jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Rozière balloon

Rozière ballong (eller bare Rozière) er en type hybridballong som har separate kammre for en ikke-oppvarmet gass (for eksempel hydrogen eller helium) samt oppvarmet luft (som brukes i en varmluftballong eller (Montgolfière). Den ble konstruert av Jean-François Pilâtre de RozierFordelen med en Rozière er at det gir noe kontroll over oppdriften med mye mindre bruk av drivstoff enn en typisk varmluft ballong. Denne reduksjonen i drivstofforbruket gjør at Rozière ballonger kan gjennomføre svært lang flyturer. Noen ganger kan turen vare opp tflere dager eller opp til uker.


== Tidlig ballonger ==
Den første Rozière ble bygget for et forsøk på å krysse Den engelske kanal 15. juni 1785. Ballongen falt plutselig sammen (uten at kurven kom i brann) og ballonhen krasjet i nærheten av Wimereux i Pas-de-Calais.


== Moderne tid ==
I dag bruker Roeière ikke-brennbare helium i stedet for hydrogen. Den brukes mest for ekstremt langvarige flyvninger.
Den første vellykkede flyvning over Atlanterhavet ble gjennomført 1. august til 2. september 1986, fra Newfoundland til Nederland av Randen, Brink & Hageman med Dutch Viking.
I februar 1992 ble den førske atlantiske øst-til-vest krysning gjennomført  av Feliu & Green.
Fire Cameron-R77s gjennomførte atlantrrhavskyssinger fra vest til øst i september 1992. Den ene med Bertrand Picard som co-pilot.
Den australske eventyrer Dick Smith og hans co-pilot John Wallington gjennomførte den første ballongtur tvers over Australia, i en annen Cameron-R77 Rozière, Australan Geographic Flyer, 18. juni 1993.
Steve Fossett gjennomførte den første vellykkede ferd over Stillehavet i februar 1995.
Den 27. februar 1999 gjennomførte Colin Prescot og Andy Elson en ny utholdenhets-rekord ved å fly i en Rozière kombinert helium og varmluft-ballong (Cable & Wireless ballonG) på 233 timer og 55 minutter. Deretter, den 21. mars samme åre ble Bertrand Piccard og Brian Jones dest første til å fly Jorden rundt  i en Rozière kjent som Breitling Orbiter 3, på 77 timer, 47 minutter.
Den 4. juli 2002, etter fem tidligere forsøk, ble Steve Fossett  den første til å oppnå en verden rundt alene, også i en Rozière, Spirit of Freedom.
Den 23. juli 2016 gjennomførte Fjodor Konyukhov  en verden rundt alene solo i en Rozière  på litt over 11 dager, og satte en ny verdensrekord.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Davis, Jeffrey R.; Johnson, Robert; Stepanek, Jan; og Fogarty, Jennifer A. Fundamentals of Aerospace Medisin. Philadelphia: Lippincott Williams & Wilkins, 2008.
Federal Aviation Administration. United States Department of Transportation. Balloon Flying Håndbok. FAA-H-8083-11A. Washington, D.C.: U.S. Government Printing Office, 2007.
Glenday, Craig. Guinness World Records 2011. New York: Bantam Books, 2011.
Linjal, John og Phillips, Laurence. Cross-Kanalen France: Nord-Pas de Calais: Land Utenfor Portene. Chalfont St Peter, Bucks: Bradt Travel Guides, 2010.
Shectman, Jonathan. Banebrytende Vitenskapelige Eksperimenter, Oppfinnelser og Oppdagelser av det 18. Århundre. Westport, Connecticut.: Greenwood Press, 2003.
Svartevatn kraftverk

Svartevatn kraftverk er et vannkraftverk ved Misvær i Bodø kommune i Nordland.
Det utnytter et fall på 47 meter fra Mangevatnet til Svartvatnet.
Installert effekt er 760 kW. Årsproduksjon er 3,2 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
SKS Produksjon
Rue Royale

Rue Royale er en gate i den franske hovedstaden, Paris. Den ligger i quartier de la Madeleine i 8. arrondissement på Seinens høyre bredd (Rive Droite), fører fra  Place de la Concorde til Place de la Madeleine foran kirken La Madeleine og er ca. 400 meter lang. I sin nordlige tredel krysses den på tvers av Rue Saint-Honoré–Rue du Faubourg Saint-Honoré.
Blant de mer kjente adresser langs gaten er restauranten Maxim's, på nr. 3.


