jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Cerasela Hordobeţiu

Cerasela Simona Hordobeţiu (født 11. oktober 1968 i Sibiu) er en rumensk tidligere skøyteløper.


== Personlige rekorder ==


== Meritter ==


=== Internasjonale mesterskap ===
Allround-VM på skøyter deltatt i 7 allround-VM.

Heerenveen 1992, Berlin 1993, Butte 1994, Savalen 1995, Inzell 1996 og Nagano 1997,.Beste resultat 16.-plass sammenlagt i Butte 1994.Sprint-VM på skøyter deltatt en gang.

Ikaho 1993, Calgary 1994, Milwaukee 1995 og Heerenveen 1996.Beste resultat 21.-plass sammenlagt i Milwaukee 1995.EM på skøyter deltatt i 7 EM. 

Heerenveen 1992, Heerenveen 1993, Hamar 1994, Heerenveen 1995, Heerenveen 1996, Heerenveen 1997 og Heerenveen 1999.beste resultat 8.-plass sammenlagt i Heerenveen 1993.Junior-VM på skøyter deltatt i 2 VM ved 2 konkurranser.

Strömsund 1987 i sammenlagt, og Seoul 1988 i sammenlagt.Beste resultat 17.-plass sammenlagt i Strömsund 1987.


=== Sammenlagt i Verdenscupen ===
Poeng i parentes er rangeringspoeng som rangeres under verdenscup-poeng, men som likefullt er oppnådd under verdenscup-løp.
– = ikke deltatt på verdenscupdistansen i nevnte sesong.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cerasela Hordobețiu – Olympics.com 
(en) Cerasela Hordobețiu – Olympic.org 
(en) Cerasela Hordobețiu – Olympedia 
(en) Cerasela Hordobețiu – Sports-Reference (OL-resultater – arkivert) 
(en) Cerasela Hordobețiu – Speedskatingbase.eu 
(en) Cerasela Hordobețiu – SpeedSkatingNews.info 
(en) Cerasela Hordobețiu – SpeedSkatingStats.com 
(en) Cerasela Hordobețiu – TheSports.org 
(en) Cerasela Hordobețiu – TheSports.org 
(en) Cerasela Hordobeţiu på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
Veteran-VM i fjelløp 2017

Veteran-VM i fjelløp 2017 (World Masters Mountain Running Championships) ble arrangert i Pruské i Slovakia, 2. september 2017.
Løypa var ca 9,6 km lang. 


=== Resultater menn ===


=== Resultater kvinner ===


== Kilder ==
Resultater (arkivert)
Anne Hope Jahren

Anne Hope Jahren (født 27. september 1969) er en amerikansk geokjemiker og geobiolog. Hun er kjent for sitt arbeide med å bruke isotopanalyser for å forske på fossile skoger fra Eocen (34-56 millioner år siden). Hun har fått en rekke utmerkelser for sin forskning, blant annet James B. Macelwane Medal fra the American Geophysical Union. Jahren er for tiden (2017) professor ved Universitetet i Oslo.


== Referanser ==


== Kilder ==
«Lab Girl» er på plass på UiO, intervju med Jahren
Junior-VM i friidrett 2014 – 110 meter hekk menn

110 meter hekk for menn under Junior-VM i friidrett 2014 ble arrangert på Hayward Field i Eugene i USA fra 22. til 24. juli 2014.


== Medaljevinnere ==


== Rekorder ==
Før junior-VM 2014 var rekordene som følger:


== Tidsplan ==
Alle tider er lokale tider (UTC-7)


== Resultater ==


=== Forsøksheat ===
Kvalifisering: De tre raskeste i hvert heat (Q) og de tre beste tidene for øvrig (q) gikk videre til semifinalene,
Forsøksheatene startet 11:01 22. juli, Vind: +0,1 m/s, +0,5 m/s, −0,2 m/s, −0,1 m/s, −0,3 m/s, +0,7 m/s, +0,6 m/s,


=== Semifinaler ===
Kvalifisering: De to raskeste i hver semifinale (Q) og de to raskeste for øvrig (q) gikk videre til finalen,
Semifinalene startet 17:32 den 23. juli, Vind: -1,6 m/s, -0,3 m/s, −1,7 m/s,


=== Finale ===
Finalen startet 19:33 den 24. juli, Vind: +0,5 m/s.


