jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Merete Westergaard

Merete Westergaard (født 26. juni i 1938 i Odense) er en dansk pianist og professor i hørelære. Hun er datter av musikkpedagog Agnete Ingeborg Jepsen og Hans Hansen Westergaard, og hun fikk musikkundervisning hjemme av sine foreldre. Hun var tidlig regnet som et stort musikalsk talent og holdt offentlige konserter i Danmark og Sverige i ung alder. Hennes debutkonsert hadde hun som 12-åring med Tivolis Koncertsals Orkester i 1950, og i 1954 holdt hun sin første soloklaverkonsert. Hun studerte piano i Paris, Saltzburg og Roma og tok senere eksamen i musikkpedagogikk og hørelære i 1963 på Det Kongelige Danske Musikkonservatorium. 
I sitt virke som pianist har hun spilt konserter både som solist og kammermusiker. Hun var blant annet knyttet til Musikkhistorisk Museum i København hvor hun spilte på historiske instrumenter. En del av disse konsertene er også innspilt på plate. 
Hun underviste som dosent ved Det Kongelige Danske Musikkonservatorium fra 1966, hvor hun var prorektor i to perioder før hun ble valgt til rektor i 1989. I 1995 til 1998 var hun gjesteprofessor ved Musikkonservatoriet ved Høgskolen i Tromsø, hvor hun bidro til å legge grunnlaget for konservatoriets masterutdanning i hørelæredidaktikk. Hun har hatt flere administrative oppdrag gjennom årene blant annet som medlem av styret i Musikhistorisk Museum og Carl Claudius’ Samling og i Carl Nielsen og Anne Marie Carl-Nielsens Legat. Hun var også styremedlem i Det Danske Kulturinstitut. I 1975 mottok hun Tagea Brandts Reiselegat.


== Innspillinger ==
1982: «Rachmaniniv og Prokofiev cellosonater med Gert von Bulow og Merete Westergaard» (1982)2002: «Hartmann-klaveret på Fuglsang: Merete Westergaard spiller værker af Hartmann, Gade, Röntgen». Utgiver: St. Heddinge: Helikon (CD)
1979: «Chopin, Beethoven, Schumann: Played on Original Instruments». Diverse utøvere. København: Point (LP)
1974: «Sonate for fløjte og klaver, e-mol, opus 71»; «Introduktion og rondo for fløjte og klaver, opus 98»; «Sonate for fløjte og klaver, g-mol, opus 83:3» av Friederik Kuhlau. Med Franz Lemsser og Merete Westergaard. Utgiver: Phillips 
2006: «Fantasi i c-mol» (1785) av Wolfgang Amadeus Mozart. Pianist: Merete Westergaard. København: Musikhistorisk Museum (CD)
1971: Musikk av C E F Weyse; Friedrich Kuhlau: «Etude for klaver E-dur, op. 60, nr. 1; Etude for klaver e-mol, op. 60, nr. 2» med Merete Westergaard; Poul Birkelund;
København [?]: Philips


== Publikasjoner ==
2001: «Polyrytmik for orkesterstuderende. Bd. 1: Strygere». 
2000: «Musikskolernes undervisning i hørelære, teori, musikhistorie og musikkundskab i relation til DKDM's musiklærerstudieordninger». Merete Westergaard, Hans Abrahamsen, Lars Bisgaard, Bodil Westergaard. 
1998: «Omkring et flygel – Carl Claudius’ Samling no. 73» (Henrik Bøggild og Merete Westergaard). I Mette Müller og Lisbet Torp: «Musikkens tjenere: instrument, forsker, musiker. Musikhistorisk Museums 100 Ars Jubilaeumsskrift: Musikhistorisk Museum and Carl Claudius' Samling»


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Dansk kvindebiografisk leksikon
Acanthobunocephalus

Acanthobunocephalus er en slekt i familien Banjomaller av maller.
Banjomaller har fått navnet sitt fordi fiskene har en flattrykt kroppsfasong, og noen av artene kan minne om en banjo når de sees ovenfra.
En særegenhet ved denne gruppen er at når eggene har blitt befruktet, fester hunnen dem under magen og frakter dem til grunnere vann. En hypotese er at dette øker sjansen for at eggene skal få oksygenrikt vann.


== Systematisk inndeling ==
Klassifikasjon etter WoRMS 2017.

