jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Sanita Pušpure

Sanita Pušpure (født 21. desember 1981) er en latviskfødt irsk roer som spesialiserer seg i singlesculler. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 13.Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble hun nummer 12 i singlesculler.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sanita Pušpure – Olympics.com 
(en) Sanita Pušpure – Olympic.org 
(en) Sanita Pušpure – Olympedia 
(en) Sanita Pušpure – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Sanita Pušpure – FISA
Natalija Mustafajeva

Natalija Vitalijivna Ljaltsjuk-Mustafajeva (ukrainsk: Наталія Віталіївна Ляльчук-Мустафаєва; født 11. august 1985) er en aserbajdsjansk roer av ukrainsk opprinnelse, som spesialiserer seg i singlesculler. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun Aserbajdsjan, der hun ble nummer 12.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Natalija Mustafajeva – Olympics.com 
(en) Natalija Mustafajeva – Olympic.org 
(en) Natalija Mustafajeva – Olympedia 
(en) Natalija Mustafajeva – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Natalija Mustafajeva – FISA
Marie-Louise Dräger

Marie-Louise Dräger (født 11. april 1981) er en tysk roer som spesialiserer seg i singlesculler. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 11.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marie-Louise Dräger – Olympics.com 
(en) Marie-Louise Dräger – Olympic.org 
(en) Marie-Louise Dräger – Olympedia 
(en) Marie-Louise Dräger – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(de) Marie-Louise Dräger – Tysklands olympiske komité 
(en) Marie-Louise Dräger – FISA
Danmark under EM i friidrett 2014

Danmark deltok med 16 utøvere under EM i friidrett 2014 som ble arrangert 12.–17. august 2014 i Zürich. Danmark tok ingen medaljer under mesterskapet.


== Resultater ==


=== Menn ===


==== Bane- og landeveisøvelse ====


=== Kvinner ===


==== Bane-og landeveisøvelser ====


==== Tekniske øvelser ====


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Frida Svensson

Frida Svensson (født 18. august 1981) er en svensk roer som spesialiserer seg i singlesculler. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 10.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Frida Svensson – Olympics.com 
(en) Frida Svensson – Olympic.org 
(en) Frida Svensson – Olympedia 
(en) Frida Svensson – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(sv) Frida Svensson – Sveriges olympiske komité 
(en) Frida Svensson – FISA
Julija Levina

Julija Aleksandrovna Levina (russisk: Юлия Александровна Левина; født 2. januar 1973 i Saratov) er en russisk roer som spesialiserer seg i singlesculler. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 9. Hun tok bronse i dobbeltfirer under Sommer-OL 2000.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Julija Levina – Olympics.com 
(en) Julija Levina – Olympic.org 
(en) Julija Levina – Olympedia 
(en) Julija Levina – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Julija Levina – FISA
Dmitrij Bogrov

Dmitrij (Mordekai) Grigorjevitsj Bogrov (russisk: Дмитрий Григорьевич Богров, født 29. januar (g.s.)/ 10. februar (greg.) 1887 i Kiev i det daværende keiserdømmet Russland, henrettet 24. september 1911 i Kiev) var en attentatsmann, dømt for å ha myrdet Russlands statsminister Pjotr Stolypin.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Dmitrij Bogrov stammet fra en velhavende familie assimilerte jøder. Han studerte jus i Kiev og kom i 1906 i kontakt med  anarkistisk gruppe. I 1907 ble han informant for den tsaristiske etterretningstjenesten Okhrana, og forsynte dem  med informasjoner om anarkistene, sosialdemokratene og det sosialrevolusjonære parti (som han selv var medlem av).


