jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Vincent Bommen

Arne Vincent Bommen (født 22. august 1906 i Oslo, død 26. april 1983) var en norsk embetsmann som også var kabinettsekretær for kongen.Han var sønn av direktør Morten  Müller Bommen og Marie Katharine Jensen.  I 1934 giftet han seg med lensmannsdattera Emthe Meyer (1907–1990). Etter examen artium 1924 og Oslo handelsgymnasium 1925 var han litt rundt i Europa og studerte, før han i 1929 fikk jobb som sekretær hos Kronprins Olav (1903–1991). Under krigen var han sekretær i Forsyningsdepartementet, men etterpå fikk han igjen jobbe for kongen, denne gang som kabinettsekretær, den som holder orden på korrespondansen.  Han holdt på til 1979, da ble han kabinettsjef, men døde i 1983. Han hadde en haug med ordener fra inn- og utland.


== Premier ==


== Referanser ==
Nidelven skole

Nidelven skole er en barne- og ungdomsskole som eies av Adventkirken i Trondheim, og er medlem av Kristne Friskolers Forbund.
Skolen er en livssynsskole av religiøse/etiske grunner og mottar støtte med hjemmel i privatskolelovens § 2-1 a. 
Skolen drives ut fra det religiøse grunnlaget som Adventistsamfunnet representerer, og de utdanningsprinsippene som ligger til grunn for den adventistiske skolefilosofi.


== Eksterne lenker ==
http://www.nidelvenskole.no
http://www.facebook.com/nidelvenskole
Liste over røykeforbud etter land

Dette er en liste over røykeforbud etter land. En rekke land har forskjellige former for røykeforbud. Røykeforbud er offentlig politikk, inkludert straffebud og helse og arbeidsmiljø reguleringer som forbyr tobakksrøyking på arbeidsplasser og/eller andre offentlige ormråder. Lovgivgningen kan også i noen tilfelle begrense det å bære eller eie et påtent tobakksprodukt.


== Liste over land ==
Australia: Restriksjoner på flyplasser, offentlige kontorer og andre arbeidssteder samt på enkelte strender
Bhutan: Totalforbud mot tobakksalg
Canada: Forbud mot røyking på arbeidsstedet og mange offentlige steder
Costa Rica: Røykeforbud på arbeidsplasser, i offentlige og kulturelle bygninger, restauranter, utesteder, buss- og taxiholdeplasser, idrettsarenaer, med mer, samt forbud mot tobakksreklame.
Cuba: Røykeforbud på offentlig transport, i butikker og på offentlige steder.
Danmark: Røykeforbud på arbeidsplasser, tillatt på enkeltmannskontorer og røykerom. Røykeforbud på restauranter, barer og kaféer over 40 m². Røykerom tillatt. Røykeforbud på offentlig transport.
Frankrike: Røykeforbud på alle offentlige steder fra 2007, røykeforbud på restauranter, barer, kafeer og offentlig transport.
India: Forbud mot tobakksreklame og tobakksalg til barn
Iran: Røykeforbud i offentlige bygninger samt forbud mot tobakksreklame.
Irland: Røykeforbud  på puber, restauranter og andre lukkede arbeidssteder.
Italia: Forbud mot røyking i alle offentlige, lukkede rom.
Malta: Røykeforbud på restauranter, i barer og andre steder
Mexico: Røykeforbud i offentlige bygninger, restauranter, barer og diskoteker.
Montenegro: Forbud mot røyking på offentlige steder og tobakksreklame.
Nederland: Røykeforbud på mange offentlige steder, inkludert jernbanestasjoner, togtoaletter og kontorer.
Norge: Generelt røykeforbud på arbeidsplasser, med mange unntak. Røykeforbud på restauranter, barer og kafeer. Tobakksreklame forbudt.
Storbritannia: Røykeforbud på restauranter, barer, kafeer og offentlig transport.
Sverige: Røykeforbud på restauranter, barer, kafeer og offentlig transport.
Tanzania: Røykeforbud på mange offentlige steder
USA: Lover mot røyking i ulike delstater, mest omfattende i California
Tyskland: Tilsammen et lappeteppe av røykelover fra de forskjellige delstater. Røykeforbudet på barer blir ikke kontrollert i større utstrekning. Alle delstater har røykeforbud på offentlig transport.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Smoking bans around the world
List of countries with smoking bans (Yahoo) Arkivert 26. januar 2011 hos Wayback Machine.
Interactive map on some global smoking bans
Interactive map on prevalence of smoking among men and women
Smoking ban news
Joleklokkor yver jordi

Joleklokkor yver jordi er ei salme av Anders Hovden. Han skrev salma i 1923 og salma kom med i Nynorsk Salmebok i 1925. Den hadde da samme melodi som Overmåte full av nåde. I Norsk Salmebok har salma fått en melodi av Rikard Nordraak og den melodien er videreført i Norsk Salmebok 2013. Her er teksten igjen på fire vers. Teksten finnes også i boka Song for deg og meg som Odd Nordstoga har redigert. 


