jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Closed Circuit

Closed Circuit er en britisk thrillerfilm fra 2013, regissert av John Crowley. Manus ble skrevet av Steven Knight, og den ble gitt ut høsten 2013. Hovedrollene spilles av Eric Bana, Rebecca Hall, Ciarán Hinds, Jim Broadbent og Riz Ahmed.


== Sammendrag ==
Filmen åpner med et overfylt marked i London, som blir ødelagt i et terror-angrep. Farroukh Erdogan blir arrestert som hovedmistenkt bak angrepet. To påståtte medsammensvorne blir drep, når politiet skal pågripe dem. Advokat Martin Rose og Claudia Simmons-Howe blir valgt av den britiske justisministeren for å representere Farroukh i en rettssak etter at den forrige advokaten hans falt ned fra et tak. Martin og Claudia har hatt en hemmelig affære, som Martins kone og deres sønn er klar over. Claudia blir voktet av MI5-agent Nazrul Sharma, og får lese en del hemmeligstemplet informasjon.
Martin får assistanse fra venn og advokat Devlin. Farroukh nekter å snakke med advokatene, og hans familie uttaler at han er skyldig. Martin og Claudia oppdager at de blir overvåket. Martin oppdager at Farroukh var hemmelig MI5-agent, som etterforsket en terrorcelle i London. Det blir aldri avslørt om Farroukh svek MI5, eller om terroristene fant ut hvem han egentlig var. Men terror-angrepet ble ved et uhell finansiert av MI5, og de er villige til å drepe for å holde dette hemmelig. Farroukh og hans familie innrømmer skyld, for å unngå å bli drept.
En fremtredende amerikansk journalist, Joanna Reece, forsøker å komme nærme Martin for å få informasjon om saken. Hun blir på mystisk vis drept. En dag Claudia kommer hjem, prøver en leiemorder å drepe henne, men hun klarer å komme seg unna. Farroukhs sønn innser han kommer til å bli drept, og stikker av. Det blir avslørt av Devlin samarbeider med MI5. Farroukh blir drept i fengsel, i noe som ser ut som selvmord. Filmen avsluttes med at hele konspirasjonen til slutt blir avslørt for offentligheten.


== Rolleliste ==
Eric Bana som Martin Rose
Rebecca Hall som Claudia
Ciarán Hinds som Devlin
Jim Broadbent som justisminister
Riz Ahmed som Nazrul Sharma
Denis Moschitto som Farroukh Erdogan
Julia Stiles som Joanna Reece


== Eksterne lenker ==
(en) Closed Circuit på Internet Movie Database 
(no) Closed Circuit hos Filmfront 
(sv) Closed Circuit i Svensk Filmdatabas 
(da) Closed Circuit i Danmark Nationale Filminstitut 
(fr) Closed Circuit på Allociné 
(nl) Closed Circuit på MovieMeter 
(en) Closed Circuit på AllMovie 
(en) Closed Circuit på Turner Classic Movies 
(en) Closed Circuit på Rotten Tomatoes 
(en) Closed Circuit på Metacritic 
Film-trailer, youtube.com
100-årsjubileet for Sarpsborgs gjenopprettelse

100-årsjubileet for Sarpsborgs gjenopprettelse ble feiret i 1939. Jubileet markerte kong Karl 3. Johans signering av Loven om Sarpsborgs gjenopprettelse 9. august 1839.  


=== Forhistorien ===

Sarpsborg ble opprinnelig grunnlagt av kong Olav Haraldsson (den hellige) i 1016, men ble flyttet til Glommas munning etter å ha blitt brent ned til grunnen av svenskene i 1567 under den store nordiske krig. Den flyttede byen ble omdøpt til Fredrikstad i 1569, etter kong Frederik II av Danmark og Norge som godkjente flyttingen. Fra 12. september 1567 til 9. august 1839 hadde Sarpsborg ikke status som egen kjøpstad, og byprivilegiene ble videreført i det vi i dag kjenner som Gamlebyen i Fredrikstad. Sarpsborg fikk igjen kjøpstadsrettigheter med loven om Sarpsborgs gjenopprettelse 9. august 1839.  


