jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Hagenellik

Hagenellik (Dianthus caryophyllus) er en uteplante som stammer fra nellikslekta, som består av ca. 300 arter. Den passer som snittblomst, og kan plantes i vase inne. Planten er blå/grønn i stilk og blader, og består av fargerike velduftende blomster. De kommer i fargene hvit, rosa, orange, burgunder og forskjellige rødnyanser. Planten kan bli opp mot 40 til 50 cm lang. Den blomstrer mellom juni og august. I noen av de varmeste delene av landet kan den overvintre, men hagenelliken føres i dag generelt opp som en ettårig uteplante.


== Planting ==
Hagenellik er opprinnelig en uteplante som trives best utendørs. For at den skal blomstre mest mulig burde den plasseres på området med mye sollys. Når man skal plante den i hagen er det viktig at hele roten kommer under jorda. Pakk godt med blomsterjord rundt og ha i rikelig med vann. Husk å vanne med en gang. Plasser planten i veldrenert jord, da trives den best. Det er viktig å plukke bort døde blomster underveis, da vil blomsten lage nye skudd og formere seg. Hagenelliken passer også som snittblomst, som i en bukett eller alene. Det er viktig å plukke vekk de nederste bladene slik at bakteriefloraen i vannet ikke skal bli for høy. Blomsten foretrekker å bli satt i kaldt vann med næring for snittblomster. Snitt så diagonalt for at snittoverflaten blir større, på denne måten vil blomsten trekke til seg mest mulig vann.


== Historie ==
Planten vokser i vill form rundt middelhavsområdet. Hvordan og når den kom til Norge er usikkert. Ifølge kilder ble hagenellik nevnt av Christian Gartner, kjent som gartner og hagebruksforfatter på slutten av 1600-tallet. Han var trolig den første bygartneren i landet, bosatt i Trondheim. På 1700–1800-tallet vokste interessen for hagenellik, og den ble svært populær i norske hjem.
På midten av 1900-tallet og frem til i dag er nellik ofte brukt i forbindelse med begravelse, og dermed assosierer mange blomsten med sorg. Grunnen til dette er at blomsten ble dyrket i Norge, og var derfor lett tilgjengelig. Plantens holdbarhet som snittblomst (ca. 3 uker) bidro ytterligere til dens popularitet.


== Eksterne lenker ==
(en) Hagenellik i Encyclopedia of Life 
(en) Hagenellik i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Hagenellik hos Artsdatabanken 
(sv) Hagenellik hos Dyntaxa 
(en) Hagenellik hos ITIS 
(en) Hagenellik hos NCBI 
(en) Hagenellik hos The International Plant Names Index 
(en) Hagenellik hos Tropicos 
(en) Kategori:Dianthus caryophyllus – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
(en) Dianthus caryophyllus – galleri av bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Dianthus caryophyllus – detaljert informasjon på Wikispecies 
http://www.bakker-norge.com Sist lest 26 Oktober 2015
http://www.plantearven.no Sist lest 26 Oktober 2015
http://www.moseplassen.no Sist lest 26 Oktober 2015
http://www.consideratecandidum.com Sist lest 26 Oktober 2015
https://nbl.snl.no/Christian_Gartner Sist lest 26 Oktobr 2015
Dekorerte seil i vikingtiden

Seilene i vikingtiden kan ha vært dekorert med ulike mønster og farger, men vi har ingen seil som er bevart fra denne tiden. Så kildene kommer fra billedlig materiale og skriftlige kilder. Seil som er av organisk materiale nedbrytes raskt, og det er sjeldent tekstiler fra vikingtiden har overlevd frem til i dag. Kildeproblematikken gjør at materialet er vanskelig å tolke, men fra de kildene vi har kan det være en mulighet å trekke noen konklusjoner om hvordan seilene så ut i vikingtiden. Forskere tror at seilene er laget av ull og lin.


== Billedlige kilder ==
Billedsteinene fra Gotland og Bayeuxteppet er an av kildene som har blitt anvendt for å tolke dekorasjonen av seil i vikingtiden.


=== Billedsteinene fra Gotland ===
De fleste billedsteinene fra Gotland er datert fra vikingtiden. Flere av bildene viser skip med seil av ulike mønster og fasonger. Mønstrene ser ut som ruter i et flettemønster. Eldar Heide har tolket de som påsydde striper hvor de har en annen farge enn bakgrunnen, som er seilet. Flettene, eller stripene kan ha en forsterkning eller pyntelig funksjon. Tolkningen hans kommer fra norrøne kilder hvor ordet stafat með vendi (stava langs vev-skråen) dukker opp.


=== Bayeuxteppet ===
Hovedartikkel: BayeuxteppetBayeuxteppet er fra ca. 1070 og er over 70,34 m langt og 0,50 m bredt, teppet er av lin med forskjellige motiver og farger. Et av motivene er skip med seil. Seilene har ulike mønster som er delt i forskjellige farger. Noen av myntene fra Nord-Europa på 800-tallet har også lignende mønster på sine seil.


== Se også ==
Bayeux-teppet
Seil
Vikingskip
Vikingtiden


== Referanser ==


== Videre lesing ==
Arisholm, Torstein, Paasche, Knut og Wahl, L. Trine (red.) (2006). Klink og Seil - Festskrift til Arne Emil Christensen. Norsk Sjøfartsmuseum og Kulturhistorisk museum Universitetet i Oslo. Otto Stenersens Boktrykkeri AS, Oslo. (262 s.ill.)
Sofienlund

Sofienlund, Drammensveien 155 i Oslo er deler av en tidligere lystgård, som ble utskilt fra Skøyen hovedgård i 1813. 
Våningshuset ble oppført 1813, og om- og tilbygget i 1820. Denne er en tømmerbygning i to etasjer med pusset fasade, halvvalmet tak og Louis-seize-dekor rundt inngangspartiet.Sidebygningen fra 1850 er på én og en halv etasje og oppført i panelt tømmer.


== Historikk ==
Eiendommen ble først bygslet av handelsmann og grosserer Eskild Larsen. Eiendommen hadde da et areal på 50 mål. Han dyrket opp jorden og bygget bare et lite hus. I 1818 ble eiendommen kjøpt av regjeringsadvokat Jonas Anton Hielm, som navnga denne etter sin hustru Sophie Magdalene. Hielm bygget både om og på huset til dagens form, før han flyttet til Alby gård på Jeløya i 1824, og solgte da Sofienlund til generalkonsul og bankier Hans Faye i 1824 som fikk pusset tømmerfasadene og fikk et påbygg mot hagen. Etter dennes død i 1852, ble eiendommen året etter solgt til eieren av storgården Vestre Holmen gård, Hans Olssøn Holmen som moderniserte sidebygningen.
På 1900-tallet ble eiendommen sterkt beskåret på grunn av trafikkforholdene i området. Anlegget ble overtatt av Aker kommune i 1916 med sikte på å rive bygningene for å gi plass til en utvidelse av Drammensbanen. Eiendommen ble imidlertid fredet av Riksantikvaren i 1924. Da Oslo og Aker ble slått sammen i 1948, overtok Oslo kommune som eier, og eiendommens areal ble ytterligere redusert.
I 1999 ble eiendommen solgt etter en anbudskonkurranse for en krone fra Oslo kommune til Nordisk Kulturminnevern AS som senere endret navn til Sofienlund AS. En forutsetning for salget var at eiendommen skulle restaureres og vedlikeholdes, samt at det ble gitt tillatelse til begrenset næringsvirksomhet. Huset var ferdig restaurert i 2004. Det utleies i dag som selskapslokale.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
«Sofienlund». Kulturminnesøk. Riksantikvaren – Direktoratet for kulturminneforvaltning. 
Sofienlund på Skøyen, Maya Lillemoen
Going in Style

Going in Style er en amerikansk komedie fra 2017. Filmen er regissert av Zach Braff, skrevet av Theodore Melfi og har Morgan Freeman, Michael Caine og Alan Arkin i hovedrollene. Den er en gjeninnspilling av filmen med samme navn fra 1979.


== Handling ==
Tre pensjonister planlegger et bankran for å slippe å bekymre seg for fremtiden. Problemet er at de ikke engang vet hvordan de skal håndtere en pistol.


== I rollene ==
Morgan Freeman som Willie
Michael Caine som Joe
Alan Arkin som Albert
Ann-Margret som Annie
Joey King som Brooklyn
John Ortiz som Jesus
Matt Dillon
Maria Dizzia


== Eksterne lenker ==
(en) Going in Style på Internet Movie Database 
(no) Going in Style hos Filmfront 
(da) Going in Style i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Going in Style på Allociné 
(nl) Going in Style på MovieMeter 
(en) Going in Style på AllMovie 
(en) Going in Style på Turner Classic Movies 
(en) Going in Style på Rotten Tomatoes 
(en) Going in Style på Metacritic 
(en) Going in Style på Box Office Mojo
Auroville

Auroville er en eksperimentell by i Viluppuram-distriktet i delstaten Tamil Nadu, sør i India. Byen ble grunnlagt i 1968 av Mirra Alfassa Morriset. Auroville skal være en felles by for framtidsmennesket. Auroville omtales ofte som en multikulturell framtidsby.


== Historie og grunnprinsipper ==
Auroville er inspirert av tankene og idéene fra den indiske frihetskjemperen og filosofen Sri Aurobindo.  Aurobindos idéer dreier seg om Advaita vedanta – læren om at alle ting er ett. Etter Ayrobindos død, grunnla hans spirituelle partner Mirra Alfassa Morriset byen Auroville. Mirra Alfassa Morriset kalles også Moderen eller The Mother.


== Matrimandir ==

Matrimandir er en stor kuppel i sentrum av Auroville. Den ble bygget fra 1971, etter initiativ fra «Moren». Arkitekten bak Matrimandir er franskmannen Roger Anger. Bygget sto ferdig i 2008.  Bygget skal symbolisere fødselen av en ny bevissthet. Bygget brukes som et meditasjonssted.


== Demografi ==
I mai 2014 bodde til sammen 2 345 personer fra 45 ulike nasjoner i Auroville.Innbyggerne i Auroville har ulik kulturell, nasjonal og økonomisk bakgrunn. Indere, franskmenn og tyskere er de største gruppene. Nesten tre fjerdedeler av den indiske delen av befolkningen er fra Tamil Nadu. De fleste som søker innreise og bosetter seg i Auroville kommer først på besøk for å utforske stedet. En opptaksgruppe regulerer opptak av nye medlemmer, basert på deres «psykologisk-åndelige tilbøyeligheter».  Alle innbyggerne arbeider i en av byens butikker og kommersielle enheter, eller i administrasjonskontorene.


== Kritikk ==
Innflyttere til Auroville må ha nok penger til å kunne sørge for seg selv økonomisk i minst ett år. De må selv bygge eget hus, og ordne med transport. Levekostandene i Auroville er høye sammenlignet med Tamil Nadu. Dette betyr at fattige mennesker vanskelig har mulighet til å ta del i den eksperimentelle byen. Kritiske reiseskildringer har beskrevet Auroville som et kortvarig prosjekt for middelklassen. Auroville har blitt kritisert for å skape langt større sosio-økonomiske ulikheter i Tamil Nadu enn den likheten byen forsøker å fremme.Et annet punkt Auroville kritiseres for, er byens forhold til andre lokale indiske landsbyer. Fysisk ekspansjon av Auroville har skapt frustrasjon og sinne hos for nabolandsbyer og bønder som mister landområder til den eksperimentelle byen.Auroville har i flere ganger blitt anklaget for å være et samfunn preget av korrupsjon, narkotikabruk, seksuell
manipulering og pedofili. Dette er svært omdiskutert.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Auroville – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
Aurovilles statistikkarkiv
Karoliina Pertamo

Karoliina Pertamo (født 1971 i Vanda) er en finsk kunstner og illustratør. Hun har utdannelse som billedlærer fra Aalto-universitetet i Helsingfors og i billedkunst fra Bordeaux i Frankrike. Sammen med Annika Sandelin ble hun nominert til Nordisk råds barne- og ungdomslitteraturpris i 2014 for Råttan Bettan och masken Baudelaire.


== Bibliografi i utvalg ==
Råttan Bettan och masken Baudelaire, Schildts & Söderströms 2013, ISBN 9789515232342, Baudeliero ja Mette-rotta - vauvarunoja ja villejä riimejä, 2014 (med Annika Sandelin)
Olga Orava ja meytsän salaisuus, Lasten keskus 2014, ISBN 9789522880857 (med Mila Teräs)
Riimikissa kikataa - runohetkiä pienille, Tammi 2013 (med Anna Anttonen och Kati Inkala)
Telma ja tarinoiden talo, Otava 2010 (med Mila Teräs) - også oversatt til tysk
Lapsosen loruja, Tammi 2010 (med Pirjo Suvilehto) - også oversatt til nederlandsk


== Referanser ==


== Kilder ==
Om Karoliina Pertamo på Schildts & Söderströms förlags hjemmeside
Marjatta Levanto

Marjatta Levanto (født 1944) er en finsk kunsthistoriker og sakprosaforfatter. Hun omtales som en pioner innenfor finsk museumspedagogikk, og er særlig kjent for sine bøker om Hugo Simberg og Eero Järnefelt.Levanto var direktør for det finske instituttet i Paris i perioden 2005–2008.Sammen med illustratøren Julia Vuori er hun nominert til Nordisk råds barne- og ungdomslitteraturpris 2015 for boken Leonardo oikealta vasemmalle («Leonardo fra høyre mot venstre»), om kunstneren Leonardo da Vinci. For boka Nykytaide suurin piirtein («Om samtidskunst» 1998) ble de samme parhestene nominert til Finlandia Junior-prisen 1999.Hun har også skrevet en liten bok om Helene Schjerfbeck og bidratt som manusforfatter til dokumentarfilmer om finske malere: Akseli Gallen-Kallela i Jos tahtoo... (1985) og Albert Edelfelt Luxembourgin puistossa (1988).


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Marjatta Levanto på Internet Movie Database
The Confidence Game

The Confidence Game er et musikkalbum med Stephen Ackles, utgitt den 23. oktober 2015.


== Sporliste ==
«The Confidence Game» (Dagfin Hjort Hovind/Tom Kristian Husås)
«Kisses» (Dagfin Hjort Hovind/Laurence Clasby)
«Lazy Street» (Dagfin Hjort Hovind/Laurence Clasby)
«One Day» (Dagfin Hjort Hovind/Laurence Clasby)
«Sailing» (Janis Ian/Lyn Bowtell), med Janis Ian
«Forever Is The Only Way» (Dagfin Hjort Hovind/Laurence Clasby)
«The Song In Me» (Dagfin Hjort Hovind/Hilde Gretland Andersen)
«Stay Where You Are» (Dagfin Hjort Hovind/Hilde Gretland Andersen)
«Too Far Away» (Dagfin Hjort Hovind/Laurence Clasby)
«In The Winter» (Janis Ian)
«Melancholy Christmas» (Dagfin Hjort Hovind/Laurence Clasby)
«Vengabond Shoes (Part II)» (Dagfin Hjort Hovind/Lars Aas Hansen/Tom Kristian Husås)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Stephen Ackles - sang, bakgrunnvokal, albumnotater, produsent
Dagfin Hjort Hovind - gitarer, autoharpe, banjo, bass, synth, perkusjon, mellotron, munnspill, div. arrangement, låtskriver, tekniker, produsent
Freddy Holm - kontrabass, cello, bratsj, fiolin, tekniker
Terje Kinn - banjo, mandolin
Lars Nygaard - bass, gitar, trekkspill, tekniker
Stig Adolfson - kontrabass
Espen Sannerud - piano, orgel
Bjørge Verbaan - piano, kor, tekniker
Lasse Hafreager - piano, wurlitzer
Tore Blestrud - steelgitar, tekniker
Geir Digernes - trommer
Martin Wister - trommer
Alexander Pettersen - trommer
Petter Marius Gundersen - trompet
Anders Hefre - fløyte, saksofoner, tekniker
Hans Foyn Friis - tromboner
Hege Bakke Styrvold - tuba, tekniker
Alexander Rybak - fiolin, strykearrangement
Milutin Petrovic - fiolin, strykearrangement
Nikita Sirotenko - cello
Janis Ian - sang, gitar, tekniker, låtskriver
Kathrine Grooss Tendal - sopranvokal
Hilde Gretland Andersen - bakgrunnvokal, håndklapp
Julie Willumsen - bakgrunnvokal
Karin Wright - bakgrunnvokal
Lars Saurbrey - bakgrunnvokal
Lena Marie Pedersen - bakgrunnvokal
Ole Martin Mathisen-Rue - bakgrunnvokal
Lotte Lockert Johansen - bakgrunnvokal
Liv Leiva - bakgrunnvokal
Hanne Sørby Husås - bakgrunnvokal
Jørn Hoel - bakgrunnvokal
Steinar Albrigtsen - bakgrunnvokal


=== Øvrige ===
Jeroen Kerstjens - produsent
Gordon Hammond - tekniker
Jim Berget - miksing
Wim Bult - mastering
Florens Van - coverfoto
Et helt halvt år (film)

Et helt halvt år (originaltittel Me Before You) er en amerikansk romantisk dramafilm fra 2016. Filmen er regissert av Thea Sharrock, skrevet av Jojo Moyes, Scott Neustadter og Michael H. Weber, og har Emilia Clarke og Sam Claflin i hovedrollene.
Filmen er basert på romanen Et helt halvt år (2012) av Jojo Moyes. 


== Handling ==
En ung kvinne med navnet Louisa Clark former et usannsynlig bånd med en nylig lammet mann som hun tar seg av. Mannen ble lam etter en trafikkulykke, noe som plager han mye. Han vurderer aktiv dødshjelp, mens kvinnen prøver å overtale ham til å ikke gjøre det. Hun ønsker at han vil fortsette å leve.


== Rolleliste ==
Emilia Clarke som Louisa Clark
Sam Claflin som William Traynor
Jenna Coleman som Katrina Clark
Charles Dance som Steven Traynor
Janet McTeer som Camilla Traynor
Matthew Lewis som Patrick
Vanessa Kirby som Alicia
Stephen Peacocke som Nathan
Ben Lloyd-Hughes
Brendan Coyle
Lily Travers som Karen


== Eksterne lenker ==
(en) Et helt halvt år på Internet Movie Database 
(sv) Et helt halvt år i Svensk Filmdatabas 
(da) Et helt halvt år i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Et helt halvt år på Allociné 
(nl) Et helt halvt år på MovieMeter 
(en) Et helt halvt år på AllMovie 
(en) Et helt halvt år på Rotten Tomatoes 
(en) Et helt halvt år på Metacritic 
(en) Et helt halvt år på Box Office Mojo
Maria Turtschaninoff

Maria Turtschaninoff (født 1977 i Helsingfors) er en finlandssvensk fantasyforfatter, bosatt i Karis.Hun har studert humanøkologi i Gøteborg, og arbeider som frilansjournalist ved siden av forfatterskapet.Romanen Underfors (2010) skildrer en fantasyverden i bydelen Kronohagen i Helsingfors, der Turtschaninoff selv vokste opp.Maresi (2014) er tredje bind i en serie fra samme fantasyunivers, etter Arra og Anarché. Alle bøkene har et betydelig kvinneperspektiv. I Maresi handler det blant annet om æresvold og kvinneundertrykkelse. Hovedpersonen Maresi er novise i et matriarkalsk klostersamfunn.Arra (2008) ble nominert til Finlandia Junior i 2009 og mottok en pris fra Svenska litteratursällskapet i Finland. Romanen Maresi (2014) vant Finlandia Junior-prisen, Svenska Yles litteraturpris og ble nominert til Nordisk råds barne- og ungdomslitteraturpris 2015.


== Bibliografi ==
Min mat och mammas (2006), kokebok, sammen med moren Christine Saarukka, ISBN 951-52-2395-4
De ännu inte valda (2007), barnebok, ISBN 978-951-52-2437-8
Arra (2008), fantasy for ungdom, ISBN 978-951-52-2604-4
Underfors (2010), fantasy for ungdom, ISBN 978-951-52-2739-3
Anaché (2012), fantasy for ungdom,
Maresi: Krönikor från Röda klostret (2014), fantasy for ungdom, ISBN 978-91-502-2079-7


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Maria Turtschaninoff – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Midnight Special

Midnight Special er en amerikansk science fiction/dramafilm fra 2016. Filmen er skrevet og regissert av Jeff Nichols, og handler om en far og hans sønn som må flykte etter at faren oppdager at sønnen innehar spesielle evner.
Filmen har Michael Shannon, Kirsten Dunst, Joel Edgerton, Adam Driver og Sam Shepard i hovedrollene.


== Handling ==
På et motell ser Roy Tomlin og vennen hans Lucas på en reportasje angående om den åtte år gamle Alton Meyer og guttens kidnapper, Roy, samtidig som gutten sitter på gulvet ved siden av dem. På Ranch, en religiøs kult på landsbygda i Texas, sender pastor Calvin Meyer to av sognebarnene sine for å hente Alton Meyer. Deretter møter Calvin resten av menigheten sin, i det FBI-agenter stormer kirken deres.
NSAs kommunikasjonsanalytiker Paul Sevier spør Calvin hvordan tall sendt via kodet satellitt havnet i prekenene hans. Calvin forklarer at Alton driver med tungetale, og ga informasjon fra NSA til Calvin. Etter hvert som Altons krefter vokste, forlot moren Sarah sønnen sin, og medlemmer av Ranchen har oppdratt ham - med pastor Meyer som Altons adoptiv-far. Det blir også bemerket at Roy faktisk er Altons biologiske far.
Senere må Roy og Lucas søke dekning hjemme hos Elden, et tidligere Ranch-medlem. De bruker Eldens varebil, og fortsetter mot et område som Alton spesifiserte. Medlemmer av Ranchen ser ut til å kjenne til dette området, men FBI forsøker desperat å finne ut hvor trioen er på vei. De kjører også innom Sarah Tomlins hus, og hun er overlykkelig over å bli gjenforent med sønnen sin. De fortsetter reisen, men det ser ut til at Alton blir svakere og syk.


== Rolleliste ==
Michael Shannon som Roy
Jaeden Lieberher som Alton
Kirsten Dunst
Joel Edgerton
Adam Driver
Sam Shepard
Paul Sparks som Agent Miller
Bill Camp som Doak
Scott Haze


== Eksterne lenker ==
(en) Midnight Special på Internet Movie Database 
(da) Midnight Special i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Midnight Special på Allociné 
(nl) Midnight Special på MovieMeter 
(en) Midnight Special på AllMovie 
(en) Midnight Special på Rotten Tomatoes 
(en) Midnight Special på Metacritic
Kōriyama (Fukushima)

Kōriyama (japansk: 郡山市 – Kōriyama-shi) er en by i Fukushima-prefekturet, Japan. Byen er designert som en «kjerneby» i Japan, og er et kommersielt senter i Fukushima-prefekturet. Kōriyama er den nest største konurbasjonen i Tōhokuregionen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(ja) Offisielt nettsted 
(mul) Offisielt nettsted 
(en) Kōriyama – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) 郡山市 – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
Skyting under Middelhavslekene 1959

Skyting under Middelhavslekene 1959. Skyting var en av flere sporter under de tredje Middelhavslekene som ble arrangert i Beirut i Libanon i perioden 11. til 23. oktober 1959. Dat var tredje gangen som skyting var med på programmet under Middelhavslekene. Det ble konkurrert i ni øvelser i skyting, kun for menn, åtte individuelle og en lagkonkurranse.  Jugoslavia ble beste nasjon med fire gullmedaljer foran Frankrike med to.


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
1959 - BEYROUTH (LIB) at Comité international des Jeux méditerranéens
Mediterranean Games Athletic results at  gbrathletics website Arkivert 12. april 2009 hos Wayback Machine.
Bryting under Middelhavslekene 1959

Bryting under Middelhavslekene 1959. Bryting var en av flere sporter under de tredje Middelhavslekene som ble arrangert i Beirut i Libanon i perioden 11. til 23. oktober 1959. Dat var tredje gangen som Bryting var med på programmet under Middelhavslekene. Det ble konkurrert i seksten øvelser i bryting, kun for menn, åtte vektklasser i fristil og åtte i gresk-romersk stil.  Tyrkia ble beste nasjon med tolv gullmedaljer foran Den forente arabiske republikk med to.


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
1959 - BEYROUTH (LIB) at Comité international des Jeux méditerranéens
Mediterranean Games Athletic results at  gbrathletics website
Boksing under Middelhavslekene 1959

Boksing under Middelhavslekene 1959. Boksing var en av flere sporter under de tredje Middelhavslekene som ble arrangert i Beirut i Libanon i perioden 11. til 23. oktober 1959. Det var tredje gangen som boksing var med på programmet under Middelhavslekene. Det ble konkurrert i ti vektklasser i boksing, kun for menn. Den forente arabiske republikk ble beste nasjon med tre gullmedaljer foran Tunisia og Frankrike som også vant tre gull hver.


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
1959 - BEYROUTH (LIB) at Comité international des Jeux méditerranéens
Mediterranean Games Athletic results at  gbrathletics website
KDE Plasma 5

KDE Plasma 5 er den femte og nåværende generasjonen av skrivebordsmiljøet som er skapt av KDE, til bruk primært for Linux-systemer. Den er etterfølgeren til KDE Plasma 4 og ble første gang lansert den 15. juli 2014. Den inkluderer det nye bakgrunnsbildet Breeze, såvel som økt konvergens mellom ulike former for utstyr. Det grafiske brukergrensesnittet ble fullt ut migrert til QML, som benytter OpenGL for bedre ytelse og strømforbruk.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(mul) Offisielt nettsted 
(en) KDE 5 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Breeze icons – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
OpenSSH

OpenSSH, også kjent som OpenBSD Secure Shell, er en gruppe sikkerhetsrelaterte nettverksverktøy basert på protokollen Secure Shell (SSH). De hjelper til med å sikre nettverkskommunikasjon via kryptering av nettverkstrafikk gjennom mange autentifiseringsmetoder.OpenSSH startet som en fork av det frie programmet SSH, som ble utviklet av Tatu Ylönen. Senere versjoner av Ylönens SSH var proprietær programvare, som ble levert av SSH Communications Security. OpenSSH ble første gangen lansert den 1. desember 1999 som en del av operativsystemet OpenBSD.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Offisielt nettsted 
(en) OpenSSH – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
OpenSSH på openhub.net
Svømming under Middelhavslekene 1959

Svømming under Middelhavslekene 1959. Svømming var en av flere sporter under de tredje Middelhavslekene som ble arrangert i Beirut i Libanon i perioden 11. til 23. oktober 1959. Det var tredje gangen som svømming var med på programmet under Middelhavslekene. Det var åtte øvelser i svømming, seks individuelle og to stafetter, kun for menn. Italia ble beste nasjon med fem gullmedaljer foran Frankrike med to.


== Medaljer ==


== Eksterne lenker ==
1959 - BEYROUTH (LIB) at Comité international des Jeux méditerranéens
Mediterranean Games Athletic results at  gbrathletics website Arkivert 12. april 2009 hos Wayback Machine.