Rekke: Ryggstrengdyr (Chordata) - 55 000 arter Bateson, 1885
Klasse beinfisker (Osteichthyes) - 30 000 arter Huxley, 1880
Underklasse Ostariophysi Lord, 1922
Orden maller (Siluriformes) Rafinesque, 1820
Familie banjomaller (Aspredinidae) Adams, 1854
Slekt Acanthobunocephalus Friel, 1995
Acanthobunocephalus nicoi Friel, 1995


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Acanthobunocephalus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Acanthobunocephalus i Encyclopedia of Life 
(en) Acanthobunocephalus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Acanthobunocephalus hos ITIS 
(en) Acanthobunocephalus hos NCBI 
Acanthobunocephalus – detaljert informasjon på Wikispecies
Antoine-Gaspard Boucher d’Argis

Antoine-Gaspard Boucher d’Argis (1708–1791) var en fransk jurist.


== Liv og virke ==
Boucher var sønn av en jurist. Han gjorde hurtig karriere og ble i 1767 dommer i Paris.
Ved siden av yrkesutøvelsen forfattet Boucher flere rettsvitenskapelige verk. Mest kjent er han som forfatter av en rekke artikler om rettsvitenskap i Diderot og d’Alemberts Encyclopédie. Han startet å bidra i 1753, fra og med det tredje bindet, og er en av enkeltpersonene med flest signerte bidrag. Bouchers bidrag er markert med «(A)».


== Artikler i Encyclopédie (utvalg) ==

Artikkelen Droit (Jurispr.) Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine., bind 5: Do – Esymnete (november 1755), s. 116ff.
Artikkelen Etats (Hist anc. & mod. & Jurispr.) Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine., bind 6: Et – Fne (oktober 1756), s. 20ff.
Artikkelen Fait (Jurispr.) Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine., bind 6: Et – Fne (oktober 1756), s. 20ff.
Artikkelen Fief (Jurispr.) Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine., bind 6: Et – Fne (oktober 1756), s. 693ff.
Artikkelen Gabelle Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine., bind 7: Foang – Gythium (november 1757), s. 409ff.
Artikkelen Jurisprudence Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine., bind 9: Ju – Mamira (desember 1765), s. 81ff.
Artikkelen Loi (Jurispr.) Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine., bind 9: Ju – Mamira (desember 1765), s. 647ff.
Artikkelen Noblesse (Jurispr.), bind 11: N – Parkinsone (desember 1765), s. 167ff.
Artikkelen Taille, bind 15: Sen – Tchupriki (desember 1765), s. 842ff.


== Selvstendige skrifter (utvalg) ==
Traité des gains nuptiaux et de suvie, qui sont en usage dans les païs de droit écrit, tant du ressort du parlement de Paris, que des autres parlemens: contenant tout ce qui concerne les augmens de dot, agencemens, contre-augmens … Lyon 1738
Code rural, ou Maximes et règlements concernant les biens de campagne: Notament les fiefs franc-aleux. Paris 1749
Variétés historiques, physiques et littéraires, ou recherches d’un sçavant: contenant plusieurs pièces curieuses & intéressantes. Paris 1752


== Referanser ==


== Litteratur ==
Artikkelen «Boucher d’Argis (Antoine Gaspard)» i Charles Jules Dufaÿ, Dictionnaire biographique des personnages notables du département de l’Ain. 1882, s. 20
Artikkelen «Boucher d’Argis (Antoine Gaspard)» i Jean Chrétien Ferdinand Hoefer, Nouvelle biographie générale. Bind 6: Bichat – Boulduc, Paris 1855, s.  17f.


== Eksterne lenker ==
«Antoine-Gaspard Boucher d’Argis», Wikisource på fransk – kilder og fulltekster
Asa Hutchinson

William Asa Hutchinson (født 3. desember 1950 i Bentonville, Arkansas) er en amerikansk politiker, og den 46. guvernøren for den amerikanske delstaten Arkansas. Han er medlem av Det republikanske parti.
Hutchinson ble valgt til guvernør den 4. november 2014 og overtok embetet den 13. januar 2015. Han ble gjenvalgt i 2018. I januar 2023 blir han etterfulgt som guvernør av Sarah Huckabee Sanders.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Asa Hutchinson – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Asa Hutchinson på Twitter 
Asa Hutchinson på Facebook 
Asa Hutchinson på Instagram 
Asa Hutchinson på YouTube 
(en) Asa Hutchinson hos Amerikas forente staters kongress' biografiske kartotek
Louis-Roch-Antoine-Charles Arnauld

Louis-Roch-Antoine-Charles Arnauld (1703–1779) var en fransk forfatter og encyclopédist som skrev artiklene «pêche» og «chasse» for Diderot og Alemberts Encyclopédie.


