jkorsvik/nowiki_second_scrape_merged huggingface dataset:
Faradays elektrolyselov

Faradays elektrolyselov er en kombinasjon av to lover for elektrolyse som ble funnet av Michael Faraday i 1834. I denne prosessen går en elektrisk strøm gjennom en elektrolytt slik at forskjellige stoffer blir utskilt ved elektrodene. Han målte hvordan mengden av disse avhang av strømmen som gikk gjennom elektrolytten og dens egenskaper. 
Den første loven sier at den utskilte stoffmengden er  proporsjonal med den elektriske ladningen som har gått gjennom elektrolytten, det vil si med produktet av strømmen og den tiden den har gått. Denne ladningen blir transport av ioner som hvert bærer en eller flere elementærladninger.
Den andre loven sier at når den samme ladningen går gjennom forskjellige elektrolytter,  vil den skille ut den ekvivalente massen (molar masse delt med valensen) av ulike stoff.
For eksempel viste målinger at en strøm på 1 A som virket i 100 sekunder (som gir en ladning på 100 C), vil skille ut 111,8 mg sølv. Lar man den samme strømmen virke dobbelt så lenge, ville man skille ut den dobbelte mengden. Dette ville også være tilfelle hvis man lot doble strømstyrken og så la den virke i 50 sekunder. Lar man 1 C gå gjennom en elektrolytt med kobberioner, vil man skille ut 0,33 mg. Dette forklares ved at sølv har molar masse MAg = 108 g/mol og er monovalent, mens kopper har molar masse MCu = 63 g/mol og er divalent.


== Matematisk form ==
Man kan måle mengden av stoff m som blir skilt ut på en elektrode, i antall mol  n. Hvis den molare massen til ionet som ankommer denne, er M, så er n = m/M. Men denne stoffmengden kreve en elektrisk ladning Q = znF hvor F er ladningen til et monovalent mol  med ioner og z er valensen (eller ladningen hvert ion som fører strømmen). Siden  antall ioner i 1 mol  er gitt ved Avogadros konstant NA , har man at F = eNA hvor e er  elementærladningen. Dette kalles Faradays konstant og har verdien  F = 96485 C/mol. Derfor har man at m/M = Q/zF eller 

  
    
      
        m
        =
        
          
            Q
            F
          
        
        ⋅
        
          
            M
            z
          
        
      
    
    {\displaystyle m={Q \over F}\cdot {M \over z}}
  som nå oppsummerer begge elektrolyselovene til Faraday.
I denne formelen er nå M/z den ekvivalent massen til ionet. Den massen som blir skilt ut av en ladning Q = 1 C, er M/zF og kalles i noen sammenhenger for den elektrokjemiske ekvivalenten til stoffet. For sølv er den derfor 1,12 mg/C, mens for kopper er den 0,33 mg/C.


== Litteratur ==
T. Østerud og M. Prytz, Uorganisk Kjemi, Grøndahl & Søns Forlag, Oslo (1946).
D. A. MacInnes, The Principles of Electrochemistry, Dover, New York (1961).
K. J. Laidler, The World of Physical Chemistry, Oxford University Press, Oxford (1995). ISBN 0-19-855919-4.
Huber Matos

Huber Matos Benítez (født 26. november 1918, død 27. februar 2014) var en cubansk politisk aktivist og forfatter. Matos deltok i 26. juli-bevegelsen sammen med Fidel Castro for å styrte Fulgencio Batista.
Matos motarbeidet Batista fra generalens kupp i 1952, men etter at Batista ble styrtet ble Matos raskt skuffet over den nye ledelsen av landet under Fidel Castro. Matos ble fengslet i 1959 og slapp ikke ut før i 1979.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Huber Matos – kategori av bilder, video eller lyd på Commons 
(en) Huber Matos på Internet Movie Database 
(sv) «Frihetens mysterier», artikkel av Nathan Shachar i Dagens Nyheter 25. mars 2014
Liste over Komorenes presidenter

Dette er en liste over Komorenes presidenter.


