jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Babybjörn

Babybjörn AB, markedsført som BabyBjörn, er et svensk familieeiet selskap som lager babyprodukter, blant annet bæreseler.Babybjörn, som ble grunnlagt i 1961, er et datterselskap av Lillemor Design AB, som igjen eies av Björn Jakobson og  Lillemor Jakobson. Konsernet hadde en omsetning på 584 millioner kroner i bokføringsåret 2015/16. Det første produktet Babybjörn lanserte på 1960-tallet var en babystol. Selskapet begynte også å selge en barneseng og en matstol for barn.
I 1973 ble den første bæreselen solgt, under navnet Hjärtenära. Babybjörn utviklet og solgte deretter også potter, reisesenger og smekker. Selskapet anvendte tidlig fedre i sin markedsføring. På 1980-tallet startet Babybjörn å selge i USA og Japan. I dag selges Babybjörns produkter i mer enn 50 land.Babybjörn har blant annet fått utmerkelsen Design of the Decade og Red dot design award. Babybjörn var det første selskapet som fikk Exportrådets utmerkelse Stora exportpriset.


== Referanser ==
Europamesterskapet i rally

Europamesterskapet i rally arrangeres av Fédération Internationale de l'Automobile og har for tiden lav status sammenlignet med Rally-VM. Skandinaver som har vunnet mesterskapet er svenskene Gunnar Andersson, Tom Trana, Lillebror Nasenius, Bengt Söderström og Harry Källström samt dansken Henry Lundgaard.


== Liste over mestere ==


=== Se også ===
Europamesterskapet i rallycross


== Eksterne lenker ==
Offisiell nettside
Gridgirl

Grid girls, paddock girls, pitbabes eller umbrella girls, er kvinner som står på startgriden før racing og roadracing. Deres oppgaver er å holde opp skilt eller paraplyer som viser førernes navn og nummer ved startposisjonene. De er ofte modeller og med en ung alder, vanligvis mellom atten og tretti år. Klærne er vanligvis lette, korte og dekorert med logoene til mesterskapets eller tevlingens sponsorer. Gridgirls er til dels tilstede for å tiltrekke seg oppmerksomhet, gjøre reklame og for å vise publikum hvor de ulike førerne er passert på griden. De holder også holde paraplyer over førerne før start hvis det er varmt. Gridgirls bruker også å være på podiet under premieutdelingen.
Rollulinae

Rollulinae (jungelrapphøns eller jungelrapphøner) er én av tre underfamilier i fasanfamilien (Phasianidae). Underfamilien er basal i gruppen og består av åtte primitive slekter med jungelrapphøns. Disse er utbredt (såvidt) i Tanzania i Afrika og (primært) i India, Sri Lanka og Sørøst-Asia forøvrig. Noen legger disse slektene til underfamilien Perdicinae, men denne underfamilien anerkjennes ikke av HBW Alive.


== Inndeling ==
Inndelingen følger International Ornithological Congress og er i henhold til Kimball, Hosner & Braun (2021). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen m.fl. (2008, 2017, 2020).

Galliformes, hønsefugler
Phasianoidea, fasanfugler
Phasianidae, fasanfamilien
Rollulinae
Xenoperdix (monotypisk)
Caloperdix (monotypisk)
Rollulus (monotypisk)
Melanoperdix (monotypisk)
Arborophila (22 arter)
Phasianinae
Pavoninae


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Artikkelen har ingen egenskaper for arter i Wikidata
Amirantene

Amirantene eller Amiranteøyene er en gruppe koralløyer tilhørende Seychellene i Indiahavet. Desroches er den største av øyene i gruppen.


