jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Manra

Manra, tidligere kalt Sydney,  er ei øy i Kiribati. Øya er en atoll som ligger i Phoenixøyene. Manra  er en del av verdensarvområdet Phoenix Islands Protected Area.


== Navn ==
Øyas engelske navn skal stamme fra et skipsbesøk i 1823. Kaptein William Emmett fra Sydney skal da ha oppdaget både denne øya og naboøya som ble kalt Birnie. Skipet hans skal ha vært kalt «Sydney», men siden det da ikke fantes noe skip som passer til omstendighetene, er det mulig skipet var «Sydney Packet». En annen mulighet er at Emmett kalte opp øya etter sin hjemby.På engelsk benyttes også navnet Sydney Island. I Kiribatis grunnlov listes øya som en del av statens territorium med navnet Manra, i parentes bemerket at øya også er kjent som Sydney.


== Geografi ==

Manra er en atoll der en stripe av land omgir en lagune. Atollen er leveområde for fuglearter som sotterne, polynesiatern, brunnoddy, maskesule, rødhaletropikkfugl, rødfotsule, svartnoddy og småtropikkfugl. Det finnes sørgegekko, oseangekko (Gehyra oceanica) og brilleskink. Huskatt, svartrotte, polynesiarotte er introduserte arter.Øya er siden 2008 en del av Phoenix Islands Protected Area, som i 2010 ble oppført på UNESCOs verdensarvliste.


== Historie ==
Det er spor etter før-europeisk mikronesisk og polynesisk tilstedeværelse på øya.Kaptein William Emmett regnes som første europeiske besøkende.USA gjorde krav på øya i henhold til Guano Islands Act av 1856. Bryting av guano tok til i 1884. Det var det australske firmaet John T. Arundel and Company som drev virksomheten. Etter at guanoressursene tok slutt, ble det tidlig på 1900-tallet startet produksjon av kokosnøtter. Denne virksomheten ble drevet av Samoan Shipping and Trading Company og Burns Philp & Company.I 1889 erklærte Storbritannia øya som protektorat. Bakgrunnen var planer om en telegrafkabel tvers over Stillehavet. I 1937 ble øya gjort til en del av kolonien Gilbert- og Elliceøyene. Det ble satt i gang etablering av en permanent bosetting på øya, både på grunn av det britene mente var overbefolkning på andre øyer i Gilbertøyene og som svar på økende amerikansk innflytelse i området. Forholdene på den isolerte øya var vanskelige, med mangel på ferskvann, tørke og ensidig avhengighet av inntekter fra kokosnøtter. I 1958 ble bosettingen oppgitt og innbyggerne flyttet til Salomonøyene.Da Gilbertøyene ble selvstendig som Kiribati i 1979, fulgte Manra med inn i den nye staten. Samme år undertegnet Kiribati og USA Tarawa-traktaten der USA frafalt sitt krav på Manra.


== Referanser ==
Rawaki

Rawaki, tidligere Phoenix, er ei øy i Kiribati. Øya er en atoll som ligger i Phoenixøyene. Den er ubebodd. Rawaki er en del av verdensarvområdet Phoenix Islands Protected Area.


== Navn ==
Øya har trolig navn enten etter hvalfangstskuta «Phoenix» eid av et London-firma eller av ei skute av samme navn fra Nantucket i USA. Den første var på hvalfangst i området i 1815, den andre i 1822.På engelsk benyttes også navnene Rawaki Island og Phoenix Island. I Kiribatis grunnlov listes øya som en del av statens territorium med navnet Rawaki, i parentes bemerket at øya også er kjent som Phoenix.


