jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sverre Thorbjørn Anderssen

Sverre Thorbjørn Anderssen (født 15. oktober 1936 i Lebesby) er en samisk politiker som representerte Arbeiderpartiet på Sametinget fra 2001 til 2005.
Anderssen er bonde, bosatt i Lebesby.   
Han var varaordfører i Lebesby fra 1991 til 1995. Fra 1986 til 1989 ledet han Finnmark Bondelag. Fra 1986 til 1994 var han styremedlem i Nord-Norges Salgslag og fra 1990 til 1994 i Norges Eggsentral.


== Kilder ==
Odd Mathis Hætta: Sametinget i navn og tall : Høsten 2001 - høsten 2005
Sandsetvatn

Sandsetvatn er en innsjø helt nord i Seljord kommune i Telemark. Den har utløp mot sør gjennom Sandsetåi i Bøelvas nedbørfelt.
Sjøen er regulert som magasin for Sundsbarm kraftverk i Seljord. Vannet overføres til Sundsbarmvannet.


== Referanser ==
Apalnesfjorden

Apalnesfjorden er en liten innsjø i Nome kommune i Telemark og en del av Bandak–Norsjøkanalen. Den markerte tidligere skillet mellom Straumen, som munnet ut gjennom Steinfoss lengst sørvest i fjorden, og Eidselva, som rant ut i nordøst ned gjennom fossestrykene i Vrangfoss. Etter oppdemmingen av elva ved Vrangfoss sluser er det nå et sammenhengende vannspeil fra Vrangfossdemningen opp til Lunde sluse, og Apalnesfjorden framstår nå bare som en utvidelse av det langstrakte magasinet.


== Referanser ==
Hjartsjåvatnet

Hjartsjåvatnet (eller bare Hjartsjå) er en innsjø i Hjartdal kommune i Telemark. Elva Hjartdøla renner inn i vatnet i vest og ut igjen i øst. Utløpstunnelen fra Hjartdøla kraftverk ligger i vestenden av vatnet, rundt 300 meter nord for Hjartdølas innløp.
Vest for Hjartsjåvatnet ligger flat mark og jordbruksområder. Resten av vatnet er omgitt av bratte og skogkledte dalsider med spredte gårder. Europavei 134 går langs nordsida av vatnet.


== Referanser ==
EM i friidrett innendørs 1986

Det 17. EM i friidrett innendørs ble arrangert fra 22. til 23. februar 1986 på Palacio de Deportes i Madrid. 
Dette var andre gang Spania var vertland for dette mesterskapet.


== Menn ==


=== 60 m ===


=== 200 m ===


=== 400 m ===


=== 800 m ===
 


=== 1500 m ===


=== 3000 m ===


=== 60 m hekk ===


=== Høydehopp ===


=== Stavsprang ===


=== Lengdehopp ===


=== Tresteg ===


=== Kulestøt ===


== Kvinner ==


=== 60 m ===


=== 200 m ===


=== 400 m ===


=== 800 m ===


=== 1500 m ===


=== 3000 m ===


=== 60 m hekk ===


=== Høydehopp ===


=== Lengdehopp ===


=== Kulestøt ===


== Medaljeoversikt ==


== Eksterne lenker ==
Maik Richter - 17. Hallen-Europameisterschaften 22.-23.02.1986 in Madrid / ESP (resultater)
Dokumentasjonssenteret over nasjonalsosialismen i München

Dokumentasjonssenteret over nasjonalsosialismen i München – lære- og minnesmerke over nasjonalsosialismens historie (tysk: NS-Dokumentationszentrum München – Lern- und Erinnerungsort zur Geschichte des Nationalsozialismus) beskjeftiger seg med nasjonalsosialismens årsaker, kjennetegn og følger.Senteret ble åpnet 30. april 2015 i en nyoppført bygning i Brienner Straße 34 ved Münchner Königsplatz. På den samme tomten var tidligere oppført Det brune hus, det nasjonalsosialistiske partiet NSDAPs hovedkvarter i 1931.
Dokumentasjonssenteret ble etablert i samarbeid mellom byen München, delstaten Bayern og Forbundsrepublikken Tyskland.