=== Drapsmann ===
Dmitrij Bogrov vant full tillit hos sjefen for det hemmelige politi i Kiev, oberstløytnant N.N. Kuljabko. Fra ham fikk han også tak i en billett til en jubileumsfeiring i Kievs operahus. Han myrdet så statsminister Pjotr Stolypin med en pistol i forbindelse med dette besøket i operaen, trass i at huset var sterkt bevoktet. Også tsar Nikolaj II var tilstede. Angrepet fant sted 14. september 1911; Stolypin døde av sine sår fire dager senere.
Drapet ser ut til å ha blitt begått for å stoppe en populær og vellykket reformator, for slik å gjøre det lettere å gjennomføre en revolusjon. Stolypin var også involvert i anti-jødiske pogromer, som Bogrov ønsket å få stoppet.
Bogrov ble dømt til døden ved hengning av en militærdomstol og henrettet på festningen på høyden Lysa gora i Kiev. Henrettelsen fant sted mot Stolypins enkes appell om å spare hans liv - hun fremholdt at en henrettelse ikke ville bringe hennes mann tilbake.
Etterforskningene etter bakmenn og forgreninger varte i et år, til tsaren til slutt forbød videre arbeide med saken. Dette har bidratt til spekulasjoner at høyreorienterte elementer i Okhrana var involvert, på grunn av Stolypins agrarreformer og arbeide for parlamentarisme, en tese som er blitt utdypet blant annet i en studie av Aleksandr Solsjenitsyn. Men senere historikere med god dokumenttilgang hevder at det ikke er funnet noe materiale som peker i den retning.


== Eksterne lenker ==
Hinweis auf den Chef der Geheimpolizei von Kiew, Oberstleutnant N. N. Kuliabko
Eine Darstellung des Mordes an Stolypin anhand von Dokumenten des Direktors des Archivs in der Oblast Kiew (PDF; 59 kB)
Donata Karalienė

Donata Karalienė (født Donata Vištartaitė, 11. juni 1989) er en litauisk roer som spesialiserer seg i singlesculler. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 8.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Donata Vištartaitė – Olympics.com 
(en) Donata Vištartaitė – Olympic.org 
(en) Donata Vištartaitė – Olympedia 
(en) Donata Vištartaitė – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(lt) Donata Vištartaitė – Litauens olympiske komité 
(en) Donata Vištartaitė – FISA
Genevra Stone

Genevra Stone (født 11. juli 1985) er en amerikansk roer som spesialiserer seg i singlesculler. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 7.Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble hun nummer 5 i dobbeltsculler.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Genevra Stone – Olympics.com 
(en) Genevra Stone – Olympic.org 
(en) Genevra Stone – Olympedia 
(en) Genevra Stone – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Genevra Stone – FISA
Emma Twigg

Emma Twigg (født 1. mars 1987) er en newzealandsk roer som spesialiserer seg i singlesculler. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 4.Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, tok hun gull i singlesculler.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) Emma Twigg – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Emma Twigg – Olympics.com 
(en) Emma Twigg – Olympic.org 
(en) Emma Twigg – Olympedia 
(en) Emma Twigg – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Emma Twigg – New Zealands olympiske komité 
(en) Emma Twigg – FISA
Katsiaryna Karsten

Katsiaryna Anatoljewna Karsten (belarusisk: Кацярына Анатолеўна Карстэн, russisk: Екатерина Анатольевна Карстен — Jekaterina Anatoljevna Karsten, født 2. juni 1972) er en belarusisk roer som spesialiserer seg i singlesculler. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 5. Hun er en av de mest suksessfulle roerne i OL, med bronse fra Sommer-OL 1992, gull fra Sommer-OL 1996, gull fra Sommer-OL 2000, sølv fra Sommer-OL 2004 og bronse fra Sommer-OL 2008, alle i singlesculler. I tillegg har hun seks gull, fire sølv og syv bronsemedaljer fra VM i roing. Hun er også en av få som har konkurrert for tre forskjellige lag, da hun har representert Sovjetunionen, SUS og Belarus.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ekaterina Karsten – Olympics.com 
(en) Ekaterina Karsten – Olympic.org 
(en) Ekaterina Karsten – Olympedia 
(en) Ekaterina Karsten – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Ekaterina Karsten – FISA
Sprint-NM på skøyter junior 1981

Sprint-NM på skøyter junior 1981 ble avholdt på Jevnaker stadion i Jevnaker den 3. og 4. januar 1981.Teknisk arrangør var Jevnaker Idrettsforening. 
Juniornorgesmestere i sprint ble Anne Kari Hansen, IF Fram for damene. Bjørn Nyland, Ask SK for herrer yngre junior og Knut Arild Kvalheim, Tromsø SK for herrer eldre junior.