== Referanser ==


== Kilder ==
Resultater - forsøksheat
Resultater - semifinaler
Resultater - finale


== Eksterne lenker ==
IAAF - Offisiell hjemmeside
Amytornis

Amytornis (gressmettslekten, gressmetter) er en slekt i alvesmettfamilien (Maluridae) og tilhører gruppen av sangfugler (Passeri), som er spurvefugler (Passeriformes). Slekten er eneste slekt i underfamilien gressmetter (Amytornithinae) og inkluderer elleve arter med insektetende fugler som har lange ben og lang stiv stjert. Artene er endemiske for Australia, og de fleste har tildels svært begrenset utbredelse. Slekten er én av seks slekter i alvesmettfamilien, som deles inn i to underfamilier, og deles videre inn i fire underslekter.Gressmettene er fysisk større enn de egentlige alvesmettene og veier fra cirka 15 g til 35 g. Nebbet er dessuten kortere og smalere, og reflekterer gressmettenes mer frørike diett. Dette er fugler som tilbringer mye tid på bakken på leten etter mat, og fjærdraktene er som følge av dette mer kryptiske enn hos de egentlige alvesmettene.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Rowley & Russell (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Norske navn i parentes er ikke offisielle navn, men kun en foreløpig beskrivelse på en art som ikke har blitt offisielt navngitt enda.

Passeriformes, spurvefugler
Passeri, sangfugler
Meliphagoidea
Maluridae, alvesmettfamilien, 2 underfamilier, 6 slekter, 4 underslekter, 28 arter
Amytornithinae, gressmetter, 1 slekt, 4 underslekter, 11 arter
Amytornis, gressmettslekten, 4 underslekter, 11 arter
Maluropsis
A. barbatus, hvitbryngressmett
Magnamytis
A. woodwardi, hvitstrupegressmett
A. dorotheae, carpentariagressmett
A. striatus, stripegressmett
Cryptamytis
A. merrotsyi, korthalegressmett
Amytornis
A. housei, svartgressmett
A. goyderi, sandgressmett
A. ballarae, kalkadoongressmett
A. purnelli, steingressmett
A. textilis, slettegressmett
A. modestus, (tykknebbgressmett, langhalegressmett)
Malurinae, alvesmetter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Amytornis i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Amytornis hos Artsdatabanken 
(en) Amytornis hos Fossilworks 
(en) Amytornis hos ITIS 
(en) Amytornis hos NCBI 
(en) Kategori:Amytornis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Amytornis – detaljert informasjon på Wikispecies
Junior-VM i friidrett 2014 – 400 meter hekk menn

400 meter hekk for menn under Junior-VM i friidrett 2014 ble arrangert på Hayward Field i Eugene i USA 23., 24. og 25. juli.


== Medaljevinnere ==


== Rekorder ==


== Resultater ==


=== Finale ===
25. juli
Starttid: 19:33  Temperatur: 27 °C  Luftfuktighet: 37 %


=== Semifinaler ===
24. juli
De to beste i hvert heat (Q) og de to raskeste for øvrig (q) gikk videre til finalen


==== Oppsummering ====


==== Detaljer ====
De to beste i hvert heat (Q) og de to raskeste for øvrig (q) gikk videre til finalen


===== Semifinale 1 =====
25. juli
Starttid: 12:23  Temperatur: 21 °C  Luftfuktighet: 53 %


===== Semifinale 2 =====
25. juli
Starttid: 12:29  Temperatur: 21 °C  Luftfuktighet: 53 %


===== Semifinale 3 =====
25. juli
Starttid: 12:35  Temperatur: 21 °C  Luftfuktighet: 53 %