== Litteratur ==
Jacques Proust: Diderot et l'Encyclopédie. Albin Michel, Paris 1995 s. 516
Frank A. Kafker: Notices sur les auteurs des dix-sept volumes de « discours » de l'Encyclopédie, Recherches sur Diderot et sur l'Encyclopédie Année 1989 Volume 7  Numéro  7 s. 128
3122 Florence

3122 Florence er en nærjordsasteroide i Amor-kategorien.
Astroiden ble oppdaget av den amerikanske astronomen Schelte J. Bus i 1981 på Siding Spring Observatory i Australia. 3122 Florence er oppkalt etter sykepleieren Florence Nightingale.
3122 Florence er en av de største nærjordsastroidene som er funnet, og passerte i september 2017 relativt sett veldig nær jorden i en avstand av 18 ganger distansen jorden til månen.Det er oppdaget at astroiden har to små måner.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 3122 Florence hos JPL Small-Body Database:
Kvalitetsstyring

Kvalitetsstyring sikrer at en organisasjon, produkt eller tjeneste er konsekvent. Det har fire hovedkomponenter: kvalitetsplanlegging, kvalitetssikring, kvalitetskontroll og kvalitetsforbedring.


== Hovedprinsipper for kvalitetsstyring ==
Den internasjonale standarden for kvalitetsstyring (ISO 9001:2015) angir en rekke styringsprinsipper, som kan brukes av ledelsen for å veilede sin organisasjon mot forbedret ytelse. Med ISO 9001:2015 ble antallet hovedprinsipper redusert fra 8 til 7.


== Litteratur ==
Juran, Joseph M. og Joseph A. De Feo, Juran Kvalitet Håndbok», 2010, ISBN 978-0-07-162973-7
Nederpelt, Peter van. Object-oriented Quality and Risk Management (OQRM). A practical and generic method to manage quality and risk. MicroData. ISBN 978-1-291-037-35-7. 
Prosessen for Vurdering og Forbedring ISBN 0-387-23182-X
Pyzdek, T, Quality Engineering Handbook, 2003, ISBN 0-8247-4614-7
Rocketeer (film)

Rocketeer er en amerikansk eventyrfilm fra 1991. I 1930-årenes Hollywood finner den unge piloten Cliff Secord av en del topphemlig prototyper I en jetpack skapt av Howard Hughes. Plutselig  blir Cliff inndratt i en kamp med både nazister og mafia som alle vil ha tak i den nye teknologien. Filmen hadde premiere den 21. juni 1991.


== Handling ==
I 1938 i Los Angeles stjeler gangstere fra Eddie Valentines gjeng en ny prototyp på en jetpack fra luftfart-magnaten Howard Hughes. Men politiet tar snart opp jakten på dem, og kjeltringene gjemmer jetpacken i et biplan ved en flyplass. Samtidig som jakten fortsetter, blir stunt-piloten Cliff Secords sin monoplan ødelagt, noe som setter en stopp for hans videre karriere i luften. Valentines gjeng har blitt hyret inn av film-stjernen Neville Sinclair for å stjele jetpacken, og han sender nå sin håndlanger Lothar for å finne ut hvor jetpacken har blitt gjemt. I mellomtiden finner Cliff, og mekanikeren hans Peevy, den gjemte jetpacken og begynner snart å teste den ut.
Cliffs kjæreste er den unge aspirerende skuespilleren Jenny Blake. Ved et lokalt fly-show, bruker Cliff jetpacken for å redde vennen sin Malcolm, som er pilot på et gammelt biplan. Dette gjør Cliff til en umiddelbar fly-sensasjon, men setter også kjeltringene og FBI på sporet av ham. Sinclair sender Lothar til Cliff og Peevys hjem for å få tak i jetpaccken. FBI-agenter kommer også kort tid senere men Cliff og Peevy kommer seg unna både agentene og mafiaen. Men kort tid senere, ved flyplassen, blir Cliff og Peevy fanget av andre gangstere sendt av Valentine. Men Jenny oppdager at Sinclair egentlig er en spion for Nazi-Tyskland.
Men Cliff blir arrestert av FBI og tatt med til Howard Hughes, som forklarer at den nye jet packen hans var en prototype som ligner på en som nazistiske forskere hadde mislyktes i å utvikle. Han viser også Cliff en nazistisk propagandafilm som viser en hær fra Det tredje riket som kan fly kommandosoldater (som bruker jetpacker) for å invadere USA. Han nevner også at FBI prøver å finne en spion for nazistene som befinner seg i Hollywood - som som Cliff innser kan være Neville Sinclair. Men når Hughes og FBI krever å få jetpacken deres tilbake, stikker Cliff av.