== Se også ==
Dokumentasjonssenteret over nasjonalsosialismen i Köln


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) NS-Dokumentationszentrum München – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Dokumentasjonssenterets nettsted (engelsk)
Rockelstad

Rockelsta (også skrevet Rockelstad eller Råckelsta) er et slott i Flens kommune i Södermanland.
Rockelsta er et nasjonalromantisk nyrennesanseslott, som ligger ved Rockelstaviken  i Hyltinge sogn i det sentrale Södermanland. På godset drives, foruten skog- og jordbruk også konferansevirksomhet og utleie av festlokaler til bryllup. I Stallbygningene på Rockelsta arrangeres kurser i stell av hester og rideopplæring. Godset er i privat eie av familien von Post.


== Historie ==
Rockelsta omtales på slutten av 1300-tallet. Eiendomsforholdet ble fullt kjent først på andre halvdel av 1500-tallet da en andel var eid av riksrådet Johan Persson Bååt, farfar til Axel Oxenstiernas hustru. En andel ble gitt av Karl IX til Hans Stuart som senere fikk blant annet Hedenlunda i samme fylke. Hans yngste sønn, kammerherre David Stuart utvidet eiendommen og overlot den i arv til sin sønn. På grunn av odelsrett kom den snart tilbake til Stuart-familiens slektninger. I 1788–1874 tilhørte den slekten Holst i tre ledd, men byttet siden ofte eiere inntil den 1900 ble kjøpt av greven Eric von Rosen. Den gamle hovedbygningen (fra 1600-tallet) var temmelig forfallen. Den ble bygd av Carl Sylvan om til et staselignkobbertekt slott, flankert av to runde og to firkantede tårn. Her samlet Eric von Rosen sine arbeider som han, som etnograf hadde gjort under sine forskningsreiser som etnograf til Sør-Amerika og Afrika. Hans svoger, den tyske flyveren og senere nazilederen Hermann Göring tilbrakte mye tid på slottet. I 1973 overtok de nåværende eiere, Helene og Christer von Post.
Forpakterboligen ved Rockelsta brant ned den 14. september 1927, en boksamling på cirka 3 000 bøker, samt et antall kunstverk ble flammenes rov.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rockelstads slott – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(sv) Rockelsta i Nordisk familjebok (2. utgave, 1916)
Juan Soler (Uruguay)

Juan Soler er en by i San José-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har 343 innbyggere.


== Befolkning ==
Juan Soler har 343 innbyggere (beregning 2011).
Kilde:


== Transport ==
 Ruta 11 forbinder Juan Soler med Atlántida i  Canelones.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart over Juan Soler
Ituzaingó (Uruguay)

Ituzaingó er en by i San José-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har 771 innbyggere.


== Historie ==
Byen ble grunnlagt i 23. oktober 1875 av Pedro Moré.


== Befolkning ==
Ituzaingó har 771 innbyggere (beregning 2011).
Kilde:


== Transport ==
 Ruta 77 forbinder Ituzaingó med  Colonia og  Montevideo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kart over Ituzaingó
General Santos internasjonale lufthavn

General Santos internasjonale lufthavn (Hiligaynon:Pangkalibutan nga Hulugpaan sang Heneral Santos Cebuano:Tugpahanang Pangkalibutanon sa Heneral Santos,Filipino: Paliparang Pandaigdig ng Heneral Santos), også kjent som Tambler lufthavn er nest største lufthavn på øya Mindanao, sør på Filippinene. Selv om flyplassen i navnet er internasjonal lufthavn, har den per 2015 kun innenriksflyvninger. Lufthavnen ligger ti kilometer sørvest for byen General Santos.
Lufthavnen åpnet i 1996, kort tid før byen var vertskap for Palarong Pambansa, et nasjonalt idrettsarrangement for studenter.
Lufthavnen erstattet den gamle flyplassen like øst for byen, Buayan Airport. Det filippinske luftforsvaret bruker fremdeles den gamle flyplassen under navnet «Rajah Buayan flystasjon».