=== Forsøksheat ===
23. juli
De to beste i hvert heat (Q) og de åtte beste tidene for øvrig (q) gikk videre til semifinalene


==== Oppsummering ====


==== Detaljer ====
De to beste i hvert heat (Q) og de åtte beste tidene for øvrig (q) gikk videre til semifinalene


===== Heat 1 =====
25. juli
Starttid: 12:09  Temperatur: 16 °C  Luftfuktighet: 88 %


===== Heat 2 =====
25. juli
Starttid: 12:14  Temperatur: 16 °C  Luftfuktighet: 88 %


===== Heat 3 =====
25. juli
Starttid: 12:20  Temperatur: 16 °C  Luftfuktighet: 88 %


===== Heat 4 =====
25. juli
Starttid: 12:28  Temperatur: 16 °C  Luftfuktighet: 88 %

Kommentar:
IAAFs regel 168.7(a) - Bringe benet utenfor og lavere enn hekken


===== Heat 5 =====
25. juli
Starttid: 12:31  Temperatur: 16 °C  Luftfuktighet: 88 %

Kommentar:
BIB 1020 Welington Zaza - Gult kort - 162.5(b) Ikke umiddelbart etterkomme starters kommando (forsinke starten)


===== Heat 6 =====
25. juli
Starttid: 12:41  Temperatur: 16 °C  Luftfuktighet: 88 %


===== Heat 7 =====
25. juli
Starttid: 12:46  Temperatur: 16 °C  Luftfuktighet: 88 %


===== Heat 8 =====
25. juli
Starttid: 12:51  Temperatur: 16 °C  Luftfuktighet: 88 %


== Deltakere ==
Ifølge en uoffisiell telling deltok 57 utøvere fra 43 land i denne øvelsen.

 Algerie (1)
Australia Australia (1)
 Bahamas (1)
 Bahrain (1)
 Barbados (2)
 Botswana (1)
Brasil Brasil (2)
 De britiske Jomfruøyer (1)
Canada Canada (2)
Kina Kina (2)
Kinesisk Taipei Kinesisk Taipei (1)
Colombia Colombia (1)
Cuba Cuba (2)
Tsjekkia Tsjekkia (2)
Ecuador Ecuador (1)
 Tyskland (1)
Ungarn Ungarn (1)
Italia Italia (2)
Jamaica Jamaica (2)
Japan Japan (1)
Kenya Kenya (2)
 Liberia (1)
 Madagaskar (1)
 Mauritius (1)
Mexico Mexico (2)
 Mosambik (1)
 Nicaragua (1)
Norge Norge (1)
Portugal Portugal (1)
 Puerto Rico (2)
San Marino San Marino (1)
 Saudi-Arabia (1)
 Seychellene (1)
 Slovenia (1)
 Sør-Afrika (2)
Sør-Korea Sør-Korea (1)
Spania Spania (2)
Sveits Sveits (1)
Tyrkia Tyrkia (1)
Storbritannia Storbritannia (1)
USA USA (2)
Venezuela Venezuela (1)
 Zimbabwe (1)


== Referanser ==


== Kilder ==
Resultater - forsøksheat
Resultater - semifinaler
Resultater - finale


== Eksterne lenker ==
IAAF - Offisiell hjemmeside
Junior-VM i friidrett 2014 – 3000 meter hinder menn

3000 meter hinder for menn under Junior-VM i friidrett 2014 ble arrangert på Hayward Field i Eugene i USA fra 25. til 27. juli 2014.


== Medaljevinnere ==


== Rekorder ==


== Resultater ==


=== Forsøksheat ===


==== Heat 1 ====


==== Heat 2 ====


=== Finale ===


== Referanser ==


== Kilder ==
Resultater - forsøksheat
Resultater - finale


== Eksterne lenker ==
IAAF - Offisiell hjemmeside
Stipiturus

Stipiturus (emusmetter) er en slekt i alvesmettfamilien (Maluridae) og tilhører gruppen av sangfugler (Passeri), som er spurvefugler (Passeriformes). Slekten sorterer i underfamilien Malurinae og blir av og til inkludert i et tribus (Stipiturini) for seg selv.  Den inkluderer tre arter med små insektetende fugler med lange ben og lang stjert. Stjerten har kun seks halefjær som er løst formet. Artene er endemiske for Australia. Slekten er én av seks slekter i alvesmettfamilien, som deles inn i to underfamilier.