== Geografi ==
Øyene ligger omkring 320 km sørvest for den indre øygruppen i Seychellene. Avstanden til Zanzibar i vest er ca. 1500 km. 
Amirantene ligger på en banke med en utstrekning på ca. 6 300 km². Ved kanten av banken er havdybden 11 til 27 meter. Det er et dypere område i sentrum av banken. Øyene i Amirantene er dannet av sand som har samlet seg på korallplattformer.Landarealet er på til sammen 6,6 km². Poivre og St. Joseph er atoller.
Amirantene består av flere øyer og rev. De største øyene er:

Africaøyene
D'Arros
Boudeuse
Desnoeufs
Desroches
Etoile
Marie-Louise
Poivre
Rémire
St. Joseph


== Historie ==
Handelsmenn fra Arabia kjente til øyene før portugiseren Vasco da Gama kom over dem under sin andre India-reise i 1502.En britisk beskrivelse fra 1609 nevner ni ubebodde øyer uten ferskvannskilder, men det man mente var spor av bosetting. Etter 1770 utforsket franske sjøfarere øyene, men fattet ellers liten interesse for dem.Øya Desroches tilhørte fra 1965 til 1976 Det britiske territoriet i Indiahavet.


== Forvaltning ==
Øyene regnes som en del av De ytre øyene i Seychellene, også kalt Outer Islands eller Zil Elwannyen Sesel.


== Samfunn ==

D'Arros, Desroches, Poivre og Rémire er befolket. Folketellingen i 2002 viste en befolkning på 115.Det har vært dyrket kokosnøtter på øyene, med produksjon av kopra. Videre har det vært innsamling av terneegg og det har vært produsert guano.Turisme er en viktig næringsveg, særlig på Desroches, der det ble bygget hotell i 1987. Desroches, Poivre og Rémire er eid av staten og selskapet Islands Development Company har ansvar for den økonomiske utviklingen. D'Arros og St. Joseph er i private eie.


== Referanser ==
Etoile

Etoile er ei øy i Amirantene tilhørende Seychellene i Indiahavet.


== Geografi ==
Øya regnes som en del av De ytre øyene i Seychellene, også kalt Outer Islands eller Zil Elwannyen Sesel.
Etoile ligger 300 km sørvest for Seychellenes hovedøy Mahé. Det er ei lav koralløy på 0,14 km² og med en maksimal høyde over havnivå på én meter. Øya har gras og annen lav vegetasjon, men ingen trær. Den er hekkested for rosenterne, sotterne og brunnoddy. Suppeskilpadde og karett legger egg på stranden. 
Etoile er ubebodd.


== Referanser ==
Desnoeufs

Desnoeufs er ei øy i Amirantene tilhørende Seychellene i Indiahavet.


== Navn ==
Øya fikk navn av franskmannen Joseph Marie Collas du Roslan i 1771. Navnet kan vise til at Desnoeufs er ei av ni øyer i Amirantene.


== Geografi ==
Desnoeufs ligger sør i Amirantene, 12 km sørvest av naboøya Marie-Louise og 325 km sørvest for Victoria på Seychellenes hovedøy Mahé. Den har et areal på 0,35 km².

Øya er av sandstein og er tilnærmet rund, med en rand som omgir en forsenkning midt på øya.Desnoeufs er dekt av gras og annen lav vegetasjon og er så godt som treløs. Den er et viktig sted for fugl og har trolig en gang hatt Seychellenes største koloni av sotterne. Bestanden er gått ned, men ble i 2001 anslått til mellom 360 000 og 500 000 hekkende par. Videre finnes det kilehalelire, brunnoddy, kuhegre og silketerne. Antallet maskesuler er gått sterkt ned og brunsulen er helt forsvunnet fra øya. Tropelire ble registret på 1970-tallet.Suppeskilpadde og karett legger egg på Desnoeufs.


== Forvaltning ==
Øya regnes som en del av De ytre øyene i Seychellene, også kalt Outer Islands eller Zil Elwannyen Sesel.


== Samfunn ==
På 1900-tallet ble det tatt ut guano fra øya. Det drives fortsatt eggsanking av egg fra sotterne.Øya eies av den seychelliske stat og forvaltes av det statlige selskapet Islands Development Company (IDC). IDC har en liten gruppe ansatte på øya. Disse driver blant annet eggsanking. Atkomsten til øya fra sjøen er vanskelig og trafikken til og fra går mest med helikopter.


