jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Palaeophileurus

Palaeophileurus er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).


== Utseende ==
Middelsstore, avlange, svarte hornbiller. Hodet er uten horn. Pronotum er svært grovt punktert, men uten midtfure eller knøler. Dekkvingene er matt svarte.
Artene i denne slekten er svært like og kan bare skilles med sikkerhet på hannenes kjønnsorganer, hunnene er neppe mulig å bestemme sikkert til art utfra utseendet.


== Levevis ==
Larvene utvikler seg under barken på døde trær, mest løvtrær. De ser ut til å leve mest av andre insekter og vokser raskt, utviklingen tar ca. 4 måneder.
De voksne billene er aktive rovdyr som dreper og spiser andre insekter, men de spiser trolig også en del frukt. De kan leve opptil tre år som voksne.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i det nordlige Sør-Amerika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera
Underordenen Polyphaga
Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
Stammen Phileurini Burmeister, 1847
Slekten Palaeophileurus Kolbe, 1910
Palaeophileurus brasiliensis Ratcliffe, 1988
Palaeophileurus carbo Ratcliffe, 2002
Palaeophileurus erebus Ratcliffe, 2002
Palaeophileurus fallax Dechambre, 1997
Palaeophileurus marcusoni Ratcliffe, 1988
Palaeophileurus panamensis Dechambre, 1997
Palaeophileurus proximus Dechambre, 1997
Palaeophileurus sclateri (Bates, 1887)
Palaeophileurus silvestris Neita-Moreno & Ratcliffe, 2017


== Kilder ==
Ratcliffe, B.C. (2002) Review of the genus Palaeophileurus (Coleoptera: Dynastinae: Phileurini) with description og two new species from Peru. Annals of the Entomological Society of America 95: 335-339. [1]


== Eksterne lenker ==
Entomofauna Guyane, Palaeophileurus fallax
(en) Palaeophileurus i Encyclopedia of Life 
(en) Palaeophileurus i Global Biodiversity Information Facility 
Palaeophileurus – detaljert informasjon på Wikispecies
Tóroddur Poulsen

Tóroddur Poulsen (født 15. oktober 1957 i Tórshavn) er en færøysk forfatter, musiker og grafiker. 
Han er sønn av Palli (Jens Pauli) Poulsen fra Toftir og Hanna Arge fra Tórshavn. Han er nevø av radiodirektør Niels Juel Arge.
Poulsen debuterte i 1984 med diktsamlingen Botnfall og har senere utgitt flere diktsamlinger og prosaverk. Reglur (Regler) ble i 1996 nominert til Nordisk råds litteraturpris. I 2013 fikk han tildelt Mentanarvirðisløn Landsins, som er en hederspris på 150 000 kroner fra Færøyenes kulturdepartement.


== Utgivelser i utvalg ==
1984 – Botnfall
1986 – Fullir einglar
1988 – Heilagt kríggj
1989 – Innivist
1991 – Navn nam við navn
1992 – Villur
1993 – Eygu á bliki
1994 – Reglur
1996 – Steðgir
1997 – Sót og Søgn, roman
1998 – Standsninger
1999 – Speispei spei
2000 – Blóðroyndir
2001 – Villvísi
2001 – Húðsemi
2002 – Royggj
2004 – Eygnamørk
2005 – Morgunbókin
2006 – Hvat hevði Munch verið uttan Dupultkvartettina í Ebenezer
2007 – Rot
2008 – Steinsetingar/Stensætninger
2008 – Stensætninger
2008 – Útvølir
2013 - Einglasuð, digte
2014 - Leyvið haldi eg / Løvet tror jeg, Edition After Hand, digtsamling på færøsk og dansk


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Tóroddur Poulsen på Internet Movie Database
Hakkstabben kraftverk

Hakkstabben kraftverk er et vannkraftverk på øya Seiland i Alta kommune i Troms og Finnmark.
Det ble bygget et kraftverk her i 1949. Driften opphørte på 1970 tallet. I mai 1993 fikk Alta Kraftlag konsesjon til å bygge nytt. Det var ferdig i 1994.
Kraftverket utnytter et fall på ca 80 meter fra Oldervikvannet.
Installert effekt er 800 kW. Årsproduksjon er 2 GWh.
Eier er Alta Kraftlag SA.


