jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Coenonycha

Coenonycha er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Små til middelsstore (7-13 millimeter), avlange, noe blanke, gulbrune til mørkbrune oldenborrer. Beina er lange.


== Levevis ==
Disse billene lever i tørre områder: ørken, halvørken og tørr buskmark dominert av malurt-arter ("sagebrush"). De voksne billene er aktive om vinteren og våren, og kan finnes i store mengder på grener av ulike busker. De er vanligvis nokså inaktive om dagen, men noen arter flyr godt og kommer til lys om natten. Andre har reduserte flygevinger og kan ikke fly.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørvestlige USA og Baja California.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Dichelonychini Burmeister, 1855
Slekten Coenonycha Horn, 1876
Coenonycha acuta Cazier, 1943
Coenonycha ampla Cazier, 1943
Coenonycha barri Cazier, 1943
Coenonycha bowlesi Cazier, 1943
Coenonycha clementina Casey, 1909
Coenonycha clypeata McClay, 1943
Coenonycha crispata McClay, 1943
Coenonycha dimorpha Evans, 1986
Coenonycha fuga Cazier, 1943
Coenonycha fulva McClay, 1943
Coenonycha fusca McClay, 1943
Coenonycha globosa McClay, 1943
Coenonycha hageni Cazier, 1943
Coenonycha lurida Cazier, 1943
Coenonycha mediata Cazier, 1943
Coenonycha ochreata Evans, 1986
Coenonycha ovatis McClay, 1943
Coenonycha ovipennis Horn, 1876
Coenonycha pallida Cazier, 1943
Coenonycha parvula Fall, 1901
Coenonycha pascuensis Potts, 1945
Coenonycha purshiae Cazier, 1943
Coenonycha pygmaea Smith, 1986
Coenonycha rotundata (LeConte, 1856)
Coenonycha rubida McClay, 1943
Coenonycha santacruzae Evans, 1986
Coenonycha saylori Cazier, 1943
Coenonycha scotti McClay, 1943
Coenonycha sleeperi Evans, 1988
Coenonycha socialis Horn, 1876
Coenonycha stohleri Saylor, 1935
Coenonycha testacea Cazier, 1937
Coenonycha tingi Cazier, 1937
Coenonycha utahensis McClay, 1943


== Kilder ==
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Coenonycha [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Coenonycha i Encyclopedia of Life 
(en) Coenonycha i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Coenonycha hos ITIS 
Coenonycha – detaljert informasjon på Wikispecies 
bugguide.net - Coenonycha. Med bildegalleri
Pêches et Océans Canada

Pêches et Océans Canada (fransk) eller Fisheries and Oceans Canada (engelsk) er et canadisk føderalt departement med ansvar for å utvikle og gjennomføre Canadas økonomiske, økologiske og vitenskapelige interesser i hav og innsjøer. Mandatet omfatter konservering og bærekraftig bruk av Canadas fiskeriressurser, samtidig som det leveres trygge, effektive og miljøvennlige marine tjenester i en global økonomi.
Departementet har ansvar for kystvakten, Garde côtière canadienne, og sjøkartverket, Service hydrographique du Canada.


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Fisheries and Oceans Canada – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Lage Lund

Lage Lund (født 12. desember 1977 i Bergen, oppvokst i Skien) er en norsk gitarist. Fra 2000 til 2019 var han bosatt i Brooklyn i New York . Han vant Fulbright-stipendet i 2002, som førte til at han kunne studere jazz på Juilliard fra 2003, og i 2005 vant han førstepris i Thelonious Monk International Jazz Guitar Competition. Han har opptrådt i New York med Wynton Marsalis, Maria Schneider og Mark Turner, og spiller jevnlig på klubber som Village Vanguard, 55 bar og Birdland.


== Hedersbevisninger ==
2005: Førstepris i Thelonious Monk International Jazz Guitar Competition.


