jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Industriell økologi

Industriell økologi er studiet av material- og energiflyt i industrielle systemer. Den globale industrielle økonomien kan sees som et nettverk av industrielle prosesser som henter ressurser fra jorda og omformer disse ressursene til varer som kan bli kjøpt og solgt for å møte menneskehetens behov. Industriell økologi søker å kvantifisere materialflyten og dokumentere de industrielle prosessene som gjør at det moderne samfunnet fungerer. Industrielle økologister er ofte opptatt av innvirkningene som industriell aktivitet har på miljøet, som planetens tilgang på naturressurser og som problemene rundt avfallshåndtering. Industriell økologi er et ungt, men voksende og tverrfaglig forskningsfelt som kombinerer aspekter fra ingeniørvitenskap, økonomi, sosiologi, toksikologi og naturvitenskap. 
Industriell økologi har blitt definert som en «system-basert, tverrfaglig diskurs som søker å forstå oppførsel som oppstår i komplekse integrerte menneske/natur-systemer». Feltet tilnærmer seg tema om bærekraftighet ved å undersøke problemer fra flere perspektiver, vanligvis involverer det aspekter fra sosiologi, miljøvitenskap, økonomi og teknologi. Navnet kommer fra ideen om at natursystemene bør bli brukt som modell for å forstå hvordan vi skal designe bærekraftige industrisystemer.


== Referanser ==
Kingittorsuaqsteinen

Kingittorsuaqsteinen (tidligere: Kingigtorssuaq), katalogisert som GR 1 M i Samnordisk runetekstdatabase, er  en runestein som i 1824 ble funnet på den lille øya Kingittorsuaq sentralt i den sørlige delen av Upernavikøygruppen på Nordvest-Grønland.


== Funnsted ==

Steinen lå i en gruppe på tre varder som var reist på toppen av øya. Steinen oppbevares nå på Nationalmuseet i København.


== Steinen ==
Innskriften er risset på en 10 cm lang glimmerskifer-stein.


== Datering ==
Steinen er datert til middelalderen. William Thalbitzer daterer steinen til 1314 ved hjelp av pentadiske siffer. Andre kilder daterer steinen til mellom 1250 og 1333. En mer kuriøs datering står Catholic Encyclopedia (1907–1912) for ved å oppgi datoen til 25. april 1135.


== Innskrift ==
Den siste delen av runeskriften er ikke gjengitt, da den tilsynelatende består av en gruppe meningsløse tegn, muligens en kryptert beskjed.

Direkte translitterert til latinske tegn blir teksten:

÷ el^likr · sikuaþs : so^n:r · ok · baan^ne : torta^r son : ¶÷ ok enriþi · os son : laukardak·in : fyrir · gakndag ¶hloþu · ua^rda te · ok rydu : ?????? 

Transkribert til norrønt 

 Erlingur Sigvaðs sonur og baarne Þorðarsonog enriði ás son, laugardagin fyrir gakndag
hloðu varða the[ssa] og ryðu..

Magnus Olsen foreslo i 1932 følgende oversettelse 

Erling Sigvatsson og Bjarne Tordsson og Eindride Oddson oppførte lørdagen før gangdag disse varder og runet vel.

Teksten har også vert gjengitt som:

 Erling Sigvatsson og Bjarne Tordarson og Einride Oddsson, reiste disse vardene lørdag før gangdag, og ...


== Se også ==
Arkeologiåret 1824


== Referanser ==


== Litteratur ==
Olsen, Magnus: Sproget i de grønlandske runeinnskrifter. Fra norrøn filologi, Oslo 1949, s. 51-71 delvis gjenoptrykt fra: Kingigtórsoak-stenen og sproget i de grønlandske runeinnskrifter. Norsk tidsskrift for sprogvidenskap 5 1932, s. 189-194, 232-250.


== Eksterne lenker ==
Catholic Encyclopedia
Pre-Columbian Discovery of America
Runic inscription from Greenland
Vikings in Greenland from MNSU EMuseum


==== Søkelenker til Nasjonalbiblioteket sitt digitale bibliotek ====
Søk med navnet Kingittorsuaq
Søk med navnet  Kingigtorssuaq
Stöd de strejkande hamnarbetarna

Stöd de strejkande hamnarbetarna er en svensk LP-plate utgitt av Proletärkultur i 1974.
Vinteren 1974 hadde Svenska Hamnarbetarförbundet gått ut i streik, og musikkalbumet ble laget som en støtte til de streikende. Det ble arrangert tre viseaftener på det såkalte Marx-Engelshuset i Göteborg i dagene 9. – 11. mai. Der ble albumet spilt inn. Inntektene fra salget av plata gikk til bryggearbeidernes streikekasse.
Flere kjente artister medvirket, blant andre Fred Åkerström, Sven Wollter og Dan Berglund.