== Sammenlagt damer junior ==


== Sammenlagt herrer eldre junior ==


== Sammenlagt herrer yngre junior ==


== Kilder ==
Eng, Trond og Teigen, Magne, red. (2005). «Kvinner, Junior – Sprint». Norske Mesterskap på skøyter 1894–2005 (norsk) (3 utg.). Askim / Veggli. s. 178. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 15. september 2014. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)
Eng, Trond og Teigen, Magne, red. (2005). «Menn, Junior – Sprint». Norske Mesterskap på skøyter 1894–2005 (norsk) (3 utg.). Askim / Veggli. s. 138–139. Arkivert fra originalen 26. juli 2017. Besøkt 15. september 2014. CS1-vedlikehold: Flere navn: redaktørliste (link)


== Eksterne lenker ==
(en) Sprint-NM på skøyter junior 1981, Junior kvinner – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
(en) Sprint-NM på skøyter junior 1981, Junior menn (både eldre og yngre) – Resultatoversikt på SpeedSkatingNews.info.
Enrique Simonet

Enrique Simonet Lombardo (født 2. februar 1866 i Valencia, Spania, død 20. april 1927) var en spansk maler.


== Første år ==
Simonet ble født i Valencia. Angivelig var hans første kall fra barndommen religiøse studier, men han forlot det for å vie seg til maleriet. Til tross for at han var fra Valencia og studerte ved Real Academia de Bellas Artes de San Carlos de Valencia, så sluttet hun seg til en krets av kunstnere i byen Málaga. Han var ved verkstedet til Bernardo Ferrándiz Bádenes som utgjorde en del av Malaga-maleriskole.


== Verk og reiser ==
I 1887 fikk han et stipend for å studere maleri ved Kunstakademiet i Roma, hvor han i 1890 malte Hjertets anatomi; et maleri som skulle bringe ham internasjonal anerkjennelse og som han vant flere priser for. Han fikk anledning til å reise omkring i Italia, besøkte Paris flere ganger og i 1890 reiste han på Middelhavet. Simonet reiste også til Det hellige land, hvor han malte sitt monumentale verket Flevit super illam; et verk som han fikk mange medaljer for blant annet ved utsillinger i Madrid i 1892, Chicago i 1893, Barcelona i 1896 og Paris i 1900. I 1893 og 1894 reiste Simonet til Marokko som en krigskorrespondent for avisen La Ilustración Española y Americana.


== Undervisning ==
I 1901 ble han  professor i «Studier og formgivning av natur og kunst» ved Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi (Det kongelige katalanske kunstakademiet i Sant Jordi). I 1911 ble han et medlem av Real Academia de Bellas Artes de San Fernando (Det kongelige kunstakademiet i San Fernando) i Madrid. Mellom 1921 og 1922 ble han direktør for Residensen Paular for landsutformere.


== Dødsfall og arv ==
Simonet døde 20. april 1927. Hans maleri Halshoggingen av apostelen Paulus har en fremtredende plassering i Katedralen i Malaga. Han hadde også viet seg til landskaps- og dekormaling, blant hans etterlatte verk som skiller seg ut er fire store lerreter om Allegorier over loven i Justispalasset i Barcelona og Allegorier over de åtte provinsene i Justispalasset i Madrid.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Enrique Simonet – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Biografi fra Museo del Prado (spansk)
Biografi (spansk)
https://web.archive.org/web/20140812193149/http://historiadelartemalaga.es/profesorado/wp-content/uploads/2013/10/OP_SIMONET2.pdf Catálogo exposición Málaga 2010. Documento PDF (spansk)
http://www.cedma.es/catalogo/jabega.php?num=29 Vida y obra de Enrique Simonet. Documento PDF (spansk)
http://www.cedma.es/catalogo/jabega.php?num=30 Estudio de la obra de Enrique Simonet. Documento PDF (spansk)
Om Paris' dom (spansk)
Om Hjertets anatomi (spansk)
Om Flevit super illam (spansk)
Un académico ecléctico (spansk)
Norges ambassade i Baku