== Geografi ==
Rawaki dekker 74 hektar. Den er 1,2 km lang.Øya er siden 2008 en del av Phoenix Islands Protected Area, som i 2010 ble oppført på UNESCOs verdensarvliste.Øya er lav med en forsenkning i midten der det ligger en saltvannsinnsjø. Noen ferskvannsdammer finnes også.Rawaki er et viktig fugleområde. Kolonien av hekkende sotterne (Onychoprion fuscatus) ble i 2009 anslått til 300 000 hekkende par. Samme år ble antall hekkende par brunnoddy (Anous stolidus) anslått til 5 000, småfregattfugl (Fregata ariel ) til 4 300, blånoddy (Procelsterna cerulea) til 3 000, polynesiaterne (Onychoprion lunatus) til 1 000 og brunlire (Puffinus nativitatis) til 500 hekkende par.
På øya finnes en egen flåttart, Ixodes amersoni, som går på sjøfugl.


== Historie ==
USA gjorde krav på øya i henhold til Guano Islands Act av 1856. I 1859 begynte C.A. Williams and Company, et firma som senere ble til Phoenix Guano Company, å hente ut guano fra øya. Arbeidere ble hentet fra Hawaii. I 1871 var det ikke mer guano å bryte. Øya ble da forlatt.
På bakgrunn av planer om en telegrafkabel over Stillehavet, erklærte Storbritannia i 1889 øya som protektorat. I 1937 gjorde britene den til en del av sin koloni Gilbert- og Elliceøyene.Da Gilbertøyene ble selvstendig som Kiribati i 1979, fulgte Rawaki med. Samme år undertegnet Kiribati og USA Tarawa-traktaten der USA frafaller sitt krav på øya.


== Referanser ==
McKean

McKean er ei øy i Kiribati. Øya er en atoll som ligger i Phoenixøyene. Den er ubebodd. McKean er en del av verdensarvområdet Phoenix Islands Protected Area.


== Navn ==
Navnet McKean stammer fra  Wilkes-ekspedisjonens besøk i 1840. Øya fikk navnet M'Kean's Island etter første besetningsmedlem som fikk øya i sikte.På engelsk benyttes også navnet McKean Island. I Kiribatis grunnlov listes øya som en del av statens territorium med navnet McKean.


== Geografi ==
McKean er den vestligste av Phoenixøyene. Atollen ligger 130 km nord-nordøst av Nikumaroro og 280 km sør-sørvest av Kanton. McKean er rundt 900 meter lang og 750 meter bred.  Øya er uten ferskvannskilder og er dekket av lav vegetasjon. Den har en grunn saltvannslagune. Lagunen dekker 20,7 hektar, mens landområdet utgjør snaut 26,8 hektar, slik at atollens areal totalt er på 47,5 hektar.McKean har et rikt fugleliv og ble gjort til fuglereservat i 1938. Særlig viktig er øya for tropelire (Puffinus lherminieri), småfregattfugl (Fregata ariel), maskesule (Sula dactylatra), hvitstrupestormsvale (Nesofregetta fuliginosa) og rødhaletropikkfugl (Phaethon rubricauda).I 2001 eller 2002 gikk et koreansk fiskefartøy på grunn på McKean. Det førte med seg rotter av arten Rattus tanezumi, noe som fikk alvorlige konsekvenser for fuglelivet på øya. Særlig utsatt var arter som polynesiaterne, brunnoddy og svartnoddy. Det ble satt inn tiltak for å fjerne rottebestanden, og en undersøkelse i 2009 slo fast at rottene var helt borte fra McKean.
McKean er siden 2008 en del av Phoenix Islands Protected Area, som i 2010 ble oppført på UNESCOs verdensarvliste.


== Historie ==
Øya ble oppdaget av Henry Barber på snauen «Arthur» fra Port Jackson.
 Han kom over øya i 1794 og kalte den opp etter skuta han førte. Senere mente Wilkes-ekspedisjonen at den oppdaget øya i 1840. Andre skip hadde imidlertid vært der i 1830-årene.USA gjorde krav på øya i henhold til Guano Islands Act av 1856. I 1859 begynte guanodriften og i løpet av elleve år ble øya forvandlet på grunn av virksomheten. Forekomstene ble tømt og i 1870 var det slutt på guanodriften. McKean ble da forlatt.I 1836 gjorde Storbritannia krav på øya. Året etter ble den innlemmet i den britiske kolonien Gilbert- og Ellisøyene.
Da Gilbertøyene ble selvstendig som Kiribati i 1979, fulgte McKean med. Samme år undertegnet Kiribati og USA Tarawa-traktaten der USA frafaller sitt krav på øya.


