jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Mount Mumford

Mount Mumford er det sentrale fjellet i en rekke lave fjell 7 km nord for vestenden av Rathbone Hills i Gutenko Mountains sentralt i Palmer Land. Det ble kartlagt av U.S. Geological Survey (USGS) i 1974 og navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter løytnant Joel H. Mumford i U.S. Navy som var militærlege ved Palmer-stasjonen, 1972.


== Kilder ==
 Denne artikkelen inneholder stoff som er offentlig eiendom fra United States Geological Survey-artikkelen  «Mount Mumford» (innhold fra Geographic Names Information System).
Cyrtonopini

Cyrtonopini er en gruppe av biller som tilhører familien Disteniidae, som ofte plasseres som en underfamilie av trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Nokså store, kraftige, blanke. rødbrune til svarte trebukker. Hodet har nokså store, utstående fasettøyne. Antennene er rundt halvparten så lange som kroppen. Dekkvingene er parallellsidige med rettviklede "skuldre", kraftig punkterte.


== Levevis ==
Som andre trebukker lever larvene av de fleste artene i død ved. De voksne billene er oftest nattaktive.


== Utbredelse ==


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien Disteniinae Thomson, 1861
Stammen Cyrtonopini Gressitt, 1940
Slekten Cyrtonops White, 1853
Cyrtonops asahinai  Mitono, 1947   - Kina (Guizhou; Shaanxi; Shanxi), Taiwan
Cyrtonops aterrima  Holzschuh, 1991
Cyrtonops insularis  Villiers, 1958
Cyrtonops metallicus  Hüdepohl, 1990
Cyrtonops nigra  Gahan, 1906
Cyrtonops piceata  Holzschuh, 1991
Cyrtonops punctipennis  White, 1853
Cyrtonops rufipennis  Pic, 1922
Cyrtonops simplicipes  Holzschuh, 1991   - India (Uttar Pradesh)
Cyrtonops tonkineus  Fairmaire, 1895
Slekten Dandamis Gahan, 1906 - kan også plasseres i Prioninae, Aegosomatini
Dandamis nigropunctata  (Aurivillius, 1897)
Dandamis tricostata  (Duffy, 1952)


== Kilder ==
Cerambycidae of the World - Cyrtonopini [1]


== Eksterne lenker ==
Cyrtonopini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Worldwide Cerambycoidea Photo Gallery - Disteniidae [2]. Stort bildegalleri.
Bilde av Cyrtonops nigra
Brown Valley

Brown Valley er en rektangulær, isdekt dal mellom Mount Kauffman og Mount Kosciusko i Ames Range i Marie Byrd Land. Den ble kartlagt av U.S. Geological Survey fra landmålinger og fra flyfoto tatt av U.S. Navy i 1959–65 og ble navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names etter Thomas I. Brown, en meteorolog i US Antarctic Research Program ved Byrd-stasjonen i 1963.
Stubb-breen

Stubb-breen er en isbre, 20 km lang, som flyter øst og ut i Scarfjorden mellom Mount Queequeg og Tashtego Point, på østkysten av Graham Land. De nedre delene av denne breen ble kartlagte og fotografert av Falkland Islands Dependencies Survey (FIDS) i 1947, og den øvre delen ble kartlagt i 1955. Den ble navnsatt av UK Antarctic Place-Names Committee (UK-APC) i 1956 etter førstestyrmannen på «Pequod» i Herman Melville-romanen Moby Dick.


== Kilder ==
 Denne artikkelen inneholder stoff som er offentlig eiendom fra United States Geological Survey-artikkelen  «Stubb Glacier» (innhold fra Geographic Names Information System).
Bolinder Bluff

Bolinder Bluff er en markant fjellskrent med tre mørke grå  klipper og lys brun stein, ovenfor Venus Bay, 5 km sørøst for False Round Point på nordkysten av King George Island i Sør-Shetlandsøyene. Selfangare i området kjente til klippen da de arbeidet i nærheten av Esther Harbor i 1820-årene. Den ble kartlagt og navngitt av Discovery Investigations på «Discovery II» i 1937 da Bolindermotoren brøt sammen og seks menn ble strandet i ni dager på stranden ved foten av skrenten. Det var årsaken til navnevalget.


