Før den tid hadde Norges Husflidslag i noen år hatt et samarbeid med tidsskriftet Forming. Husflidslaget forpliktet seg til å skaffe fire sider med aktuelt stoff til hvert nummer.


== Referanser ==


== Kilder ==
Håndbok for Norges Husflidslag


== Eksterne lenker ==
Norges Husflidslags nettsted for Norsk Husflid
Fairey Flycatcher

Fairey Flycatcher var et britisk en-seter dobbeltdekker jagerfly for operasjon fra hangarskip bygget av Fairey Aviation Company som var i drift fra 1923 til 1934. Det ble bygget med et konvensjonelt understell for bruk på hangarskip, men dette kunne byttes ut med pongtonger for katapult-utskytninger fra slagskip.


== Konstruksjon og utvikling ==
Flycatcher ble konstruert for å møte Marinens krav til et fly som kunne erstatte Gloster Nightjar, utstyrt med, enten en  Armstrong Siddeley Jaguar motor eller en Bristol Jupiter stjernemotor. Både Fairey og Parnall leverte fly som møtte disse spesifikasjoner. Fairey med Flycatcher og Parnall med Parnall Plover. Den første av tre prototyper Flycatchers hadde sin jomfrutur 28. november 1922. Den hadde en Jaguar II motor., men en Jupiter IV motor ble senere installert. Små ordere  for både Flycatcher (ni fly) og Plover (ti fly) for evaluering. Etter evalueringen ble Flycatcher valgt for full produksjon.


=== Teknisk beskrivelse ===
Flycatcher var bemerkelsesverdig for sin tid og var ett av de første fly, spesielt for operasjon fra  hangarskip. Det hadde flaps langs begge vingers fulle lengde. Disse kunne felles ned  for landing og takeoff, noe som gjorde at flyet bare brukte  50 yd (46 m) av dekket  "to come and go."
I skroget ble det brukt både tre og metall med kledning av duk. Et heller «tuklete» understell kunne byttes ut med pongtonger for amfibisk bruk
Hydrauliske hjulbremser ble senere tilpasset for lettere å kunne stoppe på den begrensede plassen på et hangarskip. Bremsekrok på understellet var innført på de tidlige modeller.


== Operasjonell historie ==
Produksjon av Flycatcher begynte ved Fairey's Hayes fabrikk i 1923 og fe første ble levert til  Fleet Air Arm. Flycatcher ble brukt på alle britiske hangarskip i tiden. Om lag 192 fly ble bygget. En typisk plassering var på hangarskipet HMS «Courageous» hvor 16 Flycatchers Ble brukt sammen med 16 Blackburn Ripon og 16 rekognoseringsfly.
Detp var pulært blant piloter, Flycatchers var lett å fly, lett manøvererbart.  Det var med disse at Air Arm utviklet  den slagtaktikk som ble brukt under Andre verdenskrig.
Flycatcher ble også brukt av Home, i Middelhavet, Østindia og Kina.
Under tjeneste i Folkerepublikken Kina var Flycatcher aktiv mot kinesiske pirater i havet nær Hongkong.


== Varianter ==


== Operatører ==
 StorbritanniaRoyal Air Force
Fleet Air Arm


== Museumsfly ==

Intet ekte fly er bevart, men Marinens luftfartsmuseum har en eplika av Flycatcher som ble bygget i 1977. Registerert som G-BEYB ble det fløyet frem til 1996, da det ble satt på museum. I øyeblikket er det plassert immuseets magasin hvor publikum hsr tidvis adgang.


== Referanser ==
Hemicladus

Hemicladus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, gråbrunlige trebukker. Slekten kjennes lett på at antennenes midterste ledd er brede og flate.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika øst for Andesfjellene.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Calliini J. Thomson, 1864
Slekten Hemicladus Buquet, 1857
Hemicladus buqueti Tavakilian, Touroult & Dalens, 2010
Hemicladus callipus Buquet, 1857
Hemicladus dejeanii Buquet, 1857
Hemicladus fasciatus Galileo & Martins, 1991
Hemicladus thomsonii Buquet, 1857


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Hemicladus i Encyclopedia of Life 
(en) Hemicladus i Global Biodiversity Information Facility 
Hemicladus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bildegalleri over noen av artene Arkivert 25. juni 2016 hos Wayback Machine.