jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Eburilla

Eburilla er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, rødbrun trebukk. Antennene er litt lengre enn kroppen. Pronotum er avrundet sekskantet med en butt tann på hver side. Dekkvingene er omtrent jevnbrede, noe tilspissede bak.


== Utbredelse ==
Arten er endemisk for New Zealand.


== Systematisk inndeling ==
Slektslisten følger . 

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Stenoderini Pascoe, 1869
Slekten Eburilla Aurivillius, 1912
Eburilla sericea (White, 1855)


== Referanser ==


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata, Gamle verden
Cerambycidae of the World - Stenoderini
BioLib - Stenoderini 


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Eburilla i Encyclopedia of Life 
(en) Eburilla i Global Biodiversity Information Facility 
Eburilla – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Stenoderini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Acrogenius

Acrogenius er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En liten (ca. 7 millimeter), avlang, brokete farget trebukk. Hode og antenner er svarte, pronotum rødoransje, dekkvingene svarte med gule tegninger. Pronotum er tønneformet og noe lengre enn bredt. Dekkvingene er jevnbrede, kraftig punkterte.


== Utbredelse ==
Arten lever i Queensland, Australia.


== Systematisk inndeling ==
Slektsnavnet Acrogenoides ble foreslått av McKeown (1945) for å unngå forveksling med slekten Acrogenia Hall, 1883. Men ifølge reglene er slike erstatningsnavn bare påkrevde dersom to navn er eksakt like, ikke dersom de, slik som her, har samme rot, men ulikt kjønn (Acrogenius er hankjønn, Acrogenia hunkjønn på latin).

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Tillomorphini Lacordaire, 1869
Slekten Acrogenius Blackburn, 1896
Acrogenoides tinctus Blackburn, 1896


== Kilder ==
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 22. februar 2016 hos Wayback Machine.
Cerambycidae of the World - Tillomorphini
BioLib - Tillomorphini 
Atlas of Living Australia - Acrogenius


== Eksterne lenker ==
(en) Acrogenius i Global Biodiversity Information Facility 
Acrogenius – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Tillomorphini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Bildegalleri
Marshalløyene under VM i friidrett 2017

Marshalløyene deltok under VM i friidrett 2017 (utendørs) fra 5. august til 13. august 2017 i London i Storbritannia.


== Resultater ==


=== Menn ===
Løpsøvelser


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
http://www.iaafworldchampionships.com/
Gnathopraxithea

Gnathopraxithea er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En stor (ca. 60 millimeter), avlang, brun trebukk. Hodet har litt forstørrede, sigdformede mandibler. Antennene er tynne og litt lengre enn kroppen. Pronotum er rundet, litt bredere enn langt, med en korsformet fure i midten. Dekkvingene er jevnbrede, med store, brungule sideflekker, i spissen med to små tenner. Beina er forholdsvis korte.


== Utbredelse ==
Arten er vidt utbredt i den nordlige delen av Sør-Amerika, til tross for at den ble beskrevet så sent som i 1986.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Torneutini
Slekten Gnathopraxithea Campos-Seabra & Tavakilian, 1986
Gnathopraxithea sarryi Campos-Seabra & Tavakilian, 1986


== Kilder ==
Liste over slektene
Katalog med utbredelsesdata Arkivert 2. desember 2016 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
(en) Gnathopraxithea i Encyclopedia of Life 
(en) Gnathopraxithea i Global Biodiversity Information Facility 
Gnathopraxithea – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Torneutini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Feist (hund)

Feist er en liten til mellomstor nordamerikansk jaktterrier, en landrase som har utviklet seg i det sørøstre USA og trolig nedstammer fra lignende irske, britiske og tyske hunder som ble bragt med over til Nord-Amerika med europeiske emigranter på 17- og 1800-tallet. Feist minner om jack russell terrier og skal være en progenitor for raser som amerikansk rotteterrier og teddy roosevelt terrier. 