== Om filmen ==
Rocketeer ble regissert  av Joe Johnston. Filmen er basert på tegneserien Rocketer.


== Rolleliste (utvalg) ==
Bill Campbell - Cliff Secord
Jennifer Connelly - Jenny
Alan Arkin - Peavy
Paul Sorvino - Eddie Valentine
Terry O'Quinn - Howard Hughes
Timothy Dalton - Neville Sinclaire


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) The Rocketeer (film) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Rocketeer på Internet Movie Database 
(no) Rocketeer hos Filmfront 
(sv) Rocketeer i Svensk Filmdatabas 
(da) Rocketeer i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Rocketeer på Allociné 
(nl) Rocketeer på MovieMeter 
(en) Rocketeer på AllMovie 
(en) Rocketeer på Turner Classic Movies 
(en) Rocketeer på Rotten Tomatoes 
(en) Rocketeer på Metacritic
Radiojam

Radiojam er et norsk coverband fra Kristiansand. Bandet ble dannet i 1999 og spiller på eventer og fester. De er også kjent for å være husbandet på  Sommer på torvet i Kristiansand. Bandet har også vært backingband til flere av landets mest profilerte artister, og har arbeidet for Morten Harket, Magnus Grønneberg, Jahn Teigen, Alexandra Rotan, Henriette Steenstrup, Askil Holm, Venke Knutson, Raylee, Keiino, Alejandro Fuentes,  Thomas Numme og Harald Rønneberg, samt mange flere. Sanger Tom Hugo har deltatt flere ganger i Norske MGP, men i 2019 vant hans bidrag (Keiino) med låten Spirit in the sky. Keiino representerer Norge i Tel Aviv, Mai 2019.
Tommy Jacksonville og Bjarne Severinsen spiller også i bandet Sordal. Tommy Jacksonville er også session musiker for mange av landets mest profilerte artister, og har arbeidet både i studio og live med disse artistene. Noen av disse er bl.a Erik Faber, Askil Holm, Alexandra Rotan, Keiino, Jorun Stiansen, Superbandet og Erlend Gunstveit.


== Besetning ==
Tom Hugo Hermansen – vokal og akustisk gitar
Bjarne Severinsen – bassgitar
Tommy Jacksonville – vokal og slagverk
Markus Maaren Bastøe - Gitar og vokal
Auver Gaarden - Keyboards
Ingvild Lindsjørn - Vokal
Sarah Evelyn Fullerton - Vokal
Tidligere medlemmer:
Kenneth Silden – vokal og keyboard/piano
Stein Roger Sordal – vokal og gitar


== Utgivelser ==
RadioJam LIVE 2010
Sommer på torvet (singel) 2013
Huske å gå hjem (single) 2017


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Gnome Lambda

Gnome 7 Lambda var en fransk konstruert, syv-sylindret, luftkjølt roterende motor som ble bygget på lisens i Storbritannia og Tyskland. 
Bare litt under 1 000 enheter ble bygget i Storbritannia, majoriteten (967) av Daimler Company i Coventry. En 14-sylindret variant var kjent som  Gnome 14 Lambda-Lambda.
I Tyskland lisensbygde Motorenfabrik Oberursel den syv-sylindrede motor som Oberursel U.0 Og kopierte senere den 14-sylindrede og kalte den Oberursel U.III.


== Varianter ==
Gnome 7 Lambda
Syv-sylindret, enkel rad roterende motor.
Gnome 7 Lambda (lang slaglengde)
Øket Slaglengde på 145 mm, for øket kompresjon.
Gnome 14 Dobbel Lambda
14-cylinder, to rader roterende med Lambda sylindre. 160 Hk.
Motorenfabrik Oberursel U.0
Tysk produsert Gnome 7 Lambda - hadde 124 mm Sylinderdiameter og 140mm slaglengde.
Motorenfabrik Oberursel U.III
:Tysk produsert Gnome 14 Dobbel Lambda