== Referanser ==
Boudeuse

Boudeuse er ei øy i Amirantene, en øygruppe i Indiahavet. Den tilhører Seychellene. 


== Navn ==
Øya er oppkalt etter fregatten «La Boudeuse», et av skipene Louis-Antoine de Bougainville benyttet til sin jordomseiling som varte fra 1766 til 1769.


== Geografi ==

Øya regnes som en del av De ytre øyene i Seychellene, også kalt Outer Islands eller Zil Elwannyen Sesel.
Boudeuse er ei sandsteinsøy som ligger 320 km sørvest av Seychellenes hovedøy Mahé. Den er lav og flat, med et jevnt platå med en høyde på maksimalt tre meter over havet. Arealet er 0,014 km². Øya har bevart sin opprinnelige vegetasjon og er treløs. 
Boudeuse er et av de siste store hekkestedene for maskesule på Seychellene. I 2001 ble antallet hekkende par beregnet til mellom 3000 og 5000. Kilehalelire hekker også på øya. Suppeskilpadde og karett legger egg på Boudeuse.Øya har ingen permanent befolkning.


== Referanser ==
St. Joseph

St. Joseph er en atoll i Amirantene tilhørende Seychellene i Indiahavet.


== Geografi ==
Øya regnes som en del av De ytre øyene i Seychellene, også kalt Outer Islands eller Zil Elwannyen Sesel.
St. Joseph ligger like ved D'Arros omkring 250 km fra Seychellenes hovedøy Mahé. Atollen består av flere mindre øyer. Den største har samme navn som atollen.
Lagunen har rikt marint liv med skilpadder og en stor bestand piggrokker. Atollen har vært benyttet til kokosnøttdyrking og kopraproduksjon.


== Eie og vern ==

St. Joseph og naboøya D'Arros er i private eie. De ble i 2012 overtatt av den sveitsiske miljøvernorganisasjonen Save Our Seas Foundation (SOSF), som står for naturforvaltningen og som i 2004 etablerte i 2004 et forskningssenter på stedet. I 2014 ble St. Joseph og havet rundt vernet som naturreservat.Ved en ekspedisjon i 2005 ble en rekke fuglearter observert: Kilehalelire, småtropikkfugl, storfregattfugl, småfregattfugl, gråhegre, krabbehegre, rosenterne, svartnakketerne og silketerne ble observert hekkende. En rekke trekkfuglarter ble også observert: Det gjaldt krabbeeter, tundralo, småspove,storspove, gluttsnipe, steinvender og tundrasnipe. Egretthegre, hinduterne, tøyleterne, sotterne og brunnoddy ble også påtruffet.


== Referanser ==
Rémire

Rémire er ei øy i Amirantene tilhørende Seychellene i Indiahavet.


== Navn ==
Opphavet til øyas navn er ukjent. Den er også kalt Eagle, etter et britisk skip som var innom i 1771.


== Geografi ==

Øya er en del av Amirantene. Den ligger 245 km sørvest av Seychellenes hovedøy Mahé og 25 km sør for Africaøyene. Rémire-revet ligger nordøst for øya. Rémire har et areal på 0,27 km².Rémire er yngleplass for karett og suppeskilpadde. Kjempeskilpadde er introdusert til øya, der arten ikke tidligere har levd. Rémire hadde i 2013 en bestand på 10–20 kjempeskilpadder.Kilehalelire, madagaskarturteldue og rødvever hekker på øya. Det finnes også smånoddy og alveterne. Fuglebestanden på Rémire gikk fram til 1950-tallet ned som følge av eggsanking og sotternen forsvant fra øya som følge av dette. Introduserte rotter er også et problem for fuglelivet. Gråspurv og påfugl er fremmede arter som finnes på Rémire.


== Forvaltning ==
Øya regnes som en del av De ytre øyene i Seychellene, også kalt Outer Islands eller Zil Elwannyen Sesel.