=== Visjoner for jubileet ===

Hensikten med feiringen ble av jubileumskomiteen ikke kun beskrevet som en minnemarkering, men også som en fremvisning av byens fremgang. I et innlegg i avisen Glommen 20. desember 1938 skrev jubileumskomiteen at festlighetene også ble avholdt «for å vise en del av det byen har nådd frem til i løpet av disse 100 år, som kanskje har vært den mest begivenhetsrike periode stedet har gjennomlevet siden Olav Digre for over 900 år siden grunnla gamle Borg.»


=== Jubileumsarrangementer ===
Hovedarrangementet foregikk på selve jubileumsdagen 9. august med besøk av kong Haakon VII. Jubileumsarrangementene ble for øvrig spredd utover hele året. Allerede 1. januar startet jubileumsfeiringen med festgudstjeneste i Sarpsborg kirke og påfølgende festmøte i Folkets Hus. Andre viktige arrangementer var en kulturhistorisk utstilling på Borgarsyssel museum, Olsokfeiringen med oppføringen av festspillet Alf i Borg og Sarpsborguken. 
Sarpsborgs hjørnestensbedrift AS Borregaard feiret sitt 50-årsjubileum 18. juni 1939, og denne feiringen med avdukingen av Borregaardsmonumentet utgjorde også en viktig begivenhet i det store jubileumsåret. 
2. verdenskrig brøt ut 1. september 1939 og la en demper på avslutningen av jubileumsåret. Sarpsborguken ble likevel gjennomført, men i mindre format enn planlagt. 


=== Hovedkomiteen for 100-årsjubileet ===
Hovedkomiteen ble utnevnt i et formannskapsmøte 15. november 1937, og komiteen startet arbeidet sitt 25. november. Komiteen ble ledet av advokat Knut Bjørge, og de øvrige medlemmene var: Lærer Åmund Fidjeland, revisjonssjef S. Aarsund, byfogd Bjarne Didriksen, tannlege Ingebret Aas, kjøpmann Klaus Holtgaard, skreddermester Einar Lund, arbeider J. Karlsen Klevfoss, avdelingssjef Thorleif Stenseth, stadsingeniør Fr. Wisløff (erstattet av avdelingsingeniør Sigurd Engelsen 17/11-1938), rektor Jens Jenssen og redaksjonssekretær Bjarne Nygård.


== Referanser ==
Slädotjåhkkå

Slädotjåkkå er et fjell i Stora Sjöfallets nasjonalpark, på nordsiden av Akkajaure i svensk Lappland. Fjellet har to topper som er ganske jevnhøye. Begge toppene når over kote 1720, men eksakt høyde er ikke oppgitt.


== Fotnoter ==


== Referanser ==


== Se også ==
Liste over fjell i Skandinavia
Politisk religion

Politisk religion (eller sekulær religion) er et begrep som blir brukt om en ny måte å forstå totalitarisme på. Begrepet oppstod i moderne totalitarismeforskning og kommer av at man hevder å se religiøse og kvasireligiøse innslag i de totalitære regimene i det 20. århundre.  Det innebærer at ideologiene har likhetstrekk med religioners innhold og virkemåte.  Historiske eksempler på politiske religioner er den italienske fascismen, den tyske nasjonalsosialismen og kommunisme i Sovjetunionen. I senere tid kan også Maos kommunisme (eller maoisme) i Kina  og Nord-Korea fungere som eksempler.


== Begrepet i totalitarismeforskningen ==
Historikere som Emilio Gentile, Roger Griffin og Waldemar Gurian kobler det totalitære fenomenet med begrepet politisk religion. På den måten har de bidratt med innsikt i religionsslignende elementer i totalitarismens ideologi, symbolbruk og virkemåte.
Politisk religion blir dermed forstått som sakralisering av et politisk system. Det skjer ved at politiske bevegelser og regimer låner og inkorporerer elementer fra tradisjonelle religioner, og i varierende grad også erstatter rollen til disse. Politiske religioner har likevel en viktig begrensning i forhold til tradisjonelle religioner. De er sekulære, de lover å skape paradis i denne verden og gir ingen løfter om en hinsidig tilværelse.
Denne måten å forstå det totalitære på er omdiskutert, men kan, ifølge den norske professoren Øystein Sørensen, likevel være fruktbar for å forstå hvordan de totalitære ideologiene appellerer til og mobiliserer massene.