Norges ambassade i Baku brukte å huse den norske ambassadør til landet Aserbajdsjan der oljebyen Baku er hovedstad.
Ifølge offisielle kilder håndteres diplomatiet hit fra Norges ambassade i Ankara, som ligger i nabolandet Tyrkia.Diplomatiske forbindelser ble etablert den 5. juni 1992. Det norske oljeselskapet Statoil har siden 1990-tallet blitt ett av landets største oljebedrifter.Den første ambassadøren var bare sideakkreditert:

1993 Svein Ole Sæther fra Norges ambassade i Ankara, TyrkiaI juni 1998 fikk man egen ambassade i byen. Ambassadøren ble heretter stedlig:

1998 Olav Berstad
2001 Steinar Gil
2006 Jon Ramberg
2010 Erling Skjønsberg
2014 Bård Ivar SvendsenSvendsen avsluttet sitt virke her i 2018.Fra 2018 til 2019 ble ambassaden ledet av chargé d´affaires Olav-Nils Thue. Ambassaden ble deretter nedlagt, og ansvaret for ivaretakelsen av Norges bilaterale forbindelser med Aserbajdsjan ble overført til Norges ambassade i Ankara.


== Referanser ==
Ythan

Ythan er ei elv i Aberdeenshire i Skottland. Den har utspring ved landsbyen Ythanwells og renner i skiftende, men hovedsakelig sørøstlig, retning gjennom byene Fyvie, Methlick og Ellon, før den munner ut i Nordsjøen nær Newburgh. Ythan er 60 kilometer lang med et nedbørfelt på 680 km². Middelvannføringen er på 7,2 m³/s.
Den nedre delen av elva, som kalles Ythan-estuaret, er et verneområde for fugler og våtmark, og er hekkeområde for tre ternearter, makrellterne, dvergterne og splitterne.På 1800-tallet var Ythan kjent for sin rike lakse- og sildebestand. Elvemuslinger fantet også, og den store perlen i den skotske kongekronen stammer angivelig fra dette området.


== Referanser ==
Ischnovalgus

Ischnovalgus er en slekt av biller som hører til underfamilien gullbasser (Cetoniinae). Disse billene har larver i død ved eller humus, de voksne finnes ofte på blomster.


== Utseende ==
Små, svarte gullbasser med forholdsvis lange bein. Kroppen er delvis skjellkledt. Pronotum er avrundet og betydelig smalere enn dekkvingene.


== Levevis ==
Larven utvikler seg i morken ved. De voksne billene kan finnes på blomster, ofte flere sammen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabeidae Latreille, 1806
Underfamilie Cetoniinae Mulsant, 1842
Stamme Microvalgini 
slekten  Ischnovalgus Kolbe, 1897
Ischnovalgus albosquamosus (Fairmaire, 1887)
Ischnovalgus collinis Kolbe, 1897
Ischnovalgus concentricalis Kolbe, 1897
Ischnovalgus gracilis Kolbe, 1897
Ischnovalgus kolbei Ruter, 1969
Ischnovalgus sulcicollis Moser, 1921


== Eksterne lenker ==
(en) Ischnovalgus i Encyclopedia of Life 
(en) Ischnovalgus i Global Biodiversity Information Facility 
Ischnovalgus – detaljert informasjon på Wikispecies
Acanthovalgus

Acanthovalgus er en slekt av biller som hører til underfamilien gullbasser (Cetoniinae). Disse billene har larver i død ved eller humus, de voksne finnes ofte på blomster.


== Levevis ==
Larven utvikler seg i morken ved. De voksne billene kan finnes på blomster, ofte flere sammen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabeidae Latreille, 1806
Underfamilie Cetoniinae Mulsant, 1842
Stamme Valgini Mulsant, 1842
slekten  Acanthovalgus Kraatz, 1895
Acanthovalgus furcifer (Westwood, 1878)
Acanthovalgus javanicus (Burmeister, 1842)
Acanthovalgus marquardi Kraatz, 1895
Acanthovalgus peninsularis Arrow, 1944
Acanthovalgus uniformis Moser, 1914


== Kilder ==
Sjekkliste over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Acanthovalgus i Encyclopedia of Life 
(en) Acanthovalgus i Global Biodiversity Information Facility 
Acanthovalgus – detaljert informasjon på Wikispecies
Chromovalgus

Chromovalgus er en slekt av biller som hører til underfamilien gullbasser (Cetoniinae). Disse billene har larver i død ved eller humus, de voksne finnes ofte på blomster.