== Flyselskaper og destinasjoner ==
Cebu Pacific (Cebu, Iloilo, Manila)
Philippine Airlines (Manila)
Philippine Airlines operert av PAL Express (Iloilo)
Tigerair Philippines (Manila)


== Eksterne lenker ==
(en) General Santos International Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Flyplassinformasjon
Enoch Thulin

Enoch Leonard Thulin (født 15. september 1881, død 14. mai 1919) var en ingeniør som først og fremst ty kjent som svensk flypioner, men som også var kjent for bygging av fly, biler, lastebiler og bilmotorer.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Enoch Thulin ble født i Simris sogn syd i Sverige. 


=== Flypioner ===
Han studerte flyteknikk 1908–1912 og lyktes med sine flyeksperimenter i 1912. Han skrev en avhandling om aerodynamikk og fikk en Ph.D-grad fra universitetet i Lund i 1912.
Thulin bosatte seg i Landskrona. Han grunnla AB Thulinverken i 1914 for å kunne starte med å bygge fly. Selskapet er i dag kjent som Haldex og produserer blant annet pneumatiske bremsesystemer for tog og lastebiler. Thulin startet også med bygging av personbiler, noe han holdt på med frem til 1928. Han startet det som senere ble kjent som Svenska Stridsflygskolan F5 i Ljungbyhed, syd i Sverige. I 1918 foreslo han for Stockholms borgermester at han skulle undersøke mulighetene for å anlegge en lokal flyplass, og selv om reaksjonene var positive, ble ideen utsatt frem til 1936 da Bromma lufthavn ble bygget.Thulin utførte flere flygninger som var oppsiktsvekkende for sin tid. Blant annet fløy han i mai 1914 strekningen Malmö-Stockholm på 4 timer og 17 minutter, noe som da ble skandinavisk rekord. Dertil bidrog han gjennom foredrag og oppvisninger til å øke interessen og investeringsviljen for flygning og for svensk flyindustri.
Thulin ble i 1918 innvalgt som medlem av Krigsvetenskapsakademin og samme år av Fysiografiska sällskapet i Lund.


== Død i flyulykke ==
Enoch Thulin omkom den 14. mai 1919 under prøveflyging av et nytt fly. I henhold til mekanikeren som startet flyet, var Thulin stresset etter de vellykkede demonstrasjoner foretatt med et annet fly, en Sparmann. Thulin ønsket å forbedre sine evner som flyger, men styrtet syd for havnen i Landskrona.


=== Ettermæle ===
Et av Thulins tidlige fly er i dag permanent plassert i Landskronas bymuseum, sammen med flere propeller og motorer. Dobbeltdekkeren henger under taket i museet.Det er flere andre minnesmerker over Thulin i Landskrona og omegn. En teknisk skole har fått navnet Enoch Thulin-gymnasiet, og en gate heter Enoch Thulins väg. Flyplassen 10 km nord for byen har fått navnet Enoch Thulins flygplats. Flyplassen har en 1 190 meter lang og 30 meter bred asfaltert rullebane, men har ingen regulær trafikk.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Olefeldt, Lars: Palle Mellblom - lite snack och mycket verkstad ISBN 978-91-633-2534-2


== Eksterne lenker ==
(en) Enoch Thulin – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Liveleak.com – Archive footage, airplane manufaction 1918. Landskrona, Sweden, 1918.
Puerto Princesa City

Puerto Princesa City er en by på øya Palawan på Filippinene. Byen er også hovedstaden i provinsen Palawan. Ved siste folketelling i 2007 hadde byen nesten 211 000 innbyggere.  Puerto Princesa City grenser til kommunene San Vicente en Roxas i nord og Aborlan i sør. Vest for byen finner vi Sør-Kinahavet og Sulusjøen ligger i øst. Det totale arealet av byen er 2 308 km², og byen fra nord til sør ca 106 kilometer lang. Ved byen ligger Puerto Princesa internasjonale lufthavn.
Byen er kjent for sine krokodille-farmer og for sportsdykking.
Puerto Princesa City ble særlig hardt rammet da en tropisk syklon traff byen i november 2013. Store deler av byen ble ødelagt.