== Referanser ==


== Kilder ==
«NVE Atlas». Utbygd vannkraft.  Norges vassdrags- og energidirektorat
NVE vannkraftdatabase
Håkon Fredsvik Hansen

Håkon Fredsvik Hansen (født 28. november 1964, død 21. juli 2013) var en norsk klatrer. Han omkom i en ulykke på Store Skagastølstind i Jotunheimen. Hansen var en pioner i norsk sports- og konkurranseklatring, særlig fra slutten av 80- til midten av 90-tallet. Hansen bidro til å heve det nasjonale nivået gjennom sine bestigninger og som utvikler av et antall klatrefelt. Han ble norgesmester i klatring i 1995 og 1997 og vant norgescupen tre år på rad. Hansen var sentral i utviklingen av klatrefeltene i Kreppene, Marvik, Oltedal, Løkenhavna, Sørkedalen, Lier, Sirekrok i Sirdal, Jøssingfjorden, samt en rekke felt rundt Åkrafjorden og Biar i Spania. Utover sportsklatring bedrev Hansen også alpin klatring og besteg bl.a. Kilimanjaro, Denali, Aconcagua og Ama Dablam.


== Sentrale bestigninger ==
Zeitgeist (8a, repetisjon 1987, Østerrike)l
Joy Division (8a+, førstebestigning 1987, Østerrike)
Tabou (8a, repetisjon 1988, Buoux, Frankrike)
La nuit du lezard (8a+, repetisjon 1988, Buoux, Frankrike)
La Mission (8b, repetisjon 1989, Buoux, Frankrike)
Marathon (8b, første repetisjon 1988, Damtjern i Lier)
Stimulator (9-, førstebestigning 1987, Dale i Rogaland)
Slakteren fra Bagdad (9-, førstebestigning 1990, Løkenhavna ved Kolsås)
Blaff (9-/9, førstebestigning 1990, Ultraløkenhavna ved Kolsås)
Morrison Hotel (9, førstebestigning 1991, Megaløkenhavna ved Kolsås)
Miles Ahead (9, førstebestigning 1991, Megaløkenhavna ved Kolsås)
Petrouschka (9-, førstebestigning 1992, Sørkedalen i Oslo)
Skitne hender (9-, førstebestigning 1992, Sørkedalen i Oslo)
Toppkulebolt (9-/9, førstebestigning 1993, Monsterveggen i Rogaland)
Flåklypa (9, førstebestigning 1994, Jøssingfjord i Rogaland)
Tjelmeland friksjon (9, førstebestigning 1997, Loddefjord ved Bergen)
Butterarms (8+, naturlig sikret førstebestigning 1997, Lofoten)
Den ensomme ridder (9, førstebestigning, Ridderveggen ved Haugesund)
ShimpHansen  (9/9+, førstebestigning, Ridderveggen ved Haugesund)


== Kilder ==
Portrett av Håkon Hansen, Krimp 6: 4-11 (2003)
Klatring #114 (2013)
Klatring #117 (2013)
Bergens Tidende 2. august 2013 http://www.bt.no/nyheter/lokalt/Sa-ektemannen-falle-i-doden-2939697.html
Aftenposten 2. august 2013 https://www.aftenposten.no/norge/i/rALye/saa-ektemannen-falle-i-doeden
Hoher Dachstein

Hoher Dachstein (2995 moh.) er den høyeste fjelltoppen i Dachsteinmassivet i De nordlige Kalk-Alper. Fjelltoppen ligger nord for Schladming og sør for Hallstatt på grensen mellom Steiermark og Oberösterreich i Østerrike. Hoher Dachstein er den høyeste toppen i disse østerrikske delstatene.
I Hoher Dachstein møtes tre egger, en fra nord, en fra vest og en fra øst. Nord for den øst-vest-gående eggen ligger isbreene Hallstätter Gletscher og Großer Gosaugletscher. 
Dachsteinmassivet er et populært mål for fjellvandrere og tindebestigere. Hoher Dachstein kan bestiges via østeggen eller vesteggen. Man kan også komme opp fra nordvest over Hallstätter Gletscher. På alle rutene kreves bre- og klatreutstyr.
Det går taubane fra Türlwandhütte (1692 moh.) i Oberennstal til Huhnerkogel (2687 moh.) på østeggen fra Hoher Dachstein. Taubanen ble åpnet i 1969. 
Dachsteinmassivet ligger i verdensarvområdet Kulturlandskapet Hallstatt–Dachstein/Salzkammergut.