== Samfunn og økonomi ==
Folketellingen i 2002 viste et innbyggertall på seks.Det drives jordbruk og fiske i liten skala. Fra slutten av 1800-tallet ble det tatt ut guano fra øya, inntil det i 1905 ikke var mer igjen å utvinne. Det var også produksjon av tømmer fra casuarina. I første halvdel av 1900-tallet ble det samlet egg.Det er kokosplantasje på øya og det finnes overnattingsmuligheter for turister. Ramire eies av den seychelliske stat og forvaltes av det statlige selskapet Islands Development Company. Det er flystripe på øya.


== Referanser ==
Vojtěch Štursa

Vojtěch Štursa (født 3. august 1995) er en tsjekkisk skihopper.
Štursa debuterte i verdenscupen på Lillehammer 3. desember 2011 med en 49. plass. Men det skulle ta fem år før han tok sitt første verdenscuppoeng under det første rennet av 2016/17-sesongen i Ruka den 25. november 2016. Da kom han på en 30. plass. Hans beste plassering i verdenscupen er en 8. plass fra Engelberg 18. desember 2016.
Under et Sommer Grand Prix-renn i Tsjajkovskij den 11. september 2016 kom han på 3. plass.
Han deltok for Tsjekkia under Vinter-OL 2018, hvor han ikke kvalifiserte seg til normalbakkerennet, og var med på Tsjekkias lag under lagkonkurransen, hvor de kom på 10. plass, og det var ikke nok for å komme seg til finaleomgangen. I samme OL vakte det kontroverser i media da Štursa la ut et bilde av seg selv på sosiale medier hvor han poserte i bar overkropp og fremsto som svært mager. Det ble trukket paralleller til bildene av Sven Hannawald som i slutten av 1990-årene var sykelig tynn.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vojtěch Štursa – Olympedia 
(cz) Vojtěch Štursa – Tsjekkias olympiske komité 
(en) Vojtěch Štursa – FIS (skihopping) 
(pl) Vojtěch Štursa – skijumping.pl
Poivre

Poivre er en atoll i Amirantene, en øygruppe i Indiahavet. Den tilhører Seychellene. 


== Navn ==
Poivre ble i 1771 oppkalt etter franskmannen Pierre Poivre, koloniintendant over île de France og île de Bourbon.


== Geografi ==

Atollen er en del av Amirantene. Den ligger 270 km sørvest av Seychellenes hovedøy Mahé og 40 km sør for øya D'Arros. Poivre har et areal på 2,48 km². Det er flere sandøyer i atollen, der den største kalles Poivre, og de andre større sandøyene Ile du Sud og Florentin. Øyene er omgitt av grunne korallflater med en utstrekning på 3,5 km i nord og 2 km i sør. Her holder det til hegrer og vadende trekkfugl.
Atollen er ynglested for karett og suppeskilpadde. På land domineres vegetasjonen av kokospalmer. En gang fantes madagaskarturteldue på atollen.Deler av atollen er vernet.


== Forvaltning ==
Øya regnes som en del av De ytre øyene i Seychellene, også kalt Outer Islands eller Zil Elwannyen Sesel.


== Samfunn og økonomi ==
Folketellingen i 2002 viste et innbyggertall på fem. I 1944 bodde det 108 mennesker på øya.Poivre har vært benyttet til dyrking av kokosnøtter. Tidligere ble det også produsert vanilje. Jordbruk med husdyrhold er fortsatt viktigste næringsveg. Det er anlagt flystripe med tanke på å utvikle turisme.Poivre eies av den seychelliske stat og forvaltes av det statlige selskapet Islands Development Company.


== Referanser ==
Desroches

Desroches er ei øy i Amirantene tilhørende Seychellene i Indiahavet.


== Navn ==
Desroches er oppkalt etter mannen som var generalguvernør på Maskarenene fram til 1772, chevalier des Roches.Øynavnet skrives noen ganger Des Roches.