== Litteratur ==
Jean-Marie Pérouse de Montclos (dir.), Le Guide du patrimoine. Paris, Paris, Hachette, 1994
Félix de Rochegude, Promenades dans toutes les rues de Paris. VIIIe arrondissement, Paris, Hachette, 1910
Henry Monnier

Henry Bonaventure Monnier (født 7. juni 1799 i Paris, død 2. januar 1877 samme sted) var en fransk tegner, forfatter og skuespiller.
Henry Monnier vakte i 1828-30 oppmerksomhet dels med ssine egenartede illustrasjoner til Pierre-Jean de Bérangers viser og Jean de La Fontaines fabler, dels med karikaturalbum fra småfolkets liv, som han i 1850- og 1860-årene omformet til teaterstykker og til allmen jubel fremførte på scenen. Sin største berømmelse fikk Monnier ved Grandeur et décadence de M. Joseph Prudhomme (1853), som i 1860 ble etterfulgt av Joseph Prudhomme, chef de brigands, der han skapte en karikatur av den stereotype parisiske småborger, fylt av fornem innskrenkethet.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Aristide Marie (1862–1938), Henry Monnier, Paris, Floury,  1931; Genf, Slatkine, 1984.
Livia Székely, Henri Monnier et le personnage de Joseph Prudhomme 1799-1877. Contribution à l'étude du "biedermeier" en France, Kolozsvár 1944 (Etudes françaises. Publiées par l'Institut Français de l'Université de Szeged. 26).
Edith Melcher, The life and times of Henry Monnier, Cambridge, Mass., Harvard University Press, 1950.
Jessie Grace Marash, Henry Monnier. Chronicler of the bourgeoisie, London, Harrap, 1951.
« Monnier, Henri Bonaventure 1799-1877 », i: Dictionnaire de la Littérature française du XIXe siècle, Paris, Encyclopaedia Universalis, Albin Michel, 1998, 2014 (Les Dictionnaires d'Universalis).
Nathalie Preiss, « Henry Monnier », i: Dictionnaire des écrivains de langue française, hrsg. von Jean-Pierre Beaumarchais, Daniel Couty und Alain Rey, Paris, Larousse, 2001, S. 1234–1236.
Alan Raitt, Gustavus Flaubertus bourgeoisophobus = Flaubert and the Bourgeois mentality, Oxford, Lang, 2005 (Kap. 2: Flaubert, Henry Monnier and Joseph Prudhomme).
Ursula E. Koch, Pierre-Paul Sagave: Le Charivari. Die Geschichte einer Pariser Tageszeitung im Kampf um die Republik (1832–1882). Verlag Leske, Köln 1984, ISBN 3-921490-29-4, S. 405.
Carlquist, Gunnar, red. (1937). Svensk uppslagsbok. Bd 18. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB. s. 37. 


== Eksterne lenker ==
http://www.culture.gouv.fr/culture/actualites/celebrations/monnier.htm (Kurze Würdigung zum 100. Geburtstag, französisch)
DS «Bisp»

DS «Bisp» var et norsk dampdrevet lasteskip. Skipet ble levert som «Truno City» av Sunderland S.B. Co., i Sunderland, til C.W. Furness i Hartlepool i 1889. Det var på 1000 bruttotonn og 1300 tdw. Rederiet Kvilhaug i Haugesund overtok skipet i 1933.  Skipet gikk 20. januar 1940 fra Sunderland med kull og forsvant sporløst på vei til Åndalsnes. Alle 14 ombord omkom. Noen kilder oppgir at skipet ble torpedert og senket 24. januar av den tyske ubåten «U-23» ved Shetland.


== Omkomne ==
Ingvald Olai Hillestad, Fjellberg
Martin Leonhard Høie, Haugesund
Erling Johannesen, Halden
Albert Anton Johansen, Halden
Sverre Kvilhaug, Haugesund
Rolf Kvilhaug, Haugesund
Aksel Ottar Mikkelborg, Haugesund
Leif August Pedersen/Evensen, Skien
Willy Spange, Skien


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Foto av D/S «Bisp» hos Digitalt museum
D/S «Bisp» i Bristol hos Digitalt museum/Maritimt museum
Tor Peder Lohne

Tor Peder Lohne (født  1984) er en norsk politiker fra Drangedal som representerer Senterpartiet. Han er valgt til ordfører i Drangedal for perioden 2015-2019. Senterpartiet samarbeider med Venstre, Krf, Høyre og Frp. Venstres Arnt Olav Brøsjø ble varaordfører.Lohne bor på gården Søndre Lohne i Tørdal. Han har utdannelse som bygg- og anleggsingeniør og har mastergrad i skogfag. Han har arbeidet innen bygg- og anlegg og har også vært veileder ved NAV Drangedal og Nissedal.