== Fotnoter ==


== Eksterne lenker ==
Tourenberichte Hoher Dachstein, Hikr.org (tysk)
Cypridinidae

Cypridinidae er den ene av fem familier innenfor ordenen Myodocopida, , under klassen av muslingkreps som er små krepsdyr. Denne familien har 13 slekter og 27 arter. Mye av den tidlige forskningen, inklusive beskrivelsen av Myodocopida-gruppen, er gjort av den norske marinbiologen og havforskeren Georg Ossian Sars.
Gruppen Cypridinidae har arter med mykt skall (carapax) på overkroppen (thorax) og lang ytter-gren (i stedet for lang inner-gren) på andre antenne-par. Det særegne for artene er at antennen sitter på et feste med en nebb-liknende utvekst (rostrum). Individene er små.


== Taksonomisk plassering av gruppen ==
Taksonomien til muslingkrepsene er omstridt og inneholder vanskelig systamiserte grupper. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. Skillene mellom de ulike gruppene av muslingkreps er usikre, og stort sett basert på  morfologi snarere enn molekylær analyse. En vanlig oppdeling anerkjenner muslingkreps som en av seks ulike klasser av krepsdyr. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin and Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger Catalogue of Life: - og detaljene gis etter WoRMS-databasen.

Rekke: krepsdyr (Crustacea) - 67.000 arter Brünnich, 1772
Klasse muslingkreps (Ostracoda) - 4 ordener, 13.000 arter Latreille, 1802
Underklasse Myodocopa  Sars, 1866
Orden Myodocopida - 3 overfamilier, 5 familier, 228 arter Sars, 1866
Underorden Myodocopina Sars, 1866
Overfamilie Cypridinoidea Baird, 1850
Familie Cypridinidae - 27 arter Baird, 1850
Slekt Bathyvargula Poulsen, 1962
Slekt Codonocera Brady, 1902
Slekt Cypridina Milne Edwards, 1840
Slekt Cypridinodes Brady, 1902
Slekt Doloria Skogsberg, 1920
Slekt Hadacypridina Poulsen, 1962
Slekt Jimmorinia Cohen & Kornicker, 2000
Slekt Kornickeria Cohen & Morin, 1993
Slekt Macrocypridina Skogsberg, 1920
Slekt Melavargula Poulsen, 1962
Slekt Metavargula Kornicker, 1970
Slekt Paracypridina Poulsen, 1962
Slekt Paradoloria Poulsen, 1962
Slekt Paravargula Poulsen, 1962
Slekt Pseudodoloria Kornicker, 1994
Slekt Pterocypridina Poulsen, 1962
Slekt Rheinia Kornicker, 1989
Slekt Rugosidoloria Kornicker, 1975
Slekt Sheina Harding, 1966
Slekt Siphonostra Skogsberg, 1920
Slekt Skogsbergia Poulsen, 1962
Slekt Vargula Skogsberg, 1920


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Cypridinidae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Cypridinidae i Encyclopedia of Life 
(en) Cypridinidae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Cypridinidae hos Artsdatabanken 
(sv) Cypridinidae hos Dyntaxa 
(en) Cypridinidae hos Fossilworks 
(en) Cypridinidae hos ITIS 
(en) Cypridinidae hos NCBI 
(en) Kategori:Cypridinidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Cypridinidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Philomedidae

Philomedidae er den ene av tre familier i underordenen Sarsielloidea, og den ene av fem familier innenfor ordenen Myodocopida, under klassen av muslingkreps som er små krepsdyr. Denne familien har 9 slekter og 48 arter. Mye av den tidlige forskningen, inklusive beskrivelsen av Myodocopida-gruppen, er gjort av den norske marinbiologen og havforskeren Georg Ossian Sars.
Gruppen Philomedidae har arter med mykt skall (carapax) på overkroppen (thorax) og lang ytter-gren (i stedet for lang inner-gren) på andre antenne-par. Det særegne for artene er at antennen sitter på et feste med en nebb-liknende utvekst (rostrum). Individene er små.


== Taksonomisk plassering av gruppen ==
Taksonomien til muslingkrepsene er omstridt og inneholder vanskelig systamiserte grupper. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. Skillene mellom de ulike gruppene av muslingkreps er usikre, og stort sett basert på  morfologi snarere enn molekylær analyse. En vanlig oppdeling anerkjenner muslingkreps som en av seks ulike klasser av krepsdyr. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin and Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger Catalogue of Life: - og detaljene gis etter WoRMS-databasen.