== Referanser ==
Orona

Orona er ei øy i Kiribati. Øya er en atoll som ligger i Phoenixøyene. Den er ubebodd. Orona er en del av verdensarvområdet Phoenix Islands Protected Area.


== Navn ==
Øya fikk sitt engelske navn av den amerikanske marineoffiseren Charles Wilkes som i 1840 oppkalte den etter offiserskollegaen Isaac Hull.På engelsk benyttes navnet Hull Island. I Kiribatis grunnlov listes øya som en del av statens territorium med navnet Orona, i parentes bemerket at øya også er kjent som Hull.


== Geografi ==

Orona er en atoll med en smal stripe land som omgir en lagune. Øya er siden 2008 en del av Phoenix Islands Protected Area, som i 2010 ble oppført på UNESCOs verdensarvliste.Orona er et viktig fugleområde, særlig på grunn av det store antallet hekkende sotterne (Onychoprion fuscatus), i 2006 anslått til 600 000 hekkende par.Det har vært problemer med introduserte arter som rotte og huskatt. Da atollen var befolket, utgjorde hund og gris også et problem for det opprinnelige fuglelivet.


== Historie ==

De er funnet arkeologiske spor etter mennesker fra før-europeisk tid på Orona, men øya var ubebodd da de første europeerne kom dit. Nøyaktig hvem som oppdaget øya, er ikke kjent. Ofte ble den forvekslet med naboøya som ble kalt Sydney. Da Wilkes-ekspedisjonen besøkte øya i 1840, holdt elleve tahitiere og en franskmann til der. De drev jakt på skilpadde.USA gjorde krav på øya i henhold til Guano Islands Act av 1856, men det ble aldri utvunnet guano. I 1889 erklærte Storbritannia øya som protektorat. Bakgrunnen var planer om en telegrafkabel tvers over Stillehavet. I 1937 ble øya gjort til en del av kolonien Gilbert- og Elliceøyene.
I 1916 ble det anlagt plantasjer av kokospalmer med tanke på produksjon av kokosnøtter. 20 000 palmetrær ble plantet. Britene startet koloniseringsforsøk i 1938, både for å lette på befolkningstrykket andre steder i Gilbertøyene og som svar på økende amerikansk innflytelse.I 1950-årene bodde det 500 personer på øya. Livet på den isolerte øya var vanskelig, blant annet på grunn av uregelmessig nedbør og vannmangel. Bosettingen ble oppgitt i 1963. Innbyggerne ble flyttet til Salomonøyene.Da Gilbertøyene ble selvstendig som Kiribati i 1979, fulgte Orona med. USAs krav på atollen ble oppgitt ved Tarawa-traktaten.I 2001 satte den kiribatiske regjeringen i gang et bosettingsforsøk på Orona. Rundt 140 personer ble bosatt på øya. Tanken var å høste kopra, sanke sjøpølser og jakte hai for haifinnenes del. Prosjektet var ikke vellykket. Det ble avsluttet i 2004.


== Referanser ==
Enderbury

Enderbury er ei øy i Kiribati. Øya er en atoll som ligger i Phoenixøyene. Den er ubebodd. Sammen med Kanton er Enderbury de to nordligste av Phoenixøyene. Enderbury er en del av verdensarvområdet Phoenix Islands Protected Area.


== Navn ==
Øya har hatt flere navn og er også kalt Guano. Navnet Enderbury forklares som å stamme fra James J. Coffin på den britiske hvalfangstskuta «Transit» fra Bristol. I 1823 skal ha gitt øya navn etter hvalfangstfirmaet Enderby i London. Enderbury skal da være en forvanskning av dette etternavnet. Imidlertid baserer dette seg på en sekundærkilde utgitt over 100 år senere. Coffin ga navn til flere av Boninøyene og omtalte disse, men han nevnte aldri at han skulle ha oppdaget ei øy i Phoenixøyene. På engelsk benyttes betegnelsen Enderbury Island. I Kiribatis grunnlov listes øya som en del av statens territorium med navnet Enderbury .


