Alexander Cunningham

Alexander Cunningham (født 23. januar 1814 i London, død 28. november 1894 samme sted) var en engelsk arkeolog og indolog. Han var sønn av dikteren Allan Cunningham og bror til Joseph Davey Cunningham.
Cunningham anses som grunnlegger av den indiske arkeologi og numismatikk.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Alexander Cunningham var sønn av den skotske dikteren Allan Cunningham (1784–1842) og hans hustru Jean født Walker (1791–1864). Med den eldre Joseph Cunningham gikk han på skole ved Christ's Hospital i London. De ble kadetter med Walter Scotts hjelp og begynte ved East India Companys Addiscombe Seminary (1829–31) og ved Royal Engineers Estate i Chatham.


=== Karriere ===

Cunningham ble ingeniøroffiser og kom i 1834, som adjutant hos generalguvernøren i India, der han utførte diplomatiske sendeferder til Kashmir i 1839 og til Tibet i 1858. I 1858 ble han utnevnt til overingeniør i nordvestprovinsene.
Vervene brakte ham på vidstrakte reiser, og han opparbeidet seg stor kunnskap om det indiske subkontinentets kunst og arkeologi. Han offentliggjorde en rekke skrifter, særlig om buddhistisk kunst og historie. I 1861 ble han første direktør for den britisk-indiske oldsakstjeneste, som imidlertid måtte innstille sin virksomhet i 1865 på grunn av pengemangel. Cunningham vendte tilbake til England og forfattet første del av Ancient Geography of India.
På forslag av Cunningham til visekongen Charles Canning ble Archaeological Survey of India grunnlagt i 1871, og Cunningham ble dets første direktør. Selskapet innvarslet en ny æra i indisk epigrafisk forskning, noe som kulminerte med Cunninghams publikasjon Inscriptions of Ashoka (Calcutta, 1877), som ble første bind av serien Corpus Inscriptionum Indicarum redigert av ham. I stillingen som leder av Archeological Survey fortsatte han sine studier og reiser, og så ble også hans interesse for hinduistisk kunst og arkitektur vekket.
Cunningham oppdaget et stort antall inskripsjoner, og dechiffrerte mange av dem personlig, og de kastet nytt lys over indisk historie. Det gjorde også hans samling av sjeldne indiske mynter, som ofte var eneste kilder til forståelsen det indo-greske kongedømmes satraper. Han ble den første som befattet seg med de tidlige Gupta-templene. Han foretok utgravninger i blant annet Sarnath, Harappa, Bharhut, Sanchi, Pundranagarh (Mahasthan) og Mahabodhitempelet i Bodh-Gaya, undersøkelser som også var opplyst av den kinesiske pilegrim Xuanzangs gamle reiseberetning.Han fratrådte i 1885 og vendte tilbake til England, og ved et skibbrudd ved Ceylon tapte han størsteparten av sine samlinger.
Hans samling av sjeldne indiske mynter er bevart i British Museum.


== Bibliografi ==
An Essay on the Arian order of Architecture (1846)
The Bhilsa Topes, or Buddhist Monuments of Central India (1854, ISBN 81-215-0759-6, http://books.google.com/books/pdf/The_Bhilsa_Topes.pdf?id=XpgkAAAAMAAJ&output=pdf&sig=70NqGpPW8Tp7d9rKeazHF3qitwA PDF])
Ladak, Physical, Statistical and Historical (1854)
Archæological Survey of India (1871 ff.)
Corpus inscriptionum indicarum (redaktør, 1878)
Book of Indian Eras (1883)
Coins of Ancient India (1892, [1])
Mahābodhi, Or, the Great Buddhist Temple Under the Bodhi Tree at Buddha-Gaya, Munshiram Manoharlal Publishers (1892, ISBN 81-215-0813-4


== Litteratur ==
Cunningham, 3. Sir Alexander i Nordisk familjebok (2. utgave, 1906)


== Referanser ==