== Referanser ==

 Denne artikkelen inneholder stoff som er offentlig eiendom fra nettside eller dokument fra United States Geological Survey-artikkelen (innhold fra Geographic Names Information System).
Disteniini

Disteniini er en gruppe av biller som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Det er beskrevet omtrent 340 arter, ingen er funnet i Europa.


== Utseende ==
Slanke trebukker med lange, tynne antenner. De kan ligne mye på underfamilien blomsterbukker (Lepturinae), men skiller seg fra dem blant andre på at hodet er ganske kort. Pronotum er smalere enn dekkvingene og har gjerne en pigg på sidekanten.


== Levevis ==
Som andre trebukker lever larvene av de fleste artene i død ved. De voksne billene er oftest nattaktive.


== Utbredelse ==
Gruppen er hovedsakelig utbredt på de sørlige kontinentene, med noen få arter på den nordlige halvkulen (blant annet i Nord-Amerika), ingen i Europa. Særlig artsrik er gruppen på Madagaskar der den endemiske slekten Nethinius har svært mange arter.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien Disteniinae Thomson, 1861
Stammen Disteniini Thomson, 1861
Slekten Abauba  Santos-Silva & Tavakilian, 2009
Slekten America  Santos-Silva & Tavakilian, 2009
Slekten Apharsatus  Fairmaire, 1893  - kan også plasseres i Lepturini
Slekten Arietocometes  Santos-Silva & Tavakilian, 2009
Slekten Capnethinius  Adlbauer, 2006
Slekten Clytomelegena  Pic, 1928
Slekten Cometes  Lepeletier & Audinet-Serville, 1828
Slekten Cupecuara  Santos-Silva & Tavakilian, 2009
Slekten Distenia  Lepeletier & Audinet-Serville, 1828
Slekten Disteniazteca  Santos-Silva & Hovore, 2007
Slekten Elytrimitatrix  Santos-Silva & Hovore, 2007   – Nord-Amerika
Slekten Eupalelius  Fairmaire, 1896
Slekten Hovorestenia  Santos-Silva & Hovore, 2007
Slekten Melegena  Pascoe, 1869
Slekten Micronoemia  Aurivillius, 1922
Slekten Myopsocometes  Santos-Silva & Tavakilian, 2009
Slekten Nericonia  Pascoe, 1869
Slekten Nethinius  Fairmaire, 1889  – Madagaskar, svært artsrik
Slekten Noemia  Pascoe, 1857
Slekten Novantinoe  Santos-Silva & Hovore, 2007
Slekten Nupseranodes  Adlbauer, 2006
Slekten Oculipetilus  Santos - Silva & Hovore, 2007
Slekten Paracometes  Villiers, 1957
Slekten Phelocalocera  Thomson, 1857
Slekten Phelocalocerella  Villiers, 1957
Slekten Saphanodes  Hintz, 1913
Slekten Tengius  Matsushita, 1938
Slekten Typodryas  Thomson, 1864
Slekten Villiersicometes  Santos-Silva, 2003


== Kilder ==
Cerambycidae of the World - Disteniini [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Disteniini hos ITIS 
(en) Kategori:Disteniini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Disteniini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bildegalleri over nordamerikanske arter
Worldwide Cerambycoidea Photo Gallery - Disteniidae [2]. Stort bildegalleri.
Dickey Peak

Dickey Peak er et fjell nordvest i Flowers Hills i Sentinel Range i Ellsworth Mountains. Det ble først kartlagt av U.S. Geological Survey fra landmålinger og flyfoto tatt i U.S. Navy, 1957–59, og navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names etter Clifford R. Dickey, Jr., en elektriker ved Amundsen-Scott-stasjonen i 1957.


== Kilder ==

 Denne artikkelen inneholder stoff som er offentlig eiendom fra nettside eller dokument fra United States Geological Survey-artikkelen (innhold fra Geographic Names Information System).
Syrstad Rock

Syrstad Rock er et klippeframspring nedenfor og 1,5 km nord for Koerner Bluff på nordvestsiden av Mount Bursey i Flood Range i Marie Byrd Land. Det ble kartlagt av U.S. Geological Survey (USGS) fra landmålinger og flyfoto tatt av U.S. Navy i 1959-65 og navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter Erik Syrstad, en ionosfærisk fysiker ved Amundsen-Scott-stasjonen i 1970.