== Geografi ==

Enderbury er en atoll med et areal på 6,5 km². Den har en grunn brakkvannslagune uten tilknytning til havet. Øya er omgitt av korallrev. Enderbury er siden 2008 en del av Phoenix Islands Protected Area, som i 2010 ble oppført på UNESCOs verdensarvliste.Boerhavia albiflora og Portulaca lutea vokser overalt på atollen. Tribulus cistoides finnes sør på øya, mens Sesuvium portulacastrum er å finne ut mot lagunen. Ipomoea macrantha,  Lepturus repens og Lepturus pilgerianus er også å finne, sammen med trær av artene Tournefortia argentea, Cordia subcordata og Scaevola sericea.Enderbury er et viktig fugleområde, særlig med tanke på hekkende småfregattfugl (Fregata ariel), rødhaletropikkfugl (Phaethon rubricauda) og maskesule (Sula dactylatra). Det finnes storfregattfugl, sotterne, polynesiaterne, brunnoddy svartnoddy, rødfotsule, blånoddy og tre lirearter.Av krypdyr finnes brilleskink, sørgegekko og asiatisk husgekko. Eremittkrepsen Coenobita perlatus lever på Enderbury.Suppeskilpadde legger egg på strendene, og atollen er det viktigste ynglested for suppeskilpadde i Phoenixøyene.Det har vært problemer med introduserte arter som rotte og huskatt. Polynesiarotte (Rattus exulans) er en innført art som truer fuglelivet på øya. Det er gjort forsøk på å utrydde rottene.


== Historie ==
USA gjorde krav på øya i henhold til Guano Islands Act. Fra 1860 til 1877 drev Phoenix Guano Company virksomhet på øya. Firmaet John T. Arundel & Company overtok guanodriften i noen år og fra 1916 plantet Samoan Shipping and Trading Company kokospalmer.I 1937 gjorde Storbritannia både Enderbury og Kanton til en del av kolonien Gilbert- og Elliceøyene. USA mente øyene kunne bli viktige for flytrafikk over Stillehavet og ville ikke akseptere det britiske kravet. Etter forhandlinger kom de to statene i 1939 til enighet om å forvalte de to øyene sammen som kondominat.I 1938 ble det reist et fyrtårn på 9 meter på øya.Da Gilbertøyene ble selvstendig som Kiribati i 1979, fulgte Enderbury med. USAs krav på øya ble oppgitt ved Tarawa-traktaten undertegnet samme år.


== Referanser ==
Birnie

Birnie er ei ubebodd øy i Kiribati. Øya er en atoll som ligger i Phoenixøyene. Birnie er en del av verdensarvområdet Phoenix Islands Protected Area.


== Navn ==
Øyas navn skal stamme fra et skipsbesøk i 1823. Kaptein William Emmett fra Sydney skal da ha oppdaget både denne øya og naboøya, som ble kalt Sydney. Det er mulig navnet Birnie kommer fra handelsmannen og rederen James Birnie fra Sydney.På engelsk benyttes betegnelsen Birnie Island om øya. I Kiribatis grunnlov listes øya som en del av statens territorium med navnet Birnie.


== Geografi ==
Med et areal på 0,25 km² er Birnie den minste av atollene i Phoenixøyene.I 1938 ble Birnie erklært som fuglereservat. I 1975 ble vernestatusen omgjort til naturreservat. Øya er siden 2008 en del av Phoenix Islands Protected Area, som i 2010 ble oppført på UNESCOs verdensarvliste.Det er gjort forsøk på å utrydde rottene som truer fuglelivet på øya.