Rekke: krepsdyr (Crustacea) - 67.000 arter Brünnich, 1772
Klasse muslingkreps (Ostracoda) - 4 ordener, 13.000 arter Latreille, 1802
Orden Myodocopida - 3 overfamilier, 5 familier, 228 arter Sars, 1866
Underorden Myodocopina Sars, 1866
Overfamilie Sarsielloidea Brady & Norman, 1896
Familie Rutidermatidae - 25 arter Brady & Norman, 1896
Familie Sarsiellidae - 58 arter Brady & Norman, 1896
Familie Philomedidae - 48 arter Müller, 1906
Slekt Angulorostrum
Slekt Euphilomedes
Slekt Harbansus
Slekt Paramekodon
Slekt Philomedes
Slekt Pseudophilomedes
Slekt Scleroconcha
Slekt Tetragonodon
Slekt Zeugophilomedes


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Philomedidae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Philomedidae i Encyclopedia of Life 
(en) Philomedidae i Global Biodiversity Information Facility 
(no) Philomedidae hos Artsdatabanken 
(sv) Philomedidae hos Dyntaxa 
(en) Philomedidae hos Fossilworks 
(en) Philomedidae hos ITIS 
(en) Philomedidae hos NCBI 
(en) Kategori:Philomedidae – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Philomedidae – detaljert informasjon på Wikispecies
NM i friidrett 1979

Norgesmesterskapet i friidrett 1979 bestod av flere arrangementer som i 1979 kåret norgesmestere i friidrettsøvelsene.
Hovedmesterskapet ble arrangert på Lovisenlund stadion i Larvik 10.–12. august.
Arrangør var Larvik Turn.Kongepokalvinnere var Knut Hjeltnes og Grete Waitz. Grete Waitz vant sin 7. kongepokal på rad.Følgende øvelser ble arrangert utenfor hovedmesterskapet:

NM i hopp uten tilløp 1979 – Sokna 3. mars
25 km landeveisløp – Kviteseid 19. mai
Maraton – Drammen 30. september
Stafetter – Porsgrunn 8.–9. september
Terrengløp – Oslo 21. april (kort løype) og Høvik 22. september (lang løype)NM i mangekamp 1979 ble arrangert som en del av hovedmesterskapet i Larvik.


== Kvinner ==


=== 100 meter ===


=== 200 meter ===


=== 400 meter ===


=== 800 meter ===


=== 1500 meter ===


=== 3000 meter ===


=== 4 km terrengløp ===


=== 10 km terrengløp ===


=== 100 meter hekk ===


=== 400 meter hekk ===


=== 4 x 100 meter stafett ===


=== 4 x 400 meter stafett ===


=== 3 x 800 meter stafett ===


=== 1000 meter stafett ===


=== Høydehopp ===


=== Lengdehopp ===


=== Spydkast ===


=== Diskos ===


=== Kulestøt ===


== Menn ==


=== 100 meter ===


=== 200 meter ===


=== 400 meter ===


=== 800 meter ===


=== 1500 meter ===


=== 5000 meter ===


=== 10000 meter ===


=== 25 km landeveisløp ===


=== Maraton ===


=== 10 km terrengløp ===


=== 20 km terrengløp ===


=== 110 meter hekk ===


=== 400 meter hekk ===


=== 3000 meter hinder ===


=== 4 x 100 meter stafett ===


=== 4 x 400 meter stafett ===


=== 4 x 1500 meter stafett ===


=== 1000 meter stafett ===


=== Høydehopp ===


=== Lengdehopp ===


=== Stavsprang ===


=== Tresteg ===


=== Spydkast ===


=== Diskos ===


=== Kulestøt ===


=== Sleggekast ===


== Referanser ==


== Kilder ==
friidrett.no: Norske mesterskap
Aage Møst (red.): Raskest, høyest, lengst i 100 år: norsk friidrett 1896-1996. Norges Friidrettsforbund, 1995. ISBN 8200225917.
Gunnar Kroge (red.) Sportsboken 1979/80, s. 290-93. Dreyer Bok. ISBN 82-7096-076-4.
friidrett.no: Årsstatistikk kvinner 1979
friidrett.no: Årsstatistikk menn 1979
Rutidermatidae

Rutidermatidae er den ene av tre familier i underordenen Sarsielloidea, og den ene av fem familier innenfor ordenen Myodocopida, under klassen av muslingkreps som er små krepsdyr. Denne familien har 4 slekter og 25 arter. Mye av den tidlige forskningen, inklusive beskrivelsen av Myodocopida-gruppen, er gjort av den norske marinbiologen og havforskeren Georg Ossian Sars.
Gruppen Rutidermatidae har arter med mykt skall (carapax) på overkroppen (thorax) og lang ytter-gren (i stedet for lang inner-gren) på andre antenne-par. Det særegne for artene er at antennen sitter på et feste med en nebb-liknende utvekst (rostrum). Individene er små.