== Galleri ==

		
		


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Puerto Princesa – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
National Statistical Coordination Board, Filippinene Arkivert 3. oktober 2008 hos Wayback Machine.
Red Lights

Red Lights er en amerikansk-spansk thriller fra 2012 skrevet og regissert av Rodrigo Cortés. Hovedrollene spilles av Cillian Murphy, Sigourney Weaver, Robert De Niro, Toby Jones, Elizabeth Olsen, Joely Richardson og Leonardo Sbaraglia.
Filmen ble dårlig mottatt av anmelderne og ble heller ingen publikumssuksess. Den gjorde det spesielt dårlig i USA.


== Handling ==
Filmen åpner med to hovedpersoner: Universitetsprofessor og psykolog Margaret Matheson som undersøker påstander om paranormale fenomener, og hennes assistent Tom Buckley - en fysiker. Publikum får et innblikk i verdenen til hovedpersonene samtidig som de forsøker å observere eventuelle paranormale muligheter. Men Matheson dør plutselig fra en kronisk vaskulær tilstand, under en seanse fra en synsk kvinne, Silver. Etter Mathesons død, blir assistenten stadig mer besatt av å undersøke Silver for å avsløre den populære synske som en svindel.


== Medvirkende ==
Cillian Murphy som Tom Buckley
Robert De Niro som Simon Silver
Sigourney Weaver som Margaret Matheson
Joely Richardson som Monica Handsen
Elizabeth Olsen som Sally Owen
Craig Roberts som Ben
Toby Jones som Dr. Paul Shackleton
Burn Gorman som Benedict Cosell
Leonardo Sbaraglia som Leonardo «Leo» Palladino
Karen David som Dana


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Red Lights på Internet Movie Database 
(sv) Red Lights i Svensk Filmdatabas 
(da) Red Lights i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Red Lights på Allociné 
(en) Red Lights på AllMovie 
(en) Red Lights på Rotten Tomatoes 
(en) Red Lights på Metacritic 
(en) Red Lights på Box Office Mojo
Puerto Princesa internasjonale lufthavn

Puerto Princesa internasjonale lufthavn (Filipino: Paliparang Pandaigdig ng Puerto Princesa) (IATA: PPS, ICAO: RPVP) er en flyplass som betjener nærområdene ved byen Puerto Princesa City og øya Palawan, som ligger i provinsen Palawan på Filippinene. Den er, som største flyplass på Palawan klassifisert som en internasjonal flyplass av Luftfartstilsynet på Filippinene.  men har i 2015 kun utenriks flytrafikk til Taipei. Imidlertid står lufthavnen foran en større utvidelse som vil være ferdig i 2017.


== Flyselskap og destinasjoner ==
AirAsia Philippines (Manila)
AirAsia Zest (Manila)
Air Juan Busuanga (Cuyo)
Cebu Pacific (Cebu, Iloilo, Manila)
Philippine Airlines (Manila, Taipei-Taoyuan)
Tigerair Philippines (Cebu , Manila)


== Eksterne lenker ==
(en) Puerto Princesa International Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Flyplassinfo
Madan Saddle

Madan Saddle (bulgarsk Маданска седловина, «Madanska Sedlovina») er et skar med en høyde på 1110 moh. i Imeon Range på Smith Island i Sør-Shetlandsøyene som grenser til Neofit Peak i nordøst og Riggs Peak i sør-sørvest. Det ligger oppunder Gramadabreen i sørøst.Skaret ble kartlagt av bulgarske landmålere i 2008 og kalt opp etter byen Madan i Rodopifjellene, sør i Bulgaria.