== Kilder ==
 Denne artikkelen inneholder stoff som er offentlig eiendom fra United States Geological Survey-artikkelen  «Syrstad Rock» (innhold fra Geographic Names Information System).
Mount Seaton

Mount Seaton er et markant kuppelformet fjell i Amery Peaks, om lag 6 km sør for Sandilands Nunatak i Prince Charles Mountains. Den ble kartlagt av den sørlige gruppen til ANARE (Australian National Antarctic Research Expeditions) ledet av W.G. Bewsher i januar 1957, og oppkalt etter John Seaton, en RAAF-pilot ved Mawson-stasjonen i 1956.


== Kilder ==
 Denne artikkelen inneholder stoff som er offentlig eiendom fra United States Geological Survey-artikkelen  «Mount Seaton» (innhold fra Geographic Names Information System).
Julija Petrova

Må ikke forveksles med vannpolospilleren Julija Petrova (f. 1979)Julija Petrova (russisk: Юлия Петрова, født 29. mai 1998) er en russisk langrennsløper, som har sølv på sprinten ved Vinter-OL for ungdom 2016 på Lillehammer som fremste internasjonale meritt.


== Idrettskarriere ==
2013/14Hun deltok i sitt første FIS-renn i desember 2013, i Syktyvkar, der hun kom på 18.-plass i sprinten i et nasjonalt juniorrenn. Ved det russiske juniormesterskapet på langrenn i mars 2014 endte hun på 39.-plass i sprinten og 35.-plass på 5+5 km skiathlon.

2014/15Ved Eastern Europe Cup 2014/15 deltok hun i rennene i Krasnogorsk i desember, og fikk her 23.-plass på sprint som beste enkeltplassering. Hun kom på 6.-plass på sprinten ved det russiske juniormesterskapet på langrenn i mars 2015, og hun kom på 18.-plass på 5 km klassisk. Hun deltok også ved det russiske mesterskapet i langrenn, der hun kom på 12.-plass i sprint.

2015/16Hun deltok ved Vinter-OL for ungdom 2016, der hun fikk én medalje - på sprinten fikk hun sølv, bak svenske Johanna Hagström. I tillegg deltok hun i langrennscross, der hun kom på 10.-plass, og på 5 km fri teknikk, der hun kom på 24.-plass.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Julija Petrova – Olympedia 
(en) Julija Petrova – FIS (langrenn) 
(en) Profil hos ungdoms-OL 2016 (arkivert)
Pillow Rock

Pillow Rock er et skjær som ligger helt øst på Hauge Reef, om lag seks km vest for Cape Darnley på Sør-Georgia. Det fikk dette navnet etter det geologiske arbeidet til British Antarctic Survey (BAS) i 1975–76, fra størknet lava, også kalt «putelava», som utgjør skjæret.


== Referanser ==
Dynamostini

Dynamostini er en gruppe av biller som tilhører familien Disteniidae, ofte plassert som en underfamilie av trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore (8-27 millimeter), nokså kraftige trebukker.
Kroppen er avlang, hodet forholdsvis stort, beina kraftige.


== Levevis ==
Som andre trebukker lever larvene av de fleste artene i død ved. De voksne billene er oftest nattaktive.


== Utbredelse ==
Gruppen omfatter bare to kjente arter, den ene lever i Sørøst-Asia (India, Nepal og Yunnan) og den andre i Colombia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien Disteniinae Thomson, 1861
Stammen Dynamostini Lacordaire, 1869
Slekten Aiurasyma Martins & Galileo, 2001 - Colombia
Aiurasyma potira Martins & Galileo, 2001
Slekten Dynamostes Pascoe, 1857
Dynamostes audax Pascoe, 1857 - India, Nepal og Yunnan


== Kilder ==
Cerambycidae of the World - Dynamostini [1]


== Eksterne lenker ==
Dynamostini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tegning av Dynamostes audax
Lowry Bluff

Lowry Bluff er en skrent, 1 070 moh, helt øst på Nash Ridge i Eisenhower Range i Victoria Land. Den ble kartlagt av U.S. Geological Survey (USGS) fra landmålinger og flyfoto tatt av U.S. Navy i 1955-63 og ble navsatpt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter George Lowry, som var biolog ved McMurdo-basen i 1965-66.


