Johan Runius

Johan Runius (1679–1713) var en svensk barokkpoet.


== Liv ==
Johan Runius var sønn av Arvid Runius, prest i Larvs socken. I 1699 ble Runius uteksaminert fra gymnaset i Göteborg. Som avslutningstale leste han sitt dikt «Nimrods Skäckta Til Götheborgs Beröm», et av de første beskrivelsene av Göteborg med omegn, samt det første kjente skriftlige eksemplet på västgötadialekt. Han ble immatrikulert ved universitetet i Uppsala i år 1700, men måtte avbryte studiene på grunn av pengemangel. Fra 1703 arbeidet han som privatlærer hos ulike adelsfamilier, og fra 1707 til 1710 som sekretær hos generalguvernør Nils Stromberg i Reval. Han bodde i Stockholm og levde som fri dikter fra begynnelsen av 1713 til han døde av tuberkulose noen måneder senere, bare 34 år gammel.


== Virke ==
Runius er sannsynligvis en av de dyktigste rimsmedene i svenske litteratur. Han benyttet seg av et stort utvalg ulike versemål og gjorde i større omfang bruk av populære franske dansemelodier, som menuett, polonese og gavotte, enn av de ellers så vanlige visemelodiene. Det meste av det han skrev var leilighetsdikt for medlemmer av velstående familier.
Ett år etter Johan Runius' död ble de religiøse diktene hans publisert som første del av diktsamlingen Dudaim. Året etter kom andre del, denne inneholdt bryllups- og gravferdsskriftene. Opplaget ble fort solgt ut, og i 1733 kom den komplette utgaven av Dudaim, der en tredje del med ulike andre dikt er tatt med.


== Bibliografi i utvalg ==
Bref och ny åhrs önskan. Stockholm. 1954. 
Dikter i urval. Lund: Gleerup. 1934. 
=Dudaim. Stockholm. 1-2. 1714-15.=. [Del 1] [Elektronisk resurs], Johannis Runii, W. Gothi Dudaim eller Andelige blommor, i tiden med en särdeles flijt och moget wahl sammanhämptade, och efter auctoris död i mångens åstundan och begiäran i sin tilbörlige krantz infästade. : Stockholm, tryckt af kongl. antiqu. archiv. boktryckaren, Julio Georg Matthiæ, år 1714. [16] , 128 s. =(s. 109-28 opag.). Stockholm. 1714. 
Friskens och Runii resa til Dalarön, påskeafton 1712, i et capitel af 17 verser. Stockholm. 1955. 
Samlade skrifter. Stockholm: Bonnier.  - 4 deler.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Johan Runius. Norrköping: förf. 1973. 
Omtvistad lovsång till Göteborg [av Runius]. Göteborg. 1947. 
"Hwad är musten? Bara pusten": ett försök till upprättande av en musikalisk verkförteckning över Johan Runius andliga och världsliga visor. Göteborg: Göteborgs universitet, Inst för kulturvetenskaper. 2012. 
Johan Runius : en biografi. Stockholm: Wahlström & Widstrand. 1954. 
Ryktets förvandlingar: Stiernhielm, Lucidor och Runius bedömda av 1700-talet : en studie i den litterära kritikens utveckling i Sverige = [Les tours de la renommée : Stiernhielm, Lucidor et Runius jugés par le XVIIIe siècle] : [thèse sur le développement de la critique littéraire en Suède]. Lund: Gleerup. 1974. ISBN 91-40-03456-9. 
Runii svenska rim: rimförteckning och språkhistoriska studier. Göteborg. 1915. 
Magnus von Platen: Johan Runius. En biografi. Wahlstrom & Widstrand, Stockholm 1954.
Wilhelm Friese: Nordische Barockdichtung. Eine Darstellung und Deutung skandinavischer Dichtung zwischen Reformation und Aufklärung. Francke, München 1968, passim.
Wilhelm Friese: Skandinavische Lyrik im 17. Jahrhundert. Francke, Tübingen und Basel 2003, S. 170–179 [Text und Übersetzung: Öfwer Werldenes Fäfängligheter / Über die Eitelkeiten der Welt], 223.


== Eksterne lenker ==
Oppføring i Nordisk Familjebok, runeberg.org
Dudaim av Runius i Litteraturbanken
Samlade skrifter av Runius