== Opphav ==

Opphavet til denne landrasen er uklart. Det eksisterer flere hypoteser, men de har ikke blitt testet. De lar seg dessuten vanskelig teste, siden både kryssavl (50/50) og blandingsavl etter bestemte linjer (linjeavl) er helt vanlig. Feist avles primært for sine egenskaper som jakthund og eksisterer som to grunnleggende typer, hver med en rekke ulike (lokale) varianter (under ulike lokale navnbeskrivelser). Feist framstår derfor som en paraplyrase. De to grunnleggende typene er såkalt treeing feist og mountain feist.
Parker et al. (2017) har ganske nylig (25. april 2017) avdekket genflyt fra basenji til amerikansk rotteterrier, som altså regnes som en renraset variant (en selvstendig hunderase) under paraplyrasen feist. Uten å spekulere for mye rundt dette, så kan imidlertid en slik hendelse forklare hvorfor feist (og rotteterrier) er såvidt langbeinte og hurtige i forhold til andre terriere. Det kan dessuten forklare hvorfor disse hundene har en annen jaktteknikk enn terriere flest, en teknikk som unektelig påminner om basenjiens.
Ingen av de største internasjonale stambokregisterne anerkjenner feist, men typen anerkjennes av National Kennel Club (NKC) og United Kennel Club (UKC). Hos UKC er begge typene representert med hver sin rasestandard.


== Beskrivelse ==
Feist kan i praksis være både renraset, kryssavlet (50/50) eller flerblandet, siden typen i prinsippet avles for sine egenskaper som jakthunder. Typen er en liten til mellomstor og relativt langbent terrier med glatt, tilliggende pels. Hundene veier normalt cirka 5,4–13,5 kg og måler henholdsvis omkring 25,5–46 cm (treeing feist) eller 30,5–46 cm (mountain feist). Kroppen er begrenset rektangulær. Hodet har stående eller halvt hengende, høyt ansatte ører. Halen kan være naturlig kort, men kuppering er vanlig på hunder som har normalt utviklet hale.


== Egenskaper ==
Feist er først og fremst er utmerket jakthund. Den tilhører gruppen av hetsende hunder og er hurtig jagende på bakkenivå. Typen er svært populær til ekornjakt, men brukes også til å jakte annet småvilt (for eksempel rødgaupe og små skadedyr). De to typene jager småvilt på ulikt vis. Treeing feist er en såkalt tresetter, en hetsende jakthund som jager viltet opp i et tre og holder det der til jegeren kommer. Mountain feist hetser vilt langs bakken, typisk i ulendt og bratt terreng. Den er ingen naturlig tresetter, men den kan allikevel jage viltet opp i trær.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Rasestandard: Mountain Feist, UCK
Rasestandard: Treeing Feist, UCK
(en) Feist (dog) – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Galissus

Galissus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, blankt svarte trebukker, pronotum kan være rødt. Antennene er tynne og lengre enn kroppen. Pronotum er betydelig bredere enn langt, rundet, nærmest klokkeformet. Dekkvingene nesten jevnbrede til litt timeglass-formede, blanke uten synlig punktering. Beina er nokså tynne og ganske lange.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt fra Costa Rica i nord til sentrale deler av Brasil i sør.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Trachyderini
Slekten Galissus Dupont, 1840
Galissus azureus Monné & Martins, 1981
Galissus cyaneipennis (Waterhouse, 1880)
Galissus cyanopterus Dupont, 1840
Galissus nigrescens Martins, Galileo & Ramirez, 2012
Galissus rubriventris Martins & Galileo, 2010


== Kilder ==
Liste over arter, med utbredelsesdata Arkivert 8. august 2017 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Galissus i Encyclopedia of Life 
(en) Galissus i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Galissus hos NCBI 
Galissus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Trachyderini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Ozodera

Ozodera er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, brun til svart trebukk, dekkvingene kan ha en gul tverrstripe. Oversiden er kraftig punktert og halvmatt. Antennene er kraftige og noe kortere enn kroppen. Pronotum er bredere enn langt, hver sidekant med to tenner. Dekkvingene er jevnbrede, beina nokså korte.


== Utbredelse ==
Arten lever i Colombia.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Trachyderini
Slekten Ozodera Dupont, 1840
Ozodera callidioides Dupont, 1840


== Kilder ==
Liste over arter, med utbredelsesdata Arkivert 8. august 2017 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Ozodera i Global Biodiversity Information Facility 
Ozodera – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Trachyderini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Prodontia

Prodontia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, rød eller gul og svart trebukk. Kroppen er kledt med et relativt tynt og mykt hudpanser. Antennene er kortere enn kroppen og noe sagtakkede hos hunnen, lengre enn kroppen og tynne hos hannen. Pronotum er bredere enn langt, avrundet, svart med gul eller rød sidekant. Dekkvingene er litt utvidete bakover med svakt opphøyde lengderibber, røde eller gule med svart spiss. Antenner og bein er svarte.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det sørlige Brasil og det nordlige Argentina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Trachyderini
Slekten Prodontia Audinet-Serville, 1834
Prodontia dimidiata Audinet-Serville, 1834


== Kilder ==
Liste over arter, med utbredelsesdata Arkivert 8. august 2017 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Prodontia i Encyclopedia of Life 
(en) Prodontia i Global Biodiversity Information Facility 
Prodontia – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Polyschisis – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Stiphilus

Stiphilus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, blankt svart trebukk, pronotum kan være delvis rødt. Antennene er kraftige og noe kortere enn kroppen, leddene utvidete, særlig mot spissen. Pronotum er bredere enn langt, hver sidekant med en tann nær bakhjørnet. Dekkvingene er jevnbrede, beina nokså korte, de kan være røde eller svarte.


== Utbredelse ==
Arten lever i det østlige Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Trachyderini
Slekten Stiphilus Buquet, 1840
Stiphilus quadripunctatus Buquet, 1840


== Kilder ==
Liste over arter, med utbredelsesdata Arkivert 8. august 2017 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Stiphilus i Global Biodiversity Information Facility 
Stiphilus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Trachyderini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Algerie under VM i friidrett 2017

Algerie deltok i VM i friidrett 2017 (utendørs) fra 4. august til 13. august 2017 i London i Storbritannia.


== Resultater ==
Resultatene var som følger: 
(q – kvalifisert, NM – intet gyldig resultat, SB – årsbeste)


=== Menn ===
EnkeltøvelserMangekamp – Tikamp


=== Kvinner ===
Enkeltøvelser


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
http://www.iaafworldchampionships.com/
Pteracantha

Pteracantha er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, gule og svarte trebukker. Artene etterligner trolig giftige biller i familien rødvinger (Lycidae). Antennene er betydelig lengre enn kroppslengden, tynne mot spissen, de innerste leddene noe sagtakkede. Pronotum er firkantet med to butte tenner på hver side. Dekkvingene jevnbrede eller noe utvidete bakover. Beina er nokså tynne og middels lange.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Brasil.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Trachyderini
Slekten Pteracantha Guérin-Ménéville, 1844
Pteracantha agrestis Monné & Monné, 2002
Pteracantha fasciata Newman, 1838


== Kilder ==
Liste over arter, med utbredelsesdata Arkivert 8. august 2017 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Pteracantha i Encyclopedia of Life 
(en) Pteracantha i Global Biodiversity Information Facility 
Pteracantha – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Trachyderini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Cosmocerus

Cosmocerus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
En middelsstor, avlang, blank, rødbrunlig trebukk. Antennene er noe lengre enn kroppslengden, tynne mot spissen, ledd nummer tre, fire og fem med en kvast av svarte hår i spissen. Pronotum er brunrødt med fem svarte knøler, sidekantene med en tann et stykke bak midten. Dekkvingene jevnt avsmalnende bakover, brunsvarte med lyse lengdestriper. Beina er nokså tynne og middels lange.


== Utbredelse ==
Arten er utbredt i det sørøstlige Brasil og det nordøstlige Argentina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Trachyderini
Slekten Cosmocerus Guérin-Ménéville, 1844
Cosmocerus strigosus Guérin-Ménéville, 1844


== Kilder ==
Liste over arter, med utbredelsesdata Arkivert 8. august 2017 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Cosmocerus i Encyclopedia of Life 
Cosmocerus – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Trachyderini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Svensk mesterskap i stafetter 2017

Svensk mesterskap i stafetter 2017 ble arrangert på Malmö stadion i Malmö 27. og 28. mai 2017.


== Resultater menn ==


=== Senior ===


==== 4 x 100 meter ====
Medaljevinnere:


==== 4 x 400 meter ====
Medaljevinnere:


==== 4 x 800 meter ====
Medaljevinnere:


==== 4 x 1500 meter ====
Medaljevinnere:


=== Junior M22 ===


==== 4 x 100 meter ====
Medaljevinnere:


==== 3 x 400 meter ====
Medaljevinnere:

Kun to lag deltok. 


==== 3 x 800 meter ====
Medaljevinnere:


=== Junior G19 ===


==== 4 x 100 meter ====
Medaljevinnere:


==== 3 x 800 meter ====
Medaljevinnere:


==== 1000 meter ====
Medaljevinnere:


=== Junior G17 ===


==== 4 x 100 meter ====
Medaljevinnere:


==== 3 x 800 meter ====
Medaljevinnere:


==== 1000 meter ====
Medaljevinnere:


=== Junior G15 ===


==== 4 x 80 meter ====
Medaljevinnere:


==== 3 x 800 meter ====
Medaljevinnere:


== Resultater kvinner ==


=== Senior ===


==== 4 x 100 meter ====
Medaljevinnere:


==== 4 x 400 meter ====
Medaljevinnere:


==== 4 x 800 meter ====
Medaljevinnere:


==== 3 x 1500 meter ====
Medaljevinnere:


=== Junior K22 ===


==== 4 x 100 meter ====
Medaljevinnere:


==== 3 x 400 meter ====
Medaljevinnere:


==== 3 x 800 meter ====
Medaljevinnere:


=== Junior J19 ===


==== 4 x 100 meter ====
Medaljevinnere:


==== 3 x 800 meter ====
Medaljevinnere:


==== 1000 meter ====
Medaljevinnere:


=== Junior J17 ===


==== 4 x 100 meter ====
Medaljevinnere:


==== 3 x 800 meter ====
Medaljevinnere:


==== 1000 meter ====
Medaljevinnere:


=== Junior J15 ===


==== 4 x 80 meter ====
Medaljevinnere:


==== 3 x 800 meter ====
Medaljevinnere:


== Kilder ==
Malmö AI - Results Stafett-SM 2017
Middelalderdiplom

Middelalderdiplom er diplomer utstedt i middelalderen. De utgjør en sentral kilde for historieforskningen, ettersom de kan gi opplysninger om blant annet politiske hendelser, rettsforholdene, statsforfatningen og økonomiske forhold. Spesialvitenskapen som beskjeftiger seg med disse diplomene kalles diplomatikk.
Norske middelaldrebrev er samlet i Diplomatarium Norvegicum.


== Formelverk ==
Middelalderdiplomene ble skrevet etter et strengt formelverk; det var bygget opp av flere deler, som hadde hver sin funksjon. Oppbygningen kunne variere med tid og sted og hensikt, men noen av bestanddelene er med i nesten alle diplomer.
Kunsten å forfatte et diplom ble kalt ars dictandi. Det fantes egne lærebøker i brevskrivning, kalt dictamen eller summa dictaminis, som inneholdt retningslinjer for utformingen av diplomene. I tillegg fantes det formularbøker, som inneholdt samlinger av typiske brev som kunne etterlignes.
Elementer i et middelalderdiplom:

Protokoll (innledning)
Invocatio (påkallelse av Gud i form av et tegn (krismon) eller tekst)
Intitulatio eller superscriptio (navngivelse av utstederen)
Inscriptio (adresse, navngivelse av mottakeren)
Salutatio (hilsningsformel)
Kontekst (tekst)
Arenga (en retorisk motivering eller begrunnelse av den følgende hovedteksten)
Promulgatio (kunngjørelse eller viljeserklæring, ofte kalt publicatio eller notificatio)
Narratio (beskrivelse av faktiske forhold eller et rettsgrunnlag som er bakgrunnen for utstedelsen av diplomet)
Dispositio (vedtak)
Sanctio (opplysning om straffen som følger av en overtredelse av dispositio)
Corroboratio (bekreftelse, opplysninger om vitner, segl og lignende)
Eskatokoll (avslutning)
Subscriptio (underskrifter, monogrammer)
Datering etter år, indiksjon, herskerår, med stedsangivelse
Apprecatio (avsluttende lykkønskning)


== Forskjellige slags middelalderbrev ==
Charta
Gavebrev
Kjøpsbrev
Notitia
Privilegiebrev
Vidimus eller vidisse


== Litteratur ==
Lars Hamre: Innføring i diplomatikk. Oslo: Universitetsforlaget, 1972
Tylosis

Tylosis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, gule eller røde og svarte trebukker. Antennene er tynne, litt lengre enn kroppen. Pronotum er rundet uten tenner på sidene. Dekkvingene er jevnbrede, rundede i spissen. Beina er nokså tynne og middels lange.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i det sørvestlige USA og Mexico.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802
Stammen Trachyderini
Slekten Tylosis LeConte, 1850
Tylosis dimidiata Bates, 1892
Tylosis hilaris Linsley, 1957
Tylosis jimenezi Dugès, 1879
Tylosis maculatus LeConte, 1850
Tylosis nigricollis Chemsak & Hovore, 2010
Tylosis oculatus LeConte, 1850
Tylosis puncticollis Bates, 1885
Tylosis suturalis White, 1853
Tylosis triangularis Monné & Martins, 1981


== Kilder ==
Liste over arter, med utbredelsesdata Arkivert 8. august 2017 hos Wayback Machine.


== Eksterne lenker ==
Bildegalleri
(en) Tylosis i Encyclopedia of Life 
(en) Tylosis i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Tylosis hos ITIS 
(en) Tylosis hos NCBI 
(en) Kategori:Tylosis – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Tylosis – detaljert informasjon på Wikispecies 
(en) Trachyderini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Vidimus

En vidimus (latin, «vi har sett») eller vidisse (latin, «å ha sett») er en bevitnet kopi av et diplom.
I middelalderen måtte en kopi av et eldre brev eller diplom utstedes i en bestemt form for å garantere at kopien var riktig. To eller flere menn utstedte et nytt diplom som i tillegg til den kopierte teksten inneholdt en garanti for at teksten stemte overens med det eldre diplomet. Det kunne også inneholde en beskrivelse av diplomets beskaffenhet, vedhengte segl og lignende. Til slutt satte de sine egne segl under det nye diplomet, som ble kalt en vidimus eller en vidisse. Selve handlingen kalles «vidimering». På gammelnorsk ble ordet transkriptabréf ofte brukt.


== Litteratur ==
Lars Hamre: Innføring i diplomatikk. Oslo: Universitetsforlaget, 1972
Invocatio

Invocatio (latin, «påkallelse») er innledningen av protokollen i det middelalderlige brevformularet (middelalderdiplom). Den består i en påkallelse av Gud, og kunne utføres i form av et symbol eller som tekst.
Skikken med å påkalle Gud i dokumenter går tilbake til den tidlige kristendommens tid i antikken. Den var vanligst i eldre middelalder, men ble senere bare i brukt i særlig høytidelige dokumenter.
Det skilles mellom monogrammatisk eller symbolsk invocatio og verbal invocatio. Den verbale invocatio er en kort tekstformel, som for eksempel In nomine Domini nostri Ihesu Christi («I vår herre Jesu Kristi navn»). Den monogrammatiske invocatio er et symbol eller tegn (monogram) i stedet for tekst. Det vanligste var et krismon, et symbol for Kristus.
I norske diplomer var invocatio uvanlig. Den ble mest brukt i latinske diplomer utstedt av geistlige, samt i testamenter. Et gammelnorsk eksempel fra en kongelig retterbot fra 1302 er I nafn várs herra Jhesu Christi («I vår herre Jesu Kristi navn»).


== Litteratur ==
Lars Hamre: Innføring i diplomatikk. Oslo: Universitetsforlaget, 1972