== Brukt på følgende fly ==


=== Gnome 7 Lambda ===
Avro 504
Blackburn Type I
Borel hydro-monoplane
Blériot Parasol
Blériot XI
Bristol Boxkite
Bristol Gordon England G.E.3
Bristol-Coanda Monoplanes
Bristol Coanda T.B.8
Bristol Coanda P.B.8
Bristol Scout
Caudron G.III
Deperdussin Type B
Dunne D.8
Henry Farman F.20
Grahame-White Type XV
London & Provincial 4
Lowe Marlburian
Nieuport IVG
Nieuport 10
Radley-England Waterplane
Royal Aircraft Factory B.E.3
Royal Aircraft Factory B.E.4
Royal Aircraft Factory B.E.8
Royal Aircraft Factory B.S.1
Royal Aircraft Factory S.E.2
Royal Aircraft Factory S.E.2
Royal Aircraft Factory S.E.4
Short S.37
Short S.38
Short S.41
Short S.60
Short S.70
Sikorsky S-7
Sopwith Gordon Bennett Racer
Sopwith Pup
Sopwith Sociable
Sopwith Tabloid
Sopwith Three-Seater
Vickers No.8 Monoplane


=== Gnome 14 Lambda-Lambda ===
Avro 510
Royal Aircraft Factory S.E.4
Deperdussin Monocoque
Short S.63
Short S.64
Short S.70
Short S.74
Short S.80
Short S.81
Short S.82


== Museale motorer ==
En original Gnome 7 Lambda motor er installert i Sopwith Tabloid replika, utstillt i Grahame-White hallen i Royal Air Force Museum London.


== Spesifikasjoner (Gnome 7 Lambda) ==
Type = 7-sylinder, en rad, roterende motor
Boring =124 mm
Slaglengde 140 mm
Kapasitet = 11,8 L
Lengde 112 cm
Diameter = 93 cm
Vekt = 96 kg
Kjøling = Luftkjølt
Ytelse = 67.5 h/k ved 1 250 rpm (maximum)
Kompresjon = 3.75:


== Tilsvarende motorer ==
Clerget
Le Rhône


== Referanser ==


== Litteratur ==
Lumsden, Alec. British Piston Engines and their Aircraft. Marlborough, Wiltshire: Airlife Publishing, 2003. ISBN 1-85310-294-6.ø
VM i landeveissykling 2017 – Mennenes temporitt

VM i landeveissykling 2017 – Mennenes temporitt foregikk den 20. september 2017 i Bergen. Løypa var 31 km lang, først to runder rundt sentrum, deretter avslutning opp til Fløyen. Ved inngangen til stigningen hadde rytterne mulighet til å bytte sykkel.


=== Deltakende nasjoner ===
65 syklister fra 41 nasjoner var påmeldt til mennenes temporitt, selv om Guyanas ene representant Jermaine Burrowes ikke startet. Antall syklister per nasjon er vist i parentes.


== Resultater ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
https://web.archive.org/web/20170922050538/https://bergen2017.no/no/loyper/tempo/menn-elite/
Shavrov Sh-2

Shavrov Sh-2 var et russiskbygget amfibiefly fra 1930-tallet, konstruert og bygget som Sovjetunionens første masseproduserte flybåt. Det smale, lille flyet av tre var en videreutvikling av Sh-1, men større og med en kraftigere motor.
Sh-2 hadde en besetning på to og plass til én passasjer. På vinterstid kunne det utstyres med ski. Den lille, nedre vingen kunne utstyres med pongtonger. Det var lett, enkelt og pålitelig.


== Konstruksjon og utvikling ==
Shavrov Sh-2 ble utviklet fra det lille amfibieflyet Sh-1. Prototypen gjennomførte sin første flyvning 1. november 1930. Sh-2 ble godkjent 12.–17. juni 1934, uten problemer. Serieproduksjon startet 1. april 1934, og avsluttet to år senere. Likevel, på grunn av dets populære konstruksjon blant piloter, ble produksjonwn satt igang igjen i 1939. Totalt ble det bygget nesten 700 fly, flere hundre av disse ble bygget etter 1939.Flyet var i tjeneste frem til 1964 og satte flere rekorder som sjøfly.
Den 28. august 1942 beslagla Finland to Sh-2 og brukte dem som sambandsfly, så vel som personlig transport for øverstkommanderende for Finlands flyvåpen, frem til 1944.


== Varianter ==
Sh-1
Amfibiefly prototype
Sh-2
Største produksjonsvariant, brukt for variert transport, liaison, skolefly, fiskerioppsyn og grensekontroll
Sh-2S
ambulanseversjon, 16 ble bygget.