== Referanser ==
Rosemari

Rosemari er en norsk dramafilm fra 2016. Filmen er både regissert og skrevet av Sara Johnsen. Hovedrollene innehas av Tuva Novotny ("Unn Tove"), Ruby Dagnall ("Rosemari") og Laila Goody ("Hilde"). Filmen hadde premiere på norske kinoer 9. september 2016. 
Filmen vant to priser under Kanonprisen 2016 i forbindelse med filmfestivalen Kosmorama: beste birolle (Helga Guren) og beste produksjonsdesign (Tuva Hølmebakk). Ruby Dagnall vant prisen for beste kvinnelige skuespiller under Amandaprisen 2017 mens Tuva Novotny var nominert i samme klasse.


== Rolleliste ==
Tuva Novotny som Unn Tove
Ruby Dagnall som Rosemari
Laila Goody som Hilde
Petter Width Kristiansen som Kristian
Tommy Kenter som Klaus
Helga Guren som Hanne
Bo Hårdell som Harald
Finn Schau som Baronen


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Rosemari på Internet Movie Database 
(no) Rosemari hos Filmfront 
(da) Rosemari i Danmark Nationale Filminstitut 
(nl) Rosemari på MovieMeter
Oterbekken kraftverk

Oterbekken kraftverk er et vannkraftverk ved Jamtlia i Rana kommune i Nordland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 158 meter i Oterbekken.
Installert effekt er 300 kW fra to peltonturbiner. Årsproduksjon er 0,4 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
NM i motbakkeløp 2016

NM i motbakkeløp 2016 ble arrangert 18. juni 2016, som en del av Molden Opp 2016 i Luster i Sogn og Fjordane
Løypa var ca 7 km, med 1.116 høydemeter.


== Resultater, menn ==


== Resultater, kvinner ==


== Eksterne lenker ==
Langrenn.com - NM-gull i motbakkeløp til Dvergsdal og Angermund-Vik
Langrenn.com - Resultater per Løype
Etterspill EP

Etterspill EP er en musikk-EP med John Pål Inderberg & Henning Sommerro, utgitt i 1996.


== Sporliste ==
«Min sjel lov herren» (Trad. Versjon 1)
«Brurdans» (Trad. Versjon 1)
«Fra sonate til salmetone fra Nordli» (Trad.)
«Brurdans» (Trad. Versjon 2)
«Kjærringa sette seg på purka å rei» (Trad.)
«Brurmarsj fra Verdal» (Trad.)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
John Pål Inderberg - sang, saksofoner
Henning Sommerro - sang, synth, flygel, trekkspill


=== Øvrige medvirkende ===
Roger Valstad - produsent, tekniker
Bård Svendsen - programmering på Fra sonate til salmetone fra Nordli, Brurdans (Versjon 2) og Brurmarsj fra Verdal


== Eksterne lenker ==
Etterspill EP
Izumi Miyazaki

Izumi Miyazaki (宮崎いず美, Miyazaki Izumi; født i 1994 i Yamanashi) er en japansk kunstner og fotograf.
Miyazaki var atten år gammel og studerte Imaging Arts and Science ved College of Art and Design, Musashino Kunstakademi i Tokyo da kunstkritikere ble oppmerksom på henne i 2012 via hennes tumblr- side. De fleste av hennes bilder er selvportretter der hun «blander humor og absurditet med en virkelighet som vanligvis finnes i gatefotografi,» og som minner om René Magritte. CNN beskriver hennes bilder som «surrealistiske, groteske, ofte humoristiske selvportretter, som ser ut som om de snur kawaii- japansk for alt som er søt- på hodet.»I 2015 ble hun trukket frem som en ny stjerne i fotografiverden av TIME.Hun nevner den amerikanske fotografen Alex Prager og Magritte som inspirasjonskilder.


