jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Kortsortering

Kortsortering er en form for kognitivt intervju som kan brukes i brukertester.
Kortsortering er en metode brukt til blant annet design av brukeropplevelser, og kan gi innspill til struktur til f.eks. et nettsted. Kortsortering er nyttig i utvikling av informasjonsarkitektur, arbeidsflyter, meny struktur eller navigasjon på nettsider. Teknikkene fra kortsortering kan også benyttes for organisering av andre områder av livet og hverdagen.
Kortsortering er en av de mest kraftfulle verktøyene vi har, i arbeidet med informasjonsarkitektur.Kortsortering kan gi innsikt i menneskers mentale modell. Metoden avdekker måten mennesker tenker og oppfatter sin verden, sorterer og grupperer oppgaver og navngi innholdet i sitt eget hode.Kortsortering er en etablert teknikk som blir dokumentert mer og mer i litteraturen.


=== Metode ===
Kortsortering er enkel å ta i bruk. Personen som er ansvarlig for gjennomføring av metoden i et prosjekt, identifiserer nøkkelkomponentene og skriver disse ned på index cards eller post-it lapper.
Komponentene testes, og eventuelt nye legges til og kortene blir organisert slik strukturen og sammenhengen mellom dem er lett å oppfatte.Grupper kan organiseres som fokus grupper eller repeterende individuelle sesjoner. I litteraturen finner vi diskusjon om hvor mange brukere som er anbefalt for å gi et representativt utvalg.


=== Varianter ===


==== Åpen kort sortering ====
I et arbeidsmøte med åpen kortsortering, definerer deltagerne kategoriene selv. Denne varianten benyttes for å avdekke mønsteret i navngiving av kategorier, som igjen vil bidra til å organisere resten av informasjonen.


==== Lukket kort sortering ====
I et arbeidsmøte med lukket kortsortering, får deltagerne utdelt forhåndsdefinert liste med kategorier. Deretter får de utdelt index card tilknyttet de ulike kategoriene. Denne varianten er mest vanlig i brukertesting av eksisterende meny struktur.


=== Verktøy ===


==== Kortsortering på internett ====
Det er i dag et økt antall web-baserte verktøy for kortsortering. Fordelen med web-baserte verktøy er at disse verktøyene når ut til mange til en lav kostnad. Programvaren kan også hjelpe til med å analysere dataene som hentes inn.
Bakdelen med denne metoden er mangelen på personlig kontakt med brukeren, og den personlige interaksjonen som foregår i rommet der fysiske deltagere er tilstede. Et slikt fysisk møte kan gi verdifull innsikt.


== Referanser ==
Periploca (plante)

Periploca er ei planteslekt i gravmyrtfamilien. Den ble tidligere regnet til svalerotfamilien eller til familien Periplocaceae.
Artene er klatrende eller slyngende busker. De er glatte utenom blomsten og har hvit eller gul melkesaft. Noen er eviggrønne, mens andre feller bladene når det er vinter eller tørketid. Bladene sitter motsatt, har stilk og er helrandede. Blomstene sitter i kvaster. Den befruktede blomsten utvikler seg til to belgkapsler som delvis henger sammen.Periploca vokser i fuktig skog, tørrere savanne og kratt i halvørken og ørken. De 14–17 artene er utbredt i nordlige og sentrale deler av Afrika, Kanariøyene, Sør-Europa og Vest-, Sør- og Øst-Asia.