== Diskografi ==


=== Som leder ===
Standards (Eget selskap, 2007)
Early Songs (Criss Cross, 2008)
Unlikely Stories (Criss Cross, 2010)
Foolhardy (Criss Cross, 2013)
Idlewild (Criss Cross, 2015)
Terrible Animals (Criss Cross, 2019)


=== Som sidemann ===
Will Vinson, The World Through My Shoes (19/8 Records, 2010)
Will Vinson, Stockholm Syndrome (Criss Cross, 2010)
Seamus Blake, Bellweather (Criss Cross, 2009)
Jimmy Green, Mission Statement (Sunnyside, 2009)
Seamus Blake, Way out Willy (Criss Cross, 2007)


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell hjemmeside til Lage Lund
allaboutjazz.com – Intervju med Matthew Warnock (All about Jazz, 28. juli 2010)
Podolasia

Podolasia er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Små, avlange, blanke, hårete, brune eller rødbrune oldenborrer. Pronotum kan være svart.


== Levevis ==
Hunnene er ikke flygedyktige. De reduserte munndelene tyder på at disse billene ikke tar næring til seg som voksne.


== Utbredelse ==
Gruppen har en ganske begrenset utbredelse i de tørre områdene av det nordlige Mexico og Texas.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Podolasiini Howden, 1997
Slekten Podolasia Harold, 1869
Podolasia emarginata Howden, 1954
Podolasia ferruginea (LeConte, 1856)
Podolasia involucris Howden, 1998
Podolasia lavignei Howden, 1997
Podolasia longipennis Howden, 1997
Podolasia peninsularis Howden, 1954
Podolasia pilosa Howden, 1954
Podolasia rotundipennis Howden, 1997
Podolasia stillwellorum Howden, 1997
Podolasia varicolor Saylor, 1948


== Kilder ==
Howden, H.F., 1997. Podolasiini Howden, new tribe, and a revision of the included genera, Podolasia Harold and Podostena Howden, new genus (Coleoptera: Scarabaeidae: Melolonthinae). The Coleopterists Bulletin 51(3): 223-255. [1]
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Podolasia [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Podolasia i Encyclopedia of Life 
(en) Podolasia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Podolasia hos ITIS 
Podolasia (Scarabaeidae) – detaljert informasjon på Wikispecies 
bugguide.net - Podolasia. Med bilder
Laila Gunilla Wilks

Laila Gunilla Wilks (født 15. desember 1962 i Snåsa) var representant for Norske Samers Riksforbund til Sametinget for perioden 1997 til 2001. 
Hun har bakgrunn i sørsamisk reindrift i Skæhkeren sijte, men studerte formingsfag og søm ved Høgskolen i Oslo, studerte ved Universitetet i Oslo og tok fagbrev i duodji/duedtie, samisk tradisjonshandverk.Hun har senere etablert seg som designer og kunsthåndverker, dels i Sverige, dels i samarbeid med sine søstre Eva Anette Wilks og Hanne-Lena Wilks i Snåsa.


== Referanser ==


== Kilder ==
Odd Mathis Hætta: Sametinget i navn og tall : Høsten 1997 - høsten 2001


== Eksterne lenker ==
Wilks design Arkivert 18. desember 2014 hos Wayback Machine.
Laila Wilks nettsider
Laila Wilks Design, Funäsdalen
Podostena

Podostena er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
Små, avlange, blanke, gulbrune oldenborrer.


== Levevis ==
Hunnene er ikke flygedyktige. De reduserte munndelene tyder på at disse billene ikke tar næring til seg som voksne.


== Utbredelse ==
Gruppen har en ganske begrenset utbredelse i de tørre områdene av det nordlige Mexico og Texas.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Podolasiini Howden, 1997
Slekten Podostena Howden, 1997
Podostena bottimeri (Howden, 1958)
Podostena litoralis Howden, 1997
Podostena rileyi Howden, 1997
Podostena sleeperi Howden, 1997


== Kilder ==
Howden, H.F., 1997. Podolasiini Howden, new tribe, and a revision of the included genera, Podolasia Harold and Podostena Howden, new genus (Coleoptera: Scarabaeidae: Melolonthinae). The Coleopterists Bulletin 51(3): 223-255. [1]
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Podostena [2]


== Eksterne lenker ==
(en) Podostena i Encyclopedia of Life 
(en) Podostena i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Podostena hos ITIS 
Podostena – detaljert informasjon på Wikispecies
Arctodium

Arctodium er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene lever bare i Chile.