== Taksonomisk plassering av gruppen ==
Taksonomien til muslingkrepsene er omstridt og inneholder vanskelig systamiserte grupper. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. Skillene mellom de ulike gruppene av muslingkreps er usikre, og stort sett basert på  morfologi snarere enn molekylær analyse. En vanlig oppdeling anerkjenner muslingkreps som en av seks ulike klasser av krepsdyr. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin and Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger Catalogue of Life: - og detaljene gis etter WoRMS-databasen.

Rekke: krepsdyr (Crustacea) - 67.000 arter Brünnich, 1772
Klasse muslingkreps (Ostracoda) - 4 ordener, 13.000 arter Latreille, 1802
Underklasse Myodocopa  Sars, 1866
Orden Myodocopida - 3 overfamilier, 5 familier, 228 arter Sars, 1866
Underorden Myodocopina Sars, 1866
Overfamilie Sarsielloidea Brady & Norman, 1896
Familie Philomedidae - 48 arter Müller, 1906
Familie Sarsiellidae - 58 arter Brady & Norman, 1896
Familie Rutidermatidae - 25 arter Brady & Norman, 1896
Slekt Alternochelata Kornicker, 1958
Slekt Metaschisma Kornicker, 1994
Slekt Rutiderma Brady & Norman, 1896
Slekt Scleraner Kornicker, 1975


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Rutidermatidae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Rutidermatidae i Encyclopedia of Life 
(en) Rutidermatidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Rutidermatidae hos ITIS 
(en) Rutidermatidae hos NCBI 
Rutidermatidae – detaljert informasjon på Wikispecies
Sarsiellidae

Sarsiellidae er den ene av tre familier i underordenen Sarsielloidea, og den ene av fem familier innenfor ordenen Myodocopida, under klassen av muslingkreps som er små krepsdyr. Denne familien har 16 slekter og 58 arter. Mye av den tidlige forskningen, inklusive beskrivelsen av Myodocopida-gruppen, er gjort av den norske marinbiologen og havforskeren Georg Ossian Sars - som denne gruppen er oppkalt etter.
Gruppen Sarsiellidae har arter med mykt skall (carapax) på overkroppen (thorax) og lang ytter-gren (i stedet for lang inner-gren) på andre antenne-par. Det særegne for artene er at antennen sitter på et feste med en nebb-liknende utvekst (rostrum). Individene er små.


== Taksonomisk plassering av gruppen ==
Taksonomien til muslingkrepsene er omstridt og inneholder vanskelig systamiserte grupper. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. Skillene mellom de ulike gruppene av muslingkreps er usikre, og stort sett basert på  morfologi snarere enn molekylær analyse. En vanlig oppdeling anerkjenner muslingkreps som en av seks ulike klasser av krepsdyr. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin and Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger Catalogue of Life: - og detaljene gis etter WoRMS-databasen.