== Opprinnelig tekst ==

I andre verset var det en direkte allusjon til 1. verdenskrig. Den kom ikke med i salmebøkene:


== Tekst i Norsk Salmebok ==
Her er teksten omarbeidet og har bare tre vers. 


== Innspillinger ==
Sangen er å finne på flere innspillinger:

Familien Akselsen: Blå juleglede 2012
Marianne Beate Kielland: Sæle jolekveld (2012)
Kvinnelige studenters sangforening: Arme jord, ha jolefred med Kvinnelige studenters sangforening (2009)
Kristin Skaare: Lille Messias (2005)
Sigmund Groven, Iver Kleive: Innunder jul (2000)
Vinje Songlag, dirigent Liv Lofthus: Jol i Vinje (1978)


== Eksterne lenker ==
Tekster hos aasentunet.no Arkivert 24. desember 2013 hos Wayback Machine.
Adolf Salbubæk

Martin Adolf Salbubæk (født 22. desember 1891 på Hårberg i Hasselvika i Rissa, død 23. oktober 1946) var en norsk småbruker og politiker, stortingsmann for Arbeiderpartiet.
Han vokste opp i en liten stue på Sandahaugen i Hasselvika. Han jobbet på jorda og med fiske helt fra barneårene av. Han drev fram småbruket Salbubekken i Fevåg i Stjørna, der han selv dyrket opp 50 mål jord og bygget de hus som trengtes på bruket. Ved siden av småbruket drev han sildefiske.
Han ble medlem av DNA i 1910, og var etter hvert en svært aktiv organisator i partiet. Han sto bak stiftelsen av flere DNA-lag. Ved  partisplittelsen i 1923 fulgte store deler av partiet i Trøndelag fløyen som støttet Kominterns linje, og ble med i Norges Kommunistiske Parti. Salbubæk var medlem av NKP et par år før han fant tilbake til DNA.Fra 1922 satt han i Stjørna herredsstyre. Der ble han gjenvalgt i 1925, 1928 og 1934, og hadde flere offentlige tillitsverv.
I 1934 ble han valgt inn på Stortinget som 6. representant fra landdistriktene i Sør-Trøndelag fylke. Han ble gjenvalgt i 1937. I begge periodene satt han som medlem i Sjøfarts- og fiskerikomiteen. I den siste perioden deltok han også i Sosialkomiteen.
Under andre verdenskrig ble Salbubæk arrestert i 1943 og tilbrakte resten av krigen i norske og tyske fangeleirer fram til freden. I midten av april 1945 kom Salbubæk til Sverige. Han fikk harde påkjenninger i leirene, og i 1945 frabad han seg gjenvalg som stortingsmann. I 1946 døde han etter en hjerneoperasjon på Rikshospitalet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Adolf Salbubæk hos Norsk senter for forskningsdata
Jason Richardson

Jason Richardson er navnet til flere personer:

Jason Richardson (basketballspiller) (f. 1981), amerikansk basketballspiller
Jason Richardson (hekkeløper) (f. 1986), amerikansk friidrettsutøver
Adrian Øhrn Johansen

Adrian Øhrn Johansen (født 1. april 1986) er en norsk fotograf fra Hvaler. Han studerte fotojournalistikk ved Høgskolen i Oslo fra 2005–2007, og har vært tilknyttet en rekke aviser og magasiner.