== Kilder ==
 Denne artikkelen inneholder stoff som er offentlig eiendom fra United States Geological Survey-artikkelen  «Lowry Bluff» (innhold fra Geographic Names Information System).
International Area Studies Review

International Area Studies Review (IASR) er et engelskspråklig fagfellevurdert akademisk tidsskrift utgitt på SAGE Publications på vegne av Center for International Area Studies (Hankuk University of Foreign Studies) og Institutt for fredsforskning i Oslo. Ansvarlig redaktør er Scott Gates. Tidsskriftet utgis kvartalsvis.Tidsskriftets artikler omhandler internasjonal politikk, økonomi, kultur, sosiologi, rettsvitenskap og kunst. Første utgave av tidsskriftet ble utgitt i 1997.


== Referanser ==
Inhalasjonsveiledning

Inhalasjonsveiledning er en gratis tjeneste i apotek for dem som har astma eller KOLS og bruker inhalasjonsmedisin, det vil si å ta medisiner ved bruk av inhalator. Målet med opplæringstjenesten er at de som bruker inhalasjonsmedisin skal lære seg å bruke inhalatoren på riktig måte.


== Bakgrunn ==
Tjenesten er opprettet etter forslag til statsbudsjettet for 2016 der det ble foreslått at pasienter med astma eller KOLS skulle få veiledning i bruk av inhalasjonsmedisin av farmasøyter på apoteket. Tjenesten skal være betalt og finansieres av det offentlige.I budsjettproposisjonen fra Helse- og omsorgsdepartementet stod det: «Det er dokumentert at over 50 pst. av pasientene med astma/kols bruker medisinene feil. Det foreslås å innføre en prøveordning med en utvidet veiledningstjeneste til denne pasientgruppen (teknisk inhalasjonsveiledning). En veiledning i hvordan inhalasjonsmedisinene skal brukes, foreslås gjennomført av farmasøyter som jobber i apotek, og kan f.eks. tilbys førstegangsbrukere. Målsettingen er å bedre behandlingstilbudet ved å forebygge feilbruk og bedre etterlevelsen av behandlingen. (...) Det er i dag rundt 400 000 brukere av inhalasjonslegemidler, hvorav 150 000 nye brukere hvert år».


== Beskrivelse av tjenesten ==
Pasienten viser sin inhalasjonsteknikk, og farmasøyten i apoteket gir råd dersom det oppdages noe som kan forbedres. Hvis pasienten ikke har brukt inhalatoren tidligere, starter farmasøyten med å lære bort teknikken.
Man kan også få informasjon om når inhalatoren er tom, rengjøring og oppbevaring.
Dersom man ønsker det, kan inhalasjonsveiledning foregå i et skjermet område i apoteket.Det er enten pasienten selv som etterspør tjenesten eller legen. Det kan også være at behovet for denne veiledningstjenesten avdekkes av ansatte i apotek.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Chappell Nunataks

Chappell Nunataks er en gruppe nunataker («spisse fjelltopper») 3 nautiske mil vest for den sentrale delen av Cobham Range. De ble navnsatt av geolog-gruppen fra New Zealand (1964–65) etter J. Chappell, en geolog på ekspedisjonen.


== Kilder ==

 Denne artikkelen inneholder stoff som er offentlig eiendom fra nettside eller dokument fra United States Geological Survey-artikkelen (innhold fra Geographic Names Information System).
Heteropalpini

Heteropalpini er en gruppe av biller som tilhører familien Disteniidae, ofte plassert som en underfamilie av trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Små til middelsstorew (8-20 millimeter) trebukker.


== Levevis ==
Som andre trebukker lever larvene av de fleste artene i død ved. De voksne billene er oftest nattaktive.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i den nordlige delen av Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien Disteniinae Thomson, 1861
Stammen Heteropalpini Villiers, 1980
Slekten Heteropalpus Buquet, 1840
Heteropalpus pretiosus Buquet, 1843 - Fransk Guyana, Brasil
Heteropalpus smaragdinus Villiers, 1958
Slekten Pseudocometes Villiers, 1957
Pseudocometes argutulus  (Buquet, 1851)   - Fransk Guyana, Brasil, Ecuador
Pseudocometes basalis  Villiers, 1958 - Colombia
Pseudocometes bicoloripes  Villiers, 1958
Pseudocometes coeruleus  (Bates, 1870)
Pseudocometes harrisoni Le Tirant & Santos-Silva, 2014 - Peru


== Kilder ==
Cerambycidae of the World - Heteropalpini [1]
BioLib - Heteropalpini [2]