== Inndeling ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Rowley & Russell (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Norske navn i parentes er ikke offisielle navn, men kun en foreløpig beskrivelse på en art eller gruppe som ikke har blitt offisielt navngitt enda.

Passeriformes, spurvefugler
Passeri, sangfugler
Meliphagoidea
Maluridae, alvesmettfamilien
Malurinae, alvesmetter
Sipodotus
Clytomyias
Chenorhamphus
Malurus, (egentlige alvesmetter)
Stipiturus, (emusmetter)
S. malachurus, krattemusmett
S. mallee, brunkroneemusmett
S. ruficeps, rustkroneemusmett


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Stipiturus i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Stipiturus hos Artsdatabanken 
(en) Stipiturus hos ITIS 
(en) Stipiturus hos NCBI 
(en) Kategori:Stipiturus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Stipiturus – detaljert informasjon på Wikispecies
Oideterus

Oideterus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Nokså små til middelsstore (8-20 millimeter), matte, brungule til svarte trebukker. Det er stor forskjell mellom kjønnene - hannene er mindre, har forkortede dekkvinger og antennenes ytre ledd er kamformede, hunnene er større og bredere, dekkvingene av normal lengde, antennenes ytre ledd er sagtakkede. Antennenes form, med en smal indre del og en sagtakket eller kamformet ytre del, er karakteristisk.


== Utbredelse ==
Slekten lever i det nordøstlige Sør-Amerika og i det sørlige Mellom-Amerika.


== Systematisk inndeling ==
Artslisten følger 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802
Stammen Anacolini Thomson, 1857
Slekten Oideterus Thomson, 1857
Oideterus andrarius Galileo, 1987 - Colombia
Oideterus birai Galileo & Santos-Silva, 2018 - Colombia
Oideterus buquetii Thomson, 1857 - Colombia, Ecuador
Oideterus crenatocerus Galileo, 1987 - Ecuador
Oideterus dichotomus Galileo, 1987 - Ecuador
Oideterus elegans Waterhouse, 1880 - Ecuador
Oideterus farallonensis Ascuntar-Osnas, 2018 - Colombia
Oideterus inaequalis Galileo & Santos-Silva, 2015 - Ecuador
Oideterus latithorax Botero, Galileo & Santos-Silva, 2019 - Colombia
Oideterus lobicollis Bates, 1875 - Colombia, Ecuador
Oideterus magnificus Galileo, 1987 - Costa Rica, Panama
Oideterus nigrum Botero, Galileo & Santos-Silva, 2019 - Colombia
Oideterus pallidus Galileo, 1987 - Colombia
Oideterus tibiaprocerus Botero, Galileo & Santos-Silva, 2019 - Colombia


== Referanser ==


== Kilder ==
Liste over artene


== Eksterne lenker ==
(en) Oideterus i Global Biodiversity Information Facility 
Oideterus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilder av artene
Kibergsvatnet

Kibergsvatnet (også skrevet Kibergvatnet) er en innsjø i Vardø kommune i Finnmark. Den ligger 2,5 kilometer nord for Kiberg, og har utløp mot sør gjennom Kibergselva.


== Referanser ==
Herman Tømmeraas

Herman Tømmeraas (født 2. april 1997 i Solbergelva) er en norsk skuespiller, danser og modell. Han er kjent fra rollene som Fjor Jutul i Netflix-serien Ragnarok, Chris "Guttechris" Schistad i serien Skam, Erling i dramaserien Semester og som Truls i TV-serien Stikk på NRK. Han er også kjent fra en rekke modell- og reklameoppdrag. Han har en av Norges mest populære Instagram-kontoer med 2.6 millioner følgere (mai 2020).