Rekke: krepsdyr (Crustacea) - 67.000 arter Brünnich, 1772
Klasse muslingkreps (Ostracoda)' - 4 ordener, 13.000 arter Latreille, 1802
Underklasse Myodocopa  Sars, 1866
Orden Myodocopida - 3 overfamilier, 5 familier, 228 arter Sars, 1866
Underorden Myodocopina Sars, 1866
Overfamilie Sarsielloidea Brady & Norman, 1896
Familie Philomedidae - 48 arter Müller, 1906
Familie Rutidermatidae - 25 arter Brady & Norman, 1896
Familie Sarsiellidae - 58 arter Brady & Norman, 1896
Slekt Adelta Kornicker, 1975
Slekt Alphasarsiella Kornicker, 1995
Slekt Ancohenia Kornicker, 1976
Slekt Anscottiella Kornicker, 1975
Slekt Chelicopia Kornicker, 1958
Slekt Cymbicopia Kornicker, 1975
Slekt Dantya Kornicker & Cohen, 1978
Slekt Eurypylus Brady, 1869
Slekt Eusarsiella Cohen & Kornicker, 1975
Slekt Junctichela Kornicker & Caraion, 1978
Slekt Metasarsiella Kornicker, 1991
Slekt Nealella Kornicker & Caraion, 1980
Slekt Neomuelleriella Kornicker, 1986
Slekt Parasarsiella Poulsen, 1965
Slekt Sarsiella Norman, 1869
Slekt Spinacopia Kornicker, 1969 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Sarsiellidae – oversikt og omtale av artene i WORMS-databasen 
(en) Sarsiellidae i Encyclopedia of Life 
(en) Sarsiellidae i Global Biodiversity Information Facility 
(en) Sarsiellidae hos ITIS 
(en) Sarsiellidae hos NCBI 
Sarsiellidae – detaljert informasjon på Wikispecies
NM i friidrett 1978

Norgesmesterskapet i friidrett 1978 bestod av flere arrangementer som i 1978 kåret norgesmestere i friidrettsøvelsene.
Hovedmesterskapet ble arrangert på Guldbergaunet stadion i Steinkjer 11.–13. august.
Arrangør var Steinkjer I&FK.Kongepokalvinnere var Knut Kvalheim og Grete Waitz.Følgende øvelser ble arrangert utenfor hovedmesterskapet:

NM i hopp uten tilløp 1978 – Molde 5. mars
25 km landeveisløp – Lørenskog 13. mai
Maraton – Balestrand 8. juli
NM i mangekamp 1978 og stafetter – Bergen 19.–20. august
Terrengløp – Trondheim 16. april (kort løype) og Sunndalsøra 8. oktober (lang løype)


== Kvinner ==


=== 100 meter ===


=== 200 meter ===


=== 400 meter ===


=== 800 meter ===


=== 1500 meter ===


=== 3000 meter ===


=== 4 km terrengløp ===


=== 10 km terrengløp ===


=== 100 meter hekk ===


=== 400 meter hekk ===


=== 4 x 100 meter stafett ===


=== 4 x 400 meter stafett ===


=== 3 x 800 meter stafett ===


=== 1000 meter stafett ===


=== Høydehopp ===


=== Lengdehopp ===


=== Spydkast ===


=== Diskos ===


=== Kulestøt ===


== Menn ==


=== 100 meter ===


=== 200 meter ===


=== 400 meter ===


=== 800 meter ===


=== 1500 meter ===


=== 5000 meter ===


=== 10000 meter ===


=== 25 km landeveisløp ===


=== Maraton ===


=== 10 km terrengløp ===


=== 20 km terrengløp ===


=== 110 meter hekk ===


=== 400 meter hekk ===


=== 3000 meter hinder ===


=== 4 x 100 meter stafett ===


=== 4 x 400 meter stafett ===


=== 4 x 1500 meter stafett ===


=== 1000 meter stafett ===


=== Høydehopp ===


=== Lengdehopp ===


=== Stavsprang ===


=== Tresteg ===


=== Spydkast ===


=== Diskos ===


=== Kulestøt ===


=== Sleggekast ===


== Referanser ==


== Kilder ==
friidrett.no: Norske mesterskap
Aage Møst (red.): Raskest, høyest, lengst i 100 år: norsk friidrett 1896-1996. Norges Friidrettsforbund, 1995. ISBN 8200225917.
Gunnar Kroge (red.) Sportsboken 1978/79, s. 279-82. Dreyer Bok. ISBN 82-7096-063-2.
friidrett.no: Årsstatistikk menn 1978
friidrett.no: Årsstatistikk kvinner 1978
Juan Gelman

Juan Gelman (født 3. mai 1930 i Buenos Aires, død 14. januar 2014 i Ciudad de México) var en argentinsk lyriker. Han utga flere enn tyve diktsamlinger og mottok i 2007 Cervantes-prisen.Gelman var venstrefløyaktivist i Argentina på 1960-70-tallet. Sønnen hans og den gravide svigerdatteren døde etter å ha blitt kidnappet av militærjuntaen.Gelman levde de mange siste år av sitt liv i Mexico. 


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(es) Offisielt nettsted 
(en) Juan Gelman – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Juan Gelman på Internet Movie Database 
(en) Juan Gelman hos The Movie Database 
(en) Juan Gelman på Discogs