== Geografi ==

Øya er den største av øyene i øygruppen Amirantene og ligger 230 km sørvest av Seychellenes hovedøy Mahé. Den er 5 km lang og 1,5 km bred. Desroches er skilt fra de øvrige øyene i Amirantene av et havdyp på opp til 1740 meters dybde.
Desroches er ei sandøy, restene av en sunket atoll som danner en lagune. I nordvest er det en bred og dyp åpning i revet og dette gjør det mulig for skip å anløpe. 
Øya har 14 km strender. I sør og nordøst er strendene viktige for suppeskilpadde og karett. Kakerlakkarten Delosia ornata, den eneste stedegne arten i Amirantene, finnes på Desroches. Skogsvegetasjonen preges av introduserte arter, kokospalme og  casuarina, men noe av den opprinnelige skogen er bevart. Introduserte fugler som gråspurv, sebradue, rødvever og gråfrankolin finnes på øya.Kjempeskilpadde er introdusert til øya, der arten ikke tidligere hadde levd. Desroches hadde i 2013 en bestand på 10–20 kjempeskilpadder, både i det fri og i fangenskap.


== Historie ==
Øya ble først kolonisert i 1835. Det ble anlagt kokosplantasje, som i 1906 hadde en månedlig produksjon på 15–20 000 kokosnøtter. Det ble også plantet casuarina med tanke på produksjon av trekull og tømmer.På begynnelsen av 1960-tallet var USA i samarbeid med Storbritannia på leting etter «strategiske øyer», steder egnet for flåtebaser. Flere av øyene i Seychellene ble undersøkt for en base i Indiahavet og Desroches ble kjøpt av britiske myndigheter. I 1965 ble Desroches, sammen med Aldabra og Farquhar, skilt ut fra kolonien Seychellene og slått sammen med Chagosøyene, som ble utskilt fra Mauritius, til en ny koloni kalt Det britiske territoriet i Indiahavet. Diego Garcia i Chagosøyene ble valgt til sted for militærbasen, da de andre øyene ble ansett som uegnet. Desroches, sammen med Aldabra og Farquhar, ble tilbakeført til Seychellene før landets uavhengighet i 1976.


== Forvaltning ==
Øya regnes som en del av De ytre øyene i Seychellene, også kalt Outer Islands eller Zil Elwannyen Sesel.


== Samfunn og økonomi ==

Folketellingen i 2002 viste et innbyggertall på 19.Tidligere har øya vært benyttet til kokosplantasjer og landbruk. Etter at det i 1987 ble reist hotell, benyttes øya mest til turisme. Øya eies av den seychelliske stat og forvaltes av det statlige selskapet Islands Development Company (IDC). Organisasjonen Island Conservation Society etablerte i 2007 et senter på øya.
Trafikken til øya går med båt eller luftvegen. Det er flystripe på øya og IDC flyr til Mahé.


== Referanser ==
D’Arros

D'Arros er ei øy i Amirantene, en øygruppe i Indiahavet. Den tilhører Seychellene. Øya har en befolkning på rundt 40.


== Navn ==
D'Arros er oppkalt etter Jean-François d'Arros d'Argelos, ofte omtalt som baron d'Arros, Commandant de la Marine på  Isle de France.


== Geografi ==

Øya ligger 45 km vest for Desroches og 255 km sørvest for hovedøya Mahé på Seychellene. Arealet er på 1,5 km².D'Arros er tilholdssted for fugl og havskilpadder og et mindre antall kjempeskilpadder. Kjempeskilpadde er introdusert til øya, der arten ikke tidligere hadde levd. D'Arros hadde i 2013 en bestand 10–15 kjempeskilpadder, som formerte seg, og som kan legge grunnlag for en større bestand.Vegetasjonen preges av kokospalmer og casuarina. I 1965 ble det satt ut seychellvever og denne arten har etablert seg. Av fugleliv finnes ellers rødvever, sebradue, umbradue og gråspurv. Rotte og tamkatt er introduserte dyrearter.