== Systematikk ==

Venter (1997) anerkjenner 14 arter i Periploca fordelt på 2 seksjoner. Kew World Checklist of Selected Plant Families anerkjenner 17 arter, men ikke alle Venters arter. Følgende liste er et utvalg:
slekt Periploca
seksjon Periploca
serie Periploca
Periploca aphylla – tørre strøk fra Egypts rødehavskyst, Sinai og Arabia til Afghanistan
Periploca graeca – fuktige steder i sørøstlige Europa, Vest-Asia
Periploca linearifolia – skog og savanne i Øst-Afrika fra Malawi til Etiopia
Periploca sepium – nordlige og østlige Kina
serie Laevigatae
Periploca angustifolia – tørre voksesteder i Nord-Afrika sørover til Ahaggar, Sør-Spania, Malta, Sicilia, Syria og de greske øyene Chrysi og Gavdos
Periploca laevigata – Kanariøyene, Selvagensøyene, Kapp Verde
Periploca somaliensis – fjellkratt i Somalia, Jemen og Saudi-Arabia
Periploca visciformis – sørlige del av Den arabiske halvøy, Sokotra, Somalia og Etiopia
serie Calophyllae
Periploca calophylla – fjellskog fra nordlige India til nordlige Burma, sørvestlige Kina og nordlige Vietnam
Periploca gracilis – sørlige Tyrkia og Kypros
seksjon Monocoronata
Periploca hydaspidis – nordlige Pakistan og nordvestlige India
Periploca tsiangii – Guangxi i KinaTo av Venters arter er flyttet til nye slekter i WCSP: Periploca acuminata fra Bangladesh heter nå Decalepis khasiana, og Periploca nigrescens fra tropisk Afrika heter Cryptolepis nigrescens. Status til Periploca purpurea fra Thailand er usikker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Periploca i Encyclopedia of Life 
(en) Periploca i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Periploca hos ITIS 
(en) Periploca hos NCBI 
(en) Periploca hos The International Plant Names Index 
(en) Periploca hos Tropicos 
(en) Kategori:Periploca – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Periploca (Apocynaceae) – detaljert informasjon på Wikispecies
Aegus (Micraegus) hamatus

Aegus (Micraegus) hamatus er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En nokså liten (ca. millimeter), avlang, svart hjortebille. Hannens hode er bredt og flatt, kjevene (mandiblene) lange, slanke og sigdformede med en kraftig, innoverrettet tann nær roten og en skrått oppoverrettet tann nær midten. Pannen er bredt, U-formet innbuktet foran. Antennene er kraftige med en tre-leddet klubbe. Hodet er nokså matt, fint og spredt punktert. Pronotum er trapesformet, bredest foran, halvmatt, betydelig grovere punktert enn dekkvingene, som er jevnbrede, noe flate, med markerte punktstriper. Ytterkanten er kledt med korte, gulbrune hår. Beina er brunlige. Hunnen ligner hannen bortsett fra at hode og kjever ikke er forstørrede, hodet er ganske blanbkt og like grovt punktert som pronotum, som er puteformet (ikke bredere forover). Dekkvingene har rader av korte, oppstående hår som følger punktradene.


== Levevis ==
Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på Sumatra og Borneo.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Aegini - omfatter bare én slekt:
Slekten Aegus MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
Underslekten Micraegus Maes, 1992
Aegus (Micraegus) hamatus Jakowlew, 1900


== Eksterne lenker ==
Oversikt over artene
Lucanidae du Monde, nettside om arten
(en) Aegus (Micraegus) hamatus i Encyclopedia of Life 
(en) Aegus (Micraegus) hamatus i Global Biodiversity Information Facility
Ion Trivale

Ion Trivale (født Iosif Netzler, 13. mai 1889 i Pitești, Romania, død 11. november 1916 i Zimnicea) var en litteraturkritiker og oversetter fra Romania. Litteraturkritikeren George Călinescu sa en gang at «hvis Ion Trivale ikke hadde dødd så ung, ville rumensk litteraturkritikk sett annerledes ut i dag.»Trivales foreldre var jøder: faren, Adolf, var handelsmann og moren, som var kusinen til lingvisten Lazăr Șăineanu, het Șarlota (av og til stavet Charlotte). Etter at han avsluttet «I.C. Brătianu»-gymnaset i hjembyen i 1907, gikk han på Fakultetet for litteratur og filosofi, Universitetet i București, som han avsluttet i 1910. Mellom 1910 og 1911 utførte han verneplikten. Mellom 23. juni og 27. august 1913 deltok han i kamper i Bulgaria i den andre balkankrigen som medlem av Regiment 4 Dorobanți Argeș. Han ble drept i kampene som fant sted rundt byen Zimnicea ved Donau den 11. november 1916.
Den 17. november 1933 ble hans etterlevninger overført til București og gravlagt på den jødiske gravlunden «Filantropia». 
Han debuterte i 1910 i tidsskriftet Convorbiri literare med en artikkel om dramaet Apus de soare («Solnedgang») av Barbu Ștefănescu Delavrancea.