== Eksterne lenker ==
World Statesmen - Komoroene
Vegard Bergan

Vegard Amundsen Bergan (født 20. februar 1995) er en norsk fotballspiller som spiller for Arendal Fotball.Som 16-åring i 2011 byttet han klubb fra Idrettslaget Hei på Heistad utenfor Porsgrunn, til Odds Ballklubb. Han fikk sin kampdebut 9. juni 2014 da Odd spilte 0-0 hjemme mot Sogndal, og fikk gode skussmål av trener Dag-Eilev Fagermo etter kampen.
Den 23. mars 2019 skrev han under for Bodø/Glimt. Han spilte en sesong som midtstopper i klubben før han flyttet sørover til Start året etter.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Vegard Bergan – Transfermarkt 
(en) Vegard Bergan – Soccerway 
(no) Vegard Bergan – Norges Fotballforbund 
(en) Vegard Bergan – FBref 
Vegard Bergans profil på odd.no
Kan du vissla, Johanna? (sang)

«Kan du vissla, Johanna?» er en svensk sang med melodi av Sten Axelson og tekst av Åke Söderblom. Den ble opprinnelig spilt inn på 78-plate av diverse artister i 1932.


== Norsk versjoner ==
Herberth og Dizzie Tunes har skrevet norske tekster. Den norske tittelen er «Kan du plystre, Johanne?»


== Innspillinger ==
Herberth med akkompagnement av Slåttekara. Innspilt i oktober 1932. Utgitt på 78-platen Parlophon B.41146.
Stjerne-kvartetten med refrengsang (Herberth og Norman). Innspilt i oktober 1932. Utgitt på 78-platen Parlophon B.41151.
Dizzie Tunes. Utgitt på singlen Troll TR 115.


== Referanser ==
Kalle på Spången (sang)

«Kalle på Spången» er en svensk sang, skrevet av Lasse Dahlqvist til filmen med samme navn fra 1939. Plateinnspillinger i Sverige finnes daterte fra 1939 og framover, blant annet av Edvard Persson (1939). Den har også blitt spilt inn på dansk som «Kalla fra Skaane».


== Norsk versjon ==
Arne Svendsen har skrevet en norsk versjon med tittelen «Hvalfangervisa» (Denne Arne Svendsen kom fra Sandefjord og må ikke forveksles med navnebroren som bodde i Fredrikstad).


== Innspilling ==
Bernt Berggren. Utgitt på den doble LP-platen Sandefjordsplaten (SKK) i 1979.


== Referanser ==
Bank Rossija

Bank Rossija (russisk: Банк «Россия», engelsk navneform Bank Rossiya) er et russisk kredittinstitutt, grunnlagt 27. juni 1990. Dets hovedkontor er i St. Petersburg.  
Bank Rossija skal ha vært en bank for etterretningstjenesten KGB og for Sovjetunionens kommunistparti. I begynnelsen av 1990-årene, etter Sovjetunionens sammenbrudd, ble banken privatisert; den ble oppkjøpt og utbygd av private investorer i kretsen rundt Vladimir Putin.


== Eksterne lenker ==
Bank Rossijas hjemmeside
The Moscow Times, 10. juli 2008 - Bank Rossiya Emerges From Shadows
Vollelva

Vollelva er ei elv på Kvaløya i Tromsø kommune i Troms og Finnmark. Den er rundt 1,4 km lang (12,7 km regnet fra øverste kilde), og har et nedbørfelt på 44,45 km². Middelvannføringen ved munningen er 2,28 m³/s.Elva dannes ved samløpet mellom Sørelva, som kommer fra Skittenskarvatnet i Skittenskardalen, og Nordelva som har utspring øverst i Ramfløydalen. Den kalles her Ramfløyelva, og renner først mot øst, før den snur mot sør og endrer navn til Straumselva, og senere til Nordelva. Elva munner ut i Vollbukta i Straumsfjorden, ved bygda Straumsbukta. Fylkesvei 54 krysser elva ved munningen.I forbindelse med Supplering av Verneplan for vassdrag i 2005 ble elva gitt varig vern mot kraftutbygging (I saksdokumentene ble elva kalt Straumselva, som dog bare er navnet på en mindre del av elva).


== Referanser ==
Den farliga leken (1933)

Den farliga leken er en svensk film fra 1933 i regi av Weyler Hildebrand
Filmen gikk i premiere 18. april 1933 i Stockholm, og den ble spilt inn i Europa Studio i Råsunda av Ernst Westerberg. Filmen er trolig basert på en tysk komedie skrevet av Franz Arnold og Ernst Bach selv om Edvard Persson hevdet at manuskriptet var et originalarbeid. I 1930 ble en film regissert av Gustaf Bergman spilt inn. Den filmen har bare tittelen felles med denne filmen, se Den farliga leken (film, 1930).  


== Roller ==
Margit Rosengren - Lola Brio, grammofonsanger og revyprimadonna
Edvard Persson - August Vredberg, revisor fra Lillköping
Doris Nelson - fru Vredberg
Ejvor Kjellström - Rut, fru Vredbergs datter
Åke Ohberg - Bruce, direktør for plateselskap
Anders Frithiof - Smith, direktør
Marianne Löfgren - Eva Möller alias Margit Smith, direktør Smiths datter
Gustaf Wally - herr Wallenberg, Lolas frier
Harry Ahlin - direktør Wigert
Åke Söderblom - Klang, schlagerkompositør
Aurora Åström - Betty, Lolas hjemmehjelp
Tor Borong - lommetyvenes konge
Bertil Berglund - kelner på Atlantic
Sune Holmqvist - kontorgutt på plateselskapet
Lisa Wirström - rengjører på toget


== Musikk i filmen ==
Det finns något visst i ditt öga, komponist Sten Axelson, tekst Edvard Persson, sang Margit Rosengren, Åke Ohberg og Edvard Persson
Gör ett undantag för mej, komponist Sten Axelson, tekst Åke Söderblom, sang Margit Rosengren
La donna è mobile, (Ack, som ett fjun så lätt) ur Rigoletto, komponist Giuseppe Verdi, tekst Francesco Maria Piave, svensk tekst Ernst Wallmark, instrumentaldelen fremføres på piano.
I älskande hjärtan är det vår, komponist Erik Baumann, instrumental.
I en viss liten visa om våren, komponist Sten Axelson, sang Marianne Löfgren og Åke Ohberg
Jag är mer än millionär, komponist Sten Axelson, tekst Edvard Persson, sang Margit Rosengren og Gustaf Wally


== Eksterne lenker ==
(en) Den farliga leken på Internet Movie Database 
(no) Den farliga leken hos Filmfront 
(sv) Den farliga leken i Svensk Filmdatabas
Eva går ombord

Eva går ombord er en svensk film fra 1934, regissert av Lorens Marmstedt og Hilmer Ekdahl.
Filmen var den femte og nest siste som Lorens Marmstedt regisserte, og den hadde premiere i Stockholm 3. november 1934.
Eva er syerske i et moteatelier. I drosjen på vei til en kunde finner hun billetter til et cruise på Middelhavet, de er utstedt til Bo Stensjö. Eva drar til stasjonen med billettene, men finner ham ikke. Hun reiser derfor videre til Göteborg og går ombord på «Gripsholm» for å bli med på middelhavscruiset. Når båten ankommer Napoli i Italia border Bo Stensjö skipet og får vite at hans kone allerede er ombord.


== Roller ==
Einar Axelsson - direktør Bo Stensjö, sjef for bankierfirmaet Stensjö & Co.
Astrid Carlson - Eva Lindström, syerske på Atelier Louise
Emy Hagman - Ebba, rengjører på «Gripsholm»
Lili Ziedner - fru Krook, passasjer på «Gripsholm»
Åke Söderblom - stuert på «Gripsholm»
Birgitta Hede - Marianne, Bos svigerinne, passasjer på «Gripsholm»
Emma Meissner - passasjer på Gripsholm
Eric Abrahamsson - grosserer Boman, passasjer på «Gripsholm»
Hjördis Petterson - fru Jonsson, kunde ved moteatelieret


== Musikk i filmen ==
Stackars Butterfly, komponist Jules Sylvain, tekst S.S. Wilson, sunget av ukjent mannlig sanger på engelsk.