== Kjennetegn på en politisk religion ==
Her følger noen sentrale kjennetegn på politiske religioner etter Øystein Sørensen og Waldemar Gurian er:

Lederkult. Dyrkelse og forgudelse av partiets leder.
Det mytiske. Her gjerne mytiske historier om bevegelsens opphav eller framtidige, utopiske samfunn.
Ritualer, seremonier og symboler. Dette samler tilhengere og dyrker det politiske fellesskapet. Massemøter blir feiret som hellige handlinger.
De krever lydighet, dyrkelse og aktiv oppslutning. Den politiske ideologien skal være i sentrum av livet for alle – både individer og samfunn.
Verdier og ideer blir opphøyd til absolutter. De hevder å representere den sanne vilje av folket. Doktrinen inneholder viktige og sanne slagord og formularer som blir  helliggjort.


== Politisk religion og politisert religion ==
Å anvende begrepet politisk religion på alle tilfeller av totalitære fenomener er omstridt. Dette gjelder særlig de som tar utgangspunkt i religion, slik som islamisme. Et alternativ er å operere med begrepet politisert religion, forstått som en politisk ideologi som legitimerer seg med tradisjonelle religioner.  På den måten får man frem at politiske religioner og politiserte religioner har ulike utgangspunkt. Den ene er sekulær, mens den andre er tradisjonelt religiøst.


== Litteratur ==
Gregor, James. Totalitarianism and political religion (2012)
Gentile, Emilio: Politics as Religion (2006)
Gurian, Waldemar: Totalitarism and Political religion (1953)


== Referanser ==
Kong Atle

Kong Atle er en litterær karakter sannsynligvis basert på den historiske Atilla huneren. Han opptrer flere steder i den norrøne middelalderlitteraturen i forbindelse med tradisjonen rundt Sigurd Fåvnesbane, for eksempel i Atlekvadet, som er en del av Den eldre Edda, og i Atlemål nedskrevet på Grønland. Han er også en sentral karakter i den mer fellegermanske tradisjonen via det tyske helteeposet Nibelungenlied. I Volsungesaga beskrives han som «ein grimm mann stor og svart, men drusteleg og den største hermann», men beksrivelsen står i noe kontrast til annenhåndsbeskrivelsen til den historiske Atilla vi finner i Jordanes som kort av vesen.  Atle er i det germanske kildekorpuset bror av skjoldmøen Brynhild, som senere sammen med Sigurd Fåvnesbane blir mor til Åslaug, eller Kråka. I den islandske fornaldersagaen Ragnar Lodbroks saga gifter seg med Ragnar Lodbrok og blir med ham mor til Ivar Beinlause, ifølge tradisjonen grunnleggeren av York, og Sigurd Orm-i-auga som blir forfader til Harald Hårfagre på morssiden, altså store, viktige karakterer i det norrøne legendariske kulturlandskapet.


== Atle i Volsungesaga ==
Gudrun, Sigurd Fåvnesbanes enke, og senere Atles kone, har en drøm som blir tydet av Brynhild, Sigurds forlovede, men Grimhild, Gudruns mor, forhekser ham til å glemme henne og heller gifte seg med datteren sin.  Spådommen går ut på at Gudrun vil miste mannen sin for så å få Atle til ekte, men at hun også vil miste brødrene sine og deretter drepe Atle selv. Som spådommer flest i sagalitteraturen fungerer den som litterært virkemiddel og frampek. Etter Sigurd faller blir hun gitt til Atle, mot sin vilje, «Men aldri lagde ho hugen til honom, og liti blidka var det i samlivet deira.»Når Atle så dreper brødrene til Gudrun, Gunnar og Hogne, i jakt på rikdommene etter Sigurd har hun fått nok. Hun skjærer over strupen på begge sønnene hun hadde med Atle som hevn, og senere, sammen med Hognes sønn Nivlung, stikker hu et sverd gjennom brystet hans mens han sover og brenner ham deretter inne med hele hirden sin.