== Utstillinger ==
Miyazaki har deltatt på en rekke utstillinger både i inn- og utlandet, blant annet Kyotographie i Kyoto, Japan, MOMENTA i Montréal, Canada, og i Luxembourg.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Izumi Miyazakis tumblr. side
Izumi Miyazakis Twitter
Steinbekken kraftverk

Steinbekken kraftverk er et vannkraftverk ved Singsås i Rana kommune i Nordland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 20 meter i Steinbekken.
Installert effekt er 10 kW. Årsproduksjon er 0,05 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Publisist

En publisist er en journalist, forfatter eller vitenskapsmann som utgir publikasjoner med eksempelvis analyser, kommentarer, bøker, essays, intervjuer og appeller, og med det bidrar til den offentlige opinionsdannelsen. En publisist kan også samle bidrag av andre forfattere og ordne dem i ulike temaer og prosjekter, og utgi dem under egen tittel.
En ansatt journalist som markerer seg som utgiver av egne teser, synspunkter og påstander i både eget og andre organer regnes også som publisist.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Publicists – kategori av bilder, video eller lyd på Commons

«Publisist» i bokmåls- og nynorskordlista
«Publicist» i Den Store Danske Encyklopædi
«Publicera», Nordisk familjebok (1889)]
Baritone Landscape

Baritone Landscape er et musikkalbum med The Zetting, utgitt i 2001.


== Sporliste ==
«Brother Can You Spare a Dime» (Jay Gorney)
«It's You» (Lee Konitz)
«Bassalter» (John Pål Inderberg)
«Feather Bed + No Splice» (Konitz/Brown)
«Baritone Landscape» (John Pål Inderberg)
«Dream Stepper» (Lee Konitz)
«Dixie's Dilemma + Emma» (Marsh/Inderberg)


== Medvirkende ==


=== The Zetting ===
John Pål Inderberg - barytonsaksofon, komponist
Vigleik Storaas - piano
Sondre Meisfjord - kontrabass
Ernst-Wiggo Sandbakk - trommer


=== Øvrige medvirkende ===
Roger Valstad - produsent, tekniker
Björn Petersen - eksklusiv produsent
Alun Morgan - liner notes


== Eksterne lenker ==
Baritone Landscape
Krutvatnet kraftverk

Krutvatnet kraftverk er et vannkraftverk ved Krutvatnet i Hattfjelldal kommune i Nordland.
Det utnytter et fall på 10 meter fra Krutvatnet. Vannet brukes i et oppdrettsanlegg for røye.
Installert effekt er 10 kW. Årsproduksjon er 0,08 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Sval draum

Sval draum er et musikkalbum med John Pål Inderberg. Albumet ble utgitt i 2005.


== Sporliste ==
«Draumkvedtonar I» (Trad.)
«Pilgrimssang» (Henning Sommerro)
«Blåmann, blåmann bukken min» (Anne Haavie)
«Sval draum» (John Pål Inderberg)
«Draumkvedtonar II» (Trad.)
«Afton vid vikens kapell» (Trad.)
«Tema fra Ballade op. 45, G-moll av Edvard Grieg» (Edvard Grieg)
«Masurkamæinn» (Finn Ludt)
«Hain Jakob» (Asmund Lervik)
«Linn draum» (John Pål Inderberg)
«Aldri mer» (Erling Aksdal)
«Draumkvedtonar III» (Trad.)
«Salmetone fra Tustna» (Trad.)
«Silhouette» (Lars Gullin)
«Min sjel lov herren» (Trad.)
«Draumkvedtonar IV» (Trad.)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
John Pål Inderberg - sopransaksofon, barytonsaksofon, komponist
Henning Sommerro - orgel, trekkspill, synth, komponist
Steinar Nickelsen - orgel
Erling Aksdal - piano, komponist
Vigleik Storaas - piano
Ernst-Wiggo Sandbakk - trommer, perkusjon


=== Øvrige medvirkende ===
Roger Valstad - produsent, tekniker


== Eksterne lenker ==
Sval draum
Indiecade

IndieCade eller Indiecade er en internasjonal jurystyrt festival for indiespill. IndieCade er kjent som «videospillbransjens Sundance». Under IndieCade blir indie-videospillutviklere valgt til å vise frem verkene sine på den årlige festivalen. I 2009 startet IndieCade med konferanser med klasser, paneler, workshops og keynotes. Konferansen har siden blitt en stor attraksjon for indie-utviklere og andre i bransjen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) IndieCade – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Live in Oslo (Lee Konitz & John Pål Inderberg-album)

Live in Oslo er en musikkalbum med Lee Konitz og John Pål Inderberg, utgitt i 2007.