== Eksterne lenker ==
Heteropalpini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Worldwide Cerambycoidea Photo Gallery - Disteniidae [3]. Stort bildegalleri.
Recluse Nunatak

Recluse Nunatak er et isolert fjelltopp som stikker opp av Handel forlandsbre, halvveis mellom Haydnfjorden og Colbert Mountains vest i den sentrale delen av Wilkinsisen på Aleksanderøya i Antarktis. Nunataket ble først kartlagt fra flyfoto tatt av Ronne antarktiske forskingsekspedisjon (RARE), 1947–48 og av Searle fra Falkland Islands Dependencies Survey (FIDS) i 1960. Den ble navnsatt av United Kingdom Antarctic Place-Names Committee (UK-APC) og indikerer den isolerte plasseringen til nunataket. «Recluse» er et engelsk ord for «isolert».


== Se også ==
Ceres Nunataks
Faulkner Nunatak
Hengist Nunatak


== Kilder ==
 Denne artikkelen inneholder stoff som er offentlig eiendom fra United States Geological Survey-artikkelen  «Recluse Nunatak» (innhold fra Geographic Names Information System).
Avdelt hertug

Avdelt hertug eller avdelt herre var en medhertug i Sønderjylland og Holsten med begrensede rettigheter. En avdelt herre var underlagt hertugdømmenes fellesregjering og stendermøtets beslutninger.
Da Hans den yngre i 1564 fikk overlatt den kongelige del av hertugdømmene Sønderjylland og Holsten, nektet stenderne å hylle og anerkjenne Hans som regjerende hertug. De synes at tre regjerende hertuger – Frederik II, Hans den eldre og Adolf av Gottrop – var mere enn nok. Det innebar, at selv om Hans hadde tittelen hertug, kunne han i motsetning til sine medhertuger ikke delta i den politiske, finansielle eller militære styring av hertugdømmene. Han ble dermed den første avdelte herre,  for å markere hans fjernere forbindelser til hertugdømmet avdelt av de eldre linjer.Ved Hans den yngres død i 1622 ble hans hertugdømme ytterligere oppdelt i fem nye minihertugdømmer Ærø, Nordborg, Glücksborg, Pløn og Sønderborg og fordelt mellom fem av sønnene hans. Disse ble også regnet som avdelte hertuger uten plass i fellesregjeringen. De fem nye hertugdømmer var for små til å bli delt ytterligere, så med neste generasjon oppsto en ny form form for hertuger som historikerne kaller tiltulære hertuger. De arvet ikke jord, og ble derfor kun hertuger av tittel.


== Referanser ==
Henrys ishaug

Henrys ishaug er en pyramideformet ishaug som er rundt 11 km lang mellom Korff ishaug og den sørlige delen Berkner Island i Ronneisen i Antarktis. Den ble først besøkt av amerikanske geofysikere under Det internasjonale geofysiske året fra Ellsworth-basen i 1957–58 og ble navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names etter kaptein Clifford D. Henry fra Military Sealift Command, en erfaren amerikansk kaptein som hadde kommandoen over USNS «Private John R. Towle» (T-AK-240). Henry døde ombord på skipet sitt 16. februar 1975 på vei hjem fra den 14. reisen til Antarktis for U.S. Antarctic Research Program.


== Kilder ==

 Denne artikkelen inneholder stoff som er offentlig eiendom fra nettside eller dokument fra United States Geological Survey-artikkelen (innhold fra Geographic Names Information System).
Tihomir Orešković

Tihomir Orešković (født 1. januar 1966 i Zagreb, daværende Jugoslavia) er en kroatisk kjemiker, finansdirektør og politiker (partiløs). Han ble i 2016 utnevnt som regjeringssjef i Kroatia, men tapte 16. juni samme år et mistillitsvotum i Kroatias parlament. 


== Liv og virke ==
Orešković ble født av kroatiske foreldre, som siden utvandret til Canada. Orešković fullførte i 1989 et studium i kjemi ved McMaster University i Canada. I 1991 fullførte han et MBA-studium i finans- og informasjonssystemer samme sted. Orešković har gjort karrière i den farmasøytiske industri, særlig i selskaper som tilhører (2016) selskapet Teva.
Den partiløse Orešković dannet i 2016 en høyre-sentrumregjering med grunnlag i det konservative partiet HDZ og partiet MOST (Broen), stiftet i 2012.I en avstemning i Kroatias parlament 16. juni 2016, tapte Orešković et mistillitsvotum med 125 stemmer, 15 stemmer mot og to fraværende. Orešković hadde kommet i konflikt med lederen av HDZ, Tomislav Karamarko som var anklaget for å ha hatt for nære forbindelser med en lobbyist for Ungarns statlige oljeselskap.