== Referanser ==
Boksestil

En boksestil er en stil, herunder kroppsholdning og fotplassering, en bokser har i bokseringen. Det skilles vanligvis mellom to stiler, «ortodoks» og «southpaw».


== Ortodoks stil ==

Den ortodokse stilen er den mest vanlige. Utøveren plasserer venstre fot foran høyre, det vil si nærmere motstanderen og slik at den svakeste siden peker fremover. Dette gjør den sterkeste siden mest effektiv, blant annet fordi høyre arm tilbakelegger en lengre strekning under slag, som dermed opparbeider større moment. En ortodoks bokser forsvarer seg og «jabber» med venstre hånd og bruker høyre til angrepsslag. Blant boksere med ortdoks stil er Jack Johnson, Rocky Marciano, Roberto Duran, Floyd Mayweather jr., Muhammad Ali, Mike Tyson, Larry Holmes, Lennox Lewis, Vladimir Klitsjko, Joe Frazier, Sugar Ray Robinson og Sugar Ray Leonard. Vanligvis er det høyrehendte utøvere som inntar den ortodokse holdningen. Det finnes imidlertid også venstrehendte boksere, slik som Oscar De La Hoya, som bruker ortodoks stil. De drar fordel av en meget hard jab og venstre hook.


== Southpaw ==

Et alternativ er «southpaw», som i sin alminnelighet er et speibilde av den ortodokse stilen, det vil si at bokseren plasserer høyre fot foran og jabber og forsvarer seg med høyre hånd. Blant utøverne av stilen er Marvin Hagler, Sultan Ibragimov, Michael Moorer og Manny Pacquiao. Tradisjonelt regner man med at en southpaw vil ha en fordel i møte med en ortodoks utøver, om ikke annet fordi motstanderen vil ha mindre erfaring i å møte denne stilen.


== Blandingsstil ==
Noen utøvere, såkalte «switch-hitters», er istand til å skifte mellom ortodoks og southpaw-stil. Blant de mer kjente bokserne i denne kategorien er mellomvektsbokseren Marvelous Marvin Hagler og Michael Moorer og Tyson Fury i tungvekt. Dette gjør dem naturlig nok svært uforutsigelige for motstanderne, slik at de kan trekke strategiske og taktiske veksler av sin evne under kampen. Å bevisst skifte stil på denne måten krever svært god egenkontroll. Utøvere som ikke har slik kontroll, altså ikke kjenner til sin egen «naturlige» stil, mister evnen til å bruke sin sterkeste side effektivt, et fenomen som er mest vanlig blant uerfarne amatørboksere.


== Noter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Southpaws, coxcorner.com, besøkt 19. desember 2012
Boxing basics, learnhowtobox.com, besøkt 1. november 2013
Stands and on guard, myboxingcoach.com, besøkt 20. desember 2012
What is southpaw in boxing, innovateus.net, besøkt 20. desember 2012
Galicia Peak

Galicia Peak er et fjell med en høyde på over 4500 moh. i Vinson Massif i Sentinel Range i Ellsworth Mountains i Antarktis ovenfor Jacobsen Valley i øst og Branscombbreen i nord og vest.Galicia Peak ligger 5,02 km sør for Mount Shinn (4661 moh), 2,62 km nord-nordvest for Mount Vinson (4892 moh), 840 m nord for Branscomb Peak (4520 moh) og 5,5 km øst-sørøst for Knutzen Peak (3373 moh).Fjellet ble navngitt av Bulgarias antarktiske stedsnavnkommisjon i 2010 og er oppkalt etter den spanske regionen Galicia i forbindelse med at spanjolen Miguel Ángel Vidal nådde toppen av fjellet den 28. desember 2004.


== Referanser ==
Iloilo internasjonale lufthavn

Iloilo internasjonale lufthavn (Hiligaynon:Pangkalibutan nga Hulugpaan sang Iloilo Hiligaynon, Filipino: Paliparang Pandaigdig ng Iloilo) (IATA: ILO, ICAO: RPVI), også kjent som Iloilo lufthavn og som Cabatuan Airport,  etter kommunene Cabatuan og Iloilo City på Filippinene hvor lufthavnen ligger.  Det er den fjerde travleste flyplassen i Filippinene og ble første gang åpnet i 1937.  
Flyplassen har en 13 700 kvadratmeter stor hoved-passasjerterminal som er designet for å betjene rundt 1,2 millioner passasjerer årlig.  Det betyr at den er i ferd med å bli for liten.  Terminalen sies å minne om Hong Kong internasjonale lufthavn, om enn i mindre skala, og arkitekturen er vakker.


== Flyselskap og destinasjoner ==
Cebu Pacific (Cagayan de Oro, Cebu, Davao, General Santos, Hong Kong, Manila, Puerto Princesa, Singapore)
Philippine Airlines (Cebu, General Santos, Manila)
Tigerair Philippines  (Manila)


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Iloilo International Airport – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
IloiloAirport.com Lufthavnens hjemmesider (engelsk)
Airport documentary video produced by the CAAP (engelsk) (YouTube)
Samuel Longfellow

Samuel Longfellow (født 18. juni 1819, død 3. oktober 1892) var en amerikansk prest og salmedikter. Han er representert med en salme i Norsk salmebok 2013.


== Biografi ==
Samuel Longfellow ble født i Portland, Maine, som den yngste av de åtte barna til Stephen og Zilpah (Wadsworth) Longfellow. Poeten Henry Wadsworth Longfellow var hans eldre bror. Han gikk på Harvard College og gikk ut i 1839 som nummer åtte i en klasse på 61. Han fortsatte studiene på Harvard Divinity School, der han studerte sammen med blant andre Thomas Wentworth Higginson og Samuel Johnson, som han senere skulle samarbeide om salmediktning med. 
Han blir regnet som en del av den andre generasjonen av transcendentalistene; etter at han ble prest i unitarismen tok han transcendentalfilosofien han hadde lært i studiene inn i salmer og prekener.
Longfellow gjorde tjeneste som prest i Fall River, Massachusetts (1848), Brooklyns Second Unitarian Church (1853) og i Germantown, Pennsylvania (1860). Etter at hans eldre bror døde, gav han ut en tobinds biografi om ham i 1886. Han skrev boken mens han bodde i brorens tidligere hjem, Craigie House i Cambridge, Massachusetts.Blant hans andre publikasjoner er Final Memories of H. W. Longfellow (1887), Vespers (1859) og A Book of Hymns and Tunes (1860, revised 1876). Sammen med Samuel Johnson redigerte han A Book of Hymns for Public and Private Devotion (1846) og Hymns of the Spirit (1864). Longfellow døde i 1892.


== Utvalgt bibliografi ==
A Book of Hymns for Public and Private Devotion, 1846, redigert sammen med Samuel Johnson. Samlingen ble utvidet og revidert i 1860.
Thalatta: a Book for the Seaside, med Thomas W. Higginson, 1853
Vespers, 1859
The Poem of Niagata, 1861
Hymns of the Spirit, 1864 (redigert sammen med Samuel Johnson)
The Life of Henry Wadsworth Longfellow, 1886
Memoir and Letters, 1894


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Sitater på engelsk Wikiquote
(en) Verker av Samuel Longfellow i Prosjekt Gutenberg
Oppslag på Hymtime
Oppslag på alcott.net
George Buchanan

For den britiske diplomaten George Buchanan (1854–1924), se George William BuchananGeorge Buchanan (født 1506 i Killearn i Skottland, død 28. september 1582 i Edinburgh) var en skotsk humanist, nylatinsk dikter og historieskriver.