== Forvaltning ==
Øya regnes som en del av De ytre øyene i Seychellene, også kalt Outer Islands eller Zil Elwannyen Sesel.


== Befolkning ==
Folketallet ble i 2014 oppgitt til omkring 40. Folketellingen i 2002 viste et innbyggertall på 85, mens folketellingen i 1971 viste 40 innbyggere.


== Eie og vern ==
D'Arros, og atollen St. Joseph like ved, er i private eie. Øya ble i 1975 solgt til et medlem av Irans kongefamilie. I 1998 ble D'Arros kjøpt av Liliane Bettencourt, som i 2012 solgte til et selskap tilknyttet miljøvernorganisasjonen Save Our Seas Foundation (SOSF). SOFS har avtalt med seychelliske myndigheter å stå for naturforvaltningen. I 2004 etablerte SOSF et forskningssenter. Deler av D'Arros  ble i 2014 gjort til naturreservat i form av Ramsar-område.


== Referanser ==
Africaøyene

Africaøyene (engelsk: African Banks, fransk: Bancs Africains) er en del av øygruppa Amirantene. Den ligger i Indiahavet og tilhører Seychellene.


== Geografi og naturforhold ==

Africaøyene er den nordligste delen av Amirantene og ligger 220 km vest for Seychellenes hovedøy Mahé. Øyene regnes som en del av De ytre øyene i Seychellene, også kalt Outer Islands eller Zil Elwannyen Sesel.
Det var opprinnelig to øyer i gruppen. Den sørligste øya, South, hadde imidlertid innen 1976 forsvunnet i havet, slik at bare en liten kalksteinsformasjon er synlig ved lavvann.Øya som er tilbake, North, er lav og flat og med en høyde på opp til fire meter over havnivå. Det finnes for det meste bare gras og annen lav vegetasjon. I 1995 ble det registret én kokospalme på North.
North er hekkested for svartnakketerne, sotterne og brunnoddy. En av Seychellenes tre forekomster av hekkende rosenterne finnes her. Tidligere er det registrert at hinduterne har hekket på North. Strendene er ynglested for suppeskilpadde og karett.Det er ingen fastboende på Africaøyene. Området er vernet, men er likevel utsatt for tyvjakt og ulovlig eggsanking. 


== Referanser ==
Alfhild Hovdan

Alfhild Hovdan Olsen (født 13. april 1904 i Oslo, død 20. februar 1982 i Oslo) var en norsk journalist, filmarbeider, motstandskvinne og turistsjef i Oslo.
Hun vokste opp i Skien og begynte å arbeide som journalist etter examen artium.
For å demonstrere sin uvilje mot bilturismen gikk hun, 23 år gammel, til fots til Roma. Her fikk hun audiens hos Paven, Pius XI.


== Andre verdenskrig ==
Sammen med Lita Prahl og Niels Christian Brøgger var hun med på å utgi paroler og artikler allerede i 1940..  
Etter å ha blitt arrestert ble hun satt i fangenskap på Grini fangeleir og i 1942 flyktet hun til Sverige. I Sverige arbeidet hun i den norske legasjonen på «idrettskontoret», som egentlig var et spionkontor, ledet av høyremannen Harald Gram. Hovdan, Asvor Ottesen og Hedvig Schjødt hadde alle kurerruter til Norge. Etter interne stridigheter om kurerrutene ble Hovdan fjernet fra sin stilling ved idrettskontoret i oktober 1943. Hovdan var aktiv med i det norske flyktningemiljøet og var med på å starte teatergruppen Fri norsk scene. Hun var også med i Patriotisk forbund. Dette var en organisasjon for norske flyktninger i Sverige, som også var kritisk til den norske regjeringen og mangelen på aktiviteter i den norske motstandsbevegelsen. Den norske legasjonen i Stockholm mente derfor at organisasjonen var en fordekt "kommunistdelegasjon". Hovdan hadde også nær kontakt med den Sovjetiske legasjonen i Stockholm under krigen.