== Referanser ==
Meykonungar

Meykonungar (Meykòngr) eller møykonger er et litterært begrep som brukes for å forklare kvinner med en helt spesiell rolle i islandsk sagalitteratur. En meykonungar er en kvinnelig regent som ikke har noen menn i posisjon over seg. Hun har ikke en levende far, ingen brødre og ingen mann. 
Møykonge-fortellinger er unikt for islandsk sagalitteratur, islandske sagaforfattere utviklet og eksprimenterte med en type bridal-quest romanse som ikke finnes i andre steder i det store internasjonale korpus av europeisk fiksjon fra middelalderen.Den islandske møykonge-narrativen er en annerledes versjon av europeiske historier som handler om å temme vanskelige prinsesser, fordi plottet er dominert av en kvinnelig regent som insisterer på å bli kalt kongr heller enn dróttning. Det som går igjen i mange meykonungar fortellinger er en arrogant kvinne som ikke bare avviser friere som kommer til henne, men også utsetter dem for psykisk eller fysisk krenkelse. Plottene i disse fortellingene dreier seg ofte om den mannlige protagonistens forsøk på å «overvinne» meykonungaren og med det gjøre henne til sin kone.I Rolf Krakes saga (Hrólfs saga kraka) dukker dette plottet opp. Faren til Rolf, Helge vil gifte seg med dronningen av Saksland, Olov Hun er en typisk meykonungar og blir beskrevet slik:
«Ho levde på same vis som hærkongar. Ho gjekk med skjold og brynje, hadde sverd i beltet og hjelm på hovudet. Slik såg ho ut: ven å sjå til, men hard i lynde og stormannsleg. Det vart sagt at ho var det beste giftet i nordlanda på den tid, som folk visste om. Men ho ville ikkje ha nokon mann»Meykonungar skiller seg fra for eksempel en skjoldmø, en kvinnelig kriger, ved at de ikke nødvendigvis selv er aktive krigere. Elìnborg, som overtok Frakkland fra sin far nektet å forsvare landet mot en spesielt offensiv frier og ble tvunget til å søke hjelp fra en frier hun allerede hadde avvist og så på slaget fra et tårn. Kvinnenes motvilje mot å krige kan ha en sammenheng med at det ikke var forventet at de skulle være gode krigere, som igjen demonstrerer deres behov for en mann. Istedenfor bruker de sin overlegne intelligent og ofte magi mot sine friere.


== Referanser ==
Ishockey under Vinter-OL for ungdom 2016 – Turnering for gutter

Ishockeyturneringen for gutter under Vinter-OL for ungdom 2016 ble arrangert i arenaene Kristins Hall og Ungdomshallen, som begge ligger på Stampesletta.Ishockeyturneringen besto av fem lag med 17 spillere hver (15 løpere og backer, samt 2 målvakter). Kampen besto av tre 15-minutters perioder (i motsetning til normalt 20 minutter) etterfulgt av en straffeslagskonkurranse hvis stillingen var uavgjort etter 45 minutters tid. Turneringen besto av et gruppespill, semifinaler, bronsefinale og finale. Gruppespillet var en round robin hvor de fem lagene møtte hverandre én gang. De fire beste i hver gruppe kvalifiserte seg til semifinalene, mens laget på sisteplass i gruppen ble slått ut av turneringen.


== Medaljevinnere ==


== Kvalifisering ==
Ishockeyturneringen består av i alt 5 lag, med 17 spillere på hvert lag. Vertsnasjonen har lov til å stille med et lag, mens de resterende fire lagene vil bli utvalgt basert på deres plassering på U18-verdensrankingen etter U18-VM i ishockey 2015.
 USA (USA)
 Canada (CAN)
 Russland (RUS)
 Finland (FIN)
 Norge (NOR) (vertsnasjon)


== Dommere ==
IIHF utnevnte følgende dommere og linjedommere til å dømme kampene i ishockeyturneringen:


== Tropper ==


== Gruppespill ==
Alle tider er lokale (UTC+1).