== Filmografi ==
Stikk (2011) - TV-serie
Skam (2015-2017) - TV-serie
Semester (2018-2019) - TV-serie
Ragnarok (2020-2021) - TV-serie
Ninjababy (2021) - film (stemme)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Herman Tømmeraas på Internet Movie Database 
(fr) Herman Tømmeraas på Allociné 
(en) Herman Tømmeraas hos The Movie Database 
Herman Tømmeraas på Twitter 
Herman Tømmeraas på Instagram
Storvarden (Vardø)

Storvarden er et fjell i Vardø kommune i Finnmark. Det ligger rundt fire kilometer vest for Kiberg. Fjellet har flere toppunkter, hvorav det høyeste er 166 meter over havet.


== Referanser ==
Barbent i parken (film)

Barbent i parken (originaltittel Barefoot in the Park) er en amerikansk romantisk komedie fra 1967, regissert av Gene Saks. Jane Fonda og Robert Redford spiller hovedrollene som det nygifte ekteparet Corie og Paul Bratter. Filmen er basert på Neil Simons skuespill Barbent i parken fra 1963. 
Tittelen er en referanse til en scene hvor Paul Bratter – i filmen spilt av Redford – drikker seg full og løper barbent rundt i Washington Square Park. Redford gjentok i filmen rollen han spilte i sceneoppføringen av stykket, mens Fonda tok over Elizabeth Ashleys rolle etter at Natalie Wood takket nei. I filmen ble øvrige roller spilt av Mildred Natwick, Charles Boyer og Herb Edelman.Natwick ble nominert til Oscar for beste kvinnelige birolle for rolleskildringen i filmen, mens Fonda ble nominert til en BAFTA-pris for beste utenlandske skuespiller. Simon ble nominert til Writers Guild of America Award for manusarbeidet. Det amerikanske filminstituttet (AFI) har kåret filmen til tidenes 96. beste kjærlighetsfilm fra USA.


== Handling ==
Det nygifte ekteparet Paul (Robert Redford) og Corrie Batter (Jane Fonda) flytter etter en knapp ukes hvetebrødsdager på hotell i New York City, inn i en  liten leilighet i samme by. Paul er en hardtarbeidende og fremadstormende advokat, mens kona Corrie lever med hodet i skyene og har som eneste mål i livet å ha det gøy med ektemannen. Hun er fast overbevist om at luft og kjærlighet er nok til å overvinne livets utfordringer, og det er hun som har inngått leieavtalen om den miserable leiligheten i øverste etasje i en leiegård i Greenwich Village.


== Medvirkende ==
Robert Redford som Paul Bratter
Jane Fonda som Corie Bratter
Charles Boyer som Victor Velasco (ekteparet Bratters nabo, som har slått seg til på loftet i leiegården)
Mildred Natwick som Ethel Banks (Corie Bratters mor)
Herb Edelman som Harry Pepper
Mabel Albertson som Harriet
Fritz Feld som restauranteier
James F. Stone som postmann
Ted Hartley som Frank


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Barbent i parken på Internet Movie Database 
Barbent i parken (film) hos Filmweb
(no) Barbent i parken hos Filmfront 
(sv) Barbent i parken i Svensk Filmdatabas 
(fr) Barbent i parken på Allociné 
(nl) Barbent i parken på MovieMeter 
(en) Barbent i parken på AllMovie 
(en) Barbent i parken på Turner Classic Movies 
(en) Barbent i parken på Rotten Tomatoes
Alf O Brubakk

Alf Ottar Brubakk (født 1941, død 2022) var professor ved Institutt for sirkulasjon og bildediagnostikk ved NTNU.


