jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Filosofiåret 1672

Filosofiåret 1672 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1672.


== Hendelser ==


== Publiseringer ==


== Fødsler ==
1. mai – Joseph Addison, engelsk essayist og redaktør (død 1719)
1. august – Sebastian Edzardus, tysk filosof, lutheransk teolog og misjonær (død 1736)
ca. 1672 – Gershom Carmichael, skotsk filosof (død 1729)


== Dødsfall ==
9. mai - François de La Mothe Le Vayer, fransk filosof (født 1588)
Agnès Arnauld, abbedisse og en viktig figur innen fransk jansenismen (født 1593)


== Referanser ==
Filosofiåret 1839

Filosofiåret 1839 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1839.


== Hendelser ==


== Publikasjoner ==
Arthur Schopenhauer –  Über die Freiheit des menschlichen Willens, 1839


== Fødsler ==
25. februar - Léon Ollé-Laprune, fransk filosof (død 1898)
1. april - Julius Bergmann, tysk filosof (død 1904)
3. april – Carl du Prel, tysk filosof, spiritist og okkult forfatter (død 1899)
2. september – Henry George, amerikansk økonom og sosialfilosof (død 1897)
10. september - Charles Sanders Peirce, matematiker, filosof og logiker fra USA (død 1914)
10. oktober - Francisco Giner de los Ríos, spansk filosof og pedagog (død 1915)
14. desember - Gottlieb Leuchtenberger, tysk pedagog og filosof (død 1914)
18. desember - Théodule Ribot, fransk psykolog og filosof (død 1916)
1838/1839 – Sayed Jamaluddin Afghani (Allama Sayed Jamaluddin Afghani, Sayed Jamaluddin Asadabadi, Jamal al-Din al-Afghani), politisk aktivist og islamsk ideolog (død 1897)


== Dødsfall ==

		
		
		
		
		
		


== Se også ==
Filosofi på 1800-tallet


== Referanser ==
Rørsender

Rørsendere er radiosendere basert på bruk av radiorør.
Opprinnelig ble radiorør brukt i sendere for høy sendeeffekt. Etter hvert har det også blitt utviklet halvledere som kan drive sendere med høy effekt. I sammenlikning med halvledere har rørsendere imidlertid en høy driftssikkerhet. Fjernsynssenderen WAAY-TV i Huntsville, Alabama, drevet av et klystronrør, dokumenterte 2003 en driftstid på 163 000 timer, det er rundt 18 og et halvt år.


== Referanser ==
Olaf Skramstad

Olaf Olsen Skramstad (født 8. mars 1894, død 12. november 1956) var en norsk fagforeningsmann, skogsarbeider og småbruker, hjemmehørende i Norges Kommunistiske Parti. 
Skramstad ble fagorganisert i 1915, og var i årene 1929 til 1931 sekretær i Norsk Skog- og Landarbeiderforbund. Han ble i 1930 dømt til fire måneders fengsel for sin rolle i Etna-Dokka-konflikten.Han var partipolitisk engasjert helt fra 1915, og fulgte ved den store splittelsen i Arbeiderpartiet i 1923 fløyen som støttet Komintern og grunnla NKP. Skramstad var herredsstyrerepresentant i Åmot fra 1926.
Under krigen ble han arrestert i 1941. Han ble satt i arresten på Hamar før han ble brakt til Grini fangeleir. I 1942 ble han sendt til Sachsenhausen.
Han døde i 1956, og er gravlagt på Åmot.


== Referanser ==
Arkesilaos I av Kyrene

Arkesilaos I av Kyrene (gresk: Ἀρκεσίλαος), død i 583 f.Kr., var den andre greske konge av Kyrenaika i Nord-Afrika (i dagens Libya). Han var sønn av Battos


== Liv og virke ==
Arkesilaos var sønn av Battos som i henhold til legenden, og fortalt av Herodotos, grunnla byen Kyrene. Battos ledet en gruppe kolonister fra øya Thera (dagens Santorini) grunnet tørke og uår og til Libya. Arkesilaos' besteforeldre var Promina fra Kreta og adelsmannen Polymnestos fra Thera.
Svært lite er kjent om livet og styret til Arkesilaos. Han kom på tronen av den nyopprettede byen etter at hans far døde en gang rundt 600 f.Kr. Herodotos nevner at antallet mennesker i Kyrene i hans tid var like høyt som antallet bosettere som kom med Battos. Arkesilaos er bevitnet på greske vasemalerier fra 500-tallet f.Kr. Han døde i 583 f.Kr. og ble gravlagt ved siden av sin far.
Hans sønn, Battos II, etterfulgte ham. Han hadde også en datter ved navn Kritola som Plutark har nevnt i sin liste over tapre kvinner.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Herodotos: Historier, 4, 159.
Vilhelm Christian Marius Ødegaard

Vilhelm Christian Marius Ødegaard (født 30. juni 1848 på Toten, død 2. oktober 1938) var en norsk offiser.
Han var sønn av Johannes Ødegaard og Sofie Amalie Brandt Berg. Han ble offiser i 1870, premierløytnant i 1876, kaptein i 1889, oberstløytnant i 1902 og oberst i 1907.
Han ble gift 1876 med Inga Hedvig Holst, datter av trelasthandler og skipsreder Frederik Julius Holst.
Ødegaard var også frimurer, og var Ordførende Mester i St. Andreaslogen Oscar til den flammende Stjerne 1922–1928 og Ordenens Overarkitekt og medlem av Den Norske Frimurerordens høye råd. Han var svigerfar til kirurg og president i Norges Røde Kors Nikolai Nissen Paus og morfar til kirurg og stormester i Frimurerordenen Bernhard Paus.


== Utgivelser ==
Norske Jægerkorps's historie; 1788–1888, Cammermeyer, 1890
Forskjellige artikler i Norsk Militært Tidsskrift


== Utmerkelser ==
Kommandør 2. klasse av Dannebrogordenen
Kongens fortjenstmedalje i gull
Ridder 1. klasse av St. Olavs Orden (15. desember 1912) «for militær fortjeneste»
Norsk Militært Tidsskrifts sølvmedalje


== Litteratur ==
Hvem er Hvem?, 1912, s. 289
Den Kongelige norske St. Olavs orden; kort oversigt over ordenens historie og meddelelser om dens nulevende norske medlemmer, med portrætter, Abels kunstforlag, 1913


== Referanser ==
Shaoshan (Shaoshan)

Shaoshan (kinesisk: 韶山乡; pinyin: Sháoshān Xiāng) er en kommune i byfylket Shaoshan i byprefekturet Xiangtan i provinsen Hunan i Folkerepublikken Kina. Kommunen har et areal på 65,62 km² og hadde ved utgangen av 2011 et folketall på rundt 24.200 innbyggere (befolkningstetthet 368,8 innb./km²).
En nøyaktig kopi av det nedbrente fødehuset til Mao Zedong, gjenreist på samme sted, er blitt museum, er et populært besøksmål for innenlandske og utenlandske turister. Andre attraksjoner knyttet til Mao er blant annet et minnesmerke av bronse, et Mao Zedong-museum, og familien Maos forfedretempel. Flere restauranter drives av fjerne slektninger av Mao. Her serveres, reklameres det, nøyaktig de matretter fra hunankjøkkenet som Mao selv elsket.


== Administrative enheter ==
Shaoshan består av 17 landsbyer:

Shaoshan (韶山村), kommunesete, Maos fødested; Chaoyang (朝阳村); Chengqian (城前村); Guyang (谷阳村); Huaqiao (花桥村); Huayuan (花园村); Shaobei (韶北村); Shaodong (韶东村); Shaoguang (韶光村); Shaoxi (韶西村); Shaoyuan (韶源村); Shishan (石山村); Shitang (石塘村); Shizhong (石忠村); Tiepi (铁皮村); Xinhu (新湖村); Zhuji (竹鸡村).


== Eksterne lenker ==
Shaoshan i Baidu
Shaoshan
Mao Zedongs fødested – Baidu
Shaoshan i stedsnavnnett
Bauchi (delstat)

Bauchi er en av Nigerias 36 delstater. Den ligger nord i landet og grenser til delstatene Jigawa i nordvest, Yobe i nordøst,  Plateau i sørvest, Taraba i sørøst, Kaduna i vest og til Kano og Gombe i øst. Delstaten ble opprettet i 1976 men var da større, i 1996 ble området som ble til delstaten Gombe avskilt. Bauchi er største byen og administrasjonssenter i delstaten.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Bauchi State – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Advent City

Advent City er en fraflyttet gruvelandsby ved Revneset, på den østlige siden av Adventfjorden på Spitsbergen, Svalbard. Den eksisterte fra 1904 til 1917 som bosted for arbeidere i kullgruvene som ble drevet av gruveselskapet Spizbergen Coal and Trading Company Limited fra Sheffield, England. Det første året fantes det kun en bygning, men neste sommer ble det lagt opp to gater med flere hus og et bakeri.Kullet hadde dårlig kvalitet og driften ble derfor innstilt allerede i 1908. I 1916–1917 ble de gjenværende husene flyttet til Hiorthhamn, en bosetning 2,5 km sørøst langs samme fjord. Kun grunnmurene er derfor igjen i dag.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Advent City – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Revneset

Revneset er en odde ved nordre utløp av Adventfjorden i Isfjorden på det sentrale Spitsbergen, bare 5-6 km nord for Longyearbyen. På andre siden av Advendfjorden ligger Hotellneset. Revneset er lett kupert, og avgrenes av Louisfjellet i nordøst og Adventtoppen (786 m) og Hjorthfjellet (928 m) i øst. Rett østover løper Hanaskogdalen som dannes av Hanaskogelva. Her ute står en rekke hytter, brakker og restene av den britiske kullgruvebyen Advent City. Det står også en forsvarsstilling fra andre verdenskrig ved Hanaskogelvas utløp.


== Historie ==
I 1899 hentet ishavsskipperen Søren Zachariassen ut flere tonn kull fra ulike steder ved Isfjorden.  På vei ned mot fastlandet våren etter nevnte han sine kullfunn og ga kullprøver til ishavsskipperen Bernhard Pedersen fra Tromsø, som med denne informasjonen fikk reist kapital til Bergen-Spitsbergen Kulgrubekompani. Dette selskapet okkuperte neste år feltene på Revneset, i 1901. Det ble tatt prøver og gjort innslag ved Adventtoppen.
I 1902 kjøpte det britiske selskapet The Spitsbergen Coal and Trading Company Ltd de lavereliggende kullfeltene fra kritt som Pedersen hadde tatt utmål på. Kullgruvedriften i fjellet Adventtoppen startet da det britiske selskapet anla Advent City her i 1905. Det ble anlagt egen brygge for utføring av kullet med skip. Gruven lå 47–48 meter over havet, som er nivået for kullaget her ute. Driften ble derimot kortvarig, og var preget av konstant konflikt mellom de britiske arbeidslederne og norske og svenske arbeiderne. 
I 1910 overvintret fangstmannen Hans Jørgensen, sannsynligvis i en fangsthytte som stod her.


== Avvikling ==
Kullet hadde dårlig kvalitet og driften ble derfor innstilt på Revneset i 1908. I 1910 ble anlegget plyndret for materialer og verdier, og lite var igjen.Anleggene ble solgt til A/S De Norske Kulfelter Spitsbergen i 1916, og i 1917 flyttet Fredrik Hiorth og De Norske Kulfelter deler av anlegget lengre inn i fjorden til det som ble Hiorthamn. Denne byen ligger nede ved fjorden, ved foten av Hiortfjellet (786 moh). Det ble satt i gang drift på de høyereliggende kullfeltene fra tertiær med innslag oppe i fjellsiden av Hjortfjellet. Det ble drevet ut kull til 1921, og en kort periode igjen 1924-25. Deretter forfalt brakkene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Revneset Stadnamn i norske polarområde, Norsk polarinstitutt
«Forsvarsstilling på Revneset». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
«Skipsfunn rett nord for Advent City». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
«Advent City med brakketufter, veg og gruveanlegg». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning.
Yobe

Yobe er en av Nigerias 36 delstater. Den ligger nordøst i landet og grenser til Niger i nord. Delstaten ble opprettet i 1991, tidligere var den en del delstaten Borno. Byen Damaturu er administrasjonssenter i delstaten.
Ebonyi

Ebonyi er en av Nigerias 36 delstater. Den ligger sør i landet og ble opprettet i 1996 av deler som ble utskilt fra delstatene Abia og Enugu. Abakaliki er største byen og administrasjonssenter i delstaten.
Paul van Brunschot

Paul Pieter Maria van Brunschot (født 21. desember 1962 i Amsterdam, død 7. juni 2013 i Oslo) var en nederlandsk grafisk designer, tekstforfatter, kreativ leder og professor.Han var utdannet ved Gerrit Rietveld Academie i Amsterdam. Han flyttet til Norge i 1998, og arbeidet først i reklamebyrået Virtual Garden, før han i 2001 ble ansatt som studieleder for grafisk design-linjen på Westerdals School of Communication. Der etablerte han det studentdrevne designbyrået Studio 3, som var det første av sitt slag i Norge. Sammen med studentene i Studio 3 utgav han blant annet bøkene Hyperactivitypography from A to Z og A History of Graphic Design for Rainy Days, som begge vakte internasjonal oppmerksomhet og ble premiert i Årets Vakreste Bøker.


== Bibliografi ==
2010: Hyperactivitypography from A to Z
2011: A History of Graphic Design for Rainy Days


== Referanser ==
Martxelo Otamendi

Martxelo Otamendi (født 9. september 1957 i Tolosa, Gipuzkoa, Spania) er en spansk journalist av baskisk bakgrunn. Han var redaktør for dagsavisen Egunkaria fra 1993 til den ble stengt i 2003. Han er nåværende redaktør for dagsavisen Berria.


== Biografi ==
Otamendi begynte sin journalistiske karriere i avisen Egin i 1984. Fra 1987 jobbet han i den baskiske tv-kanalen Euskal Telebista (ETB). Fra juni 1993 drev Otamendi dagsavisen Egunkaria, som han forble redaktør for i ti år fram til avisen ble stengt i 2003.


=== Stenging av Egunkaria ===
20. februar 2003 raidet Guardia Civil avisens kontorer, beslagla dokumenter og datamaskiner, og frosset avisens konti. Aksjonen ble utført på ordre av dommeren Juan del Olmo i Audiencia Nacional. I tillegg ble ti individer som var eller hadde vært ansatt i avisen arrestert.I desember 2004 ble Otamendi sammen med Iñaki Uria, Joan Mari Torrealdai, Txema Auzmendi, Xabier Alegria, Pello Zubira og Xabier Oleaga arrestert anklaget for å ha dannet en ‘ulovlig forening’, og for ‘medlemskap i eller samarbeid med ETA’. Samtlige ble senere frikjent for alle anklager og løslatt. Avisen måtte likevel legges ned da dens eiendom ble tvangssolgt av rettsoppnevnte administratorer. Avisen ble altså tvunget til å legge ned lenge før sakens rettslige utfall var klart. En liknende sak rammet den venstreorienterte avisen Egin, hvis etterkommer Gara stadig eksisterer.


=== Anklager om tortur ===
Fem av de ti arresterte i februar 2003 hevdet seg utsatt for tortur mens de ble holdt incommunicado av Guardia Civil. Blant annet hevdet de seg utsatt for kvelning med plastpose over hodet og slag mot genitaliene. Torturanklagene skapte politisk skandale, men ble ikke tatt alvorlig av påtalemyndighetene.Anklagene om tortur førte til at det spanske innenriksdepartementet saksøkte Otamendi og hans medtiltalte for falsk forklaring i mars 2003. Innenriksminister Angel Acebes hevdet at anklager om tortur var standard praksis for fengslede ETA-medlemmer. Saken ble droppet i desember 2003.
Otamendi anket tortursaken til den spanske grunnlovsdomstolen, som avviste den. Deretter tok han saken til Den europeiske menneskerettsdomstol i Strasbourg i 2008. I oktober 2012 dømte domstolen den spanske stat til å betale 24.000 euro til Otamendi for å ikke ha etterforsket anklagene om tortur, 20.000 euro i kompensasjon, samt saksomkostninger for 4000 euro. Domstolen slo fast at Spania ikke hadde gjennomført en tilstrekkelig etterforskning av anklagene om tortur av Egunkarias ansatte.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Martxelo Otamendi – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Martxelo Otamendi på Internet Movie Database
Akwa Ibom

Akwa Ibom er en av Nigerias 36 delstater. Den ligger sør i landet i Nigerdeltaet og ble grunnlagt 23. september 1987, tidligere var den en del av delstaten Cross River. Delstatens administrasjonssenter ligger i byen Uyo. 


== Avgrensning og inndeling ==
Den grenser mot nord og nordvest til delstaten Abia, mot sør til Atlanterhavet, mot sydvest til delstaten Rivers og mot øst til Cross River.
Delstaten er inndelt i 31 Local Government Areas med navnene:  Abak, Eastern Obolo, Eket, Esit-Eket, Essien-Udim, Etim-Ekpo, Etinan, Ibeno, Ibesikpo-Asutan, Ibiono-Ibom, Ika, Ikono, Ikot-Abasi, Ikot-Ekpene, Ini, Itu, Mbo, Mpkat-Enin, Nsit-Atai, Nsit-Ibom, Nsit-Ubuim, Obot-Akara, Okobo, Onna, Oron, Oruk-Anam, Udung-Uko, Ukanafun, Uruan, Urue-Offong-Oruko og Uyo.


== Referanser ==
2 Ursae Minoris

2 Ursae Minoris (2 UMi), også kjent under betegnelsene HD 5848, SAO 181 og HIP 5372, er en oransje kjempestjerne av spektralklasse K2II-III beliggende nær den nordlige himmelpolen, i en avstand av rundt 280 lysår fra jorden. Den har en tilsynelatende størrelsesklasse på 4,24 og kan skimtes med det blotte øye på en spesiell klar natthimmel. Til tross for sin Flamsteedbetegnelse befinner stjernen seg faktisk i stjernebildet Kefeus. Dette skyldes endringer som ble gjort da man tegnet opp de moderne grensene for stjernebildene. Stjernen blir derfor vanligvis kun referert til med dens katalogbetegnelser, slik som HR 285 eller HD 5848. 
Stjernen beveger seg gjennom Melkeveien i en hastighet av 34,1 km/s i forhold til Solen. Den kretser rundt sentrum av galaksen i en avstand som er anslått til å være mellom 22 800 og 28 300 lysår. Vektorkomponentene for romhastigheten til 2 UMi er som følgende: [U, V, W] = [−32,3, −10,9, 1,3] km/s.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Stars − 2 Ursae Minoris (en)
2 Ursae Minoris (HIP 5372) (en)
Beta Coronae Australis

Beta Coronae Australis (Beta CrA, β Coronae Australis, β CrA), også kjent under katalogbetegnelsene HD 178345 og HR 7259, er en lyssterk oransje kjempestjerne av spektralklasse K0II. Den befinner seg rundt 510 lysår fra jorden i stjernebildet Sørlige krone, og har en tilsynelatende størrelsesklasse på cirka 4,117. β CrA er den sterkeste stjernen i Den sørlige krone, målt etter tilsynelatende størrelsesklasse.
Stjernen beveger seg gjennom Melkeveien i en hastighet av 25,5 km/s i forhold til Solen. Den har en omløpsbane som strekker seg mellom 19 400 og 24 100 lysår fra sentrum av galaksen. Vektorkomponentene for romhastigheten til β CrA er som følgende: [U, V, W] = [−2,1, −22,7, −11,5] km/s.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Beta Coronae Austrinae (HIP 94160) (en)
Golofa obliquicornis

Golofa obliquicornis er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En stor, blank hornbille. Hannen er brunrød, hunnen brunsvart. Hannen har et krumt horn på hodet, dette er oftest middels langt, og et kraftig, svart, i spissen avrundet horn på pronotum.


== Levevis ==
Disse billene er stort sett nattaktive, og i alle fall noen av artene kommer til lys. De har også blitt observert om dagen, spisende på bambus. Forøvrig vet man ganske lite om biologien til denne slekten, til tross for at slekten er vidt utbredt og artene ganske oppsiktsvekkende. De voksne billene kommer gjerne til lys.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i Mellom-Amerika (Mexico, Costa Rica).


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Dynastini MacLeay, 1819
Slekten Golofa Hope, 1837
Golofa obliquicornis Dechambre, 1975


== Kilder ==
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Golofa [1]


== Eksterne lenker ==
Bilder av arten
Bilder av store hanner
(en) Golofa obliquicornis i Encyclopedia of Life 
(en) Golofa obliquicornis i Global Biodiversity Information Facility 
Golofa obliquicornis – detaljert informasjon på Wikispecies
Gerda Tanberg

Gerda Tanberg (født 22. september 1902, død 16. mai 1984) var en norsk motstandskvinne. Sammen med blant andre Nic Waal og barnepsykologen og barnehjemsbestyreren Nina Meyer Hasvoll reddet hun 14 jødiske barnehjemsbarn fra deportasjon høsten 1942. Natten til 26. november 1942 ble det gjennomført massearrestasjoner av jødiske kvinner og barn, som umiddelbart ble fraktet med DS Donau til Stettin og videre til Auschwitz, der de ble drept. De 14 barna ble evakuert fra barnehjemmet i Holbergsgate samme natt, rett før politiet kom for å hente dem. Tanberg holdt barna skjult i sin leilighet i Veslekroken på Ullern i Oslo. Senere ble barna evakuert til Sverige.Filmskaperen Nina Grünfeld har laget en dokumentarfilm om redningsaksjonen. Filmen heter Ninas Barn, og Grünfeld har også forfattet en bok med samme tittel sammen med Espen Holm.Tanberg ble i 2006 post mortem tildelt ærestittelen Righteous Among the Nations for sin heroiske redningsinnsats.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Kampestuen-Berntzen, Finn (2013): Flyktende jødebarn i Veslekroken. Langt Vest i Aker. Vol. 49.
Levin, Irene (2006). Barn på flukt - 26. november 1942. Barn. Vol. 24.
Lund, Sigrid Helliesen (1981): Alltid Underveis. Tiden Norsk Forlag.
Waal, Helge (1991): Nic Waal. Det urolige hjertet. Oslo. Pax Forlag.
Cross River