== Sluttspill ==


=== Semifinaler ===
Alle tider er lokale (UTC+1).


=== Bronsefinale ===
Tiden er lokal (UTC+1).


=== Finale ===
Tiden er lokal (UTC+1).


== Sluttresultater ==
Turneringens sluttresultater:


== Se også ==
Ishockey under Vinter-OL for ungdom 2016
Ishockey under Vinter-OL for ungdom 2016 – Ferdighetskonkurranse for gutter
Ishockey under Vinter-OL for ungdom 2016 – Turnering for jenter
Ishockey under Vinter-OL for ungdom 2016 – Ferdighetskonkurranse for jenter


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Offisielt nettsted
Subversjonsmyter

Subversjonsmyter, eller kontrasubversjonsmyter, er et samlebegrep på advarselsfortellinger om en parts bevisste undergravning av bestående aspekter ved samfunnet, og kan ordnes inn under hovedtemaet konspirasjonsteorier. Subversjonsmyter kalles ofte kontrasubversjonsmyter da de omhandler ødeleggende krefters trusler mot bestående kultur, verdier, liv og helse, mens det samtidig manes til kamp mot de involverte. Michael Barkun deler konspirasjonsteorier i tre deler, subversjonsmyter faller inn under Barkuns definisjon av Systematiske konspirasjonsteorier.  I systematiske konspirasjonsteorier er det store organisasjoner som vil infiltrere eller subversere eksisterende institusjoner. Organisasjonene kan være skjulte eller åpne grupper, blant de utsatte for slike teorier er frimurere, jøder, muslimer, kommunister eller internasjonale kapitalister. 


== Bruk av mytene ==
Gjennom historien kan en se subversjonsmyter som har blitt brukt for å skape frykt og hat mot grupper i samfunnet. På 1100-tallet sirkulerte det myter om jødiske ritualmord på kristne gutter. Jøder ble utsatt for nye forfølgelser etter at deres subversive planer ble "avslørt" i falsumet Sions vises protokoller kom ut i starten av 1900-tallet.
I Norge var det i 1869 demonstrasjoner mot Den Norske Frimurerorden på Grev Wedels plass foran Gamle Logen. Grunnlaget for demonstrasjonene var ryktene som gikk i hovedstaden om at frimurerne sto for Norges eksport av saltet menneskekjøtt til Tryntyrken.Eurabia-myten, om muslimers arbeid for å infiltrere og subversere det europeiske samfunnet for å gjøre Europa til en ny muslimsk stat, er det beste eksemplet på en moderne subversjonsmyte. Myten ble skapt av Bat Ye'or, og ble utviklet utover 1990- og 2000-tallet. Eurabia-myten har ikke hatt en betydelig oppslutning, men fikk økt oppmerksomhet etter Anders Behring Breiviks angrep 22. juli 2011.


== Referanser ==
Karl Otto Meyer

Karl Otto Meyer (født 16. mars 1928 i Adelby i Sydslesvig, død 7. februar 2016 i Skovlund i Slesvig-Holsten) var en tysk politiker og avismann tilhørende den danske minoriteten i Sydslesvig.


== Liv og virke ==


=== Bakgrunn ===
Karl Otto Meyer vokste opp i Adelbylund ved Flensborg, hvor han gikk i mindretallets danske skole i Tarup (i Adelby sogn litt øst for Flensborg) 1934–1938. Han kom deretter på Duborg-Skolen i Flensborg 1938–1944 og gikk ut med præliminæreksamen. I noen få måneder (august–oktober 1944) gikk han på Sønderborg Statsskole, inntil han fik sin innkalling til det tyske militære.
Meyer flyktet i januar 1945 for å unngå tysk militærtjeneste, og sluttet seg til dansk motstandsbevegelse på Fyn.