== Sporliste ==
«Den gamla goda tiden» - Thomas Ellerås
«Strejka» - Harald «Bagarn» Andersson
«Balladen om Olsson» - Knutna Nävar
«Katjuska» - Anja Svederborg
«Rallarvisa» - Fred Åkerström
«Åkare Lundgrens begravning» - Fred Åkerström
«En valsmelodi» - Fred Åkerström
«The Chartist Song» - Mats Lundälv og Bengt Franzen
«Working on the Project» - Mats Lundälv og Bengt Franzen
«Riksdagsvisa» - Sven Wollter
«Måsadott» - Röda Ropet
«Visa till SAP» - Dan Berglund
«De mördades fria republik» - Dan Berglund


== Kilder ==
Discogs (besøkt 1. juni 2015)
Proletärkulturs presentasjon av LP-en


== Eksterne lenker ==
(en) Stöd de strejkande hamnarbetarna på MusicBrainz
Karl Laurids Aastrup

Karl Laurids Aastrup (født 26. november 1899 i Ulfborg, død 14. mai 1980 i Roskilde) var en dansk prest, forfatter og salmedikter.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Karl Lauridz Aastrup gikk på Ribe Katedralskole før han studerte teologi ved Københavns Universitet. 


=== Prest ===
Han var ferdig i 1923, og begynte deretter å jobbe som sogneprest. I 1940 ble han prost i Ulfborg-Hind, men måtte flykte til Sverige på grunn av illegalt arbeid. Fra 1944 til 1945 var han prest for danske flyktninger i Lund i Sverige. Etter at han kom tilbake til Danmark, ble han sokneprest i Odense i 1949, før han senere ble prost i byen og fra 1958 var han domprost i Fyn stift fram til han gikk av i 1967.


=== Forfatter, dikter ===
Han gav ut flere bøker, dikt- og salmesamlinger. I 1927 begynte han å skrive salmer, og skrev senere flere almer som ble publisert i Kirkeligt Samfunds Salmetil­læg og  Menig­hedsbladet (dette fikk senere navnet Dansk Kirketidende) før han gav ut salmesamlingene Salmer i 1939 og Salmer. Anden Samling i 1941. I løpet av årene i Sverige gav han ut Salmebog for Den Danske Kirke i Sverige, der han selv hadde skrevet to av de 36 salmene. Salmer. Tredie Sam­ling kom i 1945, da han var tilbake i Danmark, og fjerde, femte og sjette samlig kom i henholdsvis 1949, -57 og 62, delvis parallelt med Den Danske Salmebog. Salmene hans kom i liten grad med i denne salmeboken, men organisasjonen brukte salmene hans mye på sine møter, og gav i 1966 ut samlingen  K.L. Aastrup. Udvalgte salmer. Selv gav han i 1966 og -69 ut samlingene 129 Epistelsalmer og 133 Evangeliesalmer. 
Han ble Ridder av Dannebrog i 1950 og Ridder af 1. grad i 1961.
Han er begravet på Husby Kirkegård. 
Etter hans død har boken Erindringer (1999) blitt utgitt. Salmene hans har i større grad fått innpass i salmebøker, og den store samlingen K.L. Aastrup – Salmer med 845 salmer kom ut i 1991. I Norsk salmebok 2013 er han representert med en salme.