== Etter krigen ==
Etter krigen fortsatte hun som turistsjef i Oslo. I 1947 startet hun tradisjonene med å sende et juletre til London. På grunn av sin aktivitet i Patriotisk forbund og kontakter med den Sovjetiske legasjonen i Sverige under krigen ble hun holdt øye med av overvåkningspolitiet etter krigen.


== Utmerkelser ==
I 1967 ble hun tildelt St. Hallvard-medaljen. 


== Referanser ==
Federico Cecon

Federico Cecon (født 11. juni 1994) er en italiensk skihopper. Han er sønn av skihopperen Roberto Cecon.
Han debuterte i verdenscupen under et renn i Nizjnij Tagil 13. desember 2014 med en 42. plass, som forøvrig er hans beste plassering i verdenscupen. Han deltok i normalbakkerennet og storbakkerennet under Ski-VM 2015 i svenske Falun, og kom på henholdsvis 48. og 49. plass, uten å kvalifisere seg til finaleomgangen. Han var også ankermann på det italienske laget som kom på 12. plass under lagkonkurransen.¨
Han representerte Italia under Vinter-OL 2018, hvor han kom på 48. plass under normalbakkerennet. Han kvalifiserte seg ikke til storbakkerennet, men kom på 11. plass med det italienske laget under lagkonkurransen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Federico Cecon – Olympedia 
(en) Federico Cecon – FIS (kombinert) 
(en) Federico Cecon – FIS (skihopping) 
(pl) Federico Cecon – skijumping.pl
Rudimental

Rudimental er et britisk drum and bass-band, bestående av Piers Agget, Amir Amor, Kesi Dryden og DJ Locksmith.


== Virksomhet ==
Bandet slo gjennom i Storbritannia i 2012, da de toppet den britiske singellisten med singelen «Feel the Love» med sangeren John Newman. De ble også nominert til en BRIT Award i 2013, og sangen ble brukt som åpningssang i dokumentarfilmen Spark: A Burning Man Story samme år.
Siden har de toppet listen med singler som «Not Giving In» og «Waiting All Night». BBC trakk i 2013 Rudimental frem som et av sommerens festivalband. Samme år ga bandet ut sitt debutalbum Home, som gikk rett inn på førsteplass på den britiske albumlisten og ble nominert til en Mercury Prize. De neste årene ga bandet ut en rekke singler sammen med kjente artister som Ed Sheeran, James Arthur og Emeli Sandé. Flere av singlene gikk inn på hitlister over hele verden. I 2018 fikk Rudimental sin hittil største singelsuksess med «These Days», sammen med Jess Glenne, Macklemore og Dan Caplen. Låten toppet hitlister over hele verden, inkludert norske VG-lista.I tillegg til BRIT Award-nominasjonen ble Rudimental også nominert til en Mercury Prize i 2013 og vant senere flere priser, blant annen en Brit Award og en MOBO Award for beste album. Rudimental ble også nominert i flere kategorier i MTV Europe Music Awards, blant annet Best New Act samt Best UK and Ireland act. Rudimental har også mottatt flere platinatrofeer for høye platesalg i flere land, blant annet i Australia og Storbritannia.Per 2018 har Rudimental platekontrakt med Asylum Records, Atlantic Records og Black Butter Records.


== Diskografi ==


=== Album ===


=== Singler ===
Singler utgitt av Rudimental. Listeplasseringer i ulike land i kolonnene til høyre.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted 
(en) Rudimental – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Rudimental på Apple Music 
(en) Rudimental på Discogs 
(en) Rudimental på MusicBrainz 
(en) Rudimental på SoundCloud 
(en) Rudimental på SoundCloud 
(en) Rudimental på Spotify 
(en) Rudimental på Songkick 
(en) Rudimental på Last.fm 
(en) Rudimental på Genius — sangtekster 
(en) Rudimental på AllMusic 
Rudimental på Twitter 
Rudimental på Twitter 
Rudimental på Facebook 
Rudimental på Instagram 
Rudimental på YouTube 
Rudimental på Tumblr 
Rudimental på TikTok