== Utseende ==
Små, tettbygde, langbeinte, blankt svarte gullbasser. Pronotum er avrundet og betydelig smalere enn dekkvingene, som ikke dekker de bakerste bakkroppsleddene. Kroppen har felter kledt med lyse skjell.


== Levevis ==
Larven utvikler seg i morken ved. De voksne billene kan finnes på blomster, ofte flere sammen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Asia, der den er kjent fra Tyrkia, Syria og Afghanistan.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabeidae Latreille, 1806
Underfamilie Cetoniinae Mulsant, 1842
Stamme Valgini Mulsant, 1842
slekten  Chromovalgus Kolbe, 1897
Chromovalgus klapperichi Endrödi, 1956 - beskrevet fra Afghanistan
Chromovalgus peyroni (Mulsant, 1852) - Tyrkia og Syria


== Kilder ==
Sjekkliste over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Chromovalgus i Encyclopedia of Life 
(en) Chromovalgus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Chromovalgus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Chromovalgus – detaljert informasjon på Wikispecies
Comythovalgus

Comythovalgus er en slekt av biller som hører til underfamilien gullbasser (Cetoniinae). Disse billene har larver i død ved eller humus, de voksne finnes ofte på blomster.


== Utseende ==
Små, svarte gullbasser med forholdsvis lange bein. Som vanlig for Valgini er pronotum mye smalere enn dekkvingene. Kroppen er tett kledt med lyse skjell, i tillegg har den dusker av lange, lyse, oppstående hår på pronotum og dekkvingene.


== Levevis ==
Larven utvikler seg i morken ved. De voksne billene kan finnes på blomster, ofte flere sammen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i østlige, sentrale og sørlige deler av Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabeidae Latreille, 1806
Underfamilie Cetoniinae Mulsant, 1842
Stamme Valgini Mulsant, 1842
slekten Comythovalgus Kolbe, 1897
Comythovalgus aemulus Kolbe, 1897
Comythovalgus fasciculatus (Gyllenhaal, 1817)
Comythovalgus gallanus Müller, 1940
Comythovalgus gedyei Schein, 1956
Comythovalgus kenyensis Schein, 1956
Comythovalgus kilimanus Kolbe, 1910
Comythovalgus luvungiensis Burgeon, 1935
Comythovalgus modestus Schein, 1956
Comythovalgus plumatus (Fåhraeus, 1857)
Comythovalgus pustulipennis (Kraatz, 1883)
Comythovalgus sansibaricus (Kolbe, 1896)
Comythovalgus unicolor Kolbe, 1897
Comythovalgus villosus (Kolbe, 1884)


== Kilder ==
Sjekkliste over artene


== Eksterne lenker ==
Bilde av Comythovalgus aemulus
(en) Comythovalgus i Encyclopedia of Life 
(en) Comythovalgus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Comythovalgus hos NCBI 
(en) Kategori:Comythovalgus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Comythovalgus – detaljert informasjon på Wikispecies
Finansstiftelse

En finansstiftelse er en stiftelse opprettet av en finansinstitusjon i henhold til bestemmelsene i finansieringsvirksomhetslovens §2c-4. Normalt vil en finansstiftelse kunne etableres ved omdanning av en selveiende finansinstitusjon (f.eks. et gjensidig forsikringsselskap eller en sparebank) til aksjeselskap eller ved fusjon mellom to eller flere finansinstitusjoner.
Norske finansstiftelser er lovregulert i første rekke gjennom finansieringsvirksomhetsloven og stiftelsesloven, og virksomheten er underlagt tilsyn fra Finanstilsynet. Det er ved utgangen av 2020 i alt 36 finansstiftelser i Norge, Gjensidigestiftelsen samt 35 sparebankstiftelser.ø
Cosmovalgus

Cosmovalgus er en slekt av biller som hører til underfamilien gullbasser (Cetoniinae). Disse billene har larver i død ved eller humus, de voksne finnes ofte på blomster.


== Utseende ==
Små gullbasser, kroppen tett kledt med brunlige skjell. Som vanlig for Valgini er pronotum mye smalere enn dekkvingene. Pronotum og dekkvinger har tette dusker av lyse, oppstående hår.