== Utgivelser ==


=== Diktsamlinger ===
Lyng (1920)
Fra Kammer, Klit og Kirke (1925)


=== Romaner ===
Treveje (1932)
Ellen Linde (1933)


=== Salmesamlinger ===
Salmer 1939
Salmer. Anden Samling (1941)
Salmebog for Den Danske Kirke i Sverige (1944 - redaktør og to egne salmer)
Salmer. Tredie Sam­ling (1945)
Salmer. Fjerde Samling (1949)
Salmer. Femte Samling (1957)
Salmer. Sjette Samling (1962)
K.L. Aastrup. Udvalgte salmer (1966 -  Utgitt av Dansk Kir­kesang)
129 Epistelsalmer (1966)
133 Evangeliesalmer (1969)
K.L. Aastrup – Salmer (1991 - Samling av salmene hans utgitt etter hans død)


=== Annet ===
Erindringer (1999)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Biografi på Den danskesalmebog online
Glimmande nymf

Glimmande nymf er et studioalbum av den svenske visesangeren Fred Åkerström, med sanger av Carl Michael Bellman. Albument ble utgitt i 1975 på plateselskapet Metronome. Platenummer MLP 15 548. 
Albumet ble spilt inn med Trio CMB, som foruten Åkerström besto av Katarina Fritzén (fløyte) og Örjan Larson (cello). Det ble produsert av Åkerström sammen med Hans Englund. Låtene ble arrangert av Trio CMB. Illustrationen på omslaget er av Johan Tobias Sergel og omslagsteksten skrevet av Åkerström.
Åkerström hadde spilt inn Bellman allerede i 1964 da han laget Nå skruva fiolen sammen med Ann-Louise Hanson og Cornelis Vreeswijk. Fem år etter kom albumet Fred sjunger Bellman (1969). Med Glimmande nymf og Vila vid denna källa (1977) etablerte han seg som en av sin tids store Bellmantolkere.
Albumet er med i boken Tusen svenska klassiker (2009).


== Sporliste ==
«Nå skruva fiolen (epistel nr. 2)» – 2:19
«Ack du min moder (epistel nr. 23)» – 8:05
«Mollberg satt i paulun (epistel nr. 41)» – 4:38
«Gråt Fader Berg (epistel nr. 12)» – 4:15
«Glimmande nymf (epistel nr. 72)» – 6:30
«Fader Bergström (epistel nr. 63)» – 2:32
«Bröderna fara väl vilse ibland (epistel nr. 35)» – 7:23
«Så lunka vi så småningom (sång nr. 21)» – 4:24


== Medvirkende ==
Hans Englund – produsent
Katarina Fritzén – fløyte
Janne Hansson – tekniker
Örjan Larson – cello
Trio CMB – arrangement
Fred Åkerström – sang, gitar, produsent


== Eksterne lenker ==
Trio CMB framfører Glimmande nymf på Youtube
Møllendalselven

Møllendalselven (tidligere Årstadåen og Årstadelven) er en elv i Bergen kommune i Hordaland. Den har utspring fra Svartediket og munner ut helt sør i  Store Lungegårdsvannet. Elva er 1,5 kilometer lang og renner først mot sørvest, men snur mot nordvest på den siste strekningen før munningen. Møllendalselven krysses av en rekke bruer, og der den krysser fylkesvei 585, er den lagt i kulvert over en 250 meter lang strekning.
Møllendalselven er nederste del av et 7,9 kilometer langt vassdrag som har sine øverste kilder vest for Grønetua, og derfra renner via Øvre Jordalsvatnet og Tarlebøvatnet ned til Svartediket. Tidligere delte elveløpet seg i to løp fra Årstadveien og ned til begynnelsen av nåværende Møllendalsbakken. Møllendalselven er i dag den eneste elven som renner åpent ut i Store Lungegårdsvann.


== Møllene ==
Bergen er rik på vann, men fattig på vannkraft. Møllendalselven fikk etterhvert navn etter møllene som ble etablert her, trolig fra slutten av 1200-tallet. I 1614 utstedte Knut Bildt på Lungegården tre festebrev for mølletomter nedenfor den nåværende Årstadveien. To var oppført som kornmøller og den tredje som en barkemølle til bruk for 21 skomakere som fra 1662 fikk arvefeste på bruket. Driften fortsatte også etter skomakerlaugets oppløsning i 1869, med en årsproduksjon på 360 tonn bark og 12 ansatte. Barkemøllen ble ekspropriert i 1900 for å sikre kommunens vannverk råderett over vassdraget, men står fremdeles, nå bygd sammen med Møllendalsbakken 1 og beliggende der de to elveløpene en gang møttes. Nesten helt oppe ved Årstadveien ligger et bygg som ligner Barkemøllen. Muligvis dreier det seg om den kobbermøllen som lå på stedet rundt 1850.


== Dyreliv ==
Det finnes sjøørret i Store Lungegårdsvann som går opp i elven. Vannføringen på 5-6 liter i sekundet må femdobles for at det skal bli gyteforhold, og Vennelaget for Møllendalselven og Store Lungegådsvann har lagt ut gytegrus i elven. Andre fiskeslag i området er torsk, sjørøye, flyndre og stimer av tobis og brisling, og det er en del sjøfugl.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Bergen elveforum (herunder Vennelag for Møllendalselven)
Simon Blackburn

Simon Blackburn (født 12. juli 1944) er en britisk filosof, professor i filosofi ved University of Cambridge til han gikk av med pensjon i 2011. Han har også vært tilknyttet University of North Carolina. Fra 1969 til 1990 var han fellow ved Pembroke College, Oxford.Blackburn er visepresident i British Humanist Association (tilsvarende norske Human-Etisk Forbund.


== Utgivelser ==


=== Bøker ===
Reason and Prediction (1973) ISBN 0-521-08742-2
Spreading the Word (1984) ISBN 0-19-824650-1
Essays in Quasi-Realism (1993) ISBN 0-19-508041-6 og ISBN 0-19-508224-9
The Oxford Dictionary of Philosophy (1994) ISBN 0-19-211694-0
Ruling Passions (1998) ISBN 0-19-824785-0.
Truth (1999) (redigert sammen med Keith Simmons) ISBN 0-19-875250-4
Think: A Compelling Introduction to Philosophy (1999) ISBN 0-19-210024-6 and ISBN 0-19-969087-1
Being Good (2001) ISBN 0-19-210052-1
Ny utgave: Ethics: A Very Short Introduction i serien Very Short Introductions (Oxford University Press) ISBN 0-19-280442-1
Lust (2004) ISBN 0-19-516200-5
Truth: A Guide (2005) ISBN 0-19-516824-0
Plato's Republic: A Biography (2006) ISBN 1-84354-350-8
What do we really know? -The Big Questions of Philosophy (2009) ISBN 978-1-78087-587-3
Ethics: A Very Short Introduction (Oxford University Press, Oxford 2001) ISBN 978-0-19-280442-6
Mirror, Mirror: The Uses and Abuses of Self-Love (Princeton University Press, Princeton 2014) ISBN 978-0-69116-142-6


=== Tidsskrift ===
Redaktør for tidsskriftet Mind (Oxford University Press) 1984-1990


== Referanser ==
Flanell

Flanell (av fransk flanelle) er et lett og mykt vevd stoff av ull, bomull eller kunstfiber som er lett ruet på en eller begge sider. Bomullsflanell har et lodekke som vanligvis er dannet av løst tvunnet garn i veften som blir revet opp med børste. Vanligvis kan en da ikke se de vevde trådene fra overflaten av stoffet.
I likhet med andre tekstiler, lages flanell i flere farger og mønstre, slik som stripede, rutete eller i tartanlignende mønstre. 
Tynt bomullsflanellstoff blir brukt blant annet til natt- og sengetøy. Tykkere flanell brukes også i flanellografer.


== Som klesplagg ==
Ullflanell har til tider vært brukt til frakker, dresser, bukser og skjørt.Bomullsflanell med mønstret vev er per 2015 mest brukt til skjorter, og har blant annet vært inne i motebildet i 1990-årene med grungestilen.  Plaggene er fortsatt populære blant friluftsfolk og andre som setter pris på at der er litt ekstra tykkelse i plagget, noe som bidrar til bedre varmeisolering.


== Referanser ==


== Kilder ==
(no) Flanell i Store norske leksikon (fri lisens)


== Eksterne lenker ==
(en) Flannel – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Krimpen aan den IJssel

Krimpen aan den IJssel er en kommune i Nederland i provinsen Zuid-Holland. Springflobarrieren Hollandske IJssel (Stormvloedkering Hollandse IJssel) ligger i mellom Capelle aan den IJssel og Krimpen aan den IJssel.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Kommunens nettside
Fairey Barracuda

Fairey Barracuda var et britisk torpedo- og stupbombefly som opererte fra hangarskip under andre verdenskrig. Det var det første flyet i sitt slag brukt av Royal Navy utelukkende bygd av metall. Det ble introdusert som erstatning for Fairey Swordfish og Fairey Albacore todekkere. Det ble kjent for sin rolle under angrepet på det tyske slagskipet «Tirpitz»  og kjent for sitt lite elegante utseende på bakken.


== Konstruksjon og utviking ==
Barracuda var resultatet av en spesifikasjon fra Air Ministry (luftfartsministeriet) fra 1937 for en enkeltdekket torpedo-bomber. Av seks innkomne tilbud ble Fairey Aviation og  Supermarine  valgt og to prototyper fra hver ble bestilt. Den første Fairey prototypen fløy  7. desember 1940. Supermarines prototype fløy først i 1943, men med Barracuda allerede under bygging, gikk ikke Supermarine videre.


== Flyet i bruk ==
Fra 1943 brukte flere skvadroner i Royal Air Force Barracuda Mk II.  Alle flyene ble trukket tilbake mellom mars og juli 1945. Canadas marine brukte 12 Mk III-fly fra 1946 til 1948.


== Bevarte fly ==
Fleet Air Arm Museum er i ferd med restaurere et fly for utstilling med deler fra to havarerte fly.


== Spesifikasjoner (Mk.V) ==


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Wings Palette-fargelegging
Rozhenobservatoriet

Rozhenobservatoriet (bulgarsk: Национална астрономическа обсерватория "Рожен", НАО-Рожен – NAO-Rozhen) er et astronomisk observatorium i Bulgaria, som befinner seg 90 km sør for byen Plovdiv. Nærmeste by er Chepelare, 15 km unna. Det eies og opereres av Institutt for astronomi i det bulgarske vitenskapsakademiet. Observatoriet er det største i Sørøst-Europa og har et aktivt team på omkring 50 astronomer.


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Osservatorio Astronomico Sormano

Osservatorio Astronomico Sormano (IAU-kode 587) er et astronomisk observatorium i de lombardiske alpene, omkring 40 km nord for Milano.
Observatoriet er privat finansiert av Gruppo Astrofili Brianza, og ble innviet i 1987. De første fotografiske observasjonene fant sted i januar 1989 og hadde Apollo-asteroiden (4179) Toutatis som fokus. Observatoriet er kjent for tallrike oppdagelser av asteroider.


== Eksterne lenker ==
Hjemmeside
Trollabekken

Trollabekken, også kjent som Trollbekken, er en bekk på rundt 11,5 kilometers lengde som renner fra nord i Bymarka og ned til Trolla og ut i Trondheimsfjorden. Bekken utgjør sammen med flere vann og bekker en del av et vassdrag under navnet Trollavassdraget (nummer 123-100-R). Trollabekken har sitt utspring fra Herberndammen 353 moh og renner så igjennom flere regulerte dammer med andre tilstøtende bekker før den ender opp i fjorden ved Trolla Brug. 
De siste hundre meter før bekken renner ut i fjorden går den i kulvert under Bynesveien (Fylkesvei 715) og bruket. Bekken har tidligere vært utnyttet som kraftkilde for møller og industrielle anlegg, som blant annet Trolla Brug.


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 553–554. ISBN 978-82-573-1762-1.
Under huden

Under huden  (orig: La Piel que habito) er en spansk skrekk-thriller fra 2011 regissert av Pedro Almodóvar, som også skrev filmmanuset. Filmen er basert på Thierry Jonquets roman Mygale. Hovedrollene spilles av Antonio Banderas og Elena Anaya. 
Filmen vant en BAFTA Award og en Saturn Award.Almodóvar var inspirert av Georges Franjus skrekkfilm Øyne uten ansikt (1960) og Fritz Langs thrillere da han skrev manuset til Under huden.


== Handling ==
Kirurgen Robert Ledgard har utviklet en type kunstig hud som er motstandsdyktig mot insektbitt og brannsår, som han har sagt at han har testet på mus. Han har også gjort ulovlige eksperimenter på mennesker, som kjønnsskifteoperasjoner. Han har fått strengt forbud mot å fortsette med eksperimentene sine. Vicente er en ung mann som blir kidnappet av Robert Ledgard og blir hans forsøkskanin. Vincente blir ufrivillig kjønnsoperert av Robert. På seks år har Robert fysisk transformert Vicente til en kvinne han kaller for Vera. Robert tar også Vera som sin kone. Senere avslører Vera til sin mor at han har blitt holdt fanget, tvunget til å skifte kjønn i et eksperiment og deretter avslører han hvem han egentlig er.


== Skuespillere ==
Antonio Banderas som Dr. Robert Ledgard
Elena Anaya som Vera Cruz
Marisa Paredes som Marilia
Jan Cornet som Vicente Guillén Piñeiro
Roberto Álamo som Zeca
Blanca Suárez som Norma Ledgard
Susi Sánchez som Vicentes mor
Bárbara Lennie som Cristina
Eduard Fernández som Fulgencio
Concha Buika som bryllupssanger


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) The Skin I Live In på Internet Movie Database 
(no) The Skin I Live In hos Filmfront 
(sv) The Skin I Live In i Svensk Filmdatabas 
(da) The Skin I Live In i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) The Skin I Live In på Allociné 
(nl) The Skin I Live In på MovieMeter 
(en) The Skin I Live In på AllMovie 
(en) The Skin I Live In på Rotten Tomatoes 
(en) The Skin I Live In på Metacritic 
(en) The Skin I Live In på Box Office Mojo
Sylinderdiameter

Sylinderdiameter eller boring er den innvendige diameteren av en sylinder i en stempelmotor. Sammen med slaglengden bestemmer sylinderdiameteren størrelsen (volumet) til en motorsylinder. Stempeldiameteren er marginalt mindre enn sylinderdiameteren for å muliggjøre bevegelse av stempelet i det sylinderformede hulrommet. Siden stemplene i forbrenningsmotorer ikke har helt sirkulære tverrsnitt, avhenger stempeldiameteren også av måleretningen. Både sylinderdiameter og stempeldiameter angis oftest i millimeter (mm) eller centimeter (cm).
Størrelsen på sylinderdiameter, slaglengde og antall sylindre bestemmer en motors slagvolum. I moderne motorer er sylinderdiameteren større enn slaglengden. Det gir kortere stempelbevegelse og minsker effekttapet, som kommer av friksjonen mellom stempelet og stempelringene mot sylinderveggen. En annen fordel er at større sylinderdiameter tillater større ventiler, noe som igjen øker motorens fyllingsgrad og yteevne. 
Siden alle sylindre i samme motorblokk har samme dimensjoner, er det mulig å beregne det totale slagvolumet av en motor dersom sylinderdiameteren og slaglengden er kjent. Sammenhengen mellom det totale slagvolumet V, sylinderdiameteren d, slaglengden S og antallet sylindre N er slik

  
    
      
        V
        =
        
          
            
              π
              
                d
                
                  2
                
              
              S
              N
            
            4
          
        
      
    
    {\displaystyle V={\pi d^{2}SN \over 4}}
  Forholdet mellom sylinderdiameteren og slaglengden er kjent som slaglengdeforholdet, d/s. Begrepet «kvadratmotor» (fra engelsk square engine) er spesielt brukt i populærvitenskapelige publikasjoner om motorer med et slaglengdeforhold på 1 (+/- 5 %), det vil si motorer med like stor slaglengde og sylinderdiameter.Begrepet «boring» kan også brukes om diameteren av en sylinder i et damplokomotiv.


== Referanser ==
Trollavassdraget

Trollavassdraget er et vassdrag nord i Bymarka i Trondheim som har sitt utspring ved Herberndammen 353 moh og går med Trollabekken gjennom flere regulerte damanlegg før bekken ender opp ved Trolla og munner ut i Trondheimsfjorden. Vassdraget samler også opp vann fra tilstøtende drenerende bekker, som blant annet fra Tienddalsdammen (203 moh) og Svarttjønna (239 moh), som renner via Tienddalsbekken og inn i Lykkjadammen.
Det er del av et kystnedbørfelt mot Trondheimsfjorden på 24,67 km² som i sør er begrenset av vannskillet Folafoten–Gråkallen–Solemsåsen–Torshaug–Ila–Trondheim sentrum–Nidelvas munning ved Brattøra.Vassdraget har tidligere vært utnyttet som kraftkilde for møller og industrielle anlegg, som for eksempel Trolla Brug. Rådmann Lorentz Hansen Holst etablerte blant annet et sagbruk i Trollabekken i 1721.


== Dammer ==
Herberndammen (353 moh)
Nydammen (217 moh)
Holstdammen (204 moh)
Lykkjadammen (165 moh)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Bratberg, Terje T. V. (2008). Trondheim byleksikon. Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 553–554. ISBN 978-82-573-1762-1. 


== Eksterne lenker ==
Wikioppføring «Trollavassdraget» hos Strinda historielag