jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Afromontan sone

Den afromontane sonen er en klima-, flora- og faunasone som omfatter de spredte fjellregionene i Afrika, skilt av enorme lavtliggende landregioner. Sonen er en sub-sone til afrotropiske økosonen.
Afromontan sone omfatter spredte fjellområder med en lignende biogeografi, som i hovedsak ligger høyere enn 1 500–2 000 moh. Starthøyden kan imidlertid variere. Sør og nord for ekvator avtar grensen, slik at høyden enkelte steder kan starte ved cirka 1 100–1 500 moh. Nøyaktig hvor grensen begynner bestemmes gjerne av innholdet i floraen, som altså påvirkes av klimaet. I Etiopia inngår de etiopiske høylandene i den afroalpine sonen, som starter ved tregrensen (cirka 3 200 moh) og strekker seg opp mot landets høyeste fjelltopper (mer enn 4 300 moh). Også tregrensen kan variere i høyde.
Det afrikanske kontinentet deles gjerne inn i sju afromontane soner.

Sone I: De vestafrikanske høylandene (Vest-Afrika)
Sone II: De etiopiske- og arabiske høylandene (Øst-Afrika og Den arabiske halvøy)
Sone III: De albertine høylandene, også kalt de vestlige høylandene i Rift (Øst-Afrika)
Sone IV: De østlige høylandene i Rift (Øst-Afrika)
Sone V: De sørlige høylandene i Rift (Øst-Afrika)
Sone VI: De vestlige høylandene (Øst-Afrika og Sør-Afrika)
Sone VII: Drakensberg (Øst-Afrika og Sør-Afrika)Selv om de afromontane enklavene ofte ligger med store avstander til hverandre, så inneholder habitatene en blanding av lignende plantevekster. Disse er typisk distinkte i forhold til dem man finner i lavlandet, i mange tilfeller også stedegne. Gultrær (Podocarpaceae), i slektene Podocarpus og Afrocarpus, er ofte karakteristiske tresorter, sammen med Prunus africana, Hagenia abyssinica, Juniperus procera, og ulike arter i slekten Olea spp. Tåkeskog og fuktig tropisk lauvfellende skog er også representativ. Høyere opp slår den afroalpine sonen inn, med blant annet gressland, lyngheier og krattskoger.
Disse økosystemene har et mangfold av habitater og er ofte sentra for endemisme og biologisk mangfold.
Metallactulus

Metallactulus er en slekt av biller som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Ganske små (gjerne rundt 10–20 millimeter), mørke hjortebiller. Kroppen er avlang og parallellsidig, gjerne med litt matt metallisk glans, kraftig punktert. Hos denne slekten er det forholdsvis liten forskjell i utseende mellom kjønnene, men hannene har noe større mandibler (kjever) enn hunnene.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i råtne trestammer.


== Utbredelse ==
To av artene lever på øyer i Sørøst-Asia: Filippinene, Taiwan, Sulawesi og Molukkene. De tre andre artene, som kanskje ikke bør regnes til denne slekten, lever alle på Karolinene i Stillehavet.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Dorcini
Slekten Metallactulus Ritsema, 1881
Metallactulus bennigseni Boileau, 1910 - hører kanskje ikke til her, Karolinene
Metallactulus carolinensis (Arrow, 1939) - hører kanskje ikke til her, Karolinene
Metallactulus dublonensis (Arrow, 1939) - hører kanskje ikke til her, Karolinene
Metallactulus jucundus de Lisle, 1970 - Filippinene
Metallactulus mizunumai (Fujita, 2010)
Metallactulus parvulus (Hope & Westwood, 1845) - Taiwan, Filippinene, Sulawesi og Molukkene
Metallactulus yuukae (Bartolozzi & Nagai, 2017)


== Eksterne lenker ==
(en) Metallactulus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Metallactulus hos NCBI 
Metallactulus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Oversikt over artene
Bildegalleri
Christopher Ondaatje

Christopher Ondaatje (født 22. februar 1933 på Sri Lanka) er en srilankisk-født kanadisk-britisk aksjemegler, eventyrer og forretningsmann. Ondaatje var deltaker på bobsleigh-laget for Canada i 1964 under Vinter-OL i Innsbruck, Østerrike. Ondaatje er den eldre broren til den kjente forfatteren Michael Ondaatje.
Ondaatje er også en fremtredende filantrop, og har donert mye penger til flere forskjellige veledige organisasjoner. I 2000 donerte Ondaatje to millioner britiske pund til det britiske Labour Party. Ondaatje forlot næringslivet i Toronto i 1995, og flyttet fra Canada til Storbritannia, og begynte en karriere som filantrop og eventyrer. Han reiste mye gjennom India og Afrika, og han publiserte flere bøker om sine mange opplevelser. Ondaatje ble utnevnt til Knight Bachelor av den britiske dronningen i 2003 for sitt mangeårige filantropiske arbeid. Han ble også tildelt Order of the British Empire i 2000, og han har blitt tildelt Canadas høyeste sivile utmerkelse Order of Canada. Ondaatje ble valgt til æresmedlem av Royal Society of Literature i 2003. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Christopher Ondaatje – Olympedia 
(en) Christopher Ondaatje – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert)
Hans Guttorm

Hans Guttorm (samisk: Márgget Biret Hánsa) (født 26. juni 1927, død 25. september 2013) var en samisk politiker fra Karasjok.
Guttorm arbeidet som yrkes- og utdanningsveileder og Distriksarbeidssjef i Finnmark, men var utdannet ingeniør fra Sverige i 1957.


== Politikeren Hans Guttorm ==
Hans Guttorms politiske prosjekt gjennom store deler av sitt voksne liv var å styrke skole- og utdanningstilbudet til samisk og norsk ungdom i Finnmark. Det ble etterhvert hans yrke innen Arbeidsmarkedsetaten i Finnmark. Han arbeidet også for å styrke samisk kultur og samfunnsliv. Han deltok i etableringen av sameforeningene i Oslo, Karasjok og Kautokeino og mottok i 2004 Samerådets ærespris for sitt mangeårige og mangfoldige arbeid for det samiske samfunnet.
Gjennom sitt politiske arbeid i sameforeningene og Sápmeláš Álbmotlihttu/Samefolkets Liste var Hans Guttorm sentral for utviklingen av det som senere ble de to samiske partier Norske Samers Riksforbund (NSR) og Samefolkets parti.


== Verv ==
Hans Guttorm ble valgt som representant Karasjok valgkrets for Sápmeláš Álbmotlihttu/Samefolkets Liste til det første sametinget i perioden 1989–1993. I Sametinget deltok han i organisasjonskomitéen, som fastsatte Sametingets organisering og arbeidsorden. I 1990 ble han leder for Sametingets hovedkomité for organisasjons- og konstitusjonsspørsmål og nestleder i Sametingets møtelederskap i 1991. I 1992 ble Guttorm leder for Sametingets hovedkomitéen for organisasjonssaker.
I perioden 1995-1997 var han leder av Samisk Utviklingsfond.
I 1965 ble Hans Guttorm valgt som kommunestyrerepresentant i Karasjok for Samefolkets Liste (SL), og ble da også  
SLs representant i fylkestinget. Da Samefolkets Liste stilte til fylkestingsvalg i 1979 med eget politisk fylkesprogram, ble Guttorm valgt inn på nytt. Hans Guttorm var også ordfører i Karasjok i periodene 1972–1975, samt 1980–1981.
Guttorm hadde dessuten også styreverv i Samisk utdanningsråd, Samisk videregående skole og Det rådgivende kontaktutvalg for Direktoratet for naturforvaltning.


== Referanser ==


== Kilder ==
Odd Mathis Hætta: Sametinget i navn og tall : Høsten 1989 - høsten 1993
NRK Sápmi: Hans Guttorm er død
Samisk skolehistorie 2: Hans Guttorm
NSD: Fra Oslo SáB/SfPs valgprogram 2003 Arkivert 4. oktober 2013 hos Wayback Machine.
NSR: Minneord for Hans Guttorm Arkivert 5. oktober 2013 hos Wayback Machine.
NSD Forvaltningsdatabasen: Hans Guttorm


== Eksterne lenker ==
(no) Hans Guttorm hos Stortinget 
(no) Hans Guttorm hos Norsk senter for forskningsdata
Norges ambassade i Brasília

Norges ambassade i Brasília er en norsk utenriksstasjon. Ambassaden huser den norske ambassadør til Brasil og hans stab. Den holder til på Avenida das Nações i Brasília. 
Inntil ambassaden ble flyttet til den nybygde hovedstaden Brasília, hadde Norge sin ambassade i Rio de Janeiro, der man i dag har et generalkonsulat. Ellers er her honorære konsulater i byene Belém, Curitiba, Fortaleza, Manaus, Porto Alegre, Natal, Rio Grande, Salvador, Santos og São Paulo.


== Sendemenn og ambassadører ==
1919–1928 Fredrik Herman Gade
1928–1936 Johan Wilhelm Michelet
1937–1941 Nicolai Aall, den første med sideakkreditering til Venezuela, Colombia og Ecuador
1941–1945 Ludvig Aubert
1945–1947 Torbjørn Leopold Seippel
1951–1955 Henrik Andreas Broch, også til Colombia og Venezuela
1955–1960 Nils Anton Jørgensen, sendemann med rang av minister
1960–1962 Johan Zeier Cappelen
1962–1965 Knut Thommessen
1966–1969 Sven Brun Ebbell
1969–1975 Thorleif Lintrup Paus
1975–1980 Peter Michael Motzfeldt
1981–1987 Per Conradi Prøitz
1987–1993 Sigurd Endresen
1993–1997 Herberth Linder
1997–2002 Liv Agnes Kerr
2002–2007 Jan Gerhard Lassen
2007–2012 Turid Bertelsen Rodrigues Eusébio, også til Surinam
2012–2018 Aud Marit Wiig
2018– Nils Martin Gunneng


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20070831101147/http://www.noruega.org.br/
Wasseiges

Wasseiges er en kommune i provinsen Liège i Belgia. Kommunen består av fire delkommuner: Wasseiges, Acosse, Ambresin og Meeffe. Elva Mehaigne renner gjennom kommunen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) Wasseiges – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Sandnes svømme- og livredningsklubb

Sandnes Svømme- og Livredningsklubb (stiftet 15. august 1927) er en svømmeklubb fra Sandnes med rundt 700 medlemmer, hvorav ca 80-100 konkurransesvømmere. I tillegg til konkurransesvømming og driver klubben en stor svømmeskole for barn basert på Norges Svømmeskole. Svømmekurs for voksne arrangeres ut fra tilgjengelig kapasitet i svømmehaller.
Svømmeren Linda Skar representerte tidligere denne klubben og hadde en tid norgesrekorden på 50 m fri i både langbane og kortbane.
Elitetrener i klubben i 2021 er Helge Ihle.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Red Hot Picker (album)

Red Hot Picker er et musikkalbum av Jerry Reed som ble utgitt oktober 1975. Reed komponerte fem sanger selv til dette albumet; hvorav «Bake» og «Reedology» var instrumentaler. Produsenter var Chet Atkins og Reed. Innspillingene spant seg fra februar – juli 1975.


== Sporliste ==


=== Side 1 ===
«You Got a Lock on Me» (Jerry Reed Hubbard) – 2:48 – (innspilt 7. juli 1975)
«Boogie King» (Jerry Reed Hubbard) – 2:39 – (innspilt 7. februar 1975)
«Lovin' Someone» (Richard Supa) – 2:54 – (innspilt 7. februar 1975)
«Little Things» (Jerry Reed Hubbard) – 2:03 – (innspilt 7. juli 1975)
«Bake» (Jerry Reed Hubbard) – 2:35 – (innspilt 9. juli 1975)


=== Side 2 ===
«Papa's Knee» (Richard Supa) – 3:22 – (innspilt 9. juli 1975)
«The Coin Machine» (Dick Feller)– 3:03 – (innspilt 9. juli 1975)
«Red Hot Picker» (John Knowles) – 2:14 – (innspilt 9. juli 1975)
«Reedology» (Jerry Reed Hubbard) – 2:57 – (innspilt 7. juli 1975)
«To Love You» (Dick Feller) – 2:26 – (innspilt 9. juli 1975)


== Musikere og instrumenter ==
Jerry Reed: vokal, gitar
Paul Yandell: gitar
John Christopher: gitar
Billy Sanford: gitar
Ray Edenton: gitar
Jerry Shook: gitar
Mark Casstevens: banjo
Terry McMillan: munnspill
Randy Goodrum: piano
Henry Strzelecki: bass
Jim Johnson: bass
Larrie Londin: trommer
Ty Corbett: trommer
Kenny Penny: fele
Tommy Williams: fele
Stephanie Woolf: fiolin
Steven Smith: fiolin
Brenton Banks: fiolin
Pamela Sixfin: fiolin
George Binkley: fiolin
Carl Gorodetzky: fiolin
Gary Vanosdale: bratsj
Marvin Chantry: bratsj


== Referanser ==
Friidrett under Sommer-OL 1920 – 800 meter menn

800 meter for menn var en av løpøvelsene i friidrett under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Det var sjette gangen distansen var med på det olympiske programmet. Førti deltakere fra sytten nasjoner deltok på 800 meter som ble avviklet i perioden 15. til 17. august 1920.


== Rekorder ==
Gjeldende rekorder før lekene i 1920:


== Resultater ==


=== Kvartfinaler ===
De fire beste løperne fra hver kvartfinale gikk videre til semifinale.
Kvartfinale 1

Kvartfinale 2

Kvartfinale 3

Kvartfinale 4

Kvartfinale 5


=== Semifinaler ===
De tre beste løperne fra hver semifinale gikk videre til semifinale.
Semifinale 1

Semifinale 2

Semifinale 3


=== Finale ===


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 20. desember 2014 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Smørsgård

Smørsgård er ei bygd i Sørreisa kommune i Troms. Bygda ligger ved sørsiden av Reisafjorden og 1,5 kilometer nord for den større bygda Skøelv. Smørsgård ligger langs fylkesvei 211 som går mellom Skøelv og Brøstadbotn, kommunesentret i Dyrøy kommune.


== Grunnkrets ==
Smørsgård grunnkrets ligger nordvest i Sørreisa kommune, på strekningen fra veikrysset i Skøelv til kommunegrensa mot Dyrøy. Noe av bebyggelsen ligger i selve Skøelv, mens mesteparten av innbyggerne bor i bygda Smørsgård. Grunnkretsen innbefatter dessuten de mindre grendene Sildvika, Innervika, Yttervika og Bjørga. Den 1180 meter lange Bjørgatunnelen på fylkesvei 211, ligger i sin helhet innenfor grunnkretsens grenser. Smørsgård grunnkrets har et areal på 14,15 km² og ligger i Delområde Sørreisa sør.
Innbyggertall:
Lothar II av Italia

Lothar II (født 926 eller 928, død 22. november 950 i Torino) var konge av Italia fra 948 til sin død i 950. Han var også kjent som Lothar av Arles. 


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var oppkalt etter sin oldefar Lothar II, konge av Lotharingia. 


=== Medregent ===
Fra 931 regjerte han sammen sin far Hugo av Italia, greve av Arles og konge av Italia fra 926.
Hugo fikk etter hvert mektige fiender i den italienske adelen. Berengar II av Italia (også kjent som Berengar av Ivrea), som hadde alliert seg med den tyske kong Otto I, dro med en tyskstøttet hær mot Hugo og jaget han ut av Italia i 947. 


=== Konge ===
Hugo døde i 948; da ble Lothar II enekonge. Lothar hadde i 947 giftet seg med Adelheid av Italia. De fikk en datter, Emma, i 948. Hun ble i 966 gift med kong Lothar av Frankrike. 
Lothars makt og myndighet i Italia var nominell. Fra adelen gjennomførte sin fremgangsrike oppstand i 945, da Hugo ble tvunget i eksil, var det Berengar av Ivrea som hadde all makt i sine hender. gar,
Lothar II døde i 950 i Torino, sannsynligvis forgiftet av eller på oppdrag av Berengar av Ivrea. Etter Lothars død ble enken Adelheid tatt til fange og holdt fanget på slottet Canossa av Berengar som utropte seg selv til konge med sin sønn, Adalbert som medregent. For å befeste sin makt i Lombardia prøvde han å tvinge enken til å gifte seg med Adalbert. Berengar ble i 951 slått av den tyske kong Otto I som befridde Adelheid, giftet seg med henne og tok tittelen konge av Italia i tillegg til sin tyske kongetittel. Han ble senere også kronet til keiser av Det tysk-romerske rike.


== Kilder ==
Lothar figurerer så vidt det er i Adelaidas vitan forfattet av Hroswitha av Gandersheim.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Hagen Keller: «Lothar». I: Lexikon des Mittelalters (LexMA). Bind 5, Artemis & Winkler, München/Zürich 1991, ISBN 3-7608-8905-0, sp. 2128.
Mario Marrocchi: «Lotario II, re d’Italia». I: Mario Caravale (utg.): Dizionario Biografico degli Italiani (DBI). Bind 66: Lorenzetto–Macchetti. Istituto della Enciclopedia Italiana, Rom 2006, s. 177–179.
Sint-Genesius-Rode

Sint-Genesius-Rode (fransk: Rhode-Saint-Genèse) er en kommune i provinsen Flamsk Brabant. Kommunen består av én delkommune: Sint-Genesius-Rode (Rhode-Saint-Genèse). Kommunen er en såkalt fasilitetskommune for fransk, som betyr at kommunen er pålagt å tilby sine minoritetsspråklige innbyggere kommunale tjenester på fransk om ønskelig. 


== Språkstriden ==
Sint-Genesius-Rode har historiskt sett vært en del av det nederlandske (brabantske) språkområde. Men på grunn av at kommunen ligger mellom tospråklige, men dog franskdominerte Brussel i nord og fransktalende Vallonia i sør har det med tiden bosatt seg flere fransktalende fra Brussel og Vallonia. Da togforbinndelsen mellom Brussel og Braine-l'Alleud kom ble det enklere å bo i Sint-Genesius-Rode og å jobbe i Brussel, noe som førte til flere tilflyttere, både fra Brussel og Vallonia, men også franskspråklige bureaukrater. At kommunen var blitt en fasilitetskommune gjorde det mulig å flytte dit ute å måtte lære seg nederlandsk.
På slutten av 1900-tallet hadde kommunen et franskspråklig flertall og ble et glo het emne i den belgiske språkstriden. Det fransktalende flertallet ønsker å gjøre kommunen til en del av den tospråklige regionen Brussel og på den måten lage et sammenhengende franskspråklig område mellom Brussel og Vallonia, mens den nederlandsktalende minoriteten ikke ønsker å bli en del av  Brussel, i frykt for at det skulle føre til en ytligere "forfranskningen" av kommunen og området rundt Brussel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(nl) Offisielt nettsted 
(fr) Offisielt nettsted 
(nl) Offisielt nettsted 
(en) Sint-Genesius-Rode – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Nicolai Aall

Nicolai Aall (født 6. juni 1883 i Kongsberg, død 12. november 1975) var en norsk diplomat.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var sønn av byfogd Nils Christian Joachim Stockfleth Aall (1842–1918) og Grethe Agna Kalmer (1859–1940) fra Halden. Han var gift 1919–1925 med Angela Hewson, og giftet seg for andre gang 1925–1932 med Cecilie (Ciss) Heidenreich (1902–1933); de fikk sønnen Nils (født 1928 i Peking).