== Bøker ==
Cronici literare, Editura Socec, București, 1915Mark Twain, Schițe umoristice, 1916 (oversettelser)


== Æresbevisninnger ==
Den 26. januar 1917 ble han tildelt, post mortem, medaljen Crucea Comemorativă.Huset der han ble født er et museum som bærer hans navn.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Aurel Sasu, Dicționarul biografic al literaturii române (M-Z), Paralela 45, Pitești, 2006, s. 728-729


== Videre lesning ==
Eugen Lovinescu, Noua revistă română, nr. 14-15, 1914Eugen Lovinescu, Istoria literaturii române contemporane (Evoluția criticii literare), 1927Mihail Sebastian, Cuvântul, nr. 3082, 1933
George Călinescu, Istoria literaturii române, 1941
Dumitru Micu, Început de secol, 1970
Cristian Moraru, România literară, nr. 19, 1989
Periploca

Periploca kan sikte til:

Periploca (sommerfugler), ei slekt av glansmøll
Periploca (plante), ei slekt i gravmyrtfamilien
Aegus (s.str.) fornicatus

Aegus (s.str.) fornicatus er bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En middelsstor (opptil 40 millimeter), avlang, noe flat, halvblankt brunsvart hjortebille. Hannen har stort, bredt hode og lange, kraftige, sigdformede kjever som oftest har én stor, kraftig, oppoverrettet tann litt utenfor midten og en butt, innoverrettet tann ved roten. Som vanlig hos hjortebiller viser hanner av denne arten allometri, slik at store hanner har forholdsvis betydelig større hode og kjever. Hannens hode er nokså matt, knapt synlig punktert i midten, grovt og tett på sidene. Hodet er utvidet bak fasettøynene, men en butt tann. Pronotum er avrundet rektangulært, mye bredere enn langt, litt innsnevret ved roten, i midten nokså blankt og glatt, langs kantene med grov og tett punktering. Dekkvingene er noe rundede med fine, skarpe punktstriper, kraftig punkterte ved roten og langs ytterkanten. Beina er brunsvarte. Hunnen er mindre enn hannen uten forstørret hode og kjever, kroppen er svært tett og kraftig punktert og nokså matt.


== Levevis ==
Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt på Sumatra.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
Stammen Aegini - omfatter bare én slekt:
Slekten Aegus MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
Underslekten Aegus MacLeay, 1819 (i snever forstand)
Aegus (s.str.) fornicatus Albers, 1889


== Eksterne lenker ==
Oversikt over artene
Bildegalleri over en del underarter
(en) Aegus (s.str.) fornicatus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Kategori:Aegus fornicatus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
Janet Ågren

Janet Ågren Maietto (født 6. april 1949 i Landskrona) er en svensk skuespiller, først og fremst aktiv i Italia i årene 1968 - 1993. Hun har medvirket i filmer av blant andre Umberto Lenzi og Lucio Fulci. 
Hun har senere bosatt seg i Florida i USA.


== Filmografi (utvalg) ==
1978 - Bermuda - dödens triangel - Angelica
1978 - Destination okänd - Helga
1980 - City of the Living Dead - Sandra
1980 - Eaten Alive
1985 - Barbarernas hämnd - Varna
1986 - Aladdin och den magiska lampan - Mrs. Haddin


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Janet Ågren på Internet Movie Database 
(sv) Janet Ågren i Svensk Filmdatabas 
(da) Janet Ågren på Filmdatabasen 
(fr) Janet Ågren på Allociné 
(en) Janet Ågren på AllMovie 
(en) Janet Ågren hos The Movie Database
Nederlands forsvar

Nederlands forsvar (Nederlandse krijgsmacht) er militærvesenet i Kongeriket Nederlandene. Det er underlagt Ministerie van Defensie og består av fire forsvarsgrener:

Koninklijke Marine
Koninklijke Landmacht
Koninklijke Luchtmacht
Koninklijke MarechausseeNederlands forsvar er et profesjonelt militærvesen. Verneplikt ble satt ut av kraft i 1996 med unntak for Aruba og Curaçao. Alle militære grener og tjenester, unntatt ubåtvåpenet, er åpne for kvinnelige rekrutter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(nl) Offisielt nettsted 
(en) Offisielt nettsted 
(en) Military of the Netherlands – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Koninklijke Landmacht

Koninklijke Landmacht er hæren i Kongeriket Nederlandene. Den er underlagt Ministerie van Defensie som en av fire forsvarsgrener i Nederlandse krijgsmacht. Koninklijke Landmacht ble etablert 9. januar 1814, men opprinnelsen går tilbake til 1572, da Generalstatene opprettet den såkalte Staatse leger i De forente Nederlandene. Nederland har derfor en av verdens eldste stående armeer, datert tilbake til det 16. århundre. Den har kjempet i napoleonskrigene, annen verdenskrig, den indonesiske uavhengighetskrigen, koreakrigen og sammen med NATO ved den kalde krigens grenser i Tyskland fra 1950- til 1990-tallet.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Army of the Netherlands – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Robert Sherard

Robert Harborough Sherard (født 3. desember 1861 i Putney i England, død 30. januar 1943) var en engelsk forfatter og journalist. Han var en venn av, og den første som skrev en biografi av Oscar Wilde. Han var også Wilde’s mest profilerte biografiskribent i den første halvdel av det 20. århundre.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Works by or about Robert Sherard, hos Internet Archive
William James Thorne

William James Thorne (født 8. oktober 1857 i Hockley i Birmingham, død 2. januar 1946), kjent som Will Thorne, var en britisk fagforeningsleder, aktivist og en av de første som ble valgt inn som parlamentsmedlem for Labour Party.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Will Thorne – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) William James Thorne hos Hansards parlamentsdebatter
Pervyj kanal

Pervyj kanal (russisk: Первый канал, norsk oversettelse: første kanal eller Kanal 1, engelsk: Channel One Russia) er Russlands første, nasjonale tv-kanal. Kanalen har sitt hovedkvarter i Ostankino, like ved Ostankinotårnet i Moskva. Kanalen er en av Russlands største med over 250 millioner seere i over 190 land. Fra 1995 til 2002 var kanalen kjent som Russlands offentlige televisjon (russisk: Общественное Российское Телевидение, Obsjtsjestvennoje Rossijskoje Televidenije, ORT). 


== Bakgrunn ==
Da Sovjetunionen ble oppløst, tok Russland over det meste av unionens strukturer og institusjoner. Blant annet vedtok Boris Jeltsins nye regjering i 1991 et dekret som sikret russisk kontroll over det sovjetiske sentralfjernsynet. Det russiske tv-selskapet fikk navnet Det russiske statlige tv- og radioselskapet Ostankino. Tv-kanalen var den første i Russland og overtok og beholdt mange av programmene fra det sovjetiske sentralfjernsynets førstekanal (RTO).
I 1994 ble Ostankino delvis privatisert og omgjort til aksjeselskapet ORT. 51 prosent av selskapet ble kjøpt av statlige byråer, mens resten ble kjøpt opp av private investorer. Blant de største eierne var oligarken Boris Berezovskij, som senere hevdet at han ble tvunget til å selge sin aksjepost etter press fra president Putin. Posten ble solgt til Chelsea FC-eier Roman Abramovitsj som solgte deler av aksjeposten videre til den russiske staten like etter.I 1996 ble kanalen medlem av Den europeiske kringkastingsunion (EBU). 


== Statskontrollert og regjeringstro ==
På slutten av 2002 skiftet kanalen navn fra ORT til Pervyj kanal (Первый канал). Kanalen er en av Russlands største tv-kanaler og kontrolleres i stor grad av russiske myndigheter. Kanalen har blitt kritisert for å være regjeringsvennlig og sterkt støttende overfor Putins politikk. Kanalens direktør, Konstantin Ernst, er en av Putins allierte, mens presidentens stabssjef Aleksej Gromov, sitter i kanalens styre.