=== Lærer ===
I 1949 tok han lærereksamen ved Skårup Seminarium, og ble senere lærer ved den danske skolen i Husum.
Meyer fikk i 1952 ilagt yrkesforbud ved at delstatsregjeringen inndro undervisningstillatelsen hans på grunn av politiske uttalelser mot den tyske gjenopprustingen etter krigen, noe som ble trukket tilbake etter en rettsprosess.


=== Redaktør, politiker ===
Fra 1963 til 1985 var han sjefredaktør for den danskspråklige tyske avisen Flensborg Avis.Meyer var formann for den danske minoritetens politiske parti i Slesvig-Holsten Sydslesvigsk Vælgerforening (SSW) fra 1960 til 1975, og i perioden 1971 til 1996 representerte han partiet i Schleswig-Holsteins landdag.
I landdagen bidro han i 1987 til maktskifte i Slesvig-Holsten, da det konservative partiet CDU som hadde sittet lenge ved makten ble byttet ut med en sosialdemokratisk delstatsregering, men Meyer markerte seg også som kritisk overfor EU.Meyer har blitt fremholdt som en viktig bidragsyter til at det danske mindretallet idag er en nevneverdig politisk og kulturell faktor i Slesvig-Holsten.Meyer har mottatt gjentatt heder for sitt arbeid, herunder Den Berlingske Fonds Hæderspris (1979), Kaj Munk-Prisen (1985), Egholtprisen (1986), Frode Jakobsen-prisen (1997) og Marcus Lauesens Mindelegat (2003).I 2008 ble Meyer foreslått som æresborger i Slesvig-Holsten, men avslo blant annet under henvisning til at det danske mindretallet ikke har oppnådd full likestilling.Karl Otto Meyers sønn, Flemming Meyer, har også markert seg som en sentral SSW-politiker.


== Bibliografi ==
«Frihed, lighed og grænseland».  Erindringer skrevet i samarbeid med Jørgen Mågård. ISBN 87-590-2454-2 (bind 1), ISBN 87-590-2459-3 (bind 2).
«Karl Otto Meyer - dansk og nordisk forpost i Kiel : Karl Otto Meyer om sine 25 år som landdagsmand».  ISBN 87-87238-14-4


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Karl Otto Meyer i Landtagsinformationssystem Schleswig-Holstein
Artikkelen har ingen egenskaper for filmpersondatabaser i Wikidata
CentraleSupélec

CentraleSupélec er en fransk Grande École som uteksaminerer ingeniører nord i Frankrike (Gif-sur-Yvette, Châtenay-Malabry, Metz, Rennes), og som er medlem av Université Paris-Saclay, fusjon av École centrale de Paris og École supérieure d'électricité.


== Utveksling & doble grader ==
Flere svenske tekniske høyskoler har utveksling med CentraleSupélec. Spesielt interessant er kanskje nettverket , som etter en toårig utveksling gir rett til en eksamen også fra den utenlandske høyskolen.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(fr) Offisielt nettsted 
(en) CentraleSupélec – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
CentraleSupélec
Anerood Jugnauth

Anerood Jugnauth (født 29. mars 1930 i Vacoas-Phoenix, død 3. juni 2021) var en mauritisk politiker fra byen Vacoas-Phoenix i distriktet Moka. Han var både statsminister og president på Mauritius.
Jugnauth ble statsminister i landet første gangen i 1982, som Seewoosagur Ramgoolams etterfølger. Han ble sittende i fire sammenhengende perioder, fra 1982 til 1995, og er med det den som til nå har vært statsminister lengst på Mauritius. I år 2000 ble han statsminister på nytt, men gikk av i 2003 da han ble etterfulgt av Paul Bérenger.
I 2003 ble Jugnauth valgt til president. Han var president til 31. mars 2012.
17. desember 2014 ble han nok en gang statsminister.


== Referanser ==
Veslefrikk - komponering med barn og unge

Veslefrikk er en nasjonal satsing på komponering med barn og unge, i regi av Stiftelsen Veslefrikk med samarbeidsparter. Stiftelsen Veslefrikk ble etablert i 13. juni 2014 med formål om å motivere barn og unge til skapende arbeid innenfor musikk.