== Utmerkelser ==
2013: Nominert til Webby Awards i kategoriene «Documentary» og «News & Politics: Series»
2013: Nominert til Lovie Awards i kategorien «Documentary»
2013: Årets Bilde, 1. premie i kategorien «Video feature»
2013: Årets Bilde, 3. premie i kategorien «Nyhet reportasje»
2013: Nominert til «PDN's 30 New and Emerging Photographers to Watch»
2012: Den store journalistprisen
2011: Nordiske mediedager, heder og diplom for reportasjen «Wunderbarna»
2010: Årets Bilde, 3. premie i kategorien «Natur og miljø»
2010: Nominert til «PDN's 30 New and Emerging Photographers to Watch»
2009: Årets Bilde, 3. premie i kategorien «Dokumentar utland»
2008: Årets Bilde, 3. premie i kategorien «Nyhet»
2007: Årets Bilde, 2. premie i kategorien «Mennesker»


== Stipend ==
2012: Leger Uten Grensers Témoignage-stipend
2007: Pressestipend fra Flyktninghjelpen


== Eksterne lenker ==
Fotografens hjemmeside
Omtale i Dagbladet
Intervju på videojournalistikk.com
Otto von Friesen

Otto von Friesen (født 11. mai 1870 i Kulltorps socken i Jönköpings län, død 10. september 1942) var en svensk språkforsker, runolog og professor i svensk språk ved Universitetet i Uppsala fra 1906 til 1935.


== Slekt ==
Otto von Friesen var far til fysikeren Sten von Friesen (1907–1996).


== Liv ==
Otto von Friesen var dosent i nordiske språk ved Universitetet i Uppsala fra 1897 og ekstraordinær professor i svensk språk fra 1906. I 1909 ble han ordinær professor.
Han arbeidet med nordisk lydhistorie, særlig fra eldre tider, samt runologi og paleografi. I tilknytning til Bernhard Salins arkeologiske undersøkelser hevdet han at runeskriften i hovedsak stammer fra en gresk kursivskrift.


== Medlemskap og utmerkelser ==
von Friesen var medlem av Kungliga Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien fra 4. februar 1913. 16. mai 1929 ble han medlem av Svenska Akademien og tok sete på stol nummer 9 den 20. desember samme år.


== Referanser ==


== Litteratur ==
«Friesen, Otto von», i Nordisk familjebok, 2. utg.
Furusato

Furusato (故郷、ふるさと, om «mitt hjemsted på landet») er en japansk sang komponert av Teiichi Okano og skrevet av Tatsuyuki Takada i 1914. Den var i utgangspunktet en barnesang. Den er medtatt i fortegnelsen Nihon no Uta Hyakusen (日本の歌百選, «Hundre japanske sanger»). 
De fleste japanere kan denne sødmefylte sangen utenat. Den undervises og synges allerede på barneskolene. Det var er også dem som arbeidet for at den skulle bli en alternativ japansk nasjonalsang, ved siden av den mer nasjonalistisk stemte Kimigayo.
Adressebok for Oslo

Adressebok for Oslo er en fortegnelse over innbyggere og firma ordnet både alfabetisk på etternavn, firmaer etter bransjer, og utfra gateadresser.
Til å begynne med hadde bygårdene kun matrikkelnummer og adresseringen skjedde etter navn på gårdeieren eller etter bedriften som eide gården, f.eks. i Marcus Thranes udaterte brev fra ca. 1850: «Dette Brev er til Paul Hansen, som boer i Doktor Kjøstads Gaard».
Da det ble vanlig å oppgi gatenavn og nummer i gaten kom dette også inn i adressebøkene.


== Kronologisk fortegnelse ==
Fortegnelse over de under Christiania Byes Politie-Juridiction henhørende Borgere 1823.
Christiania Veiviser 1838.
Adressebog for Christiania 1857.
Adresse-Kalender for Norges Handel og Industri for 1860.
Kalender for Christiania By for 1861.
Kalender for Christiania By for 1863.
Adresse-Kalender for Norges Handel og Industri for 1865.
Adresse-Kalender for Norges Handel og Industri for 1866.
Veiviser for Christiania By for 1871.
Veiviser for Christiania By for 1873.
Veiviser for Christiania By for 1874.
Veiviser for Christiania By for 1877.
Adressebog for Christiania 1879, osv. hvert år til 1924.
Adressebok for Oslo 1925, osv. hvert år til 1994.


== Se også ==
Telefonkatalog


== Litteratur ==
Stian Herlofsen Finne-Grønn: Christiania borgerbok 1698-1799. Christiania 1921.


== Eksterne lenker ==
Adressebøker for Kristiania/Oslo og Aker - Arkivverket
Galápagos nasjonalpark

Galápagos nasjonalpark (spansk: Parque nacional Galápagos) er en ecuadoriansk nasjonalpark som utgjør 96,7 prosent av Galápagosøyenes totale landareal. Nasjonalparken ble opprettet i 1959 som Ecuadors første. Den omfatter 233 større og mindre øyer og holmer med et samlet areal på 799 540 hektar, og omsluttes på alle kanter av Galápagos marine reservat. I 1978 ble Galápagosøyene oppført på listen over UNESCOs verdensarvsteder.