== Historie ==
Det antas at øya først ble besøkt av europeere i 1823 og at den fikk navn etter en forretningsmann i Alexander Birnie and Company i London, firmaet som eide skipet «Sydney» som dette året trolig kom til øya. USA gjorde krav på øya i henhold til Guano Islands Act, men det ble aldri utvunnet guano.I 1889 tok Storbritannia øyene i området i besittelse. Birnie ble i 1937 en del av kolonien Gilbert- og Elliceøyene. Da Gilbertøyene ble selvstendig som Kiribati i 1979, fulgte Birnie med. USAs krav ble oppgitt ved Tarawa-traktaten undertegnet i 1979.

		
		
		


== Referanser ==
Trekeiserforbundet

Trekeiserforbundet var en allianse mellom Det tyske keiserrike, Det russiske keiserdømmet og Østerrike-Ungarn fra 1873 til 1887. 


== Bakgrunn ==
Rikskansler Otto von Bismarck tok full styring med tysk utenrikspolitikk fra 1870 og til han fikk avskjed i 1890. Hans mål var et fredfullt Europa,  basert på maktbalanse. Bismarck fryktet at en fiendtlig kombinasjon av Østerrike-Ungarn, Frankrike og Russland ville ødelegge Tyskland. Hvis to av de var alliert ville den tredje bare alliere seg med Tyskland om det gikk med på omfattende krav. Løsningen var å alliere seg med to av de tre. I 1873 sto han bak dannelsen av trekeiserforbundet, en allianse mellom keiseren i Tyskland, tsaren i Russland og keiseren i Østerrike-Ungarn. Sammen kontrollerte de Øst-Europa og holdt opprørske etniske grupper som polakkene nede. Avtalen siktet mot å nøytralisere rivaliseringen mellom Tysklands to naboer med en avtale om deres respektive interesseområder på Balkan og å isolere Frankrike, Tysklands hovedfiende. Balkan viste seg som et problemområde, og Bismarcks løsning var å gi Østerrike-Ungarn dominans i den vestlige delen og Russland i den østlige.Det første trekeiserforbundet var i funksjon fra 1873 til 1875. Et nytt ble etablert i 1881 og varte i tre år. Det ble fornyet i 1884, men opphørte i 1887. Begge alliansene endte grunnet store interessemotsetninger mellom Østerrike-Ungarn og Russland på Balkan. Den andre avtalen sørget for at ingen territoriale endringer skulle finne sted på Balkan uten forutgående godkjennelse og at Østerrike-Ungarn kunne annektere Bosnia og Hercegovina når det måtte ønske. I tilfelle krig mellom en av partene og en stormakt som ikke var del av avtalen skulle de to andre forholde seg vennligsinnet nøytrale.
Bismarck lyktes for en tid å beholde båndet til Russland med en avtale i 1887. Etter han fikk avskjed ble ikke denne avtalen fornyet og en fransk-russisk allianse ble etablert.


== Referanser ==


== Kilder ==
Gildea, Robert (2003). Barricades and Borders: Europe 1800–1914. Oxford University Press. s. 237. ISBN 0-19-925300-5
Goriainov, Serge. «The End of the Alliance of the Emperors», The American Historical Review, (1918) 23#2 s. 324–29. i JSTOR
Langer, William. European Alliances and Alignments 1870–1890 (2. utgave 1950), s. 197–212
Meyendorff, A. «Conversations of Gorkachov with Andrassy and Bismarck in 1872», The Slavonic and East European Review (1929) 8#23 s. 400–08. i JSTOR
Schroeder, Paul W. «Quantitative Studies in the Balance of Power: An Historian's Reaction», The Journal of Conflict Resolution (1977) 21#1 s. 3–22. i JSTOR
Taylor, A.J.P. The Struggle for Mastery in Europe 1848–1918 (1954)


== Eksterne lenker ==
«trekeiserforbundet», fra Store norske leksikon
Skam France

Skam France (stilisert som SKAM) er en fransk/belgisk nettbasert dramaserie basert på den norske Skam.