== Eksterne lenker ==
(en) Eva går ombord på Internet Movie Database 
(no) Eva går ombord hos Filmfront 
(sv) Eva går ombord i Svensk Filmdatabas
Hon eller ingen

Hon eller ingen er en svensk film fra 1934 regissert av Gösta Rodin. Den hadde en italiensk film som forbilde.
Grosserer Blomberg er en av Parfumerie Marie Danielssons faste kunder, han pleier handle parfyme til sine mange flammer der. Sjåføren hans er forelsket i ekspeditrisen Eva og lurer grossereren til å tro at bilen har brutt sammen slik at han får mulighet til å be Eva ut på dans og moro.


== Roller ==
Sture Lagerwall - Bengt Lundgren, sjåfør
Inga Tidblad - Eva Bergström, ekspeditrise i parfymeriet
Emy Hagman - Karin Persson, ekspeditrise i parfymeriet
Nils Lundell - Håkan Håkansson
Naemi Briese - Biggan
Carl Barcklind - Bergström, drosjesjåfør
Carl-Gunnar Wingård - grosserer Blomberg
Ruth Weijden - parfymeriets eier


== Musikk i filmen ==
Amor med sin båge skjuter sällan fel, komponist John Malm, tekst Sven Paddock,
Om du var min, komponist Sten Axelson, tekst Sven Paddock, sang Greta Wassberg
Carnevale, komponist Paul Juon, instrumental.
Humoresque, komponist Harrold Finck, instrumental.
Schlummerlied, nr 16, op. 124, komponist Robert Schumann, instrumental.
Speldosan (Toner spröda höres flöda), komponist John Malm, tekst Eskil Eriksson, instrumental.
Sprattelgubben, komponist John Malm, tekst Eskil Eriksson, instrumental.
Verdens første Sang (Världens första sång), komponist Erik Fiehn, instrumental.


== Eksterne lenker ==
(en) Hon eller ingen på Internet Movie Database 
(no) Hon eller ingen hos Filmfront 
(sv) Hon eller ingen i Svensk Filmdatabas 
(nl) Hon eller ingen på MovieMeter 
Hon eller ingen, svensk film fra 1934 Filmfront
Raoul Lambert

Raoul Lambert (født 20. oktober 1944) er en pensjonert belgisk fotballspiller. Lambert spilte bare for Club Brugge i sin karriere. Han ble toppscorer med 17 mål i 1972 for laget.På landslaget spilte Lambert 33 kamper og scoret 18 mål for Belgia mellom 1966 og 1977. Han scoret i debuten i en 3-0-seier i en privatlandskamp mot Frankrike. Han ble tatt ut til både VM i 1970 og EM i 1972. Han spilte samtlige minutter i de to første kampene i VM og scoret to mål, ett på straffe, men spilte ikke i den siste kampen. Han spilte både i semifinalen og bronsefinalen, der han scoret Belgias ledermål, i EM.


== Meritter ==


=== Club Brugge ===
NasjonaltBelgisk seriemester 1972–73, 1975–76, 1976–77, 1977–78, 1979–80
Belgisk cupmester: 1967–68, 1969–70, 1976–77EuropaUEFA-cupen finalist: 1975–76
Serievinnercup-finalist 1977–78


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Raoul Lambert – FIFA 
(en) Raoul Lambert – UEFA 
(en) Raoul Lambert – Transfermarkt 
(en) Raoul Lambert – national-football-teams.com 
(en) Raoul Lambert – FootballDatabase.eu 
(en) Raoul Lambert – EU-Football.info 
(en) Raoul Lambert – Belgias fotballforbund 
(en) Raoul Lambert – FBref 
Club Brugge profil
Ulsjøløpet