== Bibliografi ==

(no) Publikasjoner av Alf O Brubakk i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin


== Referanser ==
Kjemisk absorpsjon

Kjemisk absorpsjon viser til opptak av gasser eller væsker (kalt absorbenter) i et annet stoff (absorbator). Det blir særlig brukt om oppløsning av en gass i en væske. Ved absorpsjon blir molekylene fra absorbenten fordelt jevnt overalt i absorbatoren. En prosess der gassen eller væsken bare legger seg på overflaten, slik at de lett kan skilles ut igjen, kalles adsorpsjon.
Absorpsjons-koeffisienten forteller hvor mye av en gass en viss væskemengde kan ta opp. Gassmengden som kan absorberes vokser med økende trykk, jfr. Henrys lov. I kjemiteknikk anvender man absorpsjon blant annet til å fjerne forurensende gasser, for eksempel SO2 fra avgasser.


== Se også ==
adsorpsjon
absorpsjonsapparat


== Referanser ==
Langnebbalvesmett

Langnebbalvesmett (Sipodotus wallacii) er eneste art i slekten Sipodotus, som inngår i underfamilien alvesmetter (Malurinae) i alvesmettfamilien (Maluridae). Arten består i kraft av to underarter og er endemisk for Ny-Guinea og Aruøyene i Indonesia. Slekten blir av og til inkludert i et tribus (Malurini) der også de tre slektene Malurus, Clytomyias og Chenorhamphus inngår. 
Arten måler 11–12·5 cm og veier cirka 7–8 g. Hodet er sort med lys blå flekker i kronen. Øyene har en halv hvit øyering på oversiden. Nebbet er sort. Ryggen er rustbrun og stjerten gråbrun. Overvingen er gråbrun. Hele undersiden er hvit (nominatformen) eller (coronatus) utvasket kremgul. Hunnen ligner hannen, men har blek kremgul strupe og dusere krone.
Langnebbalvesmetten er en standfugl som trives best i regnskog, typisk i elevasjoner på cirka 100–800 moh., men av og til også opp til 1 250 moh. Det eter for det meste insekter som den typisk fanger 2–10 m over bakken, som oftest i forbindele med klatrende vegetasjon. Fuglene opptrer gjerne i grupper på 4–8 individer, som kan være i nær familie med hverandre. Arten hekker gjennom hele året, men er mest aktiv fra september til desember.


== Inndeling og utbredelse ==
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Rowley & Russell (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Norske navn i parentes er ikke offisielle navn, men kun en foreløpig beskrivelse på en art eller gruppe som ikke har blitt offisielt navngitt enda.

Passeriformes, spurvefugler
Passeri, sangfugler
Meliphagoidea
Maluridae, alvesmettfamilien
Malurinae, alvesmetter
Sipodotus
S. wallacii, langnebbalvesmett
S. w. wallacii (nominatformen), Misool, Yapen, Fuglehodehalvøya og det nordlige Ny-Guinea
S. w. coronatus, Aruøyene (Indonesia) og det sørlige New Guinea
Clytomyias
Chenorhamphus
Malurus, (egentlige alvesmetter)
Stipiturus, (emusmetter)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Langnebbalvesmett i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Langnebbalvesmett hos Artsdatabanken 
(en) Langnebbalvesmett hos ITIS 
(en) Langnebbalvesmett hos NCBI 
(en) Kategori:Sipodotus wallacii – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sipodotus wallacii – detaljert informasjon på Wikispecies
Storelva (Vadsø)

Storelva (nordsamisk: Idjajohka) er ei elv i Vadsø kommune i Finnmark. Den munner ut i Varangerfjorden tre kilometer nord for Ekkerøy. Storelva er 31,3 kilometer lang.
Elva har utspring sørvest for Falkfjellet og renner først mot sør, før den snur i mer østlig retning. Via en 30 meter høy foss faller elva ned i Nattfjelldalen, en to kilometer lang canyon mellom Lovttašvárri i sør og Nattfjellet i nord. Etter Nattfjelldalen renner elva ut på de myrlendte slettene nordøst for Vadsø by. Før munningen i Varangerfjorden renner elva et par kilometer parallelt med kysten, bak en smal landtunge kalt Storelvneset. Tidligere ble elva ledet til sjøen via en kort kanal helt vest på Storelvneset, men kanalen er senere sperret og elva følger nå sitt opprinnelige leie til munningen.Nattfjelldalen og elvas kildeområde ligger innenfor Varangerhalvøya nasjonalpark. Storelvneset og elvemunningen er vernet som Storelvosen naturreservat.