== Historie ==
Det første forsøket på å bevare dyre- og plantelivet på Galápagosøyene ble gjort i 1930-årene for å unngå utryddelse av noen av de mest særegne artene på øyene.Den 4. juli 1959 ble nasjonalparken opprettet. Kun 3,3 prosent av Galápagosøyenes landareal ble utelatt, noe som tilsvarer de bebodde områdene på øyene Santa Cruz, San Cristóbal, Floreana og Isabela. I 1971 ble det første parkoppsynet opprettet, og i 1979 ble området erklært som natur-verdensarv for menneskeheten av UNESCO, noe som førte til at parkoppsynet også fikk i oppgave å bevare parken og vokte øyene.
I 2007 ble Galápagosøyene lagt på UNESCOs liste over verdensarvsteder i fare som følge av utviklingen som følge av turisme, immigrasjon, handel og faren for innførsel av fremmede dyrearter til øyene.


== Nasjonalparkens arealfordeling på de ulike øyene ==
Oversikten viser hvor mye av arealet på de enkelte øyene som er lagt inn under nasjonalparken og hvor stort område som er avsatt til bebyggelsen. Arealet er oppgitt i hektar.


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Galápagos Islands – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Galapagos nasjonalparks hjemmeside på engelsk og spansk
Charles Darwin Foundation
Teiichi Okano

Teiichi Okano (岡野貞; Okano Teiichi; født 16. februar 1878 i Tottori i Japan, død 29. desember 1941) var en japansk komponist.
Han var en overbevist kristen som fikk impulser til sine melodier fra kristne hymner. Hans interesse for musikk ble vakt da han som barn hver uke hørte orgelspill i kirken. Han ble døpt som 14-åring og begynte året etter å studere orgel en amerikansk misjonær, Adams, i Okayama. 
Okano ble professor ved Tokyo Geijutsu Daigaku, og var i førti år organist ved den kanadiske metodistkirken Hongo Chuo i Tokyo. Han var viktig for produksjonen av Mombusho (undervisningsministeriet)-sangbøkene for skoleverket, og skrev over 160 skolesanger. 


== Populære sanger ==
«Furusato» (故郷) (1914)
«Haru ga kita» (春が来た) (1910)
«Haru no ogawa» (春の小川) (1912)
«Hinomaru no hata» (日の丸の旗) (1911)
«Momiji» (もみじ) (1911)
«Oborozuki yo» (for sopran, fløyte og harpe - 1914)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Teiichi Okano på Discogs 
(en) Teiichi Okano på MusicBrainz
Charles Antoine Delgobe

Charles Antoine Delgobe (født 11. november 1844 i Château-Thierry i departementet Aisne i Frankrike, død 1. januar 1916 ved Kristiania) var en fransk-norsk ingeniør og genealog.
Delgobe tok bergingeniørseksamen i Paris i 1867 og kom i 1870 till Norge som direktør for Vigsnes Kobberverk. Han ble i 1877 driftsdirektør og i 1879 generaldirektør for de av et fransk selskap drevne apatittgruvene i Bamble, Norges da største private gruveselskap.
Fra 1887 var Delgobe bosatt i Kristiania som sivilingeniør, oversetter og var fra 1907 belgisk visekonsul. Han skaffet seg svært grundige kunnskaper i norsk historie og genealogi, og skapte store samlinger innen disse emner, som omfattet hele Norge. Han utgav Stamtavle over familien Holberg (1884) og skrev en del avhandlinger. Men størst betydning fikk han for den genealogiske forskningen ved uttrettelig å bisstå andre med sine kunnskaper. Hans bibliotek og samlinger kom til stiftsarkivet i Kristiania og derfra til Statsarkivet i Oslo.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Delgobe, Charles Antoine i Christian Blangstrup, Salmonsens Konversationsleksikon (2. udgave, 1916)
NM i troppsgymnastikk 2000

NM i troppsgymnastikk 2000 for senior og junior ble arrangert 8. - 9. april 2000, i Laksevåg.
Det ble konkurrert i:

Nasjonale klasser - gymmix (frittstående), tumbling og trampett som separate konkurranser
Euroteam (tilsvarende dagens TeamGym) -  sammenlagt konkurranse i gymmix (frittstående), tumbling og trampettDet var ikke kjønnsinndeling i nasjonale klasser i dette NM, dette ble innført i nasjonale klasser først i 2011.