Ulsjøløpet er et årlig 11 km langt turrenn på ski som blir arrangert på Vest-Torpa i Nordre Land kommune. Løpet blir arrangert hver skjærtorsdag hvis føreforholdene tillater det. Hvis det er sein påske, er det siste søndagen i mars som er renndatoen.
Ulsjøløpet ble første gang arrangert 29. mars 1956 av Vest Torpa Ungdomslag. Da var både start og mål på Ullsjøen, og løypa på ca. 5 km gikk rundt Ullsjøen, stort sett på isflata. Dette var ikke uten problemer, da det var bløtt vårføre og løypa slo gjennom snøen og ned i overvannet på isen mange steder. Året etter var start og mål flyttet ned til ungdomslokalet Skogtun. Løypa gikk da opp til Ullsjøen og rundt denne. Senere har løypetraseen blitt utvidet litt, til den har dagens lengde. I 1986 var deltagelsen størst, med 283 løpere.
Tilsammen har man måttet avlyse på grunn av føreforholdene i 1973, 1976, 1990 og 2012.


== Kilder ==
«Årbok Landingen» 2012 - Lands museum. Magne Hasli: "Ulsjøløpet"
Saeed Al-Owairan

Saeed Al-Owairan (født 19. august 1967 i Saudi-Arabia) er en tidligere fotballspiller.
Al-Owairan har deltatt i to VM-turneringer for Saudi-Arabia, i VM i 1994 og VM i 1998. Al-Owairans mest kjente øyeblikk kom i VM i 1994, da han driblet seg fra forsvar og gjennom hele banen før han satte ballen opp i nettaket. Dette var ett av tilsammen 24 mål Al-Owairan scoret på 40 kamper for Saudi-Arabia. Al-Owairan spilte hele sin karriere for Al-Shabab Riyadh.
Målet mot Belgia skaffet ham stor oppmerksomhet og en bil fra kongen, men han fikk også stor oppmerksomhet, og etter en ikke godkjent ferie til Casablanca i Marokko og feiring med blant andre ikke-arabiske kvinner under Ramadan, ble han straffet med fengsel og et års opphold fra fotball.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
(en) Saeed Al-Owairan – FIFA 
(en) Saeed Al-Owairan – Transfermarkt 
(en) Saeed Al-Owairan – national-football-teams.com 
(en) Saeed Al-Owairan – FootballDatabase.eu 
(en) Saeed Al-Owairan – Soccerway 
(en) Saeed Al-Owairan – FBref
Acmocerini

Acmocerini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, sylindriske, grå- og brunspraglete trebukker. Pronotum har en kraftig pigg på siden. Artene er kamuflasjefarget og ligner kvister.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Acmocerini J. Thomson, 1864
Slekten Acmocera Dejean, 1835
Slekten Acridocera Jordan, 1903
Slekten Acridoschema J. Thomson, 1858
Slekten Discoceps Jordan, 1894
Slekten Epidiscoceps Téocchi & Sudre, 2009
Slekten Fasciculacmocera Breuning, 1966
Slekten Mimacmocera Breuning, 1960


== Kilder ==
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
(en) Acmocerini hos NCBI 
(en) Kategori:Acmocerini – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons 
Acmocerini – detaljert informasjon på Wikispecies
Linda Baginski

Linda Baginski (født 26. januar 1982 i Danderyd utenfor Stockholm) er en svensk  speedskier, fra 2005 bosatt i Norge. Hun bor i Lillestrøm kommune. 
Baginski vant verdenscupen i speedski sammenlagt i 2010 og 2014. Hun tok VM-sølv 2011. Hun har åtte førsteplasser, 14 andreplasser og 15 tredjeplasser i verdenscupen. Hennes personlige rekord er 231,959 km/t (Vars, FRA 2014).
Baginski er også aktiv bueskytter og har bl.a. gull fra NM i 3D 2019. 