== Sporliste ==
«Dream Stepper» (Lee Konitz)
«How Deep is the Ocean» (Irving Berlin)
«Body and Soul» (Johnny Green)
«Subconscious-Lee» (Lee Konitz)
«What's New» (Bob Haggart)
«Sweet and Lovely» (Gus Arnheim)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Lee Konitz - altosaksofon
John Pål Inderberg - barytonsaksofon
Bjørn Alterhaug - kontrabass
Espen Rud - trommer, perkusjon


=== Øvrige medvirkende ===
Erling Wicklund - produsent
Kjetil Hansen - tekniker
Per Arne Flø - tekniker
Jan Erik Kongshaug - miksing, mastering
Ann Iren Ødeby - fotograf
Alf Solbakken - coverdesign


== Eksterne lenker ==
Live in Oslo
Jone Blikra

Jone Blikra (født 11. oktober 1962)  er programleder i podkasten "Ordførerpodden", og politiker fra Kragerø som representerer Arbeiderpartiet. Han var ordfører i Kragerø kommune i perioden 2015–2019. Arbeiderpartiet samarbeidet i perioden med Rødt, SV og MDG. Charlotte Therkelsen Sætersdal fra Rødt var varaordfører.Blikra har arbeidet i politiet, blant annet som lensmannsbetjent i Kragerø og lensmann i Drangedal. Blikra har også vært styreleder for Teater Ibsen.


== Referanser ==
Kylon

Kylon (gr. Κύλων) var en politiker som var aktiv i det antikke Hellas. Kylon tilhørte høyadelen og vant i sin ungdom en seier under de olympiske leker. Omkring 630 f.Kr. ledet Kylon sammen med sine tilhengere et kuppforsøk. De ble støttet av Kylons svigerfar, tyrannen Theagenes fra Megara. De okkuperte Akropolis, men ble tvunget etter en beleiring å gi opp. Kylon selv lyktes å rømme, men hans tilhengere måtte kapitulere. De ble lovet å beholde sine liv, men løftet ble brutt og opprørerne ble drept.
I april 2016 ble to massegraver, med ca. 80 kropper, noen av disse i lenker, funnet i Athen. Dette funnet har blitt satt i sammenheng med Kylons opprør.


== Referanser ==
John Sheppard (Leicestershire Regiment)

John Sheppard (født 1915, død 2015) var en britisk offiser. Under krigen var han underoffiser i den britiske Territorial Army, 1. bataljon av Leicestershire regimentet, og kom som en av de første britiske forsterkninger til Norge i april 1940.
Hans avdeling ble forflyttet sydover til de norsk-tyske kamplinjer omkring Mjøsa, for å avløse norske avdelinger som hadde kjempet i to uker sammenhengede. Ved Fåberg ble han den 23. april den første infanteristen til å slå ut tysk panzer med infanterivåpen under krigen. Han slo ut to tyske Panzer II stridsvogner ved hjelp av den britiske Boys antitankriflen. Etter å ha holdt ut til ammunisjonen var oppbrukt, ble han og hans tropp tatt til fange av de tyske styrkene.
Han forble krigsfange til krigens slutt i 1945.
Mørnbekken kraftverk

Mørnbekken kraftverk er et vannkraftverk i Fiplingdalen i Grane kommune i Nordland.
Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på ca 66 meter i Mølnbekken. Vannveien er et plastrør som ligger på terreng.
Installert effekt er 40 kW. Årsproduksjon er 0,2 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Rue Montorgueil

Rue Montorgueil er en gate 1. arrondissement og 2. arrondissement i Paris. Gaten er preget av restauranter, kaféer, bakerier, fiskehandlere, vinutsalg, ferskvarebutikker og blomsterbutikker. I den søndre enden av rue Montorgueil ligger kirken Saint-Eustache og Les Halles.


== Berømte restauranter ==
L'Escargot, 38, rue Montorgueil. Grunnlagt i 1875 av restauratøren Mignard.
Au Rocher de Cancale
La Maison Stohrer, 51, rue Montorgueil. Bakeriet åpnet i 1730 og er et av de eldste i Paris. Dette er hvor baba au rhum ble utviklet.
Église Saint-Eustache

Saint-Eustache er en kirke i Paris, oppkalt etter den hellige Eustachius. Kirken i 1. arrondissement.
Kirken ligger ved rue Rambuteau, Rue Montorgueil og rue du Jour, og var fra tidlig av kirke for handelsfolk og arbeidere ved markedene ved siden av, Les Halles. Den er den siste av kirken i Paris som ble bygd i gotisk stil i middelalderen; den oppviser allerede elementer som skulle bli mer typiske for renessansen.