== Operatører ==
Finland FinlandFinlands flyvåpen (to eksemplarer beslaglagt under vinterkrigenSovjetunionen SovjetunionenSovjets luftforsvar


== Spesifikasjoner Shavrov Sh-2 ==

Besetning = 1-2
Kapasitet = pilot, 2 passasjerer (luftambulanseversjon med båre bak setene), totalt 257 kg
Lengde = 8,20 m
Vingespenn = øvre vinge 13,0 m, nedre vinge 5,4 m
Høyde = 2,80 m
Vingeareal =24.75 m²
Vekt, tom = 680 kg
Max takeoff vektt = 937 kg
Motor = Shvetsov M-11A, 100 h/k, 5-sylindret luftkjølt  stjernemotor med 2-bladet propell
Toppfart =140 km/h
Rekkevidde =400 km
Marsjhøyde =3 500 m


== Referanser ==


== Videre lesing ==
De Michelis, Bruno. The Russian Aero-marine from 1910 to 2001.
Majoritetsbonus

Majoritetsbonus-system er en form for forholdstallsvalg der det største partiet eller koalisjonen får tildelt ekstra representanter, en majoritetsbonus, for slik å sikre stabilitet. Ordningen brukes pr 2017 i Armenia, Hellas, Italia og San Marino. I Italia får partier som oppnår 40% av stemmene automatisk flertall i deputertkammeret  og i Hellas får det største partiet 50 ekstra seter av parlamentets totale 300.


== Italia ==
Benito Mussolini innførte systemet med bonusrepresentanter som gav ham flertall i 1924, men ordningen det ble erstattet av vanlig forholdstallsvalg i 1946. Ordningen brukt i lokalvalg etter krigen, men ble justert for å sikre stabilitet uten å gi stort nok flertall til å endre grunnloven. Italia gjeninnførte ordningen for lokalvalg i 1993 og i 2005 til nasjonale valg. Ved valget i 2013 fikk alliansen IBC 29,55% av stemmene, mens CDX fikk 29,18%. Bonus-ordningen bidro til at IBC fikk 340 seter i parlamentet mens CDX fikk 124. I 2016 innførte Italia en grense på 40% der en andre valgrunde holdes mellom de to største partiene dersom ingen når grensen.


== Mekanisme ==
Det finnes to hovedtyper av majoritetsbonus-systemet:

Bonus system der vinner-partiet eller alliansen får et fastsatt antall seter. I Hellas har man et system med "forsterket proporsjonalitet" der en sjettedel av setene går til valgvinneren. På Sicilia går 10% til vinner-koalisjonen i regionvalg.
Jackpot system der vinneren får et fast antall seter. På San Marino får majoritets-partiet eller -koalisjonen tildelt 35 av 60 av seter i storkonsilet, og D'Hondts metode brukes til å fordele seter innen hver koalisjon. Dersom flertallskoalisjonen etter to omganger kun har 31 representanter tildeles de 4 ekstra. Disse erstatter opposisjonens, ifølge D'Hondts metode, svakeste mandater.Etter det Italienske valget i 2013 dømte Italias grunnlovsdomstol at loven fra 2005 med majoritetsbonus var i strid med grunnloven. I 2015 ble loven med grense på 40% vedtatt og tatt i bruk fra juli 2016.


== Referanser ==
Apistogrammoides pucallpaensis

Apistogrammoides pucallpaensis er en art av ciklider. 
Fisken blir 3-4 cm lang. Den finnes i nedre deler av Ucayali i Peru og øvre Amazonas i Peru og Colombia.
Den er den eneste arten i slekten Apistogrammoides.


== Eksterne lenker ==
(en) Apistogrammoides pucallpaensis – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Apistogrammoides pucallpaensis i Encyclopedia of Life 
(en) Apistogrammoides pucallpaensis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Apistogrammoides pucallpaensis hos FishBase 
(en) Apistogrammoides pucallpaensis hos ITIS 
(en) Apistogrammoides pucallpaensis hos NCBI (en) Apistogrammoides – detaljert informasjon på Wikispecies
Månelva

Månelva eller Lilleelva (nordsamisk: Movnnesjohka, historisk Måvnesjåkka) er ei elv i Vardø kommune i Finnmark. Den har utspring på fjellvidda nord for Komagvær og renner mot sør og sørøst til munningen i Varangerfjorden ved Komagvær. Månelva er 11,5 kilometer lang.
Med unntak av de nederste to kilometrene ligger hele nedbørfeltet innenfor Varangerhalvøya nasjonalpark, som ble opprettet i 2006.


== Referanser ==