== Medvirkende ==


=== Hovedroller ===


=== Biroller ===
Marilyn Lima som «Manon Demissy»
Philippine Stindel som «Emma Borgés»
Lula Cotton-Frapier som «Daphné Lecomte»
Assa Aïcha Sylla som «Imane Bakhellal»
Coline Preher som «Alexia Martineau»
Léo Daudin som «Yann Cazas»
Axel Auriant som «Lucas Lallemant»
Maxence Danet-Fauvel som «Eliott Demaury»
Zoé Marchal som «Ingrid Spielman»
Michel Biel som «Charles Munier»
Théo Christine som «Alexandre Delano»
Julie Nguyen som «Sarah Bui»


=== Karakterskildringer av hovedrollene ===


=== Gjesteroller ===


== Episoder ==


=== Sesong 1 ===
Emma Borgés er hovedperson i første sesong. Handlingen finner sted våren 2018 og Emmas vennegjeng – Manon, Daphné, Imane og Alex – er sentrale karakterer. Mye av sesongen handler om Emma og kjæresten Yann' turbulente forhold.


=== Sesong 2 ===
Manon Demissy  er hovedperson i andre sesong. Handlingen finner sted våren 2018. Sesongen dreier seg om hennes forhold til Charles Munier og alle vanskelighetene til paret.


=== Sesong 3 ===


=== Sesong 4 ===


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Sørlig afrikansk mesterskap i halvmaraton 2017

Sørlig afrikansk mesterskap i halvmaraton 2017 var et regionalt mesterskap i halvmaraton for utøvere fra land i det Sørlige Afrika. Mesterskapet ble arrangert i Karibib i Namibia 16. september 2017.


== Resultater ==


=== Menn ===


=== Kvinner ===


== Kilder ==
AfricAthle.com - Southern Africa half-marathon championships, Karibib (Namibia) 16/09/2017
Cape Town Marathon 2017

Cape Town Marathon 2017 var et maratonløp i Cape Town i Sør-Afrika, som ble arrangert 17. september 2017. Cape Town Marathon arrangeres årlig. 


== Resultater ==


=== Menn ===

10 kilometersløpet ble vunnet av Lesiba Mashele fra Sør-Afrika.


=== Kvinner ===

10 kilometersløpet ble vunnet av Glenrose Xaba fra Sør-Afrika.


== Kilder ==
AfricAthle.com - Cape Town marathon (South Africa) 17/09/2017
See the Beauty In Your Drab Hometown

See the Beauty In Your Drab Hometown er et musikkalbum med Savoy, utgitt den 12. januar 2018.


== Sporliste ==
«Night Watch» (Lauren/Paul)
«A Month of Sundays» (Lauren/Paul)
«Falls Park» (Lauren/Paul)
«Manmade Lake» (Lauren/Paul)
«Bump!» (Lauren/Paul)
«January Thaw» (Lauren/Paul)
«Shy Teens Suffering Silently» (Lauren/Paul)
«We're the Same Way» (Lauren/Paul)
«Sunlit Byways» (Lauren/Paul)
«(My) Weathervane» (Lauren/Paul)


== Medvirkende ==


=== Savoy ===
Paul Waaktaar-Savoy - sang, gitar, bass, keyboard, låtskriver, produsent, fotograf, tekniker
Lauren Waaktaar-Savoy - sang, gitar, låtskriver, produsent
Frode Unneland - sang, trommer


=== Øvrige ===
Eliot Leigh - produsent, tekniker, programmering
Karl Oluf Wennerberg - trommer på Night Watch og A Month of Sundays
Joe Mardin - trommer på Manmade Lake
Chuck Zwicky - tekniker
Steve Osborne - mixing
Joe Lambert - mastering
Trine Paulsen - coverdesign
Kim Sølve - coverdesign
Harald Wiik - management
Mellom husene

Mellom husene er et musikkalbum med Odin Staveland. Albumet kom ut 20. mars 2015.