== Eksterne lenker ==
(en) Linda Baginski – FIS (speedskiing) 
Om Linda Baginski på team Kari Traas nettsider
Narve Skarpmoen

Narve Skarpmoen (født 24. desember 1868 i Rollag, død 28. august 1930 i Oslo) var en norsk fotograf som virket i Kristiania på slutten av 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tallet.Skarpmoen flyttet til Kristiania og begynte i lære hos fotograf Egeberg. Han startet sin egen forretning i Karl den XIIs gate 6 på Vaterland, og i 1896 flyttet han virksomheten til Dronningens gate 36.Skarpmoen spesialiserte  seg som presse- og friluftsfotograf. På begynnelsen av 1900-tallet fikk fotografier etter hvert plass i avisene. Skarpmoen var en pioner på dette området og var en av de første fotografene som fikk publisert et dagsaktuelt nyhetsbilde i en norsk avis. Bildet blei publisert i Aftenposten 16. september 1903.  Allerede fra 1902 hadde Skarpmoen levert dagsaktuelle fotografier fra  Norge til det svenske ukemagasinet Hvar 8 dag. Skarpmoen fortsatte  å fotografere aktuelle hendelser for  aviser og tidsskrifter gjennom hele resten av karrieren. Skarpmoen doumenterte fattigdommen i Kristiania rundt 1910 gjennom en bildeserie. Bildene er direkte, og viser at fotografen har sympati for mennesker som levde under uverdige forhold. Han var interessert i idrett og gav rabatt til idrettsutøvere som ville la seg fotografere.Han hadde mange tillitsverv i fotograforganisasjonene, blant annet var han styremedlem i Norske fotografers landsforening og formann i Oslo fotografforening.
Skarpmoen var aktiv i folkemusikkmiljøet i Kristiania rundt år 1900. Han var formann i "Den nationale forening" fra starten i 1894 og i 9 år. Foreninga gikk inn i 1906. Her møttes mange av spillemennene og danserne i Kristiania. Skarpmoen spilte sjølv hardingfele. Mens Skarpmoen var fotograflærling, opptrådte han som «Hardangerspillemanden Narve Skarpmoen» på det populære forlystelsesstedet Bazarhallen på Youngstorget. Han var primus motor for landskappleikene som blei arrangert i Kristiania i 1903 og 1904. 1903-1904 blei det gjort opptak av hardingfeleslåtter spelt av spellemennene Torstein Odden (1869–1959), Halvor O. Kravik (1859-1925)  og Steinar Gladheim (1883–1919) fra Numedal og Anders G. Stubberud (1885–1960) fra Sigdal. Disse opptaka er til nå (2020) de eldste opptaka en kjenner til av hardingfelespell. På opptaka blir slåttene annonsert, og en kan høre oppmuntrende tilrop til spellet av en som snakker numedalsmål. Det er Narve Skarpmoen har gjort opptaka og det er han som snakker på opptaka. Opptaka blei innført i registeret  Norges dokumentarv 4. desember 2020.Han tok opp Laagendalsfilmen i 1926 der det også var med en del dansere fra Numedal. Det var også han som tok bildet med et hallingkast på 2,83 m som Olav Thorshaug gjorde på Bygdøy i Aker (nå Oslo) i 1920.


== Referanser ==


== Litteratur ==
Morten Bing, Torgeir Kjos og Marie Fongaard Seim (2015). Kristiania for 100 år siden. Fotograf Skarpmoens levende portrett av byen og menneskene. Oslo: Cappelen Damm. ISBN 978-82-024-7127-9. 


== Eksterne lenker ==
(no) Narve Skarpmoen i Fotografregisteret.
(no) Digitalt tilgjengelig innhold hos Nasjonalbiblioteket: foto etter Narve Skarpmoen, bøker om Narve Skarpmoen
Aderpasini

Aderpasini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).


== Utseende ==
Middelsstore, gråbrunt-spraglete trebukker. Antennene er noe lengre enn kroppen. Pronotum har en kraftig, butt pigg midt på sidekanten.