== Utseende ==
Små til middelsstore (4,5-12,5 millimeter), brede, tett hårete oldenborrer. Artene har påfallende "pels" og minner om bier. Antennene er ni-leddete. Bakbeina er forlengede og krumme.


== Levevis ==
De voksne insektene er aktive flygere og finnes oftest på blomster der de eter pollen og nektar. Der er aktive om dagen i solskinn. De er ikke kjent som skadedyr, men kan være viktige pollinatorer. Larvene er ukjente, men lever trolig i jorda som de fleste andre oldenborrer.


== Utbredelse ==
Denne gruppen er endemisk for Chile, der de finnes i de sentrale og sørlige delene av landet.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Lichniini Burmeister, 1844
Slekten Arctodium Burmeister, 1844
Arctodium discolor (Erichson, 1835)
Arctodium mahdii Hawkins, 2006
Arctodium planum (Blanchard, 1850)
Arctodium vulpinum (Erichson, 1835)


== Kilder ==
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Arctodium [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Arctodium i Encyclopedia of Life 
(en) Arctodium i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Arctodium hos ITIS 
(en) Arctodium hos NCBI 
Arctodium – detaljert informasjon på Wikispecies
Lichnia

Lichnia er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene lever bare i Chile.


== Utseende ==
Små (4-8 millimeter), avlange, sterkt hårete, brune oldenborrer. Kroppen er kledt med lange, utstående, mørke hår.


== Levevis ==
De voksne insektene er aktive flygere og finnes oftest på blomster der de eter pollen og nektar. Der er aktive om dagen i solskinn. De er ikke kjent som skadedyr, men kan være viktige pollinatorer. Larvene er ukjente, men lever trolig i jorda som de fleste andre oldenborrer. Disse artene lever på tørre, sandete steder mindre enn 2000 meter over havet.


== Utbredelse ==
Denne gruppen er endemisk for Chile, der de finnes i de sentrale og sørlige delene av landet.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
Stammen Lichniini Burmeister, 1844
Slekten Lichnia Erichson, 1835
Lichnia gallardoi Gutiérrez, 1943 - ofte plassert i en slekt for seg, Neolichnia, bør kanskje plasseres i Glaphyridae
Lichnia limbata Erichson, 1835


== Kilder ==
Generic Guide to New World Scarab Beetles - Lichnia [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Lichnia i Encyclopedia of Life 
(en) Lichnia i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Lichnia hos ITIS 
(en) Lichnia hos NCBI
Vultee Vengeance

Vultee A-31 Vengeance var et amerikansk stupbombefly fra andre verdenskrig, produsert av Vultee Aircraft. En modifisert versjon ble betegnet A-35.  Vengeance ble ikke brukt av det amerikanske flyvåpen som stupbomber,  men som førstelinje fly av Royal Air Force, Royal Australian Air Force, Indias flyvåpen samt i Sørøst-Asia og Stillehavet. A-3 forble i tjeneste ved amerikanske enheter frem til 1945 som slepemål-fly.


== Konstrukjon og utvikling ==

Vultee Aircraft startet i 1940 med konstruksjon av en en-motors stup-bomber, Vultee Model 72 (V-72) for å møte kravene fra det franske flyvåpen.  V-72 ble bygget med private midler og var tenkt for salg til utenlandske markeder. V-72 var et lav-vinget, en-motors monoplan med lukket cockpit for to-manns besetning. En luftkjølt Wright Twin Cyclone GR-2600-A5B-5 stjernemotor på 1 600 hp (1,200 kW) ble montert. V-72. var bestykket med både fast og fleksibel montert .30 in (7.62 mm) maskingevær i den bakre cockpit. Flyet kunne også ta med opp til 1 500 lb. (680 kg)  bomber i buken og festet på vingene.
Frankrike bestilte 300 V-72 for levering fra  oktober 1940. Frankrikes kapitulasjon i juni 1940 stoppet disse  planer, men  samtidig var British Purchasing Commission imponert over ytelsene til den tyske Junkers Ju-87. Britene var på utkikk etter en stup-bomber, for RAF, og siden dette var det eneste tilgjengelige, plasserte de en ordre for 200 eksemplarer av  V-72 den  3. juli 1940, med opsjon på ytterligere 100 i desember.Da ordren på Vengeance var fullført i 1944, var tilsammen 1 931 fly blitt bygget. Størsteparten ble bygget ved  Vultees anlegg i Nashville i Tennessee.


=== Evaluering ===

Australia plassere en ordre på 400 Vengeances som et nødtiltak etter utbruddet av krigen i Stillehavet. which was met by a mixture of Låne- og leieloven and diversions from the original British orders. Mens de første Vengeance ble levert til Royal Australian Air Force (RAAF) i mai 1942. Flyene ble ikke levert i noe tilstrekkelig antall før april 1943.  RAAFs første Vengeance skvadron, No. 12 Squadron fløy sitførste  operative tokt mot Selaru Island i Hollandske Øst-India.


== Brukere ==
 Australia
 Brasil
 Frankrike
 Storbritannia (Royal Air Force)


== Spesifikasjoner (A-35A) ==


== Referanser ==


== Litteratur ==
Smith, Peter C. Vengeance! The Vultee Vengeance Dive Bomber. Shrewsbury, UK: Airlife Publishing, 1986. ISBN 978-0-906393-65-9.


== Eksterne lenker ==
Wings Palette-fargelegging
Hannibal Peter Selmer

Hannibal Peter Selmer (født 9. september 1802 på gården Meen ved Porsgrund i Bratsberg Amt i Norge, død 2. oktober 1877 på Frederiksberg ved København) var personalhistoriker og sprogrenser (purist). 
Han var sønn av amtmann over Bratsberg Amt Johan Henrik Selmer (1756–1831) og Inger Marie Müller (1774–1828). I sin tidligste barndom kom han til Vejle i Jylland, da faren i 1803 ble amtmann der. I 1814 gikk han i Horsens skole, hvor han ble student i 1820. I 1826 ble han juridisk kandidat.  Han ble kopist under direksjonen for Universitetet og Sorø Akademi i 1828, og avanserte i 1831 til kancellist. I årene 1836–37 reiste han i Tyskland, Italia og Frankrike, ved sin hjemkomst ble han utnevnt til kontorsjef ved nevnte direksjon. 14. desember 1837 giftet han seg med Johanne Adelaide Wilkens (1809–1852), datter av kontorsjef i Nationalbanken Jessenius Nicolai Henrik Wilkens og Johanne Hwiid. Ved direksjonens oppløsning i 1848 ble Selmer avskjediget, men ble samme år utnevnt til justisråd. 


== Sprogrenseren ==
Selmer utga flere periodiske skrifter som Akademiske Tidender (1833–41), Kjøbenhavns Universitets Aarbog (1837–48) og Nekrologiske Samlinger (1849–52) – med biografier over nylig avdøde i inn- og utland. Størst oppmerksomhet vakte han dog med sine puristiske verk, spesielt med boken: Om de i det danske sprog forekommende fremmede ord samt tyskagtigheder, andre ufuldkommenheder og sprog- og retskrivningsfejl (1861). Selmer anså det for sitt livs viktigste oppgave å utrydde fremmedordene i sproget. Han var lidenskapelig oppttatt av å finne nye danske ord til erstatning for de utenlandske, hvilket resulterte i ord som Gudvidenskab for teologi, prøvestiller for kandidat, ildbrummeri for artilleri og kæløje for å kokettere. Disse ordkonstruksjonene medførte at verket ikke ble særlig godt mottatt, da de pussige ordene kom til å overskygge de gode og mere anvendelige ordforslagene.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Selmer, Hannibal Peter: Om de i det danske sprog forekommende fremmede ord samt tyskagtigheder, andre ufuldkommenheder og sprog- og retskrivningsfejl, Kjøbenhavn, 1861. Digital utgave fra Det Kongelige Bibliotek
Vultee Aircraft

Vultee Aircraft Corporation var en amerikansk flyprodusent som ble grunnlagt i 1939, men som hadde begrenset suksess før det ble slått sammen med Consolidated Aircraft Corporation i 1943. Det nye selskapets navn ble Consolidated Vultee Aircraft Corporation, eller Convair.


== Historie ==
Gerard «Jerry» Freebairn Vultee (1900–1938) og Vance Breese (1904–1973) startet Airplane Development Corporation tidlig i 1932 etter at American Airlines viste stor interesse for deres passasjerfly Vultee V-1. Kort tid etter kjøpte Errett Lobban Cord alle 500 aksjer i selskapet, og dermed ble Airplane Development Corporation et Cord-selskap. I mellomtiden hadde Vultee og Breese forbedret V-1 for å møte American Airlines' behov og skapt et åtteseters V-1A. American Arilines kjøpte elleve eksemplarer av V-1A, men flyet var ikke lenger aktuelt, da en-motors passasjerfly ikke lenger ble betraktet som sikre, da tomotors passasjerfly som Douglas DC-2 og Douglas DC-3 ble fortrukket da de var kommet på markedet. Vultee endret V-1 til Vultee V-11, som var et angrepsfly for United States Army Air Corps, men fikk få bestillinger på dette. Jerry Vultee døde da hans fly forulykket i snøstorm nær Sedona, Arizona.


== Produserte fly ==
Vultee A-31 Vengeance
Vultee XA-41
Vultee BT-13 Valiant
Vultee XP-54
Vultee P-66 Vanguard
Vultee XP-68 Tornado
Vultee V-1
Vultee V-11


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vultee aircraft – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Heinrich von Eckardt

Heinrich Julius Ferdinand von Eckardt (født 20. juli 1861 i Riga, død 3. mars 1944 i Jena) var en tysk diplomat.


== Liv og virke ==
Heinrich von Eckardt var baltertysk; han var sønn av Julius von Eckardt og onkel til Felix von Eckardt. Han studerte rettsvitenskap fra 1881 til 1885 ved universitetet i Jena. I 1886 dro han til Konstantinopel og i 1888 trådte han inn den tyske utenrikstjeneste. Fra 1899 var han postert i Teheran, senere i Beograd og Athen. Fra 1908 til 1910 var han ministerresident i Havanna.
Fra 1911 til 1914 var han ministerresident i Cetinje i Montenegro. Dette var unfder Balkankrigene. Han var til stede den 27. april 1913 da Østerrike krevde overfor kong Nikola at Montenegro skulle returnere Scutari til Albania.
Mest kjent er han blitt ved sin tjeneste fra 1914 til 1919 som ministerresident i Mexico.Etter at den tysk-støttede president Victoriano Huertas favgang og eksil i 1914, var den tyske innstilling overfor den nye president, Venustiano Carranza, markant negativ. Eckardt anså at Carranzas regjeringsministerier var sinnbilder på vulgaritet og forderv. Hans holdning overfor presidenten forble bitter, til tross fot de forsøk Carranza gjorde for å få has på anti-tyske publikasjoner. Eckhard beskrev presidenten som en pedantisk middelmådighet.
Eckardt fikk tidlig i 1917 det såkalte Zimmermann-telegrammet; instrukser fra Berlin om at han skulle fremlegge for president Venustiano Carranza et forslag i to deler: For det første å inngå i allianse med Tyskland, og for det andre om å gå til krig mot USA dersom USA skulle oppgi sin nøytralitet under verdenskrigen ved å inntre på britisk side. Telegrammet ble snappet opp av britisk etterretning og dechiffret, og offentliggjort i USA. Selv om innholdet således allerede var sendt, fremla Eckardt forslagene en måned etter de var avsendt for den meksikanske utenriksminister Cándido Aguilar. Aguilar var velvillig, men til sist avviste han og presidenten forslaget, hovedsakelig fordi innholdet allerede var blitt alment kjent.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
"Mexican-German Relations, 1910-1918", WibeMedia.com
"Die Reichsgründung Bedeutete Einen Einschnitt" (Nyary, Josef), oppdatert 25. juli 2005.
Per-Erik Alcén

Per-Erik «Pekka» Alcén (født 2. november 1959) er en svensk målvaktstrener i ishockey, som siden 2008 har jobbet for Norges herrelandslag i ishockey.
Alcén har tidligere vært målvaktstrener for den svenske klubben Brynäs IF, hvor han blant annet har hjulpet Jacob Markström, Anders Lindbäck och Eddie Läck til National Hockey League.11. mars 2012, midt under den første kvartfinalekampen i den svenske Elitserien, fikk Alcén hjerteinfarkt. Han overlevde og ble skrevet ut av sykehus, men gikk allikevel glipp av Ishockey-VM dette året.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Per-Erik Alcén hos Eliteprospects.com
Nigel de Grey

