jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Fagforeningenes Idrettsforening av 1926

Fagforeningenes Idrettsforening av 1926, populært kalt Fagen 26, var et norsk idrettslag. Fagen 26 var før krigen medlem av Arbeidernes Idrettsforbund og var i en årrekke blant Norges ledende bokse- og bryteklubber.


== Historie ==
Klubben ble stiftet av Thorvald Olsen som en reaksjon på at Fagforeningenes Idrettsforening (i dag Sportsklubben av 1909) meldte seg ut av Arbeidernes Idrettsforbund. Fagforeningenes Idrettsforening hadde i 1924 vært sentrale i stiftelsen av arbeideridrettsforbundet, men meldte seg to år senere inn igjen i det borgerlige Landsforbundet for Idrett. Dette førte til splittelse i klubben, og Fagforeningenes Idrettsforening av 1926 ble grunnlagt, med AIF-medlemskap som forutsetning.
Fagen 26 var blant de dominerende idrettslagene i AIF og hadde flere dyktige administratorer som medlemmer, deriblant Rolf Hofmo. Etter andre verdenskrig spilte ikke klubben en like framtredende rolle, men fikk fram flere norgesmestere i boksing og bryting. Klubben gikk i oppløsning på 1990-tallet.


== Meritter ==
Bokserne i Fagen 26 tok totalt 22 AIF-mesterskap. Klubben hadde fem mann med på bokselaget som i 1934 oppnådde uavgjort 4-4 i landskamp mot Sovjetunionen. Kaare Gundersen vant arbeiderolympiaden i 1937 og arbeider-VM i 1934. Etter krigen tok klubben tre norgesmesterskap, blant dem Kaare Gundersen som mottok kongepokalen i 1948.Klubbens brytere tok 21 AIF-mesterskap, mellomvekteren Arthur Auve sto alene for ti titler. Etter krigen samlet klubben sju norgesmesterskap (inntil 1979) i gresk-romersk stil og fem i fristil. Frank Solberg vant kongepokalen i 1967.


== Kjente medlemmer ==
Arthur Auve
Kaare Gundersen
Rolf Hofmo
Roy Nielsen
Thorvald Olsen


== Referanser ==
Hoggormedderkopp

Hoggormedderkopp (Segestria senoculata) er den eneste norske arten i sin slekt. Slektsnavnet Segestria betyr tildekket eller innpakket, siden den finnes gjerne inne i
flere fine slør av edderkoppsilke i røret sitt, eller helt innpakket om vinteren. Artsnavnet senoculata betyr «uten øyne» siden den har bare seks øyne, ikke åtte som er vanlig for edderkopper.


== Utseende ==
Middelsstor, slank, sylindrisk edderkopp. Et godt kjennetegn er at tre par bein holdes rettet forover og ett bakover – hos nesten alle andre edderkopper peker to forover og to bakover. De har seks øyne ordnet i en halvsirkel, chelicerene er ganske lange og rettet litt forover. Hannenes sekundære kjønnsorganer (pedipalper) er formet som en enkel sprøyte.
Den kjennes lett på at den har «hoggorm-mønster» på den ellers gråhvite bakkroppen. Rett etter hudskifte er bakkroppen hvit, men så kommer mønsteret langsomt fram.


== Levevis ==
Hoggormedderkoppen Segestria senoculata, som finnes i Norge, lager rørformede nett under steiner, i barksprekker eller lignende. Fra åpningen går det ut snubletråder, edderkoppen sitter i åpningen og venter, når et bytte kommer nær snubletrådene raser den ut og griper det. Denne edderkoppen er svært aggressiv og vil bite etter det som blir strakt ut mot den, men bittet er ganske harmløst for mennesker. De andre artene lever også i silkerør, den avlange kroppsformen med tre par foroverrettede bein er en tilpasning til dette. Den finnes hele året rundt, noe som er litt uvanlig - mange edderkopper har sesongvariasjoner ved at de voksne for eksempel bare forekommer på høsten.


== Utbredelse ==
Familien er spredt over det meste av kloden, men denne arten finnes bare i Europa og Asia, og Afrika nord for Sahara.
I Norge er den registrert nord til Bodø.


== Systematisk inndeling ==

Klasse edderkoppdyr, Arachnida
Orden edderkopper, Araneae
Underorden Opisthothelae
Gruppe araneomorfe edderkopper, Araneomorphae
Gruppe Neocribellata
Gruppe Haplogynae
Overfamilie Dysderoidea
Familien Segestriidae Simon, 1893
Slekten Segestria Latreille, 1804 – 20 arter, den palearktiske sone og New Zealand. I Europa:
Hoggormedderkopp Segestria senoculata (Linnaeus, 1758) (den palearktiske sone, finnes i Norge)


== Referanser ==


== Litteratur ==
Roberts, M.J. (1995) Spiders of Britain & Northern Europe. Harper Collins. ISBN 0-00-219981-5


== Eksterne lenker ==
(en) hoggormedderkopp i Encyclopedia of Life 
(en) hoggormedderkopp i Global Biodiversity Information Facility 
(no) hoggormedderkopp hos Artsdatabanken 
(sv) hoggormedderkopp hos Dyntaxa 
(en) hoggormedderkopp hos Fauna Europaea 
(en) hoggormedderkopp hos ITIS 
(en) hoggormedderkopp hos NCBI 
(en) Kategori:Segestria senoculata – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Segestria senoculata – detaljert informasjon på Wikispecies
Egil Øyjord

Egil Øyjord (født 31. august 1928 i Rana, død 10. februar 2021) var en norsk professor ved Norges landbrukshøgskole som i 1964 grunnla International Association on Mechanization of Field Experiments (IAMFE), hvor han var president i 36 år. Hovedmålet til organisasjonen er å informere agronomer og planteforedlere om nye maskiner, utstyr og instrumenter for å øke kapasiteten og nøyaktigheten i forsøksarbeidet.Øyjord arbeidet med konstruksjon av maskiner og utstyr for jord- og plantekulturforsøk. Oppfinnelsen av utskiftbare fordelerhoder som han gjorde i 1965, gjorde Øyjords forsøkssåmaskiner til en verdensartikkel med eksport til 57 land over hele verden. I 2003 fikk han Kongens fortjenstmedalje i gull for arbeidet med utvikling og produksjon av verdens første porsjonsåmaskiner for såing av flere rader.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Egil Øyjords Hjemmeside
Johan Hirsch’ vei (Oslo)

Johan Hirsch’ vei (1–17, 2–20) ligger sentralt på Manglerud i Oslo, i kort avstand til Manglerudveien i Bydel Østensjø. Veien begynner og slutter i Plogveien og ligger på nordsiden av denne, vis-à-vis Emil Korsmos vei.
Veien fikk navn i 1961 etter landbruksskolebestyreren Johan Leuthäuser Hirsch. Også nærliggende gater har fått gårds- og landbruksassosiative navn, f.eks. Plogveien og Traktorveien. 
Bebyggelsen er lavblokker bygget på 1960-tallet omkranset av eldre villabebyggelse. Høyenhall skole ligger bare noen få hundre meter unna i Traktorveien. 70-bussen stopper 6 ganger i timen like ved i Manglerudveien. Bussen bruker 10 minutter til Jernbanetorget. Nærmeste T-banestasjon er Manglerud stasjon. Fra veien er det gangavstand til Svartdalsparken, Østensjøvannet og Ekebergsletta. 


== Litteratur ==
Knut Are Tvedt, red. (2010). «Johan Hirsch' vei». Oslo byleksikon (5. utg.). Oslo: Kunnskapsforlaget. s. 284. ISBN 978-82-573-1760-7. 


== Eksterne lenker ==
«Oslo kommune – Bydelsoversikt (J)». Oslo kommune. Arkivert fra originalen 29. juli 2014. Besøkt 22. august 2015.
Senter for internasjonal helse

Senter for internasjonal helse ved Universitetet i Bergen (UiB) ble etablert i 1988. Siden januar 2013 er senteret tilknyttet Institutt for global helse og samfunnsmedisin ved Det medisinsk-odontologiske fakultet.
Senter for internasjonal helse er siden 2008 lokalisert i Overlege Danielssens Hus, ikke langt fra Haukeland universitetssykehus i Bergen i Norge. Senteret er en del av Alrek helseklynge.Senteret har som mål å forbedre helsetilstanden i fattige land og øke kapasiteten innen høyere utdanning og forskning i lav- og mellominntektsland.
Senteret har et nettverk av partnere i lav- og middelinntektslandene Burkina Faso, Den demokratiske republikken Kongo, Etiopia, India, Kambodsja, Kenya, Malawi, Nepal, Pakistan, Sør-Afrika, Sudan, Tanzania, Uganda, Vietnam og Zambia.
Professor Bjarne Bjorvatn tok initiativ til senteret og var dets første direktør fra 1988. Senteret har siden vært ledet av professorene Gunnar Kvåle, Bernt Lindtjørn, Rune Nilsen, Knut Fylkesnes og siden 1. september 2013 av professor Bente Moen. Senteret inneholder et senter for fremragende forskning (SFF),  Center for Intervention Science in Maternal and Child Health (CISMAC).


== Oppgaver ==
Senteret arbeider i partnerskap med forskningsinstitusjoner i LMIC, hovedoppgavene er å: 

koordinere og utføre global helseforskning
undervise, veilede og fremme utdanning i global helse
formidle forskningsresultater og engasjere seg i relevante fagpolitiske diskusjoner om global helse


== Stab ==
Senteret hadde per september 2021 følgende professorer: 

Ingunn Engebretsen
Sven Gudmund Hinderaker
Bente E. Moen
Karen Marie Moland
Tehmina Mustafa
Bjarne Robberstad
David Sam
Ingvild F Sandøy
Halvor Sommerfelt
Cecilie Svanes
Thorkild TylleskärProfessorer emeritiBernt Lindtjørn
Knut Fylkesnes
Gunnar Kvåle
Odd Mørkve
Rune Nilsen
Bjarne Bjorvatn


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Senter for internasjonal helse
Litteraturåret 1803

Litteraturåret 1803 er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1803.


== Hendelser ==
30. juni - Romanforfatteren Mary Butt gifter seg med sin fetter, kaptein Henry Sherwood, og får etternavnet som hun blir kjent under.


== Nye bøker ==
Charles Brockden Brown - Memoirs of Carwin the Biloquist
Catherine Cuthbertson - The Romance of the Pyrenees
Camilla Dufour - Aurora
Elizabeth Guénard - The Three Monks!!!
Elizabeth Gunning - The War-Office
Elisabeth Helme - St. Clair of the Isles
Francis Lathom – The Mysterious Freebooter
Alicia Lefanu - Lucy Osmond
Mary Meeke - A Tale of Mystery, or Celina
Christiane Benedicte Eugenie Naubert -Walter de Monbray
Jane Porter - Thaddeus of Warsaw
Germaine de Staël - Margaret of Strafford
Sarah Wilkinson
The Chateau de Montville
The Subterraneous Passage
Sophia Woodfall - Frederick Montravers
Mary Julia Young
The Kinsmen of Naples
Moss Cliff Abbey


== Nye drama ==
George Colman - John Bull, or an Englishman's Fireside
William Dunlap - Voice of Nature (tilrettelagt fra fransk)
Collin d'Harleville - Malice pour malice
Heinrich von Kleist - Die Familie Schroffenstein
August von Kotzebue - Die deutschen Kleinstädter (komedie)
Friedrich Schiller - Die Braut von Messina


== Poesi ==
Henry Kirke White - Clifton Grove, a Sketch in Verse, with other Poems


== Fagprosa ==
Immanuel Kant - Über Pädagogik
Adamantios Korais - Present Conditions of Civilisation in Greece
Joseph Lancaster - Improvements in Education as it Respects the Industrious Classes
Thomas Malthus - An Essay on the Principle of Population (2. utgave)
Humphry Repton - Observations on the Theory and Practice of Landscape Gardening


== Fødsler ==
3. januar - Douglas William Jerrold, engelsk dramatiker (død 1857)
25. mai 
Edward Bulwer-Lytton, engelsk romanforfatter, poet and dramatiker (død 1873)
Ralph Waldo Emerson, poet, essayist og filosof fra USA (død 1882)
28. september - Prosper Mérimée, fransk forfatter (død 1870)
14. november - Jacob Abbott, barnebokforfatter fra USA (død 1879)
6. desember - Susanna Moodie, britisk-kanadisk forfatter (død 1885)
31. desember - José María Heredia y Heredia, kubansk poet (død 1839)


== Dødsfall ==
Januar - James Woodforde, engelsk prest og dagbokforfatter (født 1740)
11. februar - Jean-François de La Harpe, fransk dramatiker og kritiker (født 1739)
14. mars - Friedrich Gottlieb Klopstock, tysk poet (født 1724)
12. juni - Richard François Philippe Brunck, fransk klassisk lærd (født 1729)
5. september - Pierre Choderlos de Laclos, fransk romanforfatter (født 1741)
8. oktober - Vittorio Alfieri, italiensk dramatiker (født 1749)
18. desember - Johann Gottfried Herder, tysk filosof, poet og kritiker (født 1744)
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		
		


== Referanser ==
Harald Voetmann

Harald Voetmann Christiansen (født 1978) er en dansk forfatter og oversetter. Han vokste opp i Birkerød. Voetmann er utdannet på Forfatterskolen 1997–1999. Fra 2003–2006 tok han grunnutdannelsen i latin på Københavns Universitet. Etter at han debuterte i 2000, skrev han flere bøker med kortere tekster. Men i 2010 kom hans første roman, Vågen, ut. Den handler om Plinius den eldres liv og tekstene i hans naturhistoriske encyclopedi, Naturalis historia. Harald Voetmann hadde i 2008 oversatt et utvalg av denne, som kom ut under tittelen Om mennesker og dyr.  Vågen ble nominert til Nordisk råds litteraturpris, Kritikerprisen (Danmark) og Montanas Litteraturpris. Den ble oversatt til ungarsk og serbisk. Han fikk i 2008 Statens Kunstfonds treårige arbeidsstipend. I 2012 deltok han på Finnmark internasjonale litteraturfestival


== Bibliografi, utvalg ==
Kapricer, Arena/Lindhardt og Ringhof, 2000
Autoharuspeksi, Lindhardt og Ringhof, 2002
Teutoburger, Lindhardt og Ringhof, 2005
En alt andet end proper tilstand, Gyldendal, 2008
Vågen, Gyldendal, 2010
Kødet letter, 2012, ISBN 978-87-02-12160-5
Amduat - en iltmaskine (lyrikk), 2018


=== Oversettelser ===
Plinius den eldre: Om mennesker og dyr, Basilisk, 2008
Petronius: Satyricon, Gyldendal, 2009


== Priser ==
2014 – Kritikerprisen for Alt under månen (roman)
2014 – Otto Gelsted-prisen
2018 – Schadeprisen for Amduat - en iltmaskine


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisiell blogg 
(da) Harald Voetmann på bibliografi.dk
George Mary Searle

George Mary Searle (født 27. juni 1839 i London i England, død 7. juli 1918 i New York) var en astronom og katolsk prest fra USA. 
Searle oppdaget asteroiden 55 Pandora den 10. september 1858. Han oppdaget også seks galakser. I sitt senere liv ble han medlem av Paulistordenen og underviste ved Catholic University of America.


== Referanser ==
James Ferguson (astronom)

James Ferguson (født 31. august 1797 i Skottland, død 26. september 1867) var en skotsk astronom og ingeniør. Han deltok bl.a. i byggingen av Eriekanalen. Den 1. september 1854 oppdaget han asteroiden 31 Euphrosyne, den første til å bli oppdaget i Nord-Amerika. Han oppdaget deretter 50 Virginia den 4. oktober 1857 og 60 Echo den 14. september 1860. Fra 1847 arbeidet han ved U.S. Naval Observatory i Washington, DC.
Asteroiden 1745 Ferguson er oppkalt etter ham.


== Referanser ==
Horatio Alger jr.

Horatio Alger jr. (født 13. januar 1832, død 18. juli 1899) var en amerikansk forfatter. Han skrev rundt 100 romaner for gutter. De forteller historier om dårlig gutter som oppnår sosial sukess ved å arbeide hardt, mot, viljestyrke og å være ærlige. De kalles «fra fattig til rik-historier» (eng. rags to riches). Hans mest berømte bok er Fillete Dick (1867).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Horatio Alger – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Horatio Alger, Jr. – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Blåskjeggtanagar

Blåskjeggtanagar (Tangara johannae) er en fugl i slekten Tangara i familien tanagarer.


== Utbredelse ==
Den forekommer i Colombia og Ecuador.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) blåskjeggtanagar i Encyclopedia of Life 
(en) blåskjeggtanagar i Global Biodiversity Information Facility 
(no) blåskjeggtanagar hos Artsdatabanken 
(en) blåskjeggtanagar hos ITIS 
(en) blåskjeggtanagar hos NCBI 
(en) Kategori:Tangara johannae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tangara johannae – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tangara johannae (ID FB061C9B1D62C2AB). Avibase. Hentet ut 3. november 2013.
Tangara johannae (TSN 563301). Integrated Taxonomic Information System. Hentet ut 3. november 2013.
Birdlife Species Factsheet: Tangara johannae Arkivert 20120906224934 hos WebCite. Besøkt 2013-11-03.
IBC - The Internet Bird Collection: Tangara johannae. Besøkt 2013-11-03.
Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, B.L. Sullivan, C. L. Wood, and D. Roberson. 2013. The eBird/Clements checklist of birds of the world: Version 6.8.. Besøkt 2013-11-03.
Isela Valve

Isela Valve (født 1949) er en svenskspråklig finsk bibliotekar og barnebokforfatter, bosatt på Åland. Mange av bøkene hennes handler om Ålands historie.

Hun har en magistergrad i religionshistorie og litteratur, og har arbeidet som bibliotekar. Hun debuterte i 1984 med barneboka Hej! Jag heter Marie, som hadde handling fra øyenes friluftsmuseum Jan Karls gården. Andre bøker har handlet om helgener: Sankt Olof går igen (1999) og Ringen på isen (2002) om Finlands nasjonalhelgen Henrik. Hun har også skrevet om angrepet på Bomarsunds festning i 1854. For et voksent publikum har hun skrevet den selvbiografiske Behandlingen – anteckningar från ett år i Kräftans tecken (2008). 
Hennes bok Joels färger (2011) om den ålandske maleren Joel Pettersson ble i 2013 nominert til den første Nordisk råds barne- og ungdomslitteraturpris.Hun er ikke oversatt til norsk.


== Referanser ==
Gulltanagar

Gulltanagar (Tangara arthus) er en fugl i slekten Tangara i familien tanagarer.


== Utbredelse ==
Den forekommer i Bolivia, Colombia, Ecuador, Peru og Venezuela.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) gulltanagar i Encyclopedia of Life 
(en) gulltanagar i Global Biodiversity Information Facility 
(no) gulltanagar hos Artsdatabanken 
(en) gulltanagar hos ITIS 
(en) gulltanagar hos NCBI 
(en) Kategori:Tangara arthus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Tangara arthus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tangara arthus – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tangara arthus (ID 0D05B12A55531AC3). Avibase. Hentet ut 3. november 2013.
Tangara arthus (TSN 563279). Integrated Taxonomic Information System. Hentet ut 3. november 2013.
Birdlife Species Factsheet: Tangara arthus. Besøkt 2013-11-03.
IBC - The Internet Bird Collection: Tangara arthus. Besøkt 2013-11-03.
Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, B.L. Sullivan, C. L. Wood, and D. Roberson. 2013. The eBird/Clements checklist of birds of the world: Version 6.8.. Besøkt 2013-11-03.
Bergsundtunnelen

Bergsundtunnelen er en tunnel på Europavei 16 i Sør-Aurdal. Byggingen startet august 2013, og gjennomslaget kom 31. oktober 2013. Tunnelen åpnet sammen med veistrekningen Fønhus–Bagn den 8. desember 2014. Planlagt lengde var 665 m, den ferdigstilte tunnelen har en lengde på 714 m.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge


== Referanser ==
Joel Pettersson

Joel Pettersson (født 8. juni 1892 i Lemland, død 5. januar 1937 i Finström) var en ålandsk forfatter, dramatiker og maler. 
Til tross for at lite av det han skrev ble kjent mens han levde, regnes han i ettertid som en av de viktigste ålandske forfatterne. Hans bilder, som har blitt karakterisert som modernistiske og ekspresjonistiske ble lagt merke til og anerkjent tidligere enn forfatterskapet.


== Referanser ==
Smaragdtanagar

Smaragdtanagar (Tangara florida) er en fugl i slekten Tangara i familien tanagarer.


== Utbredelse ==
Den forekommer i Colombia, Costa Rica, Ecuador og Panama.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) smaragdtanagar i Global Biodiversity Information Facility 
(no) smaragdtanagar hos Artsdatabanken 
(en) smaragdtanagar hos ITIS 
(en) smaragdtanagar hos NCBI 
(en) Kategori:Tangara florida – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tangara florida – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tangara florida (ID D16ED1384B21C53C). Avibase. Hentet ut 3. november 2013.
Tangara florida (TSN 563294). Integrated Taxonomic Information System. Hentet ut 3. november 2013.
Birdlife Species Factsheet: Tangara florida. Besøkt 2013-11-03.
IBC - The Internet Bird Collection: Tangara florida. Besøkt 2013-11-03.
Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, B.L. Sullivan, C. L. Wood, and D. Roberson. 2013. The eBird/Clements checklist of birds of the world: Version 6.8.. Besøkt 2013-11-03.
Hamratunnelen

Hamratunnelen er en veitunnel på fylkesvei 517 i Suldal kommune i Rogaland. Tunnelen er 959 meter lang, og erstattet en 96 meter lang tunnel fra 1966 med samme navn. Den nye tunnelen åpnet februar 2015.


== Se også ==
Veitunneler i Norge
Liste over veitunneler i Norge


== Referanser ==
Sølvstrupetanagar

Sølvstrupetanagar (Tangara icterocephala) er en fugl i slekten Tangara i familien tanagarer. 


== Utbredelse ==
Den forekommer i Colombia, Costa Rica, Ecuador, Panama og Peru.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) sølvstrupetanagar i Global Biodiversity Information Facility 
(no) sølvstrupetanagar hos Artsdatabanken 
(en) sølvstrupetanagar hos ITIS 
(en) sølvstrupetanagar hos NCBI 
(en) Kategori:Tangara icterocephala – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tangara icterocephala – detaljert informasjon på Wikispecies 
Tangara icterocephala (ID E3DA11F175BC036A). Avibase. Hentet ut 3. november 2013.
Tangara icterocephala (TSN 563299). Integrated Taxonomic Information System. Hentet ut 3. november 2013.
Birdlife Species Factsheet: Tangara icterocephala. Besøkt 2013-11-03.
IBC - The Internet Bird Collection: Tangara icterocephala. Besøkt 2013-11-03.
Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, B.L. Sullivan, C. L. Wood, and D. Roberson. 2013. The eBird/Clements checklist of birds of the world: Version 6.8.. Besøkt 2013-11-03.
Nils Abrahamsen

Nils Abrahamsen (født 4. april 1945 i Lyngdal) er en norsk sangmann og programleder for NRK.Han er oppvokst i Lyngdal, flyttet til Bergen rundt 1970 og skrev hovedfagsoppgave ved Bergen lærerhøgskole om Ten Sing i 1977. Så fikk han i 1978 jobb som programsekretær i musikk for NRK og ble den første ansatt utenfor Marienlyst. Allerede i 1979 var han på plass med «Musikk landet rundt» fra et orkesterkurs i Nordfjordeid.  
Han ledet dobbeltkvartetten Bergen Jubilee Singers (etablert 1975), samt skrev både melodier og arrangement. De vant prisen for årets kristne plate av ungdomsbladet Treff, for platen «Lead me».  
Fra 1980 til 1992 ble han nasjonalt kjent som musikalsk ansvarlig i TV-serien Syng med oss, som sendte direkte korsang fra Grieghallen under ledelse av Bjørn Tore André (1928–1996). Med Håkon Dahl ledet han i 1980 «Salmer og sanger vi gjerne hører», og året etter «Musikk landet rundt: Fra Hordaland». 
Høsten 1982 sa Sverre Kjelsberg (født 1946) at Abrahamsen hadde misbrukt hans Ellinors vise (forøvrig skrevet av Klaus Hagerup, født 1946) — «ikke uvanlig» repliserte Abrahamsen i en avisnotis.I 1988 stod Den norske misjonsallianse bak da Abrahamsen besøkte norske kolonier i Hongkong, Taiwan og Manila med den norske sekstetten «Freedom Quartet» som sang spirituals.I 1989 var Abrahamsen sentral da NRK dekket de 37. Festspillene i Bergen på P1 og P2. I og med NRK Hordalands utvidelse i 1992 ble han påtenkt å lage program for Norgesglasset sammen med Svein Haaland og Kjell Fuglehaug. 
Etter tredelingen (til P1, P2 og P3) ledet han fra oktober 1993 Sangtimen på P1 søndagsmorgener, et program som hadde sin siste sending 26. april 2015.  Fra 2005 ble det sendt fra hans hjemsted Stord.


== Utgivelser ==
Nils Abrahamsen (1997). Sangtimen med Nils Abrahamsen. Lunde Forlag. 


== Referanser ==
Mathis Jacobsen Hætta

Mathis Jacobsen Hætta (født 1821, død 1887) ble dømt i forbindelse med Kautokeino-opprøret i 1852. Han var norsk og av samisk ætt.
Hætta ble vinteren 1847-48 en del av vekkelsen som kom etter at Lars Levi Læstadius sendte predikanter til Kautokeino. Som følge av dette sluttet han å drikke alkohol. Han ble en av lederne i vekkelsesbevegelsen.
Etter uro i kirkene i Kautokeino og Skjervøy våren og sommeren 1851, ble åtte personer anmeldt. Blant disse var Mathis Jacobsen Hætta og hans kone Ellen Aslaksdatter Skum og Aslak Jacobsen Hætta, som var en yngre bror av Mathis. Mathis Jacobsen Hætta ble arrestert og satt i fengsl i Tromsø. Der han fortsatt satt i november 1852, da selve Kautokeino-opprøret fant sted. 


== Referanser ==


== Litteratur ==
Zorgdrager, Nellejet: De rettferdiges strid. Kautokeino 1852. Samisk motstand mot norsk kolonialisme, Oslo: Vett & viten i samarbeid med Norsk folkemuseum, 1997. Fulltekstutgave fra Nasjonalbiblioteket
Ospesanger

Ospesanger (Phylloscopus plumbeitarsus) kalles også sibirøstsanger og er en monotypisk art som inngår i bladsangerfamilien (Phylloscopidae). Arten er utbredt i Øst-Asia og var inntil ganske nylig regnet som en underart av østsanger (P. trochiloides). Enkeltindivider har forvillet seg til Europa ved noen få anledninger, deriblant også én gang til Norge, på Bulandet i Askvoll kommune i Sogn og Fjordane den 25. september 2013.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Ospesanger i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Ospesanger hos Artsdatabanken 
(sv) Ospesanger hos Dyntaxa 
(en) Ospesanger hos Fauna Europaea 
(en) Ospesanger hos ITIS 
(en) Ospesanger hos NCBI 
(en) Kategori:Phylloscopus plumbeitarsus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Phylloscopus plumbeitarsus – detaljert informasjon på Wikispecies