== Sporliste ==
«Lykter» (Odin Aarvik Staveland)
«Livet» (Aarvik Staveland)
«Blindhet aveny» (Aarvik Staveland)
«Melk» (Aarvik Staveland)
«Liten narr» (Stein Versto/Aarvik Staveland)
«Ingen baptist» (Aarvik Staveland)
«Glass» (Aarvik Staveland)
«Eg trekke inn» (Aarvik Staveland)
«Morgenlys» (Aarvik Staveland)
«E det dagen snart» (Lars Moen/Aarvik Staveland)


== Medvirkende ==


=== Musikere ===
Odin Staveland - sang, piano, orgel, trommer, perkusjon, strings, vocoder, mellotron, kor, tekniker, produsent, låtskriver
Øyvind Staveland - fiolin, kor
Kjetil Ulland - hardingfele, tekniker, mixing
Geir Sundstøl - munnspill
David Wallumrød - piano, orgel
Anders Aarum - piano
Chris Holm - bass
Jørun Bøgeberg - bass
Olaf Olsen - trommer, banjo
Akkordiakoret - kor
Kim Fairchild - kor
Kine Nesheim - kor
Stig Morten Sørheim - kor


=== Øvrige ===
Torleif Helvik - tekniker
Alex Wharton - mastering
Haakon Nordvik - coverdesign
Hegemus pluto

Hegemus pluto er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En ganske stor (38-55 millimeter), svært kraftig gullbasse. Kroppsformen er påfallende bred. På farge er den svart, uten metallglans, med noen lyse striper på pronotum og flekker på dekkvingene, noen individer er nesten helt svarte. Hannen har et T-formet horn midt i pannen og en pigg på hver side av dette. Pronotum er mye bredere enn langt, nærmest firkantet, men med avrundede forhjørner, dekkvingene mye bredere enn pronotum, bredest like bak "skuldrene", avsmalnende bakover.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg i muld som samler seg i råtnende trestammer. De voksne billene kommer gjerne til overmoden frukt og utflytende sevje. Arten er knyttet til primærskog.


== Utbredelse ==
Arten lever i det sørlige og vestlige Etiopia.


== Systematisk oversikt ==
Denne slekten er trolig nært beslektet med slektene Goliathus og Fornasinius.

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini
Slekten Hegemus Thomson, 1881
Hegemus pluto (Raffray, 1880)
Hegemus pluto calogeroi Di Gennaro, 2014
Hegemus pluto christineae Di Gennaro, 2014
Hegemus pluto joffreyi Di Gennaro, 2014
Hegemus pluto pluto (Raffray, 1880)


== Kilder ==
Liste over artene
Beetles of Africa - Hegemus pluto


== Eksterne lenker ==
Coleoptera-atlas.com - Hegemus pluto
Bilder av arten
Bilder av de forskjellige underartene
(en) Hegemus pluto i Encyclopedia of Life 
(en) Hegemus pluto i Global Biodiversity Information Facility 
Hegemus pluto – detaljert informasjon på Wikispecies
Fornasinius hermes

Fornasinius hermes er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).


== Utseende ==
En stor, svært kraftig, svart gullbasse med gulaktige tegninger. Hannen har et langt, T-formet horn i pannen og kraftige pigger på siden av hodet.
Arten ligner mye på Fornasinius fornasinii men kan kjennes blant annet på at leggene på forbeina har tre tenner.


== Levevis ==
Som vanlig for Cetoniinae lever larvene i jorden. I motsetning til mange andre gullbasser er disse artene tilsynelatende meget vanskelige å avle opp i fangenskap. Dette kan være fordi billene er svært aggressive og gjerne dreper og eter hverandre. De voksne billene eter gjerne råtnende frukt, og graver ned det de ikke klarer å ete med én gang. Muligens er larvene avhengige av frukt som foreldrene har gravd ned, for å  overleve.


== Utbredelse ==
Arten er kjent fra det nordøstlige Uganda.


== Systematisk plassering ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821
Stammen Goliathini Griffith & Pidgeon, 1832
Slekten Fornasinius Bertoloni, 1853
Fornasinius hermes De Palma & Di Gennaro, 2017


== Kilder ==
M. De Palma og C. Di Gennaro (2017) Description of Fornasinius hermes sp. nov. (Coleoptera: Cetoniidae: Goliathini). Entomologia Africana 22 (1): 31-38. [1]


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
(en) Fornasinius – kategori av bilder, video eller lyd på Commons