== Referanser ==
Alminnelig lavvannføring

Alminnelig lavvannføring er en teoretisk fremkommet verdi som skal forsøke å angi den laveste vannføringen som organismer i et vassdrag eller elv, kan overleve med over en lengre tidsperiode.
For å finne Alminnelig lavvannføring må det tas utgangspunkt i en tilsigsserie med daglige registreringer over en periode på 20 - 30 år. Tilsigene hvert år sorteres fra høyeste vannføring til laveste. Den vannføringen som hvert år overskrides i 350 dager (verdi på "dag" 350) plukkes ut og sorteres deretter fra høyeste til laveste vannføring. Deretter fjerner man den laveste tredelen og den laveste gjenværende verdien er Alminnelig lavvannføring.


== Litteratur ==
Otnes, Jakob (1983). Vannstand- og vannføringsforhold. Oslo: Norsk hydrologisk komité. s. 18. ISBN 8255403736.
Spondylidini

Spondylidini er en gruppe av biller som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). De kan kjennes på brun eller svart farge, forholdsvis korte antenner og dekkvinger med lengderibber.


== Utseende ==
Middelsstore (10–25 mm), svært kraftige, brune eller svarte trebukker med forholdsvis korte antenner. Hodet er skrått fremoverrettet, fasettøynene forholdsvis store og nyreformede. Kjevene (mandiblene) er svært kraftige. Pronotum har jevnt rundede sider og er moderat hvelvet. Dekkvingene har tydelige lengderibber. Gruppen utmerker seg med sin svært kraftige kroppsbygning og forholdsvis korte antenner, de ligner dermed overflatisk på hjortebiller (Lucanidae), men antennene er annerledes bygget.


== Levevis ==
De fleste av disse billene har larver i død ved av bartrær. De voksne billene er gjerne nattaktive og besøker ikke blomster.


== Skadedyr ==
Noen av artene kan angripe bygningstømmer og trestolper, men de fleste er regnet som harmløse.
Enkelte arter kan også angripe levende trær, og kan trolig, dersom trærne er stresset av tørke, bidra til å drepe dem.


== Utbredelse ==
Gruppen har en holarktisk utbredelse.


== Systematisk inndeling ==
Inndelingen følger Danilevsky (2006).

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien stubbebukker, Spondylidinae Audinet-Serville, 1832
Stammen Spondylidini Audinet-Serville, 1832
Slekten Neospondylis  Sama, 2005  - Nord-Amerika
Neospondylis mexicanus (Bates, 1879)
Neospondylis upiformis (Mannerheim, 1843)
Slekten Scaphinus  LeConte, 1851  - Nord-Amerika
Scaphinus muticus  (Fabricius, 1801)
Slekten Spondylis  Fabricius, 1775 - den palearktiske sone
Trebiter, Spondylis buprestoides (Linnaeus, 1758) - eneste representant for gruppen i Nord-Europa, også i Norge
Spondylis crassicornis Giebel, 1856


== Kilder ==
Cerambycidae of the World - Spondylidini [1]Danilevsky, M.L. 2006. Systematic List of Longicorn Beetles (Coleoptera, Cerambycoidea) of Europe. [2]Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. Teknologisk forlags store bok om insekter. Om trebukker, side 326-357. N.W. Damm.


== Eksterne lenker ==
(no) Spondylidini hos Artsdatabanken 
(en) Spondylidini hos Fossilworks 
(en) Spondylidini hos ITIS 
Spondylidini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av Neospondylis upiformis Arkivert 1. mars 2016 hos Wayback Machine.
Bilder Scaphinus muticus Arkivert 1. mars 2016 hos Wayback Machine.
Hoskovec, M. og Rezek, M. Cerambycidae. Longicorn Beetles of the West Palaearctic Region. Stort fotogalleri med bilder av ca. 600 arter.
Worldwide Cermabycoidea Photo Gallery - Spondylidinae [3]. Stort bildegalleri.
Norges trebukker – med faktaark på de artene som forekommer i Norge.