== Billedgalleri ==

		
		


== Litteratur ==
Giméno, François: Saint-Eustache. Paris: Imprimerie Union 1989.


== Eksterne lenker ==
(en) Église Saint-Eustache de Paris – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Husbyelva mikrokraftverk

Husbyelva mikrokraftverk er et vannkraftverk på Tomma i Nesna kommune i Nordland.
Det utnytter et fall på 230 meter fra Rossmålsvatnet, som er oppdemmet.
Installert effekt er 40 kW. Årsproduksjon er 0,4 GWh.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Montauk Point fyrtårn

Montauk Point fyrtårn er et fyr som ligger i tilknytning til Montauk Point State Park ved det østligste punktet på Long Island, i Montauk, East Hampton, Suffolk County, New York. Fyret var det første som ble bygget i staten New York. Det er det fjerde eldste aktive fyr i USA. Det ble i 2012 oppført på listen: National Register of Historic Places, og det ble utpekt som et nasjonalt historisk landemerke for dets betydning til New York og den internasjonalr skipsfart i tidlig i den Føderale periode.
Fyret, som ligger på Turtle Hill ved det østligste punktet på Long Island med adresse  2000 Montauk Highway, er nå et privateid museum, .


== Historie ==

Montauk lys var det første fyret i Staten New York, og er det fjerde eldste aktive fyr i USA, Tårnet er om lag 33 meter høyt. Nåværende lys ble installert i juli 2001 med en lysstyrke på om lag 290 000 candela.
Det blinker hvert 5. sekund og kan ses på en avstand av 17 nautiske mil (31 km).Bygging av fyret ble godkjent av Kongressen i 1792. Advokaten og politikeren Ezra L 'Hommedieu som var medlem av Den kontinentale kongress representerte New York City Chamber of Commerce under planleggingen av fyret. Han hevdet at New York «var den fremste av amerikanske havner når de gjaldt volum av utenrikshandel» I 1797, håndterte havnen en tredjedel av landets handel med andre land. På grunn av de rådende vindforhold om vintrene trengte skipene et fyr på enden av Long Island for å lede dem langs sørsiden av New York havn.
L'Hommedieu valgte området for fyret og han tegnet det.. Byggingen startet 7. juni 1796, og fyret kom i drift i april 1797. 


== Fyret renoveres ==
I 1860 gjennomgikk fyret en omfattende renovering med påbygg av nye etasjer og en større lykt ble installert. Dette økte høyden på tårnet fra sin opprinnelige 27 m i1796 til sin nåværende høyde på  33 meter. En første-orden Fresnel-linse—4 m høy, 6 meter i diameter med en vekt på 4,5 tonn —ble installert i det 
nye tårnet . Den nåværende vokterboligen ble bygget i tilknytning til tårnet, og den opprinnelige boligen fra 1796 revet. En dampdreven tåkelur ble installert i 1873, Tårnet, bygget i sandsten  var opprinnelig helt hvitt, men en enkelt brun stripe ble lagt til i 1899. Et rødt spekter-lys ble lagt til i tårnet i 1903 for å advare om Shagwong Reef, en navigasjonsfare om lag 3,5 km nordvest for fyret. Dette lyset ble sterkt skadet i en orkan den 21. september 1938 og fjernet 1. juli 1940 da fyret ble elektrifisert. Den enorme Fresnel-insen ble erstattet i 1903 med et 3,5 fot Fresnel linse, som var i bruk frem til 3. februar 1987, da den ble erstattet med et flyplass-beacon med en styrke på 2,5 millioner candela.
Under andre verdenskrig ble fyret ble tatt over av den amerikanske hæren som en del av kystforsvaret. De siste tre sivile fyrvokterne hadde sin siste tørn våren 1943. Ved siden av fyret ligger Camp Hero State Park som ble åpnet av Hæren i 1942 og var sterkt befestet med store kanoner, våpenstillinger og betongbunkers.


== Referanser ==
Quai François Mitterrand

Quai François Mitterrand er en kai - nå en gate - langs elven Seine i Paris, langs den strekning som er langs Palais du Louvre. Den ble til den 26. oktober 2003 med navnet Quai François Mitterrand etter den tidligere franske presidenten; den er blitt til ved en sammenføyning av en del av Quai du Louvre og en bit av Quai des Tuileries.


== Eksterne lenker ==
Quai du Louvre- maleri av Claude Monet
Quai du Louvre fotografi