=== Diplomatet ===
Etter examen artium 1902 og cand.jur. 1907, virket han fra 1911 for Utenriksdepartementet, først ved Norges legasjon i London som sekretær 1912–1915, så som visekonsul i New York City 1916–1918, tilbake i London et par år som 1. legasjonssekretær, før han i 1920 flyttet til Kina for å være mangeårig generalkonsul i Shanghai, samt fra 1923 også chargé d'affaires i Peking. 
Fra 1938 var han minister ved Norges legasjon i Rio de Janeiro med sideakkreditering til Venezuela, Colombia og Ecuador.  Fra 1945 var han tilbake i Kina som ambassadør (i Nanjing), med sideakkreditering som minister i Bangkok 1945, Manila 1948 og Djakarta 1950, men han sluttet i 1952 og jobbet litt for UD frem til 1953. 
I 1923 mottok han St. Olavs Orden, men det vanket også flere utenlandske.


== Referanser ==
Pepingen

Pepingen er en kommune i provinsen Flamsk Brabant i Belgia. Kommunen består av seks delkommuner: Pepingen, Bogaarden, Heikruis (Hautecroix), Elingen, Beert (Brages) og Bellingen. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Pepingen
Roosdaal

Roosdaal er en kommune i provinsen Flamsk Brabant i Belgia. Kommunen består av fire delkommuner: Onze-Lieve-Vrouw-Lombeek, Pamel, Strijtem og Borchtlombeek. Da kommunen ble til ved en fusjon i 1965 fikk kommunen navnet «Roosendaal», dette ble senere endret til «Roosdaal» for å unngå forveksling med den nederlandske kommunen Roosendaal i Noord-Brabant.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Roosdaal
Oliver Hirschbiegel

Oliver Hirschbiegel (født 29. desember 1957 i Hamburg) er en tysk filmregissør. Han har blant annet regissert filmene Eksperimentet, Der Untergang og Diana.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Oliver Hirschbiegel på Internet Movie Database 
(sv) Oliver Hirschbiegel i Svensk Filmdatabas 
(da) Oliver Hirschbiegel på Filmdatabasen 
(da) Oliver Hirschbiegel på Scope 
(fr) Oliver Hirschbiegel på Allociné 
(en) Oliver Hirschbiegel på AllMovie 
(en) Oliver Hirschbiegel hos The Movie Database
Teias

Teias (død 552 eller 553), også kjent som Teja, Theia, Thila, Thela, Teia, var den siste østgotiske konge i Italia.
Han var tilsynelatende en militær offiser som tjenestegjorde under østgoterkongen Totila (også kjent som Baduila). Etter at Totila ble drept i slaget ved Taginae (også kjent som slaget ved Busta Gallorum) i juli 552, i sluttfasen av goterkrigen, ble Teias valgt til etterfølger som konge for østgoterne. Etter nederlaget flyktet de til Sør-Italia og samlet støtte fra de viktigste personene i Totilas hær - Scipuar, Gundulf (Indulf), Gibal og Ragnaris for å gjøre et siste framstøt mot den bysantinske general, evnukken Narses i slaget ved Mons Lactarius sør for dagens Napoli i oktober 552 eller tidlig i 553. 
Østgoternes hær ble beseiret igjen og Teia ble drept, hans bror Aligern overga seg. Scipuar og Gibal ble trolig også drept. Gundulf og Ragnaris rømte fra slagstedet, sistnevnte ble dødelig såret etter et angrep fra en av Narses’ menn.
Med dette nederlaget endte den organiserte østgotiske motstand i Italia, og riket ble underlagt Østromerriket under keiser Justinian I.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Alexander Bugge, Illustreret verdenshistorie, 1924, bd III, s 98
Carl Grimberg, Menneskenes liv og historie, 1959, bd 7, s 89
NEOS – Das Neue Österreich

NEOS – Das Neue Österreich er et liberalt parti i Østerrike stiftet i 2012. Forut for valget i Østerrike 2013 gikk partiet i et valgforbund med Liberales Forum og oppnådde dermed ca. 4,9 % av stemmene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) NEOS – Das Neue Österreich und Liberales Forum – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Prestelva (Aurskog-Høland)

Prestelva er en mindre elv i Aurskog-Høland kommune. Den starter der Longselva og Bølerbekken løper sammen like nedenfor Gamle Løken kirkegård og Høland prestegård. Elva munner ut i Hølandselva ved Naddum øst for Løken.


== Se også ==
Liste over elver i Akershus


== Referanser ==
6. serierunde i GET-ligaen 2013/14

6. serierunde i GET-ligaen 2013/14 ble avholdt torsdag 3. oktober 2013. Runden startet med Stavanger Oilers mot Tønsberg Vikings klokken 18. Klokken 18:30 spilte Vålerenga mot Rosenborg, Stjernen møtte Lørenskog og Storhamar Dragons møtte Lillehammer. Klokken 19 spilte Frisk Asker mot Sparta Warriors.

Resultater etter 6. serierunde.Kilde: pointstreak.com


== Kampfakta ==


== Referanser ==


== Se også ==
GET-ligaen 2013/14
Friidrett under Sommer-OL 1920 – 1 500 meter menn

1500 meter for menn var en av løpøvelsene i friidrett under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Det var sjette gangen distansen var med på det olympiske programmet. Tjueni deltakere fra tolv nasjoner deltok på 1500 meter som ble avviklet 18. og 19. august 1920.


== Rekorder ==
Gjeldende rekorder før lekene i 1920:


== Resultater ==


=== Semifinaler ===
De tre beste fra semifinalene gikk videre til finalen.
Semifinale 1

Semifinale 2

Semifinale 3

Semifinale 4
René Leray fikk delta i finalen på grunn av at han ble hindret i semifinalen.


=== Finale ===


== Eksterne lenker ==
Resultater og profilside Arkivert 9. oktober 2014 hos Wayback Machine. på sports-reference.com
Xiaochengren

Xiaochengren (forenklet kinesisk: 孝诚仁皇后, tradisjonell kinesisk: 孝誠仁皇后, mandsjuisk: Hiyoošungga Unenggi Gosin Hūwanghu, født 1653, død 16. juni 1674 i Beijing) var en kinesisk keiserinne 1665–1674, gift med Kangxi-keiseren. 
Hun tilhørte mandsju-klanen Heseri, en familie med stor innflytelse innen Qing-dynastiet: Hennes bestefar Sonin var en av de fire regenter i formynderrådet  Kangxi-keiserens mindreårighet 1661–1667. Hun ble gift med den ett år yngre keiseren ved tolv års alder, og mottok samtidig, som hans hovedgemal, tittelen keiserinne. Hennes søster ble også en av Kangxis ektefeller. 
Xiaochengren døde i en alder av 20 år i barsel ved fødselen av sin andre sønn Yinreng, og Kangxi-keiseren lot posisjonen som keiserinne stå tom i fire år innen han gav den til en annen av sine gemaler. 


== Litteratur ==
Jonathan D. Spence: Emperor of China: Self Portrait of K'ang-Hsi. Pimlico, London, 1992.
Metropolitan Division

Metropolitan Division ble etablert i NHL foran sesongen 2013/2014 som en del av Eastern Conference i forbindelse med omstruktureringen av ligaen. Den ble satt sammen av lag fra den tidligere Atlantic Division og den tidligere Southeast Division.


== Lag ==


== Se også ==
National Hockey League
Stanley Cup


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Tabeller NHLs divisioner sesongen 2013/2014
Pacific Division (NHL)

Pacific Division var en av seks divisjoner i den nordamerikanske ishockeyligaen National Hockey League (NHL) hvor den sammen med Northwest og Central Division utgjorde Western Conference. 
Etter omstruktureringen av NHL sommeren 2013 med overgang til fire divisjoner, ble navnet beholdt og tre lag fra Nortwest Division ble inkludert


== Lag ==


== Eksterne lenker ==
Tabeller NHLs divisioner sesongen 2013/2014