== Utmeldingen fra EBU i 2022 ==
Som følge av Russlands invasjon av Ukraina 24. februar 2022, besluttet EBU dagen etter å utestenge Russland fra Eurovision Song Contest 2022. Som motsvar uttalte samtlige av Russlands medlemmer, inkludert Pervyj kanal, at de trekker seg fra unionen. EBU har mottatt en muntlig bekreftelse fra kringkasterne, men avventer per mars en endelig, formell bekreftelse på utmelding. I mellomtiden har EBU suspendert de russiske medlemmene fra samtlige av unionens styrer og komiteer.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted 
(en) Channel One Russia – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Kazuma Pan nasjonalpark

Kazuma Pan nasjonalpark ligger helt nordvest i Zimbabwe og grenser i vest mot Botswana. Mot øst og sør grenser nasjonalparken mot safariparken Matetsi, og én av grunnene for opprettelsen var at dyrene i Matetsi skulle ha et trygt tilfluktssted i jaktsesongen der. Kazuma Pan nasjonalpark ble først opprettet i 1949, men den mistet statusen som nasjonalpark i 1964. I 1975 fikk Kazuma Pan tilbake statusen som nasjonalpark. Kazuma Pan er inkludert i det internasjonale verneområdet Kavango Zambezi Transfrontier Conservation Area (KAZA) som er et samarbeid mellom nabolandene Angola, Botswana, Namibia, Zambia og Zimbabwe.


== Landskap ==
Kazuma Pan nasjonalpark ligger på¨omtrent 1 000 moh. Terrenget er flat og tørr savanne som er rik på oppkommer som danner vannhull. Vegetasjonen består av blant annet mopane- og teak-trær. 


== Klima ==
Kazuma Pan nasjonalpark har tørt tropisk klima med årlig nedbørsmengde på mellom 550 og 700 mm. Temperaturen om sommeren kan være over 35 grader, mens det kan forekomme kuldegrader om vinteren.


== Dyreliv ==
Vannhullene gjør at Kazuma Pan har et rikt dyreliv. Pattedyrarter som finnes her inkluderer giraff, sebra, roanantilope, sabelantilope, spydbukk, rørbukk, eland og ellipsevannbukk. I tørketiden, når det er vannmangel andre steder, kommer flokker med elefanter og bøfler til parken. Stumpneshorn kan også sees iblant. Oribi er en dvergantilope som sjeldent finnes i andre deler av Zimbabwe. Av rovdyr er løver og leoparder vanlige, mens geparder og villhunder bare finnes sporadisk.
Også mange arter av vannfugler trives i nærheten av vannhullene, som for eksempel storker, gråkrontrane, stylteløper, skarver, ender og isfugler.For å sikre at det er tilstrekkelig med vann til dyrene i tørketiden, er flere brønner med solcelle-drevne vannpumper blitt installert i parken. Disse prosjektene er gjennomført av Zimbabwes myndigheter i samarbeid med både nasjonale og internasjonale organisasjoner og fond.


== Turisme ==
Parken har noen grusveier, men er ellers uberørt og lite tilrettelagt for besøkende. Det finnes to leirplasser for mindre grupper, men ingen permanente overnattingssteder (pr. 2017). I januar og februar (i regntiden) er parken stengt for besøkende, siden nedbøren gjør veiene i parken ufremkommelige.


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Kilder ==
Protected Planet: Kazuma Pan National Park Besøkt 12. august 2021
Zimbabwe Field Guide: Kazuma Pan National Park Besøkt 24. november 2017


== Eksterne lenker ==
Zimparks: Kazuma Pan National Park (offisielt nettsted) Arkivert 30. mai 2019 hos Wayback Machine. Besøkt 24. november 2017
Irish National Land League

Irish National Land League (irsk: Conradh na Talún) var en irsk politisk organisasjon på slutten av 1800-tallet som forsøkte å hjelpe fattige leilendinger. Organisasjonens primære mål var å avskaffe systemet med jordeiere i Irland og la leilendingene overta eiendomsretten til jorden som de arbeidet på. Den perioden hvor organisasjonen agiterte er kjent som Land War. Historikeren R.F. Foster har hevdet at organisasjonen «styrket politiseringen av det landlige katolske nasjonalistiske Irland, delvis ved å definere en identitet mot urbanisering, systemet med jordeiere, det engelske og —implisitt—protestantisme.» Omkring en tredjedel av aktivistene var katolske prester, og erkebiskop Thomas Croke var en av bevegelsens mest innflytelsesrike forkjempere.