== Liv og virke ==
Under 1520- og 1530-årene studerte Buchanan hovedsakelig i Paris, der han ble kjent med reformasjonen. Etter sin hjemkomst til Skottland skrev han satiriske dikt mot munkene. Han foreleste fra 1540 i Bordeaux og fra 1544 i Paris. Han virket virksom i Portugal, der han ble anklaget for inkvisisjonen. Fra 1561 var Buchanan i Skottland der han, nå tilknyttet reformasjonskreftene, var prins Jakobs lærer.
Blant hans skrifter kan fremheves den mot Maria Stuart rettede pamfletten Detectio Mariæ reginæ (1571) og De jure regni apud scotos (1579), der han gjør gjeldende at folket er utspringet fil statens makt. Buchanan skrev også mange latinske dikt og tragedier og foretok en metrisk oversetning av Salmenes bok. Han er imidlertid blitt mest kjent for skotske historie, Rerum scoticarum historia (1582).


== Verker ==
Rervm Scoticarvm Historia / Avctore George Bvchanano Scoto … - [S.l.] : [s.n.] , 1583. - (Edimbvrgi : Arbuthnetus). Der også: Acceßit De Ivre Regni apud Scotos Dialogus, eodem Georgio Bvchanano auctore. Mikrofiche: München [u.a.] : Saur, 1993.
Baptistes sive Calumnia, før 1544 (ikke offentliggjort før 1577)
Jephthes sive Votum, tragoedia, 1544
Psalmorum Davidis paraphrasis poetica, 1564 eller 1565.
The Sphera of George Buchanan, by James Naiden, 1951.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Raymond Lebègue: La tragédie religieuse en France. Les débuts (1514-1573), Librairie Ancienne Honoré Champion, Paris 1929, s. 195–254.
(de) Friedrich Wilhelm Bautz: «Buchanan, George» i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Bind 1, Hamm 1975, sp. 785–786.
Svensk uppslagsbok, Lund 1930


== Eksterne lenker ==
(en) George Buchanan (scholar) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(de) Verk av og om George Buchanan i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket
Kobberstikk av George Buchanan
T-14 Armata

T-14 Armata (russisk Т-14 «Армата») er en stridsvogn basert på Armata universell våpenplattform. Det er den første serieproduserte (2015) i neste generasjons stridsvogn, men ikke alle tester er gjennomført ennå (2018). Når dette skjer, skal etter planen 2. motoriserte infanteridivisjon ta i bruk denne stridsvognen for videre utprøving.


== Design ==
Den viktigste nye funksjonen på denne stridsvognen er et tårn uten soldater som skal fjernstyres av et mannskap på tre som sitter i en panserkapsel fremme i skroget på stridsvognen.


== Bevæpning ==
Hovedvåpenet er en 125-mm kanon med betegnelsen 2A82-1M. Avfyringsenergien skal være større enn den på Leopard 2 med Rheinmetall og 120 mm kanon, og med forbedret presisjon og ildkraft med 10 skudd per minutt.


== Mobilitet ==
T-14 blir drevet av en ChTZ 12Н360 (A-85-3A) dieselmotor som produserer opp til 1 500 hk, med digital styring. Toppfart er 80–90 kilometer i timen og rekkevidden er om lag 500 kilometer.


== Beskyttelse ==

Mannskapet på tre er beskyttet av en intern panserkapsel med over 900 mm RHA-ekvivalent panser. Både chassis og tårn skal utrustes med reaktivt panser (ERA) fremme, på sidene og på toppen. Stridsvognen bruker et integrert, digitalt styresystem som overvåker funksjon og tilstand hos alle stridsvognmoduler, og i strid kan denne programvaren analysere trusler basert på utvendige sensorer og enten foreslå eller ta foranstaltninger for å eliminere disse truslene. Dette er en del av Afganit (russisk: Афганит) aktivt vernesystem som inneholder en radar i millimeterbølgeområdet (26,5–40 GHz) som oppdager, oppsporer og registrerar innkommende panservernmissil, både kinetiske prosjektil og tandem-ladninger. Radaren har en rekkevidde på om lag 100 kilometer.


== Kommando og kontroll ==
T-14 bruker kryptert samband som binder sammen flere stridsvoner med ledelse og stab, og kan gi måldata til artilleri og tjene til luftforsvar og etterretning.


== Referanser ==