Nigel de Grey (født 27. mars 1886, død 25. mai 1951 i London) var en britisk kryptoanalytiker.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Han var sønn av rektor for Copdock i Suffolk, og barnebarn av 5. Lord Walsingham. Nigel de Grey ble utdannet ved Eton College og lærte seg flytende fransk og tysk. I 1907 begynte han å arbeide i William Heinemanns forlag. Han giftet seg i 1910. Ettersom han var sky og fysisk liten, fikk han tilnavnet the door mouse av en kollega.


=== Første verdenskrig ===
De Grey ble med i Royal Naval Volunteer Reserve og tjenestegjorde først i Belgia. Tidlig i 1915 ble han overført til Naval Intelligence Division (NID), Room 40 – som drev med kryptoanalyse.
Han, Dilly Knox og presten William Montgomery dechiffrerte det såkalte Zimmermanntelegrammet den 17. januar 1917. Dette var en meddelese fra den tyske utenriksminister Arthur Zimmermann til den tyske ambassadør Heinrich von Eckardt i Mexico, om å love meksikanerne støtte til å gjenerobre Arizona, Texas og New Mexico i tilfelle de allierte seg med Tyskland, og angrep USA dersom landet skulle oppgi sin nøytrtalkitet og støtte britene. Britene og amerikanerne offentliggjorde telegrammet, noe som bidro til å oppildne den amerikanske opinion og til å fremskynde/utløse amerikansk inntreden i første verdenskrig.
De Grey ble forfremmet, og fikk så lede NIDs middelhavsavdeling. Han ble liaison til den italienske marineetteretning og fokuserte på østerriksk chiffertrafikk.


=== Annen verdenskrig ===
Under annen verdenskrig ble Nigel de Grey sendt til Bletchley Park hvor han konsentrerte seg om tysk kommunikasjon chiffrert ved hjelp av krypteringsmaskinen «Enigma». I september 1941 kunne han rapportere til statsminister Winston Churchill de første meldinger fra tyske myndigheter til sine politibataljoner som systematisk ødela landsbyer og fjernet deres innbyggere.


=== Etterkrigstiden ===
Etter krigen forble han i den britiske signaletterretning, der han i GCHQ etterhvert ble assisterende direktør og ledet arbeidet med å tolke sovjetisk kommunikasjon. Han gikk av med pensjon i 1951, og fikk ikke lenge etter hjerteslag ved Oxford Street i London og døde.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Nigel West: «Grey, Nigel Arthur de (1886-1951)» i Oxford Dictionary of National Biography
Paul Gannon: Inside Room 40: The Codebreakers of World War I, London, 2010
Storelva (Tønsberg)

Storelva er ei elv i Tønsberg og Holmestrand kommuner i Vestfold og Telemark. Den har utspring fra Holmsvannet på grensa mellom Tønsberg og Holmestrand og renner i sørlig retning gjennom det flate jordbrukslandskapet i tidligere Re kommune. Et par kilometer nord for Sem i Tønsberg løper den sammen med Merkedamselva fra Andebu og danner Aulielva.
Storelva er 30,7 kilometer lang, regnet fra Holmsvannet til samløpet med Merkedamselva, eller 37,0 km hvis man regner med de øvre tilløpene, som har utspring ved Langeli, vest for Korssjøen. Den har et nedbørfelt på 225,78 km² og middelvannføringen ved munningen er 3,46 m³/s.Langs Storelva finnes det bygdemøller med tilhørende mølledammer.


== Referanser ==
Korssjøen (Vestfold)

Korssjøen er en innsjø som ligger på grensa mellom Holmestrand og Tønsberg kommuner i Vestfold og Telemark fylke. Den har utløp i nordenden via en kort bekk ned til Holmsvannet. Innsjøen er 2,5 kilometer lang, men bare 80 til 300 meter bred.


== Referanser ==