== Resultater, Euroteam ==


=== Kvinner, senior ===


=== Herrer, senior ===


=== Mix, senior ===


=== Kvinner, junior ===


=== Mix, junior ===


== Resultater, nasjonale klasser ==


=== Gymmix (frittstående), senior ===


=== Tumbling, senior ===


=== Trampett, senior ===


=== Tumbling, junior ===


=== Trampett, junior ===
Gustav Arne Kramer

Gustav Arne Kramer (født 13. april 1934 i Bærum, død 5. november 2019) var en norsk jazzmusiker (klarinett) og instrumentreparatør.
Hans interesse for musikk startet i barndommen i Evje musikkorps. Videre gikk den musikalske veien via Sandvika Musikkorps til Gardemusikken mens han gikk på Valler videregående skole. I tidsrommet 1953–63 var han med i Big Chief Jazzband med Eivind Solberg, Gerhard Aspheim, Øistein Lund, Ola Sværen og Bjørn Pedersen. I tillegg deltok han i flere fjernsynssendinger - for eksempel "Musikk for swingende" fra 19.07.1986 - og plateinnspillinger, blant annet «Wrap your troubles in dreams» (1954) og «Kansas city man blues» (1955).Etter læretid hos instrumentmaker Ivar Lundgren i Teatergaten i Oslo, etablerte han sitt firma på Nesodden i 1965, «Gustav Kramer – reparasjon av blåseinstrumenter».
Kramer stilte i 1979 ut sin samling frimerker med jazzmotiv. Kramer skrev manus til filmen «Men Olsenbanden var ikke død» fra 1984, som fikk Chaplin-prisen i 1986. Han var redaktør og programleder for 50 sendinger av Forbrukerradioens Jazzradio’n i 1991.I 2006 ble han medlem av Cabinorkesteret i Drøbak. Året 2012 utga han boken Mine 10 år med Chiefen som ble lansert under Big Chief Jazzbands 60-årsjubileum i gamle Logen i Oslo. I 2016 var han medforfatter/-redaktør for boken "Jazzå ....? Myter og humor i norsk jazz" - en bok om jazzhumor. I 2018 - 84 år gammel - var man med på innspillingen av Jan Braathens CD "In the shadow of the forth dimention"Han var gift med Rigmor Saue (1931–2001), som var en aktiv portrettmaler og den som i 1984 malte Munch-maleriene i filmen "Men Olsenbanden var ikke død".


== Utgivelser ==
Gustav Kramer. Mine 10 år i Chiefen. Akademika. ISBN 9788291379326. Arkivert fra originalen 27. august 2016. Besøkt 3. juli 2016. 
Bjørn Stendahl, Petter Pettersson og Gustav Kramer (red.), Jazzå ... ? Myter og humor i norsk jazz, Musikkhuset forlag, 2016


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gustav Arne Kramer på Internet Movie Database 
(en) Gustav Arne Kramer på Discogs
Galápagos marine reservat

Galápagos marine reservat (spansk: Reserva marina de Galápagos) er et ecuadoriansk marint verneområde som omfatter et område på 138 000 kvadratkilometer i Stillehavet. Verneområdet ble opprettet i 1998, og omslutter fullstendig alle øyene i Galápagos-arkipelet. Det grenser opp mot Galápagos nasjonalpark som omfatter selve øygruppen.
I 1994 ble det foreslått å innlemme det marine reservatet på listen over UNESCOs verdensarvsteder, og i 2001 ble det eksisterende verdensarvområdet utvidet til også å omfatte havområdet. I 1990 ble området erklært som et hvalfredningsområde.


== Fauna ==
Havområdet rundt Galápagosøyene er et møtepunkt for varme og kalde strømmer som gir gode levevilkår for en rekke arter. Det er registrert 2 900 havdyr. 25% av de havlevende organismene, og 24 arter marine pattedyr, lever kun i dette området. 37 arter er omfattet av CITES-konvensjonen.Av hvalarter finnes der knølhval, Brydes hval, seihval, blåhval, tumlere, pantropisk plettet delfin, langnebbet delfin, stripedelfin, gulflankedelfin, kortnebbet delfin, nebbdelfin, arrdelfin, melonhodehval, dvergspekkhogger, halvspekkhogger, spekkhogger, grindhvaler, nebbhvaler, spermhval, dvergspermhval og blekhodenebbhval.Av andre arter finnes der blant annet haviguaner, kamiguaner, blåfotsuler, røde klippekrabber, smalstjertede måser, ender, fregattfugler og elefantskilpadder.