== Referanser ==
Berit Marie Eira

Berit Marie Persdtr Eira (født 6. mars 1968) er en norsk, samisk politiker som representerer Flyttsamelista i valgkrets Ávjovarri. 
Eira er reineier og politiker, og har arbeidet i Kautokeino kommune. Hun har studert handel og kontor og bedriftsøkonomi, og har 3-årig bachelor i reindrift.I 2017 ble hun, som første representant fra Flyttsamelista, medlem av Sametingsrådet. Det skjedde etter sametingsvalget, da de fire partiene Norske Samers Riksforbund, Senterpartiet, Åarjel-Saemiej Gielh og Flyttsamelista gikk sammen om å skape en 'flertallregjering'. Ifølge avtalen sitter Eira i rådet de to første årene av valgperioden, Ellinor Marita Jåma fra Åarjel-Saemiej Gielh de siste to.I 2014  markerte Eira sin motstand mot den norske regjeringens reindriftspolitikk, da hun nektet å godta kravet om å redusere reinflokken tross statens trusler om tvangsmulkt.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Berit Marie Eira – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Sametinget - Berit Marie P.E. Eira Arkivert 7. juli 2019 hos Wayback Machine.
Ernest Belfort Bax

Ernest Belfort Bax (født 23. juli 1854, død 26. november 1926) var en engelsk skrankeadvokat, journalist, filosof, forsvarer av menns rettigheter, sosialist og historiker.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Ernest Belfort Bax: Father of the Men's Movement Arkivert 11. mars 2016 hos Wayback Machine.
Archive of Bax's work ved Marxists.org
Rossija 1

Rossija 1 (russisk: Россия 1, norsk oversettelse: Russland 1) er en statseid russisk TV-kanal. Rossija 1 startet sine sendinger 22. mars 1951, som Program 2 i det sovjetiske sentralfjernsynet. Etter oppløsningen av Sovjetunionen gjenoppsto kanalen som RTR og heter nå Rossija 1. Kanalen tilhører Russlands statlige kringkastingsselskap (VGTRK). Kanalen er den nest største TV-kanalen i Russland og sees av 75 prosent av russere i urbane områder, mot 83 prosent for hovedkonkurrenten Pervyj kanal. Rossija 1 finnes i flere regionale utgaver og kringkaster på flere språk.


== Historie ==


=== Sovjet-tiden ===
Rossija startet i 1951 som Program 1 i Sovjetunionens sentral-tv, men flyttet over til Program 3 i 1965. To år senere ble den flyttet igjen til Program 2. De første årene sendte kanalen stort sett programmer laget av Sovjets utdanningsdepartement samt barneprogrammer. Da kanalen flyttet til Program 2s sendefrekvens, ble flere store programmer flyttet til kanalen – blant annet nyhetssendingen Vremja i 1968. I 1975 begynte Program 2 å sende i farger, og i 1977 ble kanalen riksdekkende for hele Sovjetunionen.
Utover i 1980-årene begynte kanalens programprofil også å omfatte kultur-, kunst- og sportsprogrammer, og i 1984 skiftet kanalen navn til Kanal 2. Da Sovjetunionen ble oppløst, ble kanalen i 1990 gjort om til en russisk TV-kanal gjennom opprettelsen av VGTRK. Kanalen gjenoppsto året etter som RTR (Russlands radio og televisjon).


=== Russland ===
Utover i 1991 gjennomførte RTR flere omstruktureringer og endringer i sendeflaten, blant annet nyhetsprogrammet Vesti. I august samme år sluttet kanalen sine sendinger i Latvia, der kanalen ble byttet ut med LTV7.
I november 1997 byttet kanalen navn til RTR-1, og året etter startet VGTRK med regionale TV- og radiosendinger. Utover 2000-tallet fulgte flere omstruktureringer i VGTRK.
I 2013 hadde Rossija 1 anslagsvis 117 millioner seere daglig.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ru) Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) Rossiya 1 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons