jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Rui Fonte

Rui Pedro da Rocha Fonte (født 23. april 1990) er en portugisisk fotballspiller som spiller for Famalicão.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rui Fonte – UEFA 
(fr) Rui Fonte – LÉquipe 
(en) Rui Fonte – Transfermarkt 
(en) Rui Fonte – WorldFootball.net 
(en) Rui Fonte – Soccerbase.com 
(en) Rui Fonte – FootballDatabase.eu 
(en) Rui Fonte – Soccerway 
(en) Rui Fonte – Fora De Jogo 
(en) Rui Fonte – PlaymakerStats.com 
(en) Rui Fonte – FBref
Dan Kissel

Dan Kissel (født 25. januar 1987 i Crestwood, Illinois) er en amerikansk ishockeyspiller som spiller for den norske klubben Stavanger Oilers.


== Karriere ==
Kissell startet å spille ishockey som 4-åring, deltok i en Triple A-turnering i Toronto som 8-åring, og når han var 11 år fikk han et nytt par skøyter og deltok i en konkurranse i Ontario.På high school spilte Kissell mot Jonathan Toews i en turnering hvor han selv ble kåret til den mest verdifulle spilleren (MVP).Kissell fikk råd av en medspiller ved University of Notre Dame om å flytte til Norge og signerte for GET-ligaklubben Stavanger Oilers før 2012/13-sesongen.


== Meritter ==
Vinner av CCHA, 2006/07
Vinner av CCHA, 2008/09
All-ECHL Second Team, 2011/12
Vinner av NM i ishockey 2013
Vinner av NM i ishockey 2014
Vinner av NM i ishockey 2015


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Dan Kissel – Hockeydb.com 
(en) Dan Kissel – Eliteprospects.com
Gašper Krošelj

Gašper Krošelj (født 9. februar 1987) er en slovensk-kroatisk ishockeymålvakt.
Han representerte det slovenske herrelandslaget under Ishockey-VM 2015 i Tsjekkia, der Slovenia endte sist og rykket ned til divisjon IA.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Gašper Krošelj – Olympedia 
(en) Gašper Krošelj – Kontinental Hockey League (KHL) 
(en) Gašper Krošelj – Eurohockey.com 
(en) Gašper Krošelj – Eliteprospects.com
Sædalen Idrettslag

Sædalen Idrettslag (stiftet 3. september 2006) er et idrettslag fra Sædalen i bydelen Fana i Bergen. Idrettslaget har rundt 1300 medlemmer, og tilbyr aktiviteter innen mange idrettsgrener.
Idrettslagets hovedbase er Sædalshallen, som hører til Sædalen skole, mens treninger foregår på Kringlebotn/Kalandseid, der det finnes fotballbane i full størrelse.


== Fotball ==
Klubben A-lag i fotball for menn startet divisjonsspill i 7. divisjon i 2011. Laget rykket opp etter en 2.-plass i 2012-sesongen, og i 2013 spilte de i 6. divisjon. I 2015 rykket de opp til 4. divisjon.


=== Tabellen 2021 ===
I 2021-sesongen spilte klubben i 5. divisjon, avdeling 1.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(no) Offisielt nettsted
Jean-Louis Barrault

Jean-Louis Barrault (født 1910 i Le Vésinet i Yvelines, død 1994 i Paris) var en fransk skuespiller, mimeartist og regissør. Han scenedebuterte i 1931. Fra 1940 til 1974 var han engasjert ved Comédie-Française og i 1947 grunnla han sammen med sin hustru Madeleine Renaud teaterkompaniet «Compagnie Madeleine Renaud – Jean-Louis Barrault».Barrault ble i 1959 utnevnt til direktør og leder for Théatre de France, en stilling han ble tvunget til å forlate i 1968 på grunn av sin holdning under studenturolighetene i mai samme år. Han var en av Frankrikes mest framtredende og anerkjente skuespillere. I tillegg til teateretkarrieren medvirket han i et stort antall filmer; mest kjent er Paradisets barn, som hadde premiere i 1945.
Han døde av hjerteinfarkt i Paris 83 år gammel, og er begravd ved siden av sin hustru på Passy-kirkegården i Paris.


== Familie ==
Barrault var onkel til skuespilleren Marie-Christine Barrault. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Jean-Louis Barrault på Internet Movie Database 
(sv) Jean-Louis Barrault i Svensk Filmdatabas 
(da) Jean-Louis Barrault på Filmdatabasen 
(da) Jean-Louis Barrault på Scope 
(fr) Jean-Louis Barrault på Allociné 
(en) Jean-Louis Barrault på AllMovie 
(en) Jean-Louis Barrault hos Turner Classic Movies 
(en) Jean-Louis Barrault hos The Movie Database 
(en) Jean-Louis Barrault hos Internet Broadway Database
Tyskland ni null

Tyskland ni null (fransk originaltittel: Allemagne neuf zéro) er en fransk langfilm fra 1991 regissert av Jean-Luc Godard. Filmens tittel er en referanse til Roberto Rossellinis film Tyskland, anno null fra 1947.


== Medvirkende ==
Eddie Constantine - Lemmy Caution
Hanns Zischler - grev Zelten
Claudia Michelsen - Charlotte Kestner / Dora
Nathalie Kadem - Delphine de Stael
André S. Labarthe - Récitant
Robert Wittmers - Don Quichotte
Kim Kashkashian - musiker
Anton Mossine - Dimitri


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tyskland ni null på Internet Movie Database 
(no) Tyskland ni null hos Filmfront 
(fr) Tyskland ni null på Allociné 
(nl) Tyskland ni null på MovieMeter 
(en) Tyskland ni null på AllMovie 
(en) Tyskland ni null på Turner Classic Movies 
(en) Tyskland ni null på Rotten Tomatoes
Daniele Rugani

Daniele Rugani (født 29. juli 1994) er en italiensk fotballspiller som spiller for Juventus FC.14. desember 2016 skrev han under en ny femårsavtale med Juventus til 2021.


== Landslaget ==
1. september 2016 fikk han sin første landskamp for Italia mot Frankrike.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Daniele Rugani – UEFA 
(fr) Daniele Rugani – LÉquipe 
(en) Daniele Rugani – Transfermarkt 
(en) Daniele Rugani – national-football-teams.com 
(en) Daniele Rugani – WorldFootball.net 
(en) Daniele Rugani – Soccerbase.com 
(en) Daniele Rugani – FootballDatabase.eu 
(en) Daniele Rugani – Soccerway 
(en) Daniele Rugani – EU-Football.info 
(en) Daniele Rugani – PlaymakerStats.com
Sigurður Ingi Jóhannsson

Sigurður Ingi Jóhannsson (født 20. april 1962) er en islandsk politiker for Framsóknarflokkurinn. Han var  Islands statsminister fra april 2016 til januar 2017. Han overtok som statsminister etter Sigmundur Davíð Gunnlaugsson, som måtte gå av på grunn av avsløringer i forbindelse med «Panama-dokumentene». Alltingsvalget i 2016 gav en oppgang på to seter til Framsóknarflokkurinn. Partiene Vinstrihreyfingin, Piratpartiet og Viðreisn opplevde framgang, og Jóhannsson gjorde det klart at han ikke kom til å fortsette som statsminister.Han har vært fiskeri- og landbruksminister, og også minister for miljøet og naturressurser.


== Referanser ==
Jorge Luiz Frello Filho

Jorge Luiz «Jorginho» Frello Filho (født 20. desember 1991) er en brasiliansk-født italiensk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Arsenal.


== Landslaget ==
Den 24. mars 2016 fikk han sin første landskamp for Italia mot Spania.Han ble tatt ut i Italias EM-tropp til EM i fotball 2021. Italia vant EM-finalen mot England 3-2, etter straffesparkkonkurranse.


== Meritter ==
Chelsea FCUEFA Super Cup (1): 2021


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(de) Jorge Luiz Frello Filho – Munzinger Sportsarchiv 
(en) Jorge Luiz Frello Filho – UEFA 
(fr) Jorge Luiz Frello Filho – LÉquipe 
(en) Jorge Luiz Frello Filho – Transfermarkt 
(en) Jorge Luiz Frello Filho – national-football-teams.com 
(en) Jorge Luiz Frello Filho – WorldFootball.net 
(en) Jorge Luiz Frello Filho – Soccerbase.com 
(en) Jorge Luiz Frello Filho – FootballDatabase.eu 
(de) Jorge Luiz Frello Filho – fussballdaten.de 
(en) Jorge Luiz Frello Filho – Soccerway
Styloleptus

Styloleptus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Små til middelsstore, litt brede, gråbrune trebukker med lange antenner. Pronotum har rundede sider uten pigger.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Karibia. Én art forekommer dessuten i det østlige USA.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Acanthocinini Thomson, 1860
Slekten  Styloleptus Dillon, 1956 - 26 arter
Styloleptus atrovittatus (Fisher, 1925)
Styloleptus biustus (LeConte, 1852)
Styloleptus brunneofasciatus (Fisher, 1935)
Styloleptus caymanensis (Fisher, 1948)
Styloleptus cubanus (Fisher, 1926)
Styloleptus darlingtoni (Fisher, 1942)
Styloleptus dozieri (Fisher, 1932)
Styloleptus guilartensis (Micheli & Micheli, 2004)
Styloleptus inermis (Fabricius, 1801)
Styloleptus infuscatus (Fisher, 1932)
Styloleptus laticollis (Fisher, 1925)
Styloleptus lewisi (Fisher, 1948)
Styloleptus nigricans (Fisher, 1935)
Styloleptus nigrofasciatus (Gilmour, 1963)
Styloleptus nigronotatus (Zayas, 1975)
Styloleptus pilosellus (Fisher, 1942)
Styloleptus planicollis (Fisher, 1935)
Styloleptus posticalis (Gahan, 1895)
Styloleptus rhizophorae Chemsak & Feller, 1988
Styloleptus scurra (Chevrolat, 1862)
Styloleptus taino Lingafelter & Micheli, 2004
Styloleptus thompsoni (Fisher, 1948)
Styloleptus variabilis (Fisher, 1925)
Styloleptus zorrillai (Zayas, 1975)


== Kilder ==
Liste over artene Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.
Bildegalleri Arkivert 23. april 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Styloleptus i Encyclopedia of Life 
(en) Styloleptus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Styloleptus hos ITIS 
(en) Kategori:Styloleptus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Styloleptus – detaljert informasjon på Wikispecies
Tropidozineus

Tropidozineus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, lyst gråbrune trebukker med lange antenner. Dekkvingene har gjerne noen mørkere tegninger og er mye bredere enn pronotum.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør-Amerika, fra Fransk Guyana i nord til det nordlige Argentina i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Acanthocinini Thomson, 1860
Slekten  Tropidozineus Monné & Martins, 1976 - 19 arter
Tropidozineus albidus Monne, 2009
Tropidozineus amabilis Monné, 1991
Tropidozineus argutulus Monné, 1988
Tropidozineus cinctulus Monné & Martins, 1976
Tropidozineus complanatus Monné, 1991
Tropidozineus fulveolus (Lameere, 1884)
Tropidozineus ignobilis (Bates, 1863)
Tropidozineus impensus Monné & Martins, 1976
Tropidozineus inexpectatus (Melzer, 1934)
Tropidozineus martinsi Monne, 2009
Tropidozineus pauper (Melzer, 1931)
Tropidozineus quadricristatus (Melzer, 1935)
Tropidozineus rotundicollis (Bates, 1863)
Tropidozineus sincerus Monné, 1988
Tropidozineus tersus (Melzer, 1931)
Tropidozineus tuberosus Monné, 1991
Tropidozineus vicinus (Melzer, 1931)
Tropidozineus wappesi Monné & Monné, 2012
Tropidozineus sp. - ubeskrevet art fra Bolivia


== Kilder ==
Liste over artene Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.
Bildegalleri Arkivert 23. april 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Tropidozineus i Encyclopedia of Life 
(en) Tropidozineus i Global Biodiversity Information Facility 
Tropidozineus – detaljert informasjon på Wikispecies
Sternidius

Sternidius er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, gråbrune trebukker med lange antenner. Pronotum har ikke pigger på sidene, men bakhjørnene er litt utstående.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved.


== Utbredelse ==
De fleste arten lever i det sørlige USA og Mexico. I tillegg finnes det én art på Cuba og én i Venezuela.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Acanthocinini Thomson, 1860
Slekten  Sternidius LeConte, 1873 - 19 arter
Sternidius alpha (Say, 1827)
Sternidius batesi (Gahan, 1892)
Sternidius centralis (LeConte, 1884)
Sternidius chemsaki Lewis, 1977
Sternidius crassulus LeConte, 1873
Sternidius decorus (Fall, 1907)
Sternidius gracilipes (Linsley, 1942)
Sternidius imitans (Knull, 1936)
Sternidius incognitus Lewis, 1977
Sternidius mimeticus (Casey, 1891)
Sternidius misellus (LeConte, 1852)
Sternidius naeviicornis (Bates, 1885)
Sternidius nivosus (Linsley, 1942)
Sternidius pantherinus Zayas, 1975
Sternidius punctatus (Haldeman, 1847)
Sternidius rosaliae (Linsley, 1942)
Sternidius rossi (Linsley, 1942)
Sternidius subfascianus (White, 1855)
Sternidius wiltii (Horn, 1880)


== Kilder ==
Liste over artene Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.
Bildegalleri Arkivert 23. april 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Sternidius i Encyclopedia of Life 
(en) Sternidius i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Sternidius hos ITIS 
(en) Sternidius hos NCBI 
(en) Kategori:Sternidius – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Sternidius – detaljert informasjon på Wikispecies
Bogoriasjøen

Bogoriasjøen er en grunn endorheisk sodasjø (pH 10,5) som ligger i et vulkansk aktivt område i Riftdalen, like nord for ekvator i Kenya. Innsjøen er beskyttet i henhold til Ramsar-konvensjonen og står på verdensarvlisten, sammen med Nakurusjøen og Elementaitasjøen. Den og de umiddelbare områdene rundt innsjøen ble 29. november 1973 utnevnt som nasjonalpark, under navnet Bogoriasjøen nasjonalpark.
Langs breddene av og i innsjøen er det flere (omkring 200) alkaliske varme kilder (fra tre lokaliteter; Loburu, Chemurkeu og i sør Ng'wasis, Koibobei og Losaramat) og flere geysirer. I tillegg finnes et ukjent antall varme kilder på bunnen av selve innsjøen. I fire lokaliteter rundt innsjøen kan minst ti geysirer observeres, som alle har minst 5 meter høye utbrudd.
Bogoriasjøen er, sammen med Nakurusjøen, en av de mest betydningsfulle hekkeplassene for dvergflamingoer i verden. Fuglene kan samle seg der i enorme antall (opp mot 500 000 par har blitt registrert). I senere år har det også inntruffet flere mer eller mindre uforklarlige tilfeller av massedød blant dvergflamingoene ved innsjøen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Lake Bogoria – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Enes

Enes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, mørkt brunlige trebukker med lange antenner. Pronotum er omtrent så langt som bredt med en liten pigg midt på hver side, ofte innsnevret bak denne. Dekkvingene er nokså parallellsidige.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra Filippinene i vest til Aruøyene i øst, dessuten én art i Australia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Acanthocinini Thomson, 1860
Slekten  Enes Pascoe, 1864 - 18 arter
Underslekten Aruenes Breuning, 1959
Enes aruensis Breuning, 1959
Underslekten Enes (i snever forstand)
Enes alboguttatus Breuning, 1957
Enes familiaris Pascoe, 1864
Enes intinctus Pascoe, 1864
Enes irritans Pascoe, 1864
Enes juvencus Pascoe, 1864
Enes obliquus Pascoe, 1864
Enes porcellus Pascoe, 1864
Enes pulicaris Pascoe, 1864
Enes scutellaris Fisher, 1925
Underslekten Enganenes Breuning, 1956
Enes enganensis Breuning, 1956
Underslekten Sibuyenes Fisher, 1925
Enes bakeri Fisher, 1925
Enes luzonicus Fisher, 1925
Enes marmoratus Fisher, 1925
Enes pallidus Fisher, 1925
Enes setiger Fisher, 1925
Enes sibuyanus Fisher, 1925
Enes spinosus Fisher, 1925 


== Kilder ==
Liste over artene Arkivert 13. september 2017 hos Wayback Machine.
Bildegalleri Arkivert 23. april 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Enes i Encyclopedia of Life 
(en) Enes i Global Biodiversity Information Facility 
Enes – detaljert informasjon på Wikispecies
Mosaisk Vestre Begravelsesplads

Mosaisk Vestre Begravelsesplads er en jødisk kirkegård nær Vestre Kirkegård i København. Den ligger i sydhavnkvarteret tett på Vesterbro, Enghave Station og Carlsberg, og ble opprettet i 1886 som avløser for Mosaisk Nordre Begravelsesplads på Nørrebro. Kirkegårdens kapell er tegnet av arkitekten Frederik L. Levy.


== Kjente personer ==
Victor Borge, entertainer
Gottlieb A. Gedalia, vekseler
Meïr Aron Goldschmidt, forfatter
Heinrich Hirschsprung, kunstsamler
Janina Katz, forfatter
Abraham Kurland, bryter
Arne Melchior, politiker
Isac Salmonsen, forlegger


== Referanser ==
Alcidion

Alcidion er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Stort sett middelsstore, brun- eller gråaktige trebukker. Antennene er lange, særlig hos hannene. Pronotum er nærmest tønneformet med en liten pigg litt bakenfor midten av siden. Dekkvingene har ofte lyse flekker eller tverrbånd.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved, gjerne under barken av nyfelte stokker av bartrær.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt fra det sørøstlige USA i nord til Argentina i sør, inkludert flere arter i Karibia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Acanthocinini Thomson, 1860
Slekten  Alcidion Sturm, 1843 - 17 arter
Alcidion aestimabilis (Melzer, 1934)
Alcidion albosparsus (Melzer, 1935)
Alcidion alienum (Melzer, 1932)
Alcidion apicalis (Bates, 1864)
Alcidion chryseis (Bates, 1864)
Alcidion dominicum (Fisher, 1926)
Alcidion humeralis (Perty, 1832)
Alcidion inornatum Monné M. A. & Monné M. L., 2007
Alcidion ludicrum (Germar, 1824)
Alcidion partitum (White, 1855)
Alcidion puchnerorum Schmid, 2015
Alcidion quadriguttatum (Aurivillius, 1920)
Alcidion ramulorum (Bates, 1864)
Alcidion sannio (Germar, 1824)
Alcidion sulphurifer (White, 1855)
Alcidion umbraticum (Jacquelin du Val, 1857)
Alcidion unicolor (Fisher, 1932)


== Kilder ==
Liste over slektene
Liste over artene Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.
Bildegalleri Arkivert 23. april 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Alcidion i Encyclopedia of Life 
(en) Alcidion i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Alcidion hos ITIS 
(en) Kategori:Alcidion – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Alcidion – detaljert informasjon på Wikispecies
Ancylistes

Ancylistes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Stort sett middelsstore, brun- eller gråaktige trebukker, nokså brokete farget. Antennene er lange, særlig hos hannene. Pronotum er nærmest tønneformet uten pigger på sidene. Dekkvingene har ofte lyse flekker eller bånd. Dekkvingene har et par opphøyde, mer eller mindre skrå kjøler ved roten nær scutellum.


== Levevis ==
Larvene lever i død ved, gjerne under barken av nyfelte stokker av bartrær.


== Utbredelse ==
Slekten lever på Madagaskar. Én av artene forekommer dessuten i India (innført?).


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Acanthocinini Thomson, 1860
Slekten  Ancylistes Chevrolat, 1863 - 17 arter
Ancylistes lacteomaculatus Breuning, 1957
Ancylistes lacteopictes Fairmaire, 1897
Ancylistes lacteovittatus Breuning, 1957
Ancylistes obscuricollis (Fairmaire, 1902)
Ancylistes bellus Gahan, 1890
Ancylistes biacutoides Breuning, 1971
Ancylistes biacutus Breuning, 1957
Ancylistes bicuspis (Chevrolat, 1858)
Ancylistes bicuspoides Breuning, 1971
Ancylistes distinctus Fairmaire, 1901
Ancylistes gibbicollis Fairmaire, 1897
Ancylistes impunctatus Fairmaire, 1897
Ancylistes parabiacutoides Breuning, 1971
Ancylistes parabiacutus Breuning, 1971
Ancylistes subtransversus Breuning, 1957
Ancylistes transversoides Breuning, 1971
Ancylistes transversus Fairmaire, 1905


== Kilder ==
Liste over slektene
Liste over artene Arkivert 13. september 2017 hos Wayback Machine.
Bildegalleri Arkivert 23. april 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Ancylistes i Encyclopedia of Life 
(en) Ancylistes i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Ancylistes hos ITIS 
Ancylistes Chevrolat – detaljert informasjon på Wikispecies
Det levantinske havet

Det levantinske havet er den østligste delen av Middelhavet.
Det levantinske havet grenser til Tyrkia i nord, Syria, Libanon, Israel og Gazastripen i øst, Egypt og Libya i sør og Egeerhavet i nordvest. I vest ligger det åpne Middelhavet (også kalt Libyahavet) og grensen er definert som en linje fra neset Ra's al-Hilal i Libya til øya Gavdos, sør for Kreta. Den største øya i Det levantinske havet er Kypros. På det dypeste er havet 4 384 meter i Pliniusgropa, rundt 80 km sør for Kreta. Det levantinske havet dekker et område på 320 000 km².
Den nordlige delen av Det levantinske havet, mellom Kypros og Tyrkia blir kalt Det kilikiske havet. I nord ligger også de store buktene İskenderunbukta (nordøst) og ntalyabukta (nordvest).
Leviatan-gassfeltet ligger i dette området under Det levantinske bassenget.


== Økologi ==
Suezkanalen som sto ferdig i 1869, knyttet Det levantinske havet til Rødehavet Rødehavet ligger høyere enn det østlige Middelhavet, så kanalen fungerer som et tidvannsområde hvor vann fra Rødehavet strømmer ut i Middelhavet. Bittersjøene, som er hypersaline naturlige innsjøer som danner en del av kanalen, blokkerte tilførselen av arter fra Rødehavet til Middelhavet i mange tiår, men etter hvert som saltinnholdet i sjøene ble likt det i Rødehavet, begynte planter og dyr å flytte seg videre i kanalen og har begynt å kolonisere det østlige Middelhavet. Denne vandringen blir kalt Lessepsvandringen, etter Ferdinand de Lesseps, sjefsingeniøren for kanalen.
Byggingen av Aswan-demningen i Nilen i 1960-årene har redusert tilførselen av ferskvann og slam til Det levantinske havet. Det har gjort havet relativt saltere og mer næringsfattig enn før, noe som har bevirket at det historiske viktige sardinfisket har kollapset. Dette har igjen vært til fordel for rødehavsartene som er vant med det saltere og mer næringsfattige Rødehavet.


== Se også ==
Levanten


== Eksterne lenker ==
Study and Analysis of Watere Masses Formation in the Levantine Sea
Elementaitasjøen

Elementaitasjøen eller Elmenteitasjøen er en svært grunn endorheisk sodasjø som ligger i Riftdalen, cirka 120 km nordvest for hovedstaden Nairobi i Kenya. Innsjøen er beskyttet i henhold til Ramsar-konvensjonen (2005) og står på verdensarvlisten, sammen med Nakurusjøen og Bogoriasjøen.Elementaitasjøen var tidligere et svært betydningsfullt hekkeområde for både dvergflamingo og rosenflamingo. På et tidspunkt ble mer enn 400 fuglearter registrert i Nakuru/Elementaita basinen. I 1962 ble imidlertid ciklider (Tilapia) tilført innsjøen fra Magadisjøen, og siden da har bestandene med flamingoer blitt stadig mer og mer redusert. Fisken førte nemlig til at fiskespisende fugler etablerte seg der, og de tar også egg og kyllinger. Det har ført til at mer enn en million flamingoer har forsvunnet fra området og søkt tilflukt ved Natronsjøen i Tanzania i stedet for.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Elementaita – kategori av bilder, video eller lyd på Commons