Cross River er en av Nigerias 36 delstater. Den ligger sørøst i landet ved Biafrabukta og ble grunnlagt i 1967, tidligere var den en del av Eastern Regionen og i perioden 1967 til 1976 het den South-Eastern State. I 1987 ble området som ble til delstaten Akwa Ibom utskilt. Delstaten er oppkalt etter elven Cross. Delstatens administrasjonssenter ligger i byen Calabar. 


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Cross River State – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Golofa paradoxus

Golofa paradoxus er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Levevis ==
Disse billene er stort sett nattaktive, og i alle fall noen av artene kommer til lys. De har også blitt observert om dagen, spisende på bambus. Forøvrig vet man ganske lite om biologien til denne slekten, til tross for at slekten er vidt utbredt og artene ganske oppsiktsvekkende. De voksne billene kommer gjerne til lys.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Colombia.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Dynastini MacLeay, 1819
Slekten Golofa Hope, 1837
Golofa paradoxus Dechambre, 1975


== Kilder ==
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Golofa [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Golofa paradoxus i Encyclopedia of Life 
Golofa paradoxus – detaljert informasjon på Wikispecies
Ondo

Ondo er en av Nigerias 36 delstater. Den ligger sørvest i landet ved Beninbukta vest for Nigerdeltaet og ble grunnlagt i 1976, i 1996 ble området som ble til delstaten Ekiti utskilt. Delstatens administrasjonssenter ligger i byen Akure.
G. H. Mumm

G. H. Mumm er et fransk champagnehus basert i Reims.
Champagnehuset ble grunnlagt av de tyske brødrene Jules, Edouard og Gottlieb de Mumm i 1827. Femten år senere overtok Gottliebs sønn G. H. Mumm virksomheten, og i 1853 fikk tok det også navnet hans.Ved utbruddet av første verdenskrig i 1914 ble virksomheten konfiskert av franske myndigheter, da Mumm-familien fortsatt var tyske statsborgere. Det ble solgt til Société Vinicole de Chamagne Successeurs i 1920, før kanadiske Seagram Group overtok i 1965. Mumm ble overtatt av Hicks, Muse Tate & Furst i 1999, før det ble solgt til Allied Domecq året etter.Mumm er spesielt populære på det amerikanske markedet, der spesielt Mumm-varianeten Cordon Rouge er populær. I Norge fører Vinmonopolet to Mumm-champagner i bestillingsutvalget: G.H. Mumm Cordon Rouge Brut og Mumm Rosé.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) G. H. Mumm – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Golofa aequatorius

Golofa aequatorius er en bille som hører til gruppen hornbiller (Dynastinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En stor (36-45 millimeter), avlang, blank, brun hornbille. Store hanner har et middels langt, loddrett horn på thorax, dette er litt utvidet og trekantet i spissen. Hornet på hodet er langt og tynt, jevnt krummet bakover. Hos små hanner er hornene sterkt reduserte. Hodets forkant har to kraftige spisser. Dekkvingene er ovale, blanke, uten punktrader, med fin mikroskulptur. Hunnen mangler hornene på hode og thorax, og thorax er svart.


== Levevis ==
Disse billene er stort sett nattaktive, og i alle fall noen av artene kommer til lys. De har også blitt observert om dagen, spisende på bambus. Forøvrig vet man ganske lite om biologien til denne slekten, til tross for at slekten er vidt utbredt og artene ganske oppsiktsvekkende. De voksne billene kommer gjerne til lys.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra Ecuador.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Dynastini MacLeay, 1819
Slekten Golofa Hope, 1837
Golofa aequatorius Voirin, 1984


== Kilder ==
Voirin, J.P. (1984) Deux nouvelles espèces de Golofa Hope et une nouvelle espèce de Heterogomphus Burmeister (Col., Scarabaeoidea, Dynastinae). Mitteilungen der Schweizerischen Entomologischen Gesellschaft 57: 287-289. [1]
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Golofa [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Golofa aequatorius i Global Biodiversity Information Facility 
Golofa aequatorius – detaljert informasjon på Wikispecies