== Referanser ==
Acrossocheilus

Acrossocheilus er en slekt av karpefisker. Slekten er utbredt i ferskvann i det sørlige Kina, Laos, Vietnam og på Taiwan.


== Systematisk inndeling ==
Klassifikasjon etter WoRMS 2017.

Rekke: Ryggstrengdyr (Chordata) - 55 000 arter Bateson, 1885
Klasse strålefinnede fisker (Actinopterygii) - 26 000 arter Klein, 1885
Orden karpefisker (Cypriniformes) Bleeker, 1859
Familie karpefamilien (Cyprinidae) - 2 420 arter Fleming, 1828
Underfamilie Barbinae  Bleeker, 1859
Slekt Acrossocheilus Oshima, 1919
Acrossocheilus aluoiensis Nguyen, 1997
Acrossocheilus baolacensis Nguyen, 2001
Acrossocheilus beijiangensis Wu & Lin, 1977
Acrossocheilus clivosius Lin, 1935
Acrossocheilus fasciatus Steindachner, 1892
Acrossocheilus hemispinus Nichols, 1925
Acrossocheilus iridescens Nichols & Pope, 1927
Underart Acrossocheilus iridescens iridescens Nichols & Pope, 1927 = Acrossocheilus iridescens Nichols & Pope, 1927
Underart Acrossocheilus iridescens yuanjiangensis Wu & Lin, 1977 = Acrossocheilus iridescens Nichols & Pope, 1927
Underart Acrossocheilus iridescens zhujiangensis Wu & Lin, 1977 = Acrossocheilus longipinnis Wu, 1939
Acrossocheilus jishouensis Zhao, Chen & Li, 1997
Acrossocheilus kreyenbergii Regan, 1908
Acrossocheilus lamus Mai, 1978
Acrossocheilus longipinnis Wu, 1939
Acrossocheilus macrophthalmus Nguyen, 2001
Acrossocheilus malacopterus Zhang, 2005
Acrossocheilus microstoma Pellegrin & Chevey, 1936
Acrossocheilus monticola Günther, 1888
Acrossocheilus multistriatus Lan, Chan & Zhao, 2014
Acrossocheilus paradoxus Günther, 1868
Acrossocheilus parallens Nichols, 1931
Acrossocheilus rendahli Lin, 1931
Acrossocheilus spinifer Yuan, Wu & Zhang, 2006
Acrossocheilus wenchowensis Wang, 1935
Underart Acrossocheilus wenchowensis beijiangensis Wu & Lin, 1977 = Acrossocheilus beijiangensis Wu & Lin, 1977
Acrossocheilus wuyiensis Wu & Chen, 1981
Acrossocheilus xamensis Kottelat, 2000
Acrossocheilus yalyensis Nguyen, 2001
Acrossocheilus yunnanensis Regan, 1904
Acrossocheilus ikedai Harada, 1943 = Poropuntius ikedai Harada, 1943
Acrossocheilus invirgatus Oshima, 1920 = Acrossocheilus paradoxus Günther, 1868
Acrossocheilus malcolmi Smith, 1945 = Hypsibarbus malcolmi Smith, 1945
Acrossocheilus schroederi Smith, 1945 = Discherodontus schroederi Smith, 1945
Acrossocheilus vittatus Smith, 1945 = Neolissochilus vittatus Smith, 1945


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Acrossocheilus – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Acrossocheilus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Acrossocheilus hos ITIS 
(en) Acrossocheilus hos NCBI 
(en) Kategori:Acrossocheilus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Acrossocheilus – detaljert informasjon på Wikispecies