jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
US-Bangla Airlines

US-Bangla Airlines er et privat flyselskap i Bangladesh. Det er en avdeling av US-Bangla Group, et USA-Bangladesh joint venture. Det fikk driftstillatelse og startet med innenlands flyvninger den 17. juli 2014.. Selskapet opererer tre Bombardier Dash-8-Q400.


== Destinasjoner ==
I starten opererte selskapet to innenlandsruter, til Chittagong og Jessore fra sin hub i Dhaka.. Flyvinger til Cox's Bazar fra Dhaka ble startet i august og i oktober, ny destinasjon Saidpur. US-Bangla Airlines oprererer nå (i august 2015):
Dhaka – Dhaka internasjonale lufthavn (Hub)
Chittagong – Chittagong internasjonale lufthavn
Jessore – Jessore Airport
Cox's Bazar – Cox's Bazar Airport
Saidpur - Saidpur Airport
Sylhet - Osmani internasjonale lufthavn
Rajshahi - Shah Makhdum Airport
Barisal - Barisal Airport


== Flåte ==

Per juni 2015 opererer selskapet en flåte på tre Bombardier Dash-8-Q400s.
I okober 2014 var gjennemsnittsalderen på US-Bangla Airlines' fly 13,8 år.


== Ulykker og hendelser ==
Den 4. september . 2015 skled en av selskapets  Dash-8 av rullebanen under landing på Saidpur airport..ingen ble skadet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) US-Bangla Airlines – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Amund Rydland

Amund Olson Rydland (født 25. november 1888 i Alversund, nåværende Lindås kommune i Hordaland, død 16. februar 1967) var en norsk skuespiller, teatersjef og filmregissør.
Han debuterte i 1913 på Det norske teatret, hvor han var teatersjef 1916-1922. Han grunnla i 1933 Komediateatret i Bergen sammen med Lars Nygård, fra 1945 var han på nytt tilknyttet Det norske teatret. Han var spesielt kjent for å gi realistisk liv til folkelige karakterer, både innen folkelystspill og i alvorlige roller, som Paulus Hove i Arne Garborgs Læraren.
Rydland medvirket i ni filmroller og hadde én TV-rolle. Han regisserte to stumfilmer: Farende folk (1922), hvor han også spilte hovedrollen, samt Himmeluret (1925, sammen med Leif Sinding), etter en fortelling av Gabriel Scott.


== Filmografi (i utvalg) ==


=== Roller ===
1920: Kaksen på Øverland
1921: Markens grøde
1922: Farende folk
1925: Himmeluret
1926: Baldevins bryllup
1932: Fantegutten
1941: Gullfjellet


=== Regi ===
1922: Farende folk
1925: Himmeluret


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Amund Rydland på Internet Movie Database 
(no) Amund Rydland hos Sceneweb 
(sv) Amund Rydland i Svensk Filmdatabas 
(en) Amund Rydland hos The Movie Database 
(sv) Amund Rydland hos Svensk Filmdatabas
«Amund Rydland» i Store norske leksikon
Videospillavhengighet

Videospillavhengighet er en avhengighet som manifesterer seg ved overdreven eller tvangsmessig bruk av videospill, til en grad hvor det forstyrrer en persons vanlige liv. Videospillavhengighet kan vise seg på flere måter, blant annet overdreven spilling, sosial isolering, humørsvingninger, og sviktende fantasi.Overdreven bruk av videospill har ført til bekymring blant både spillere selv, deres familier og behandlere, på tross av at videospillavhengighet ikke enda er anerkjent som en offisiell diagnose i de gjeldende diagnose­systemene ICD-10 og DSM-V. Tradisjonelt sett har den offisielle definisjonen av avhengighet bare rommet substansavhengighet, men nyere definisjoner av avhengighet gir også rom for at man kan bli avhengig av ulike atferder, for eksempel av spilling.For mange som spiller mye kan spillingen føre til fysiske plager som for eksempel søvnmangel, konsentrasjonsvansker, dårlig blodsirkulasjon, vektøkning, og dårlig hygiene. Spillingen kan også føre til at man forsømmer arbeid eller skole og at man får mindre tid til venner og fritidsaktiviteter og blir sosialt isolert. Det fører ofte til konflikter i hjemmet og mye krangling med foreldre eller partner. Mange mister kontrollen over spillingen og klarer ikke å trappe ned selv om de forsøker eller ønsker det.


== Utbredelse av videospillproblemer ==
En norsk undersøkelse fra 2010 viste at 5,2 % av ungdom  mellom 12-17 år var stor-spiller (det vil si spiller videospill mer enn fire timer per dag). 15-årige gutter er de som spiller mest, og 1,5 % av guttene oppfyller kriteriene for videospillavhengighet mens bare 0,3 % av jentene oppfyller kriteriene. En landsdekkende undersøkelse i Norge viser at blant den voksne delen (over 13 år) av befolkingen er mellom 0,3-4,2% avhengige av videospill (det vil si mellom 13 000 og 183 000), men prosentandelen er høyere hvis man bare inkluderer barn/ungdom.


== Risikofaktorer ==
Videospillproblemer er mer utbredt blant gutter enn jenter og det er en større andel av den yngre befolkningen som rapporterer problemer med videospill. Det er også mer utbredt blant unge som har lav selvtillit og lav sosial kompetanse. Ensomhet blir oppgitt som en av de viktigste årsakene til at folk får videospillproblemer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
[1]
www.problemspilling.no
www.spillavhengighet.no
Dilawar

Dilawar er et pakistansk mannsnavn med arabisk opprinnelse.


== Etymologi ==
Dilawar er dannet av dil, «hjerte», og -awar, «å ha», og tolkes tilsammen som «modig».


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til mannsnavnet Dilawar og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Dilawar
(en) Think Baby Names: Dilawar
Line Merethe Nyborg

Line Merethe Nyborg (født 14. desember 1969) er en norsk romanforfatter, tekstforfatter og manuskonsulent fra Bardu, bosatt i Årøysund på Nøtterøy. 
Hun mottok Havmannprisen i 2012 for romanen Du vet ikke hvem jeg er. Alle romanene hennes er gitt ut på Cappelen Damm.


== Bibliografi ==
2010: Bare mamma som er Gud
2012: Du vet ikke hvem jeg er
2015: For deg, for deg alene
2017: Det andre barnet
2019: Hund som ser ned
2021: Hvordan ser lengsel ut


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Line Nyborg i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Line Merethe Nyborg i Cappelen Forlag
Line Merethe Nyborgs nettsider Tekstflyt
Vallabhbhai Patel

Vallabhbhai Jhaverbhai Patel (født 31. oktober 1875 i Nadiad i Bombay and Sind i Britisk India, død 15. desember 1950 i Bombay) var en indisk skrankeadvokat og statsmann, en av grunnleggerne av Kongresspartiet og av den indiske republikk. Han var en sosialistisk leder som hadde en fremtredende rolle i den den indiske selvstyrekampen og førte landet frem til en selvstendig stat. I India og ellers ble han omtalt som «Sardar».


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vallabhbhai Patel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Vallabhbhai Patel på Internet Movie Database
Susanna Happonen

Susanna Maaria Happonen (født 31. mars 1981 i Oslo) er en norsk scenetekniker, forfatter og lyriker.
Happonen har arbeidet ved Hålogaland teater i Tromsø og har gått forfatterstudiet ved Universitetet i Tromsø. Hun debuterte som forfatter i 2013 med diktsamlinga Vi.


== Bibliografi ==
Vi, lyrikk, Oktober (2013)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Susanna Happonen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Hajar

Hajar er et arabisk kvinnenavn.


== Etymologi ==
Navnet har usikker opprinnelse, men kan være dannet av et hebraisk ord som betyr «flukt».


== Utbredelse ==
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Hajar og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Hagar, ifølge Koranen Ibrahims hustru og mor til profeten Ismail.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Hajar
(en) Think Baby Names: Hajar
Ole Haugan

Ole Johan Haugan (født 10. august 1946) er en norsk forfatter, tidligere lektor.
.


== Bibliografi ==
Ønsker oss bare ei framtid, ungdomsbok, Cappelen (1982)
Vår tur nå, ungdomsbok, Cappelen (1984)
Rita, ungdomsbok, Cappelen (1987)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Ole Haugan i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Sanne van Olphen

Sanne Chloe van Olphen (født 13. mars 1989 i Haag) er en nederlandsk profesjonell håndballspiller som spiller for Toulon Handball og det nederlandske håndballandslaget.
Hun ble blant annet tatt ut til å representere Nederland under håndball-VM for kvinner i 2015 i Danmark.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sanne van Olphen – Olympedia 
(en) Sanne van Olphen – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Sanne van Olphen – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(fr) Sanne van Olphen – Ligue Féminine de Handball (LFH) 
(en) Sanne van Olphen – Scoresway
Eli Haugen

Eli Haugen (født 16. april 1944) er en norsk barnebokforfatter, bosatt på Stange i Hedmark.


== Bibliografi ==
Kjære deg ..., prosa (1987)
Historien om Victor og Liel, barnebok, Gyldendal (1990)
Til deg – med et smil, prosa (1992)
Regnbuehuset, barnebok, Gyldendal (1992)


== Kilder ==
Presentasjon av Eli Haugen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Vizhinjam

Vizhinjam (IPA [ʋiɻiɲːam]) er en naturlig havn nær de internasjonale skipsleder i Thiruvananthapuram i Kerala. Kovalam  beach ligger 3 kilometer fra Vizhinjam mens området er kjent for sitt Ayurveda-behandlingssenter og sin internasjonalt anerkjente badestrand og feriesteder. Pr. 2001 var befolkningen på 18 566.
Gunhild M. Haugnes

Gunhild Merete Haugnes (født 20. april 1964) er en norsk journalist, kommunikasjonsrådgiver og romanforfatter, bosatt på Rykkin i Bærum.
Haugnes arbeider pr. 2015 med kommunikasjon og forskningsformidling ved  Mat-Nat-fakultetet, Universitetet i Oslo. Hun har før arbeidet i økonomiredaksjonen i Aftenposten, E24.no, Computerworld og Teknisk Ukeblad.Hun debuterte skjønnlitterært i 2013 med boka Døtre av Norge, utgitt på eget forlag.


== Bibliografi ==
Døtre av Norge, roman, Viking Media (2013)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Gunhild M. Haugnes i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Haugnes' nettsider
DFL-Ligapokal

DFB-Ligapokal eller Tysk ligacup var en tysk cup som foregikk før sesongstart i Bundesliga.  De fem øverste lagene fra forrige sesong samt vinneren av DFB-Pokal deltok.  Deutsche Fussball-Bund (det tyske fotballforbundet) var arrangør fram til 2005 da Die Liga Fussballverband (den tyske fotballigaen) ble arrangør fram til 2007 og ligacupen het da DFL-Ligapokal.


== Historie ==
Ligacupen ble startet opp før sesongen 1972-73 da München arrangerte de olympiske leker og oppstart på fotballsesongen ble forskjøvet til september.  32 lag deltok og ble inndelt i åtte regionale grupper.  De spilte to kamper mot hvert lag og vinneren av hver gruppe gikk videre til kvartfinalene.  Det ble ikke arrangert noen ligacup igjen før i 1997.  Den tyske supercupen ble startet opp i 1987 og ble lagt ned i 1996 da ligacupen startet opp i nytt format.  De fem øverste lagene fra forrige sesong samt vinner av DFB-Pokal deltok.  Hvis laget som vant den cupen var blant de fem beste lagene i serien, ble det sjette beste laget tatt med.
Ligacupen ble kjent som Premiere-Ligapokal fra 2005 da det tyske tv-selskapet Premiere sponset cupen.  Ligacupen ble ikke arrangert i 2008 siden datoene ville kollidert med Europamesterskapet i fotball.  Ligacupen ble heller ikke arrangert i 2009 da det tyske fotballforbundet valgte å legge den ned.  Året etterpå ble den tyske supercupen startet opp igjen og overtok for ligacupen.


== Vinnere ==


=== Vinnere totalt ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Liste over Ligacup og Supercup finaler, RSSSF.com
Martine Smeets

Martine Smeets (født 5. mai 1990 i Geesteren) er en nederlandsk profesjonell håndballspiller, som spiller for den norske klubben Molde og det nederlandske håndballandslaget.
Hun ble blant annet tatt ut til å representere Nederland under håndball-VM for kvinner i 2015 i Danmark.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Martine Smeets – Olympedia 
(en) Martine Smeets – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Martine Smeets – Det europeiske håndballforbundet (EHF) 
(en) Martine Smeets – Scoresway
Antonio Pollarolo

Giovanni Antonio Pollarolo (1676–1746) var en italiensk organist og komponist fra barokken.


== Liv og virke ==
Antonio Pollarolo fikk musikkundervisning av sin far, Carlo Francesco Pollarolo, som var organist og operakomponist i Venezia. 
Rundt 1700 fikk han uroppført sin første opera, L'Aristeo, i Teatro San Cassiano. I 1702 ble han sin fars vikar ved orgelet i Markusdomen og i mars 1716 Benedetto Vinaccesis etterfølger som maestro di coro ved Ospedale di Direlitti. Etter at faren døde i 1723 overtok han organistposten ved Markusdomen, og i 1740 ble han Antonio Lottis etterfølger som kapellmester i kirka, etter å ha vært vikarierende kapellmester for ham fra 1733/1734.


== Verk i utvalg ==
I samtiden ble Pollarolo ofte sammenlignet med faren, og maktet sjelden å komme ut av skyggen hans. Etter egne opplysninger skrev han i perioden 1716 til 1730 fire oratorier, tre pastoraler, en pasjon, tre messer, 185 motetter, 73 antifoner og annen kirkemusikk.


=== Operaer ===


=== Oratorier ===
Recognitio fratrum (1714)
Sacrum amoris novendiale (1716)
Oratorio per il Santissimo Natale (1718)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Antonio Pollarolo – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Antonio Pollarolo på MusicBrainz
Annilese Miskimmon

Annilese Miskimmon (født 8. mars 1974 i Belfast) er en irsk-britisk regissør og operasjef. Hun tiltrådte som sjef ved Den Norske Opera & Ballett 1. august 2017.


== Liv og virke ==
Annilese Miskimmon vokste opp i Bangor. Hun studerte litteraturvitenskap ved Christs College i Cambridge, og kunstadministrasjon ved universitetet i London. Hun arbeidet deretter som frilans som teatersjef og regissør. Fra 2002 til 2005 arbeidet hun ved Glyndebourne-festivalen. I perioden 2004 til 2014 arbeidet hun ved Opera Theatre Company i Dublin.
Miskimmon ble 2012 intendant ved Den Jyske Opera i Aarhus, der hun etterfulgte Giordano Bellincampi. Miskimmon etterfulgte Per Boye Hansen som operasjef i Oslo. I oktober 2019 ble det kjent at hun hadde sagt opp ved operaen i Oslo for å begynne ved English National Opera i London i 2020.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Annilese Miskimmon på Internet Movie Database
Cidaridae

Cidaridea er en familie med primitive sjøpiggsvin som i alle hovedsak finnes på dypt vann, også i Norge. De er kjennetegnet på de store og tykke piggene. Slike pigger er vanlige som fossilfunn.


== Bygning ==

Cidarider har et uvanlig solid hudskjelett. Selve kroppen er laget av tykke og harde plater. Ambulakralene består av doble rekker med små plater, mens interambulacral-platene har en stor og kraftig tuberkel som bærer en stor og tykk pigg. de store tuberklene er omgitt av mindre tuberkler med små pigger. Piggene kan være svært lange og ha en rekke underlige former.


== Utbredelse ==
Orden Cidaroidea er den eldste ordenen av kråkeboller, og de aller fleste artene i denne ordenen er dyphavsarter. Noen av artene kan imidlertid være ganske vanlige på grunnere vann i tropiske strøk, slik som Eucidaris og Phyllacanthus.


== Inndeling ==

I henhold til World Register of Marine Species (WoRMS), er følgende slekter inkludert i familien:
Underfamilie Cidarinae (Mortensen, 1928a)
Slekt Calocidaris (H.L. Clark, 1907)
Slekt Centrocidaris (A. Agassiz, 1904)
Slekt Chondrocidaris (A. Agassiz, 1863)
Slekt Chorocidaris (Ikeda, 1941)
Slekt Cidaris (Leske, 1778)
Slekt Compsocidaris (Ikeda, 1939)
Slekt Eucidaris (Pomel, 1883)
Slekt Hesperocidaris (Mortensen, 1928b)
Slekt Kionocidaris (Mortensen, 1932)
Slekt Lissocidaris (Mortensen, 1939)
Slekt Tretocidaris (Mortensen, 1903b)
Underfamilie Goniocidarinae (Mortensen, 1928a)
Slekt Austrocidaris (H.L. Clark, 1907)
Slekt Goniocidaris (Desor, in Agassiz & Desor, 1846)
Slekt Ogmocidaris (Mortensen, 1921)
Slekt Psilocidaris (Mortensen, 1927)
Slekt Rhopalocidaris (Mortensen, 1927)
Slekt Schizocidaris (Mortensen, 1903b)
Slekt Adelcidaris (Cotton & Godfrey, 1942) (nomen dubium)
Underfamilie Phyllacanthina (Smith & Wright, 1989)
Slekt Phyllacanthus (Brandt, 1835)
Underfamilie Stereocidarinae (Lambert, 1900)
Slekt Phalacrocidaris (Lambert, 1902)
Slekt Stereocidaris (Pomel, 1883)
Underfamilie Stylocidarinae (Mortensen, 1903)
Slekt Acanthocidaris (Mortensen, 1903b)
Slekt Plococidaris (Mortensen, 1909)
Slekt Prionocidaris (A. Agassiz, 1863)
Slekt Stylocidaris (Mortensen, 1909)Den nå forlatte slekten Cidarites var et papirkurv-taxon som ble brukt på slutten av 1700-tallet og tidlig 1800-tall for å beskrive en rekke forskjellige arter av både cidarider og echinider.

		
		
		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cidaridae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Cidaridae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Cidaridae hos Artsdatabanken 
(sv) Cidaridae hos Dyntaxa 
(en) Cidaridae hos Fossilworks 
(en) Cidaridae hos ITIS 
(en) Cidaridae hos NCBI 
(en) Kategori:Cidaridae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cidaridae – detaljert informasjon på Wikispecies
De Sjenerte

De Sjenerte var et punkband fra Kløfta/Gjerdrum, aktive i perioden 1979-1981.


== Tidlig historie ==
De Sjenerte ble startet i oktober 1979 av Bjørn-Asle Nordli (også kjent som Bobo Maniac), tidligere medlem i bandet Squirms. Besetningen besto også av Tor Østensen, Robert Horvath og Jo Vinkenes. De var inspirert av britisk gladpunk som The Undertones og Cockney Rejects, og var tydelige på at de ville være et alternativ til den oppdressede og ferdigkjøpte 'posørpunken'. Deres første låt, «Gutta Fra 80-åra», som utgjorde hele repertoaret under debutkonserten i begynnelsen av november, signaliserte også at gruppa så framover, snarere enn å reprodusere ’77-ånden.Jo Vinkenes fikk sparken umiddelbart etter debuten, derfor ble vokal overlatt til Bjørn-Asle Nordli før deres neste spillejobb. Innen de nådde Oslopublikummet i januar, var vokalistrollen gått videre til Morten Tandberg. Gruppa imponerte foran et Lysthuset-publikum som lot seg sjarmere av De Sjenertes uhøytidelige stil og låter som «Folk er rare» og «Rockerne må være nekrofile», sistnevnte med henvisning til gammelrockeres dyrking av avdøde Elvis Presley.
Samtidig ga de ut Si ja til De Sjenerte på sitt eget selskap, Blyge Reckords. Utgivelsen besto av ni låter innspilt i øvingslokalet, og ble gitt ut som en av Norges aller tidligste uavhengige kassettutgivelser.  I et antall på kun 9 ble denne lånt og kopiert til andre i regionen. Medlemmene i bandet ga også ut fanzinet Illegal (senere også kjent om Nye Alle Illgal).


== Innspilling av EP ==
Liveopptredener med nærhet, sjarm, pågående naivitet og spilleglede gjorde De Sjenerte til publikumsyndlinger utover 1980, og et av høydepunktene var da de spilte på The Clash-nachspielet på Lysthuset i mai, med hele det britiske bandet måpende foran scenen. I november gikk de i Roxy studio på nyetablerte Zado Records sin regning for å spille inn en EP, Helge Gaarder var produsent og Morten Tandberg ble erstattet med Kåre Sponberg som vokalist.
EP-en fikk samme navn som deres tidligere utgivelse og gruppa fikk opptre på NRKs musikkprogram ZikkZakk våren 1981, men personlige motsetninger internt førte til at De Sjenerte gikk i oppløsning ikke lenge etterpå. Nordli og Sponberg fortsatte å spille sammen i Donk-Donk.


== Medlemmer ==
Bjørn-Asle Nordli - Gitar, vokal
Tor Østensen - Bassgitar
Robert Horvath - Trommer
Kåre Sponberg - Vokal


=== Tidligere medlemmer ===
Morten Tandberg - Vokal
Jo Vinkenes - Vokal


== Diskografi ==


=== Album ===
Si ja til De Sjenerte (1980)
Gutta fra 80-åra (2009)


=== EP ===
Si ja til De Sjenerte (1981)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) De Sjenerte på Discogs
Si ja til De Sjenerte

Si ja til De Sjenerte er debututgivelsen til det norske punkbandet De Sjenerte. Låtene er spilt inn i øvingslokalet på Gjerdrum på en gammel sliten spiller, 20. og 21. desember i 1979. Kassetten ble gitt ut på deres eget selskap Blyge Records, i et antall på kun ni eksemplarer. Disse ble lånt og kopiert til andre i regionen.Låtene ble gjenutgitt sammen med en rekke liveopptak på utgivelsen Gutta fra 80-åra i 2009


== Sporliste ==
«Gutta fra 80-åra»
«Atomkrig»
«Posør»
«Rockerne er nekrofile»
«Drep Julenissen»
«Nå må du bestemme deg»
«Folk er rare»
«De harde»
«Lørdagen»
«Aldersgrense»


== Personell ==
Bjørn Asle Nordli - Gitar
Morten Tandberg - Vokal
Robert Horvath - Trommer
Tor Østensen - Bassgitar


== Referanser ==
Karl-Heinz Steffens

Karl-Heinz Steffens (født 1961 i Trier) er en tysk dirigent og klarinettist. Han avsluttet i 2007 sin virksomhet som soloklarinettist ved Berliner Philharmoniker og ble kunstnerisk leder (Generalmusikdirektor) ved Halle Opera. Han har siden 2009 vært sjefdirigent ved Den tyske statsfilharmoni Rheinland-Pfalz.  Steffens overtar som musikksjef ved Den norske Opera & Ballett fra 1. august 2016.


== Liv og virke ==
Karl-Heinz Steffens studerte fra 1982 til 1985 klarinett ved Hochschule für Musik und Darstellende Kunst Stuttgart under Ulf Rodenhäuser. Etter sitt første engasjement som klarinettis ved Kassel statsteater, var han solo-klarinettist ved Frankfurt-operaen (1985-89). Siden arbeidet han for Symphonieorchester des Bayerischen Rundfunks (1989-96) og for Berliner Philharmoniker (2001–2007). 
Steffens underviste ved Hannover høyskole for musikk og teater i perioden 1996 til 1999. I 2001 tiltrådte han som professor ved Hochschule für Musik „Hanns Eisler“ Berlin


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Karl-Heinz Steffens på Discogs 
(en) Karl-Heinz Steffens på MusicBrainz 
(en) Karl-Heinz Steffens på Songkick 
(en) Karl-Heinz Steffens på AllMusic
Vilde Heggem

Vilde Heggem (født 28. mars 1983) er en norsk forfatter og lyriker, bosatt i Halden.


== Bibliografi ==
Akkurat her er det det verker, lyrikk, Oktober (2007)
Hvis trærne, lyrikk, Oktober (2011)


== Kilder ==
Presentasjon av Vilde Heggem i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider


== Eksterne lenker ==
Intervju med Vilde Heggem på Forfatterforeningens nettsider Arkivert 22. desember 2015 hos Wayback Machine.
Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2013

Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2013 var 11. gang dette mesterskapet for afrikanske juniorutøvere under 20 år ble arrangert.
Stavsprang ble ikke arrangert, på grunn av for få påmeldte deltakere. Tikamp og sjukamp ble heller ikke arrangert.


== Medaljeoversikt ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===
† Et lag fra Mauritius deltok også på 4 x 100 meter, men fullførte ikke løpet.
‡ Lengdehoppvinneren Ese Brume hadde også et hopp på 6,22 meter med lovlig vind.


== Medaljetabell ==
      Vertnasjon 


== Deltakere ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
ResultaterTimetronics - Time schedule for XIemes JUN CHAMPIONNATS D'AFRIQUE Arkivert 10. september 2013 hos Wayback Machine. (tidsskjema med resultater)
Timetronics - XIemes JUN CHAMPIONNATS D'AFRIQUE Arkivert 29. oktober 2013 hos Wayback Machine. (resultater)
MAA - Resultater, herrer (xls)
MAA - Resultater, kvinner (xls)
Synnøve Veinan Hellerud

Synnøve Veinan Hellerud (født 28. juli 1969) er en norsk forfatter.
Hellerud er lektor, har historie hovedfag og har forfattet lærebøker i historie for ungdoms- og videregående skole. Hun underviser pr. 2017 ved Holtet videregående skole i Oslo.


== Bibliografi ==
Oslo – tusen års historie, sakprosa, Aschehoug (2000)
Håkon den gode, sakprosa, Spartacus (2012)
Håkon den gode – mellom to kulturer i vikingtida, sakprosa for barn og ungdom, Orkana forlag (2013)
Siste nytt fra vestfronten – en reise i sporene etter første verdenskrig, sakprosa, Spartacus (2014)


== Referanser ==


== Kilder ==
Presentasjon av Synnøve Veinan Hellerud i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Gunnar Simenstad

Gunnar Simenstad (født 14. mai 1914 i Kristiania, nåværende Oslo, død 2. februar 1986) var en norsk skuespiller.


== Filmografi ==
1935: Du har lovet mig en kone!
1937: By og land hand i hand
1940: Ingeborg Lien
1943: Sangen til livet
1951: Skadeskutt
1953: Den evige Eva
1954: Slik kan det gjøres. Husmorfilmen 1954
1966: Skrift i sne
1974: Kimen
1976: Oss


== Eksterne lenker ==
(en) Gunnar Simenstad på Internet Movie Database 
(sv) Gunnar Simenstad i Svensk Filmdatabas 
(en) Gunnar Simenstad hos The Movie Database