== Veslefrikkprisen ==
Veslefrikkprisen er en årlig nasjonal komposisjonskonkurranse for barn i grunnskolealder.


== Samarbeidspartnere ==
Stiftelsen Veslefrikk samarbeider med:

NRK Kringkastingsorkestret
Norsk Komponistforening
NOPA
Den Norske Opera & Ballett
BIT20 Ensemble
Norges musikkhøgskole
Samarbeidsforum for estetiske fag
Musikk i Skolen
Musikkpedagogikk.no
Nasjonalt senter for kunst og kultur i opplæringen
Musikernes fellesorganisasjonVeslefrikk er ellers avhengig av offentlig og privat støtte. I 2016 gir Sparebankstiftelsen DNB støtte til videreutvikling av prosjektet.


== Bakgrunn ==
Veslefrikk-konseptet har blitt til ved en idé av Eldar Skjørten, grunnlegger og eier av Musikkpedagogikk.no. Idéen er inspirert av Nysgjerrigper. I 2015 ble et av finaleverkene fra Veslefrikkprisen 2015 framført på prisutdelingen for Nysgjerrigper. I det første året Veslefrikk ble arrangert var over 2 000 barn involvert i å skape musikk, og 1761 av disse sendte inn til sammen 248 komposisjoner til Veslefrikkprisen 2016.


== Eksterne lenker ==
Veslefrikks nettsted: www.musikkfaget.no
MF «Aukra»

MF «Aukra» er en norsk bilferge som ble bygget i 1978 ved verftet Aukra bruk på øya Gossa i Aukra kommune, Møre og Romsdal. Ferga ble overlevert til rederiet Møre og Romsdal Fylkesbåtar (MRF), og fikk skipsverftets byggnummer 65 og Molde som sin hjemmehavn.
«Aukra» er 64,34 meter lang og 11,31 meter bred, og har en dypgående på 3,1 meter. Hun har en tonnasje på 813 bruttoregistertonn, og en toppfart på 13 knop, og kan ta 245/250 passasjerer og 36 personbiler.
I dag opererer hun for rederiet Fjord1 AS og trafikkerer for det meste ferjesambandet Eidsdal – Linge, men brukes av og til som reserveferge på andre rutesamband.


== Tidligere ruter ==
1978–1984: Molde – Vestnes – Vikebukt
1984–1992: Reserveferge
1993–sommer 1996: Seivika – Tømmervåg
1995/1996: Flakk – Rørvik
1996–02.2011: Halsa – Kanestraum (B-ferge)
Geiranger – Hellesylt: (1986, 1992)
Sommerrute Eidsdal – Linge: (1999–2002)
Bremsnes – Kristiansund: (2004)
03.2011: Reserveferge
Sommer 2012: Eidsdal – Linge


== Eksterne lenker ==
(en) IMO 7704631 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) MF «Aukra» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen 
http://www.fjordfaehren.de/no_f/aukra1978.htm Arkivert 9. august 2018 hos Wayback Machine.
http://www.fjord1.no/om-fjord1/vare-farty/ferje/mf-aukra
http://www.fjord1.no/eng/about-fjord1/vare-fartoy/ferje
Anne Kristine Norman

Anne Kristine (Tine) Norman (født 17. september 1967) er en norsk lokalpolitiker fra Senterpartiet. Hun ble i 2015 valgt til Sigdal kommunes ordfører og enstemmig gjenvalgt i 2019. Bård Sverre Gilberg Fossen fra Høyre er varaordfører fra 2019.Anne Kristine Norman jobbet som konsulent for byggesaker i teknisk etat i Modum kommune før hun ble ordfører.


== Referanser ==
Granita

En granita (granita siciliana) er en italiensk halvfrossen dessert med opphav på Sicilia. Ofte blander man bær eller frukt, væske og en smaksetter som man siden fryser inn i små porsjoner.


== Se også ==
Sorbet