== Utbredelse ==
Gruppen er utbredt i Afrika.


== Systematisk inndeling ==

Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
Underordenen Polyphaga Emery, 1886
Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
Stammen Aderpasini Breuning & Téocchi, 1977
Slekten Aderpas J. Thomson, 1864
Aderpas brunneus (Thomson, 1858)
Aderpas congolensis Hintz, 1913
Aderpas griseotinctus Hunt & Breuning, 1955
Aderpas griseus (Thomson, 1858)
Aderpas lineolatus (Chevrolat, 1858)
Aderpas nyassicus Breuning, 1935
Aderpas obliquefasciatus Breuning, 1974
Aderpas pauper (Fåhraeus, 1872)
Aderpas punctulatus Jordan, 1894
Aderpas subfasciatus Jordan, 1894


== Kilder ==
Katalog over gruppen Arkivert 24. april 2016 hos Wayback Machine.
Liste over slektene


== Eksterne lenker ==
Aderpasini – detaljert informasjon på Wikispecies 
Bilde av Aderpas sp.
O.F. Knudsen

O.F. Knudsen (født Oluf Frederik 14. august 1806 i Sande, død 11. november 1882 i Kristiania) var litograf, daguerreotypist og fotograf. Han var trolig den første til å framstille et daguerreotypi i Norge og kjent for å ha tatt et berømt portrett av Henrik Wergeland. Dette bildet ble grunnlaget for 100-kronerseddelen med Wergeland (Utgave V, Norske sedler 1962-1987).
Knudsen ble født og oppvokst i Sande kommune i Vestfold, og var sønn av rittmester og toller Knud Knudsen (ca. 1765-1837) og hustru Karen Anne Kirstine Knutsen født Schwencke. Faren ble utnevnt til overtollbetjent i  Svelvik og han ble konfirmert i Hurum kirke i 1823.
I 1833 søkte han om Staten om et reisestipend til Tyskland og Frankrike for å studere litografi. Søknaden ble støttet av kaptein Munch, Heinrich August Grosch og Johannes Flintoe ved Tegneskolen, men ble avslått. Behandlingen av søknaden er beskrevet og analysert av Dag Solhjell i Akademiregime og kunstinstitusjon (2004).Den 23. desember 1840 omtaler Morgenbladet et daguerreotypi som skal være tatt av litograf O.F. Knudsen og viser Pipervika og Slottet. Dette må være et svært tidlig daguerreotypi tatt i Norge, trolig det første. Knudsen etablerte seg som fotograf allerede tidlig på 1840-tallet og tok portretter og landskapsfotografier. Hans virksomhet kan følges i en rekke annonser i hovedstadspressen i 1840-åra. I 1860 ble han tilkjent et stipend på 100 spesidalere for å studere sitt fag i Tyskland og England.


== Referanser ==


== Eksterne lenker ==
Digitaliserte bilder av Knudsen hos Nasjonalbiblioteket.
(no) O.F. Knudsen i Fotografregisteret.
City Connections

City Connections var et norsk platelabel som ble etablert i 1999. De ga ut album av Klovner i Kamp, Oslo Fluid og Salvador. Prosjektet ble startet av medlemmene av Klovner i Kamp og Oslo Fluid samt Larry Bringsjord og Jakob Kielland, men ble lagt ned i 2004. Klovner i Kamp fortsatte da med ny kontrakt med Tuba Records.City Connections lå under plateselskapet MTG Productions og hadde distribusjon gjennom dets partnere, først Sony og siden EMI. 


== Diskografi ==
Klovner i Kamp: Bare meg – EP 1999
Klovner i Kamp: Schwin – 2000
Oslo Fluid: Cycles of Life (2000)
Klovner i Kamp: Tykt og tynt – EP 2001
Klovner i Kamp: Bjølsen hospital – 2001
Salvador: Solar Consciousness
Klovner i Kamp: Kunsten å fortelle – 2003
Oslo Fluid: 12 Fluid Ounces (2004)


== Referanser ==