== Levevis ==
Larven utvikler seg i morken ved. De voksne billene kan finnes på blomster, ofte flere sammen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabeidae Latreille, 1806
Underfamilie Cetoniinae Mulsant, 1842
Stamme Valgini Mulsant, 1842
slekten  Cosmovalgus Kolbe, 1897
Cosmovalgus conradti Kolbe, 1897
Cosmovalgus ferranti Moser, 1912
Cosmovalgus inornatus Kolbe, 1897


== Eksterne lenker ==
Bilde av Cosmovalgus conradti, hann og hunn
(en) Cosmovalgus i Encyclopedia of Life 
(en) Cosmovalgus i Global Biodiversity Information Facility 
Cosmovalgus – detaljert informasjon på Wikispecies
Homovalgus

Homovalgus er en slekt av biller som hører til underfamilien gullbasser (Cetoniinae). Disse billene har larver i død ved eller humus, de voksne finnes ofte på blomster. Slekten blir vanligvis nå slått sammen med slekten Valgus.


== Utseende ==
En liten, rødbrun gullbasse, kroppen delvis kledt med lyse skjell. Pronotum er mye smalere enn dekkvingene med to opphøyde lengdekjøler i den fremre delen. Dekkvingene dekker ikke hele bakkroppen.


== Levevis ==
Larven utvikler seg i morken ved. De voksne billene kan finnes på blomster, ofte flere sammen.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det østlige Nord-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabeidae Latreille, 1806
Underfamilie Cetoniinae Mulsant, 1842
Stamme Valgini Mulsant, 1842
slekten  Homovalgus Kolbe, 1897 - nå vanligvis synonymisert ved Valgus
Homovalgus seticollis (Palisot de Beauvois, 1805)


== Kilder ==
Jameson, M.L. og Swoboda, K.A. (2005): Synopsis of the Scarab beetle tribe Valgini (Coleoptera: Scarabaeoidea: Cetoniinae) in the New World. Annals of the Entomological Society of America 98(5): 658-672.


== Eksterne lenker ==
(en) Homovalgus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Homovalgus hos ITIS 
Homovalgus – detaljert informasjon på Wikispecies
Lobovalgus

Lobovalgus er en slekt av biller som hører til underfamilien gullbasser (Cetoniinae). Disse billene har larver i død ved eller humus, de voksne finnes ofte på blomster.


== Levevis ==
Larven utvikler seg i morken ved. De voksne billene kan finnes på blomster, ofte flere sammen.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i tropisk Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilie Cetoniinae Mulsant, 1842
Stamme Valgini Mulsant, 1842
slekten  Lobovalgus Kolbe, 1897
Lobovalgus brevicauda Burgeon, 1935
Lobovalgus burgeoni Antoine, 2002
Lobovalgus cantaloubei Antoine, 2002
Lobovalgus caudatus Burgeon, 1935
Lobovalgus decellei Antoine, 2002
Lobovalgus distinctus Antoine, 2002
Lobovalgus ellenbergeri Antoine, 2002
Lobovalgus francoisi Antoine, 2002
Lobovalgus glabratus (Kolbe, 1884)
Lobovalgus kinduensis Antoine, 2002
Lobovalgus lerui Antoine, 2002
Lobovalgus maynei Antoine, 2002
Lobovalgus monstruosus Antoine, 2002
Lobovalgus murinus Moser, 1913
Lobovalgus schulzei Antoine, 2002
Lobovalgus tavernieri Antoine, 2002
Lobovalgus uelensis Burgeon, 1935


== Eksterne lenker ==
(en) Lobovalgus i Encyclopedia of Life 
(en) Lobovalgus i Global Biodiversity Information Facility 
Lobovalgus – detaljert informasjon på Wikispecies
Bulgaria under EM i friidrett 2014

Bulgaria deltok med 22 utøvere under EM i friidrett 2014 som ble arrangert 12.–17. august 2014 i Zürich. Bulgaria tok ingen medaljer under mesterskapet.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Estland under EM i friidrett 2014

Estland deltok med 26 utøvere under EM i friidrett 2014 som ble arrangert 12.–17. august 2014 i Zürich. Estland tok to medaljer under mesterskapet.


== Medaljevinnere ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted