jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Zayandeh Rud

Zayandeh eller Zayandeh Rud (farsi: زاینده‌رود; Zayandeh «livgivende» + Rud «elv») er en endorheisk elv som renner gjennom Isfahan i Iran.
Elven springer ut i Zagrosfjellene i provinsen Chahar Mahaal og Bakhtiari og renner inn i provinsen Isfahan, der den etter rundt 400 kilometer munner ut i Gavkhouni, en årstidsstyrt saltsjø og et sumpområde sørøst av Isfahan. Elven var den mest vannrike i det sentrale Iran, og en av de få med vannføring året rundt. I Isfahans byområde, der det ligger pareker langs begge bredder, ble elven oppdemmet slik at den bredte seg mange ganger sin naturlige bredde. 
Henimot 2010 tørket den ut slik at den størstedelen av året ligger uttørket. Dette skyldes overutnyttelse av grunn- og overflatevannet i området, og mindre regn.


== Broer ==

En rekke gamle og nye broer fører over elven. Den eldste av dem er Pol-e Shahrestan, bygd på 400-tallet e. Kr.

Broer over Zayandeh Rud i Isfahan
Pol-e Shahrestan, 400-tallet (fotgjengere)
Marnan-broen, 1599 (fotgjengere)
Joubi (Joui)-broen, 1600-tallet (fotgjengere)
Si-o-se Pol, 1632 (fotgjengere)
Pol-e Khaju, 1650 (fotgjengere)
Felezi-broen, 1950
Bozorgmehr, 1970-årene
Wahid-broen, 1976
Azar-broen, 1976
Firdausi-broen, 1980
Ghadir-broen, 2000


== Litteratur ==
François Molle o.a.: «Buying respite. Esfahan and the Zayandeh Rud River basin, Iran». I: Samme (utg.): River Basin Trajectories. Societies, environments and development (Comprehensive assessment of water management in agriculture series; Bd. 8). CABI, Wallingford 2009, ISBN 978-1-84593-538-2.
Coad, B.W. (27. juni 2007). «Introduction - Drainage Basins - Esfahan». Freshwater Fishes of Iran. Besøkt 10. oktober 2016. 


== Eksterne lenker ==
(en) Zayandeh River – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Hengekanne

En hengekanne er en dispenser for ketchup eller pølsesennep til bruk der omsetning av varme pølser er betydelig, som i pølsebuer eller bensinstasjoner. Hengekanner er som regel plastflasker på 2,5 liter, de henger med bunnen opp, og har en applikatormekanisme som hindrer søl ved åpningen, slik at pølsekjøperne lett kan påføre sennep/ketchup med én hånd uten å søle.
Hengekanne er et bransjeuttrykk som ennå ikke har festet seg i ordlistene, men dispenseren er nok kjent for de fleste.


== Se også ==
Vannkanne


== Referanser ==
Nanne Storm

Nanne Storm (født 31. august 1873 i Horten, død 15. mars 1953 i Lofthus) var en norsk pianist og klaverpedagog. Hun var leder («formann») av Oslo musikklærerforening fra 1907 til 1929 og æresmedlem av foreningen.


== Liv og virke ==
Nanne Storm studerte ved Musikkonservatoriet i København. Hun var en av Agathe Backer-Grøndahls fremste elever og dessuten elev av Busoni i Berlin og Delaborde i Paris. Debuten som pianist kom i 1900 og hun konserterte senere blant annet i Paris og London. Storm ble i samtiden regnet blant Norges aller fremste pianister,. Nanne Storm hadde en lang karrière som klaverpedagog i hovedstaden. Hun var sterkt engasjert i norske musikkskolelæreres økonomiske vilkår og sosiale stilling, blant annet som leder («formann») i Oslo Musikklærerforening.
Storm engasjerte seg i den offentlige diskusjon om musikernes vilkår. Da tyske musikere i 1920-årene søkte til Norge, fikk de en blandet mottakelse. Blant de mest kritiske var komponisten Per Reidarson som talte om «fremmedinvasjon». Hans kollega Christian Sinding som selv var tysk utdannet, ville derimot ikke stenge mot impulser utenfra. Sinding ønsket etter eget utsagn ikke å sitte igjen med bare «rosemalingen og bukserumpen», og anså motstanden som «en gjensidig assuranceforening til beskyttelse av middelmaadigheter». Nanne Storm var også skeptisk, men klandret ikke utlendingene. Hun fremholdt at skepsisen ikke gjaldt fremmedhat, men «frykten forat faa reducert de for livsopholdet nødvændige indtekter».Da Cæciliaforeningen i 1930 arrangerte sin andre Bachfest, tilhørte Nanne Storm innbyderkollegiet. Hun skrev en biografi over sangerinnen Elisa Wiborg (1862-1938).Nanne Storm levde sine siste år i Lofthus i Hardanger, og ble 19. mars 1953 begravet fra Ullensvang kirke. For sin innsats for norsk musikkliv mottok Nanne Storm Kongens fortjenstmedalje i gull. Hun var datter av losoldermann og ordfører Oscar Storm (1838–1915), og med det niese av professorene Johan Storm og Gustav Storm, og barnebarn av sogneprest og ordfører Ole Johan Storm (1806–50).


== Referanser ==
Gastroserica

Gastroserica er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Små (ca. 8 millimeter), avlange, mer eller mindre blanke, lysbrune til svarte oldenborrer. Antennene har en vifte av tre eller fire blader. Dekkvingene er nokså parallellsidige med dype punktstriper.


== Levevis ==
Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. De flyr godt og mye, helst om natta.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Asia, med særlig mange arter i det sørlige Kina.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien småoldenborrer (Sericinae) Hope, 1837
Stammen Sericini
Understammen Sericina
Slekten Gastroserica Brenske, 1897
Gastroserica angustula Brenske, 1897
Gastroserica asulcata Ahrens, 2000
Gastroserica bicolor Nijima & Kinoshita, 1923
Gastroserica bilyi Ahrens, 2000
Gastroserica brevicornis (Lewis, 1895)
Gastroserica carolusi Liu et al., 2014
Gastroserica contaminata Ahrens & Pacholátko, 2003
Gastroserica damingshanica Liu et al., 2014
Gastroserica dembickyi Ahrens, 2000
Gastroserica fanjingensis Ahrens, 2000
Gastroserica fengduana Liu et al., 2014
Gastroserica gemellata Ahrens & Pacholátko, 2007
Gastroserica guangdongensis Ahrens, 2000
Gastroserica guizhouana Ahrens, 2000
Gastroserica haoyui Liu et al., 2014
Gastroserica haucki Ahrens, 2000
Gastroserica herzi (Heyden, 1887)
Gastroserica higonia (Lewis, 1895)
Gastroserica huaphanensis Ahrens & Pacholátko, 2003
Gastroserica hubeiana Ahrens, 2000
Gastroserica impressicollis (Fairmaire, 1891)
Gastroserica jinxiuensis Liu et al., 2014
Gastroserica kabakovi Ahrens, 2002
Gastroserica kucerai Ahrens & Pacholátko, 2003
Gastroserica liboensis Liu et al., 2014
Gastroserica marginalis (Brenske, 1894)
Gastroserica mausonensis Ahrens, 2000
Gastroserica namthana Ahrens, 2000
Gastroserica napolovi Ahrens, 2000
Gastroserica nigrofasciata Liu et al., 2011
Gastroserica nikodymi Ahrens, 2000
Gastroserica patkaiensis Ahrens, 2000
Gastroserica pickai Ahrens, 2000
Gastroserica roessneri Ahrens, 2000
Gastroserica shaanxiana Ahrens & Pacholátko, 2003
Gastroserica sichuana Ahrens, 2000
Gastroserica stictica Ahrens & Pacholátko, 2003
Gastroserica sulcata Brenske, 1897
Gastroserica trilineata Ahrens, 2000
Gastroserica vinhphuensis Ahrens, 2000
Gastroserica viridis Ahrens, 2000
Gastroserica wenzhui Liu et al., 2014
Gastroserica yingi Ahrens & Pacholátko, 2007
Gastroserica yunnanensis Liu et al., 2011


== Kilder ==
Wan-Gang Liu, Ming Bai, Xing-Ke Yang og Dirk Ahrens (2014) An update to the taxonomy of the genus Gastroserica Brenske (Coleoptera, Scarabaeidae, Sericini). ZooKeys 426: 87-110 [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Gastroserica i Encyclopedia of Life 
(en) Gastroserica i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Gastroserica hos NCBI 
(en) Kategori:Gastroserica – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Gastroserica – detaljert informasjon på Wikispecies
Omaloplia

Omaloplia er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Små, brede oldenborrer. Oversiden er sparsomt kledt med korte, fine hår. Pronotum er gjerne svart, dekkvingene mer eller mindre gulbrune, ofte svarte langs sømmen og ytterkanten. Dekkvingene kan også være helt svarte.


== Levevis ==
Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader og blomster. De flyr godt og mye, helst om natta.


== Utbredelse ==
Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Europa og østover til Sentral-Asia. I Europa mangler slekten i de nordligste delene, bortsett fra Sør-Sverige.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien småoldenborrer (Sericinae) Hope, 1837
Stammen Sericini
Understammen Sericina
Slekten Omaloplia Schönherr, 1817
Europeiske arter:
Omaloplia alternata Kuster, 1849
Omaloplia arnoldi Medvedev, 1952
Omaloplia caeca Baraud, 1965
Omaloplia cerrutii Sabatinelli, 1977
Omaloplia depilis Müller, 1910
Omaloplia epirota Baraud, 1965
Omaloplia erythroptera Frivaldszky, 1835
Omaloplia gibbosa Baraud, 1965
Omaloplia graeca Reitter, 1887
Omaloplia hericius Chobaut, 1907
Omaloplia iberica Kolenati, 1846
Omaloplia illyrica Baraud, 1965
Omaloplia iris Reitter, 1887
Omaloplia kiritshenkoi Medvedev, 1952
Omaloplia lonae Schatzmayr, 1923
Omaloplia longiclava Baraud, 1965
Omaloplia marginata (Fuessly, 1775)
Omaloplia minuta Brenske, 1887
Omaloplia nicolasi Baraud, 1965
Omaloplia polita Baraud, 1965
Omaloplia ruricola (Fabricius, 1775)
Omaloplia spireae (Pallas, 1776)
Øvrige arter:
Omaloplia analis
Omaloplia baraudi
Omaloplia corcyrae
Omaloplia diabolica Reitter, 1887
Omaloplia erebea Baraud, 1965
Omaloplia flava
Omaloplia gobbii
Omaloplia granulipennis
Omaloplia irideomicans
Omaloplia labrata Burmeister, 1855
Omaloplia moupinensis
Omaloplia mutilata
Omaloplia nigromarginata
Omaloplia ottomana
Omaloplia pauper
Omaloplia pernitida
Omaloplia picticollis
Omaloplia pubipennis
Omaloplia rufodorsata
Omaloplia settorum Uliana, 2014
Omaloplia vittata


== Kilder ==
Fauna Europaea Version 2.6.2, utbredelsesdatabase for europeiske dyr
Uliana, M. (2014) A new species of Omaloplia from Turkey (Coleoptera: Scarabaeidae: Sericinae). Journal of Insect Biodiversity 2( 6): 1-5.


== Eksterne lenker ==
(en) Omaloplia i Encyclopedia of Life 
(en) Omaloplia i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Omaloplia hos Artsdatabanken 
(sv) Omaloplia hos Dyntaxa 
(en) Omaloplia hos Fauna Europaea 
(en) Omaloplia hos NCBI 
Omaloplia – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Omaloplia erythroptera
Bilde av Omaloplia spiraea
Bilde av Omaloplia ruricola
Zaanstad

Zaanstad er en kommune i Nederland i provinsen Noord-Holland. Byen Zaandam ligger i kommunen og er kommunens administrative senter. Zaanstad ble grunnlagt i 1974 ved sammenslåing av kommunene Assendelft, Krommenie, Wormerveer, Westzaan, Zaandijk, Koog aan de Zaan og Zaandam.


== Kjente personer fra Zaanstad ==
Minke Booij, profesjonell landhockeyspiller
Debby Stam-Pilon, profesjonell volleyballspiller 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(nl) Offisielt nettsted 
Offisielt nettsted 
(en) Zaanstad – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Zaanstad – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
Zaanse Schans
Lennart Mikkelsen

Lennart Benjamin Mikkelsen (født 24. august 1949 i Tysfjord) representerte Norske Samers Riksforbund i Sametinget for perioden 1989-1993. 
Mikkelsen har vært bosatt i Kautokeino og i Drag i Tysfjord. Han tok kystskippereksamen i 1981 og ble DH-kandidat i akvakultur Bodø 1987-1999, DH-kandidat i organisasjon og ledelse 1989-1991 samme sted. Han har arbeidet som fisker og næringskonsulent.
Han var kommunestyrerepresentant i Tysfjord i årene 1983 til 1987, og varamedlem til formannskapet. Han var også med i administrasjonsutvalget.
Mikkelsen var medlem av Norsk Sameråd fra 1984 til 1991, og satt i arbeidsutvalget fra 1984 til 1989. Han var med i Nordland fylkes samiske nemnd fra 1989 til 1991. På Sametinget var han medlem av personalutvalget, og satt i Sametingsrådet. 
På hjemplassen har han vært sentral i den lokale fotballklubben, Drag IL.


== Referanser ==


== Kilder ==
Odd Mathis Hætta: Sametinget i navn og tall : Høsten 1989 - høsten 1993


== Eksterne lenker ==
Om Lennart Mikkelsen i Forvaltningsdatabasen - NSD
King Oscar

King Oscar er et varemerke for ulike fiskeprodukter. Det eies av King Oscar AS, og har sitt hovedkontor i Bergen, produksjonsanlegg i Svolvær og Gniewino i Polen. Varemerket ble etablert i 1902 da Kong Oscar II ga Chr. Bjelland & Co tillatelse til å bruke kongens navn og bilde på sardinboksene. I 1903 startet Chr. Bjelland & Co å eksportere norske sardiner til USA under varemerket King Oscar. King Oscar ble i 2014 solgt fra oppkjøpsfondet Procuritas til Thai Union Group.
Blant produktene under dette varemerket er hermetiserte sardiner (brisling), makrell i tomat, tunfisk, sild, og torskerogn.
Utenfor Norge er USA et av de viktigste hovedmarkeder for King Oscar.Produktene selges også i Polen, Tsjekkia, Slovakia, Ungarn, Romania, Russland, Belgia, Tyskland, Canada, Japan, Singapore, Australia og Sør-Afrika.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
King Oscar – Offisiell hjemmeside
Amiserica

Amiserica er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).


== Levevis ==
Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader og blomster. De flyr godt og mye, helst om natta.


== Utbredelse ==


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien småoldenborrer (Sericinae) Hope, 1837
Stammen Sericini
Understammen Sericina
Slekten Amiserica Nomura, 1974
Amiserica argentata (Frey, 1975)
Amiserica babai Kobayashi, 1988
Amiserica breviflabellata Ahrens, 2004
Amiserica chiangdaoensis Ahrens, 2003
Amiserica costulata (Frey, 1969)
Amiserica flavolucida Ahrens, 2003
Amiserica insperata (Brenske, 1898)
Amiserica krausei Ahrens, 2004
Amiserica langbianensis Ahrens, 2003
Amiserica lii Ahrens, 2003
Amiserica loi Kobayashi, 1991
Amiserica longiflabellata Ahrens, 2004
Amiserica malickyi Ahrens, 2003
Amiserica manipurensis Ahrens, 1999
Amiserica mawphlangensis Ahrens, 1999
Amiserica nanensis Ahrens, 2003
Amiserica nokrekensis Ahrens, 2003
Amiserica omeiensis Ahrens, 2003
Amiserica pardalis (Arrow, 1946)
Amiserica patibilis Ahrens, 2004
Amiserica recurva Ahrens & Fabrizi, 2009
Amiserica rejseki Ahrens, 2003
Amiserica rufidula Nomura, 1974
Amiserica schoedli Ahrens & Pacholátko, 2005
Amiserica semipunctata Ahrens, 1999
Amiserica shizumui Kobayashi, 1980
Amiserica similissima Ahrens & Pacholátko, 2005
Amiserica sparsesetosa Ahrens, 1999
Amiserica surda Ahrens, 2004
Amiserica taplejungensis Ahrens, 2004


== Kilder ==
Ahrens, D. (2003) Neue Arten aus der Gruppe der Amiserica insperata (BRENSKE, 1898) (Coleoptera, Scarabaeoidea, Sericini). Spixiana 26: 65-81. [1]


== Eksterne lenker ==
(en) Amiserica i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Amiserica hos NCBI 
Amiserica – detaljert informasjon på Wikispecies
Ante M. Eriksen

Ante Martin Eriksen (født 6. juli 1949 i Tysfjord) representerte Midtre Nordland Sameliste i Sametinget for perioden 1989-1993. 
I årene 1967 til 1971 tok Eriksen handelsskole, ett år yrkesskole og teknisk fagskole i Narvik. Senere gikk han toårig økonomisk-administrativ linje (1990) og offentlig planlegging og administrasjon (1991) ved Høgskolesenteret i Nordland.
Fra 1992 satt han som varamedlem i administrasjonsutvalget for Senterpartiet i Tysfjord kommune. Han har hatt en rekke verv og oppgaver i kommunen, og blant annet arbeidet som formannskapssekretær.På Sametinget var han medlem av tingets møtelederskap, nestleder i hovedkomiteen for næringer, natur og miljø, senere hovedkomiteen for næringssaker. 


== Referanser ==


== Kilder ==
Odd Mathis Hætta: Sametinget i navn og tall : Høsten 1989 - høsten 1993


== Eksterne lenker ==
Om Ante Martin Eriksen i Forvaltningsdatabasen - NSD
Ambi Budd

Ambi Budd var et selskap grunnlagt av Edward Gowen Budd i Philadelphia, tidlig på 1900-tallet. Selskapet virksomhet i starten var komponenter til biler.  Budd studerte ved universitetet i Pennsylvania og hans første arbeider var bilhjul fra stålplater fremfor ved støping. Denne teknologi utviklet seg så raskt at selskapet snart begynte med andre bildeler, som dører i presset stål. I 1912 startet Budd sitt eget selskap etter at han fant ut hvordan lage komplekse deler i presset stål. Med hjelp av selskpets sjefingeniør fikk selskapet store ordres, som f eks. karosseriet til Buick, senere kom Budd til å bygge karosserier for Cadillac, Chrysler, Delage, Citroën, Mercedes, Morris og Nash, såvel som dører til Ford Model T. I 1916 startet Budd også Budd Wheel Company som lagde hjul til Dodge I 1935 begynte selskapet å lage skivebremser, først for racerbiler, senere for ordinære biler.
På grunn av høy etterspørsel for deler til Ford Model T og A, åpnet Budd en ny fabrikk i Detroit i 1925.
Louis Renault brukte Budds patenter i Frankrike, noe som fikk rettslig etterspill, og han ble tvunget til å betale royalties. Andre som fikk lisensrettigheter var Peugeot, Simca, Tatra, Austin og Fiat.


== Virksomheten vokser ==
I 1925 besøkte William Morris Budds fabrikk og da han kom hjem startet sin egen fabrikk i Coventry.
I Tyskland samarbeidet Budd med Arthur Müller og satte opp farikk for pressede stålplater, kalt  "ABP" (Ambi Budd Presswerke) i de gamle fabrikklokalene til Rumpler og ble en vellykket leverandør av komponenter i presset stål. Budd eide 26% av  Adlers aksjeer. Fabrikken var nærmeste nabo til den tyske fabrikken som monterte Chrysler. Budd bygde også karosserier til de tidlige modeller av  BMW så vel som tyske Ford. I 1943 måtte selskapet flytte under jorden på grunn av krigen med bombeangrep fra de allierte fly. De lagde også deler til Focke Wulf jagerfly, også karosserier til Volkswagen, Kübelwagen og Schwimmwagen. Fabrikken i Berlin be fullstendig utbombet under andre verdenskrig. Etter krigen endte Budds fabrikk i den russiske sektor og maskinene demontert. Sammen med verktøyet ble alt sendt til Sovjetunionen
Selskapet gikk sammen med Thyssen AG og Krupp AG i 1999 og ble en del av ThyssenKrupp


== Referanser ==
Ingrid Wernberg

Ingrid Susanne Wernberg (født 24. april 1947 i Tysfjord, død 2. november 1999) representerte Norske Samers Riksforbund i Sametinget for perioden 1989-1993. 
Wernberg tok fagskole i husstell i Oslo i 1974, videregående i 1977. Hun gikk Rønningen folkehøgskole i Oslo i 1982, og tok deretter et årskurs med grunnstudier i politikk (NHO/NITO). Hun var lenge bosatt i hovedstaden, og arbeidet som avdelingsleder innen eldreomsorgen.
På 1980-tallet var hun tillitsvalgt i NTL. Fra 1987 til 1988 satt hun i Nordisk forum for kvinner, og i årene 1992 til 1995 var hun meddommer i Oslo byrett. 
Hun hadde en rekke verv i samiske organisasjoner i Oslo. På Sametinget var hun nestleder for hovedkomiteen for kultur og språk, senere hovedkomiteen for kultursaker.


== Referanser ==


== Kilder ==
Odd Mathis Hætta: Sametinget i navn og tall : Høsten 1989 - høsten 1993


== Eksterne lenker ==
Om Ingrid Susanne Wernberg i Forvaltningsdatabasen - NSD
Kubelwagen

Volkswagen Kübelwagen (Etter «kübel», bøtte) er en bilmodell fra Volkswagen som ble bygget i tidsrommet 1938–1945.
Bilen ble bygget i flere varianter, blant annet Type 62 og Type 82. Type 157 var utrustet for å kunne kjøre på jernbanespor. På grunn av mangel på bensin ble enkelte  biler utstyrt med gassgenerator. Under felttoget i Polen konstaterte man at bilen ikke kunne kjøre sakte nok, og at fremkommeligheten i terreng ikke var tilstrekkelig. Bilen ble derfor utstyrt med reduksjonsgir på bakakslen, noe som fantes på VW Transporter til og med 1967-modellen. Med reduksjongiret økte bakkeklareringen med omtrent 70 mm og bilen kunne holde hastighetskravet på 4 km/t for å holde tritt med marsjerende soldater i terreng.
Totalt ble det bygget ca. 38 000 eksemplarer under andre verdenskrig. Kübelwagen har i overført betydning blitt brukt på et mindre militært terrengkjøretøy i alminnelighet og brukes på andre kjøretøyer, for eksempel Volkswagen Type 181 og Volkswagen Iltis.


== Eksterne lenker ==
(en) Volkswagen Kübelwagen – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Volkswagen Kübelwagen – galleri av bilder, video eller lyd på Commons 
kuebel-klub.de
Krommenie

Krommenie er en landsby i Nederland og inntil 1974 en selvstendig kommune nordvest for Zaandam og Amsterdam. Krommenie er nå del av Zaanstad kommune, i provinsen Noord-Holland. Krommenie feiret sitt 750-årsjubileum i 2001.


== SolaRoad (utgått) ==
Krommenie hadde verdens første solcelle-sykkelvei (SolaRoad), en 70 meter lang sykkelsti.

		


== Monumenter og severdigheter ==
I Krommenie finnes det 25 riksmonumenter, blant annet det tidligere rådhuset, den nederlandske reformerte kirken og den gammelkatolske skjult-kirken (schuilkerk).
Rett utenfor Krommenie i nabokommunen Uitgeest finner man Fort Krommeniedijk som er del av Amsterdams forsvarslinje, som er igjen del av Verdensarven.

West og Nord finner man polderområder med gode muligheter til sykkel-, kano- eller skøyteturer [avhengig av sesong].
Man finner også blant annet i hovedgatene en del tradisjonelle grønn-og-hvite trefasader (Zaanse gevels).

		
		
		
		


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(nl) Het Historisch Genootschap Crommenie, http://www.hgc-krommenie.nl/historie-krommenie/
(nl) Oud-Katholieke schuilkerk, http://krommenie.okkn.nl/pagina/224/schuilkerk
(nl) Fort Krommenie, http://www.fortbijkrommeniedijk.nl/ Arkivert 1. august 2015 hos Wayback Machine.
(nl) Zaanse gevels, http://www.joostdevree.nl/bouwkunde2/jpgv/voorschot_2_zaansegevels_www_dickverroen_nl.pdf
Nabila

Nabila (arabisk: نبيلة) er et arabisk kvinnenavn.


== Etymologi ==
Nabila er dannet som en feminin form av mannsnavnet Nabil, som betyr «edel». Navnet transkriberes også som Nabilah, Nabiha, Nabilla og Nabiyya.
Nebile er en tyrkisk form av navnet.


== Utbredelse ==
Innenriksdepartementet i Saudi-Arabia forbød i 2014 å gi nyfødte barn navnet Nabiyya.Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til kvinnenavnet Nabila og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.


== Kjente personer med navnet ==
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Nabilah al-Tunisi (født  ca. 1959), saudiarabisk forretningskvinne
Nabilah Ratna Ayu Azalia (født 1999), indonesisk popsanger
Nabila Haniss, amerikansk reality-TV-deltaker
Nabila Ramdani, fransk journalist


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Behind the Name: Nabila
(en) Think Baby Names: Nabila
Samvalg

Samvalg er et samarbeide mellom pasient og helsepersonell om å komme frem til og ta beslutninger om utredning, behandling og oppfølging, i den grad og på de måter pasienten ønsker. I samvalg får pasienten støtte til å vurdere behandlingsalternativene, ut fra beste tilgjengelige kunnskap om fordeler og ulemper, og støtte til å utforske egne verdier og preferanser. Målet er bli enige om, og velge, det alternativet som er mest i tråd med pasientens personlige prioriteringer.
Utgangspunktet for samvalg er at mange beslutninger innen helse ikke er en ren faglig vurdering, men et spørsmål om hvordan en veier fordeler og ulemper ved ulike behandlinger opp mot hverandre. Slike avveininger varierer fra pasient til pasient.Samvalg er en norsk oversettelse shared decision-making og begrepet ble lansert av tidligere kreftpasient og brukerrepresentant Simone Kienlin i 2014. Det er opprettet et nasjonalt nettverk for samvalg som består av fem miljøer som utvikler samvalgsverktøy. Eksempler på slike verktøy er Mine behandlingsvalg.Samvalg beskrives i filmen Samvalg som relevant for en rekke beslutninger pasienter kan stå overfor om egen helse og sykdom. Et prosjekt for foretakene i Helse Sør-Øst beskriver samvalg som en prosess der enkeltpasienten:
er klar over at det fins en beslutning å ta
er klar over at egne, personlige prioriteringer er avgjørende for å vurdere behandlingsalternativene
får tilstrekkelig støtte til å være med og ta beslutningen
deltar i den grad og på de måter hun eller han ønsker
er med og vurderer alle tilgjengelige behandlingsalternativer
får informasjon om fordeler og ulemper ved behandlingsalternativene
er med og veier fordeler og ulemper ved behandligsalternativene opp mot hverandre
sammen med helsepersonell finner frem til det alternativ som passer best med egne, personlige prioriteringerSamvalg er tett knyttet til arbeidet for å styrke pasienters selvstendighet.


== Referanser ==