== Miljøtrusler ==
Marinreservatet står ovenfor trusler fra forurensing og utviklingen som følger av en økende turisme og en økende befolkning på Galápagosøyene. Det foregår overfiske og ulovlig fiske i farvannene rundt øyene. I og med at det lokale, lovlige, fisket er i ferd med å kollapse fører det til tilfeller der lokale fiskere må gå over til å utføre ulovlige virksomheter.


== Dykking ==
I enkelte områder av Galápagos marine reservat er det muligheter for besøkende å drive med dykking eller snorkling. Populære steder er Bahía Tortuga på Santa Cruz og ved øyene Bartolomé, Wolf og Darwin.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Galapagos nasjonalparks hjemmeside på engelsk og spansk
UNESCOs offisielle hjemmeside (en)
Charles Darwin Foundation (en)
Sea Shepherd Conservation Society, Galapagos (en)
Kunståret 1613

Kunståret 1613 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1613.


== Hendelser ==
27. april – Inigo Jones blir utnevnt til Surveyor of the King's Works i England.
11. august – Cesare Corte, som etter å ha vært fengslet av den romerske inkvisisjonen, tilstår og gjennomgår en offentlig avsverging sin kjetterske tro.  Han dør i fengselet noen få uker seinere.


== Malerier ==
Cristofano Allori – Judit med Holofernes' hode (Palazzo Pitti, Firenze)
Jan Brueghel – Dyrenes ankomst til Noas ark
Lavinia Fontana – «Minerva in atto di abbigliarsi»
Hendrik Goltzius – Adam og Eva


== Fødsler ==
24. februar – Mattia Preti, italiensk barokkunstner som arbeidet i Italia og på Malta (død 1699)
12. mars – André Le Nôtre, fransk landskapsarkitekt (død 1700)
7. april – Gerrit Dou (eller Gerard Dow), nederlandsk maler, elev av Rembrandt (død 1675)
12. oktober – Jacques d'Arthois, flamsk barokkmaler som spesialiserte seg på landskap (død 1686)
Pier Martire Armani, italiensk maler (død 1669)
Gian Pietro Bellori, italiensk maler, antikvar og kunstnerbiograf (død 1696)
Giovanni Maria Bottala, italiensk maler (død 1644)
Pieter de Bailliu, flamsk gravør (dødsår ukjent)
Aniella di Beltrano, italiensk maler (død 1649)
Marco Boschini, italiensk maler  i den tidlige barokken i Venezia (død 1678)
Giovanni Maria Bottala, italiensk maler (død 1644)
Conrad Buno, tysk kopperplategravør, kartograf og utgiver (død 1671)
Giulio Carpioni, italiensk maler og etser i den tidlige barokken (død 1678)
Dirck Cornelis de Hooch, nederlandsk portrettmaler (død 1651)
Cornelis Mahu, flamsk maler (død 1689)
Giovanni Paolo Oderico, italiensk maler som hovedsakelig arbeidet i Genova (død 1657)
Antonio Travi, deaf italiensk landskapsmaler (død 1668)
Giulio Trogli, italiensk maler som ble kalt il Paradosso ("paradokset") (død 1685)
Bartholomeus van der Helst, nederlandsk portrettmaler (død 1670)


== Dødsfall ==
27. februar – Pietro Facchetti, italiensk maler hovedsakelig av portretter (født 1539)
13. mars – Giovanni Battista Caccini, italiensk billedhugger (født 1556)
23. mars – Jerónimo de Ayanz y Beaumont, spansk soldat, maler, musiker og oppfinner (født 1553)
25. mars – Taddeo Carlone, sveitsiskitaliensk billedhugger og arkitekt (ukjent fødselsår)
18. juni – Cigoli, italiensk maker og arkitekt i den seine manierismen (født 1559)
Juli – Giovan Battista Cavagna, arkitekt, ingeniør og maler (født ca. 1545)
19. juli – Nicolaus van Aelst, flamsk gravør og maler (født 1526)
Durante Alberti, italiensk maler, medlem av en kunstnerfamilie (født 1538)
Cesare Corte, italiensk maler som hovedsakelig arbeidet i sin fødeby Genova (født 1554)
Giovanni Battista da Ponte, italiensk maler som arbeidet i Venezia og hans fødested Bassano del Grappa (født 1533)
Simone de Magistris, italiensk maler og skulptør (født 1555)
Ventura Salimbeni, italiensk maler i manierismen og trykkmaker (født 1568)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) 1613 in art – kategori av bilder, video eller lyd på Commons